ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 21, 2020-04-30 00:00

מאיר כהן: בוקר טוב לכולם.

מאיר כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

מאיר כהן: היום יום חמישי, ו' באייר התש"ף, 30 באפריל 2020.

מאיר כהן: הודעה למזכירת הכנסת.

מאיר כהן: גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 9 והוראת שעה) (ממשלת חילופים), של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ממשלת חילופים (תיקון חקיקה והוראת שעה), התש"ף–2020, של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונח היום על שולחן הכנסת הסכם קואליציוני בין סיעת כחול לבן לבין סיעת העבודה הישראלית, שהוגש למזכירת הכנסת ביום שלישי, ד' באייר התש"ף, 28 באפריל 2020, ונשלח אליכם באותו היום בדואר האלקטרוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו על שולחן הכנסת, בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת, תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 8), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 5022.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: << הלסי >> הלמידה מרחוק בבתי הספר בעת משבר הקורונה << הלסי >>

מאיר כהן: שלום לאדוני השר.

מאיר כהן: אדוני שר החינוך, אתה השר התורן.

מאיר כהן: הצעות לסדר-היום בנושא: הלמידה מרחוק בבתי הספר בעת משבר הקורונה, מס' 39, 41, 44, 45, 56 ו-64.

מאיר כהן: תעלה ותבוא חברת הכנסת קרן ברק.

מאיר כהן: להזכירכם, לכל אחד מהדוברים יש שלוש דקות, ולאחר מכן תהיה תשובת השר ותתקבל החלטה באיזו ועדה אנחנו ממשיכים את הדיון.

מאיר כהן: גברתי.

קרן ברק: – – –

מאיר כהן: כן, כן.

מאיר כהן: את גם אחת המציעות.

קרן ברק: אדוני וחבריי, שלשום, בשעות הצוהריים ואחרי ששידורי טקסי יום הזיכרון הסתיימו, יצאתי מביתי ונסעתי באוטובוס קו 5 לאורכו של רחוב דיזנגוף בתל אביב, שבו אני מתגוררת.

קרן ברק: זו הייתה נסיעה עצובה.

קרן ברק: מעבר למערבולת הרגשית ביום הכל-כך מיוחד הזה, הרגשתי שאני נוסעת לא ברחוב דיזנגוף השוקק חיים אלא בשדרה המרכזית של בית הקברות לעסקים קטנים.

קרן ברק: רחוב דיזנגוף הוא סמל לרחוב מרכזי שלכל אורכו פועלות חנויות רחוב – אותן חנויות שלאחרונה אפשרנו לפתוח.

קרן ברק: במקום רחוב שוקק ראיתי חנויות נעולות על סוגר ובריח – חנויות ריקות שכבר לא תחזורנה לפעול – וחנויות לממכר מזון, שבהן היו תורים ארוכים.

קרן ברק: את בעלי החנויות הרחוב הללו אני יכולה לחלק לשתי קבוצות עיקריות: בקבוצה הראשונה אנשי מבוגרים הנמצאים בקבוצת סיכון וממעטים לצאת מביתם, ולכן עסקיהם נשארו סגורים; בקבוצה השנייה אנשים צעירים שהשקיעו את כל חסכונותיהם ועתידם בעסק קטן שהקימו במו ידיהם.

קרן ברק: אתם מפריעים לי.

קרן ברק: רבים מאותם צעירים הם גם בעלי משפחות צעירות.

קרן ברק: אף אחד לא יחזור לפתוח את העסק שלו כאשר ילדיו נמצאים בבית.

קרן ברק: הדוגמה הזאת נכונה לכל אדם עובד ולכל תחום עסקי, מסחרי ויצרני במשק הישראלי.

קרן ברק: כך בנוי המשק.

קרן ברק: ללא מסגרות חינוכיות וחברתיות לילדים ההורים לא יחזרו לעבודה, ובוודאי לא בתפוקה משמעותית עד מלאה.

קרן ברק: אף אחד לא יחזור לעבודה כאשר לילדים שלו אין מסגרת חינוכית וחברתית פעילה.

קרן ברק: אני אומרת את זה גם לגבי ילדי הגן והכיתות הנמוכות, שלא ייתכן שיחזרו ללימודים במתכונת של חצי שבוע, וגם – ותקשיב, אדוני השר – אני מתקשה לדמיין הורים לילדים בני 10 ו-12 שמנשקים את הילדים שלהם לשלום ב-08:00, משאירים אותם לבד במשך כל היום וחוזרים ב-17:00.

קרן ברק: ילדים בני 10 – כי אלה כיתות ד'.

קרן ברק: כל מי שחושב שאפשר לעשות את הפרדה בין ילדים קטנים לילדים קטנים יותר פשוט טועה.

קרן ברק: כל מי שחושב שהחזרת הגנים וכיתות א'–ג' תוכל להשיב את המשק לפעילות הוא במקרה הטוב תיאורטיקן ובמקרה הפחות-טוב סתם אדם שטומן את ראשו בחול.

קרן ברק: למשרד החינוך היה חודש וחצי לקיים ישיבות עומק ולתכנן את התהליך הנכון והיעיל לחזרה ללימודים.

קרן ברק: אסטרטגיית החזרה למערכת החינוך אינה רק עניין של מורים ותלמידים – זו שאלה כלל-משקית, כי בלי מערכת חינוך מתפקדת אין משק מתפקד.

קרן ברק: לצערי, נראה כי כל תהליכי קבלת ההחלטות בתחום הזה נשענים יותר על החלטות אקראיות ומשא ומתן עם נציגות המורים ופחות על ראייה משקית כוללת ורחבה.

קרן ברק: אסטרטגיית החזרה ללימודים אינה יכולה להסתפק בכיתות א'–ג', ויש להרחיבה עד כיתה ו'.

קרן ברק: זו סתם הפרדה מלאכותית.

קרן ברק: אין לה קשר למציאות.

קרן ברק: מבחינת שחרור ההורים לחזור לעבודה, אין הבדל בין תלמידי א'–ג' לבין תלמידי ד'–ו'.

קרן ברק: כאשר משבר הקורונה פרץ ונקלענו לפתע לממלכת האי-ודאות, משרד החינוך פעל במהירות ראויה לציון והעביר את הלימודים ללמידה מקוונת.

קרן ברק: מאחר שבישראל אין תרבות ונוהג של לימודים מקוונים בשילוב המערכת הרגילה, הלמידה המקוונת נתנה מענה מוגבל בלבד, שעיקריו סדר-יום מינימלי, מסגרת כלשהי לילדים ובעיקר מתן תמיכה חברתית, אך לא מעבר לכך.

קרן ברק: אפילו מנכ"ל משרד החינוך הודה בפנינו בוועדת החינוך ששעות הלימוד בזום אינן אפקטיביות כמו שיעורים פרונטליים.

קרן ברק: פניותיי הרבות בנושא למשרד החינוך וגם אליך, אדוני השר, בדרישה לקבל נתונים אמפיריים על אודות האפקטיביות של הלימוד המקוון טרם נענו, ואני חוששת שהמידע הזה פשוט לא קיים.

מאיר כהן: תודה.

קרן ברק: עם זאת, סקרים שנעשו באופן פרטי הראו כי 75% מההורים טוענים שהלימודים המקוונים בכיתות הנמוכות אינם אפקטיביים ושיכולת הריכוז מול המסכים מוגבלת ביותר.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

קרן ברק: רגע, אני ממשיכה.

מאיר כהן: כן, אבל – – –

קרן ברק: את זאת אני יודעת לא רק מסקרים – זה חשוב – אלא ממקור ראשון.

קרן ברק: בני עידו לומד בכיתה ד' בלמידה מקוונת שלא נותנת לו כל כך הרבה.

קרן ברק: יתרה מזו, אני חרדה מהפערים הפדגוגיים שהוא וחבריו פותחים ומהנזקים החינוכיים שייגרמו מכך, בטח לקראת המעבר לחטיבות הביניים.

קרן ברק: דקה.

מאיר כהן: לא, גברתי, את מדברת ארבע דקות.

קרן ברק: אבל הפריעו לי באמצע.

קרן ברק: אני רק מסיימת.

מאיר כהן: ממש לא הפריעו לך באמצע.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: אני רק מסיימת את הסוף.

קרן ברק: אני אומרת שוב: ללא חזרת כיתות ד'–ו' למערכת החינוך ייגרמו שני נזקים משמעותיים: הראשון – פגיעה אנושה בהתפתחות החינוכית של ילדינו, והשני – המשך פרפורי המוות של המשק הישראלי.

קרן ברק: תפקידנו כחברי הכנסת לראות את הדברים בראייה כוללת ולדרוש מהמערכות כולן לתת פתרונות מלאים ושלמים לחזרה מלאה של כולם.

קרן ברק: עלינו לדרוש כי תוכנית הלימודים תימשך גם לתוך הקיץ, ואל לנו להסתפק בקייטנות, אלא בלימודים אמיתיים.

קרן ברק: את ההתחשבנות הכספית מול המורים נשאיר לכם, משרד החינוך, אבל הלימודים צריכים להיות לימודים, ולא בית ספר של הקיץ.

מאיר כהן: תודה רבה.

קרן ברק: אנחנו מבקשים שלא ייווצר מחזור קורונה של ילדים שיסחבו את הנזק לאורך השנים.

מאיר כהן: תודה רבה.

קרן ברק: רגע.

קרן ברק: הסוף: מכיוון שההשלכות הכלכליות על המשק הן שעומדות בבסיס טענותיי, אני מבקשת שזה יעבור – – –

מאיר כהן: גברתי, אני מאוד מכבד אותך, אבל אי-אפשר.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אני רק מבקשת.

מאיר כהן: יש תקנון.

מאיר כהן: אני צריך לתת לכל אחד חמש דקות ועשר דקות.

קרן ברק: אין בעיה.

קרן ברק: אני רק מבקשת שזה יעבור לוועדת הכספים ולא לוועדת החינוך.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אמרת לוועדת כספים ולא לוועדת חינוך.

קרן ברק: לא לוועדת חינוך, כי אני מדברת על משברים כלכליים.

מאיר כהן: זו הצעתך.

מאיר כהן: חבריא, אני מצטער.

מאיר כהן: לא נעים להפסיק אתכם, אבל יש היום סדר-יום ארוך מאוד.

מאיר כהן: שלוש דקות זה שלוש דקות.

מאיר כהן: יזהר שי, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: קרן, אני מצטער, אבל – – –

קרן ברק: – – –

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, כבוד שר החינוך, חברות וחברי הכנסת, 186 מדינות בעולם הודיעו על סגירה מלאה של מוסדות החינוך בחודש מרץ בעקבות משבר הקורונה, ובהן היינו אנחנו, מדינת ישראל.

יזהר שי: מנתוני משרד החינוך אנחנו למדים שלמעלה מ-700,000 תלמידים עשו שימוש בתוכן דיגיטלי מדי יום בזמנים שבהם אכן החינוך המקוון היה זמין לכולם.

יזהר שי: אני מסתכל על זה ככה: קיבלנו הזדמנות.

יזהר שי: זו הזדמנות לבחון תפיסות עולם והנחות יסוד לא רק בנושא הלימוד המקוון אלא בכלל במובן הרחב של החינוך.

יזהר שי: שנים רבות אנחנו מתכוננים, והינה, עכשיו קיבלנו הוכחה שלימוד מקוון הוא רובד הכרחי ביכולות של מערכת החינוך בעיתות משבר – רעידות אדמה, מלחמות, חלילה, משבר בריאותי – אבל צריך להסתכל על זה גם אחרת, כחלק מהמערכת הכוללת שאנחנו קוראים לה מערכת חינוך.

יזהר שי: יש חמישה רבדים שבנו את היכולת הזאת של לימוד מקוון.

יזהר שי: קודם כול, צריך מחשב זמין; אחרי זה צריך תשתיות תקשורת; צריך תוכן רלוונטי.

יזהר שי: המורה והתלמיד צריכים להיות מיומנים ביכולות לעבוד ככה ביחד, והם צריכים להיות מוכנים פדגוגית, נפשית, לתפיסה הזאת שזה שיעור מסוג אחר.

יזהר שי: ועכשיו, במה אנחנו חייבים לטפל מיידית?

יזהר שי: אנחנו חייבים מחשב לכל ילד.

יזהר שי: אדוני שר החינוך, אני יודע שזו לא בעיה שלך, במירכאות; זו בעיה ממשלתית, בעיה ציבורית, בעיה של תפיסת עולם.

יזהר שי: כל ילד בישראל חייב מחשב.

יזהר שי: נקודה.

יזהר שי: אנחנו חייבים תשתיות תקשורת ואנחנו חייבים תכנים, מיומנויות למורים ולתלמידים, שיטות לימוד, פדגוגיה חדשה.

יזהר שי: אלה הדברים שעולים מהמסקנות שזכינו לקבל; הינה חלק מיתרונות הקורונה.

יזהר שי: אז בואו נדבר על ההזדמנויות האלה.

יזהר שי: דבר ראשון – צמצום פערים.

יזהר שי: על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אדוני היושב-ראש, 24 ממשקי הבית עם ילדים בישראל אינם מחוברים לאינטרנט.

מאיר כהן: 24%.

יזהר שי: 24% ממשקי הבית עם ילדים בישראל אינם מחוברים לאינטרנט.

יזהר שי: ל-15.7% אין אפילו מחשב ביתי.

יזהר שי: מדברים על פערים – 51% ממשקי הבית הערביים בישראל אינם מחוברים לאינטרנט.

אוסאמה סעדי: לכמה אין מחשב ביתי?

יזהר שי: מחשב ביתי – על פי נתוני הלמ"ס ל-15.7% מילדי ישראל אין מחשב בבית.

יזהר שי: דיברתי פה לא מזמן על ילדי הפנימיות וכפרי הנוער.

יזהר שי: הם היו מנותקים.

יזהר שי: שלחנו אותם הביתה בזמן המשבר, אבל הם לא יוכלו להתחבר ללימוד המקוון.

יזהר שי: אנחנו חייבים לעמוד על כך שלכל ילד בישראל יהיה מחשב; שבכל בית יהיה אינטרנט.

יזהר שי: כל אדם בישראל בכלל צריך גישה לרשת, לתכנים, לתקשורת בין בני אדם.

יזהר שי: אבל בואו נדבר גם על שינויים במערכת החינוך.

יזהר שי: אני לא מעביר ביקורת, אדוני השר, אני מציע.

יזהר שי: יש לנו עכשיו הזדמנות לדבר על תפיסת עולם: מה זה שיעור?

יזהר שי: מה זאת כיתה?

יזהר שי: על מהות תפקיד המורה במרחב הזה על מה אנחנו מצפים מהתלמידים.

יזהר שי: לא מדובר רק על הנושא של לימוד מקוון, אלא בכלל.

יזהר שי: אנחנו יכולים לדבר על לימוד מקוון בקבוצות כהזדמנות.

יזהר שי: למה רק מורה מול התלמידים שלו?

יזהר שי: למה שתלמידה מבית שאן לא תלמד עם תלמיד מרמת אביב ועם מורה מבאר שבע?

יזהר שי: אנחנו צריכים לדבר על לימוד עצמי.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

יזהר שי: אני עניתי על שאלות.

יזהר שי: תיתן לי בבקשה עוד חצי דקה, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: אנחנו צריכים לדבר על לימוד עצמאי, על חקר, על שעות לימוד – לרווח אותן למשל בשעות היום כך שבעיות הפקקים ייפתרו, כי אפשר גם ללמוד חלק מהזמן מקוון.

יזהר שי: אפשר לדבר על שינוי מבני במערכת החינוך בישראל: הרבה פחות ריכוזיות של משרד החינוך, הרבה יותר אוטונומיה למורים, למחנכים, למנהלי בתי הספר, למועצות מקומיות וכן הלאה.

יזהר שי: אנחנו צריכים לבנות מחדש את תפיסת העולם של מערכת החינוך בישראל.

יזהר שי: הקורונה הייתה גורם מאיץ, אדוני היושב-ראש, אבל היא גם הזדמנות לחישוב מסלול מחדש.

מאיר כהן: תודה.

יזהר שי: אני מציע להעביר את ההצעה הזאת, אדוני, לוועדת החינוך בראשותו של חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שעושה שם עבודה מצוינת, מהסיבה שמדובר פה על תפיסה חינוכית.

יזהר שי: אני מקווה שתהיה משם המשכיות לוועדת החינוך הקבועה, כשהיא תקום, כשבעזרת השם תקום בקרוב ממשלה בישראל.

יזהר שי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני רשמתי את בקשתך לחינוך.

מאיר כהן: חבר הכנסת מתן כהנא, אדוני.

מאיר כהן: אחריו – חברת הכנסת ע'דיר מריח.

מאיר כהן: כן, אדוני.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, אני רוצה לפתוח ולהגיד תודה רבה רבה למורים ולצוותי ההוראה.

מתן כהנא: אני אומר לך, אני רואה אותם ברמה האישית, כמה קשה הם עובדים.

מתן כהנא: אני מדבר איתם, מדבר עם מנהלים.

מתן כהנא: אני רואה את זה על הילדים שלי – כמה המורים משקיעים בתקופה הזו.

מתן כהנא: אני רואה כל בוקר את מה שמוכן ברשתות לקראת עוד יום של לימוד.

מתן כהנא: אני רואה את הקשר הישיר של המורים עם התלמידים.

מתן כהנא: באמת מלא הערכה והערצה לצוותי ההוראה.

מתן כהנא: אלא מה?

מתן כהנא: יש פה איזו יעילות משתנה.

מתן כהנא: אני אומר לך, אדוני השר, בתיכון, לפחות בחוויה האישית שלי, זה יעיל מאוד, וביסודי זה כמעט פול גז בניוטרל.

מתן כהנא: אני רואה את זה על תלמידי היסודי.

מתן כהנא: אני מדבר שוב – אני רואה גם בסקרים: היעילות של הלימוד מרחוק בכיתות הנמוכות היא נמוכה מאוד מאוד.

מתן כהנא: העלות של שבוע שהילדים של היסודי נמצאים בבית למשק היא כמה מיליארדים.

מתן כהנא: אני אומר לך, אדוני השר, המאבק של ארגוני המורים בהצעות שיש פה מבזה את המורים.

מתן כהנא: ארגוני המורים מבזים את המורים.

מתן כהנא: עכשיו אני אומר לך, אדוני השר, אני כימין שמרני, קפיטליסט, לא מצפה מאף אחד לעבוד חינם – זה נגד תפיסת העולם שלי – אבל אני שומע את המורים – –

ניצן הורוביץ: באמת תודה רבה.

ניצן הורוביץ: באמת תודה רבה.

מתן כהנא: – – אני שומע את ההורים, והמורים מוכנים לעשות את זה אחרת.

מתן כהנא: לעשות את זה אחרת.

מתן כהנא: איפה שזה לא יעיל עכשיו, הלימוד מרחוק, צריכים להפסיק אותו, כדי לשמור את הימים האלה עד שהקורונה תיגמר, בעזרת השם, ויהיה אפשר ללמוד כמו שצריך.

מתן כהנא: צריך לעשות עכשיו פחות לימוד מכוון בכיתות הנמוכות ויותר לימוד אחר כך, כולל בקיץ.

מתן כהנא: המורים מוכנים לזה.

מתן כהנא: ארגוני המורים פשוט מבזים את המורים עצמם.

ניצן הורוביץ: אתה פשוט מטעה את הכנסת.

ניצן הורוביץ: אתה מטעה את הכנסת.

מתן כהנא: צריך להפסיק עם זה.

ניצן הורוביץ: אתה מטעה את הכנסת.

מתן כהנא: ואני שוב אומר פה תודה רבה למורים ולצוותי ההוראה.

מתן כהנא: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

קריאה: עשו עבודה מאוד יפה בלמידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: – – –

מאיר כהן: כן, זו אכן דעתו.

מאיר כהן: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, זו אכן דעתו, אבל אני ברשותכם גם הייתי אומר שהביטוי "מבזים את המורים" – אלה הארגונים שלהם.

מאיר כהן: ברצונם יבחרו בהם, ברצותם לא, אבל אלה הארגונים שלהם, וחבל.

מאיר כהן: אוקיי, זו דעתך, אדוני.

מאיר כהן: יעלה ויבוא – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: כן, אנחנו מכבדים את זה.

מאיר כהן: חברת הכנסת ע'דיר מריח.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: אחריה – חבר הכנסת אורי מקלב.

מאיר כהן: מתן, אתה דיברת דקה וחצי.

מאיר כהן: נזכור לך.

ע'דיר כמאל מריח: אז תן לי.

ע'דיר כמאל מריח: תקזז את מה שהוא – – –

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני יושב-ראש הישיבה, אדוני שר החינוך, חברי כנסת נכבדים, אני אפתח ואומר שאני מוקירה, מודה ומעריכה את משרד החינוך על כל מרכיביו, על כל פועליו, האנשים המדהימים שעושים מאמצים כבירים, לילות כימים, כדי לעזור לנו, ההורים והתלמידים, להיחלץ, לבנות את עצמנו מחדש ולצאת מהמשבר הזה.

ע'דיר כמאל מריח: יחד עם זאת, אנחנו היום דנים בסוגיה חשובה שנקראת "הלמידה מרחוק", או "הלמידה המקוונת", שעליה נשענת כל ההתמודדות שלנו כמשרד חינוך – או שלכם כמשרד חינוך – כדי לעזור לנו.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני השר, משהו לא תקין בארגון, בבנייה של הלמידה המקוונת.

ע'דיר כמאל מריח: אני יכולה להגיד לך שאני אימא לשני בנים, בן חמש ועשר, ולי כן יש יותר ממחשב אחד בבית.

ע'דיר כמאל מריח: אני ובעלי עבדנו בחלק מהימים שנינו בבית, ומשהו לא עובד בבנייה של הלו"ז הזה.

ע'דיר כמאל מריח: היו הנחיות סותרות.

ע'דיר כמאל מריח: הייתה הרגשה שאתם בונים את עצמכם תוך כדי; שנתפסתם לא מוכנים לדבר שנקרא "למידה מקוונת" או "למידה מרחוק".

רפאל (רפי) פרץ: מה שנקרא קורונה.

ע'דיר כמאל מריח: כן.

רפאל (רפי) פרץ: נכון.

ע'דיר כמאל מריח: הרגשנו שהתכנים לא ישימים, שהלו"ז לא ישים וגם הסביבה.

ע'דיר כמאל מריח: לא היינו מוכנים כהורים וכתלמידים להבנה של משמעות הלמידה המקוונת.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא משהו שהתנסינו בו בעבר.

ע'דיר כמאל מריח: לפי נתונים, לפי דוח של הלמ"ס מ-2018, כשליש ממשקי הבית בישראל בכלל יש להם מחשב אחד ולא יותר.

ע'דיר כמאל מריח: אם אנחנו מסתכלים על העשירון התחתון, הנתונים אפילו עגומים יותר: ל-50% מהמשפחות אין אפילו מחשב אחד.

ע'דיר כמאל מריח: תחשבו מה קורה במשפחות אחרות: יש משפחות מרובות ילדים, יש משפחות שבהן יש פחות מחשבים.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מדברים על אמצעים, על ספקים, על אינטרנט, על תשתיות.

ע'דיר כמאל מריח: אלה דברים שהם הבסיס כדי לבוא וללמד מרחוק, ואלה דברים שלא קיימים.

ע'דיר כמאל מריח: מה שאני אומרת ומה שאני מציעה: אומת הסטרטאפ, שיש לה הישגים כבירים מבחינת מדע, מבחינת חדשנות, מבחינת טכנולוגיה, לא יכולה להרשות לעצמה להיתפס לא מוכנה למשבר.

ע'דיר כמאל מריח: משרד החינוך חייב לבנות, מאתמול, מערכת חינוך שבה תוטמע למידה מקוונת, למידה מרחוק, שלא קשורה לשום משבר, לא כלכלי ולא בריאותי.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו חייבים להתחיל להטמיע את זה בהדרגתיות, בצורה רציפה, בצורה עקבית, בצורה מאורגנת, כי אני חושבת שזה הסוד להצלחה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מדברים על העולם המודרני.

ע'דיר כמאל מריח: בעולם המודרני הבסיס לכול הוא היכולת להתמודד עם הטכנולוגיה, היכולת להתמודד עם מחשב.

ע'דיר כמאל מריח: ואני יכולה להגיד לך שבחלק מהימים, אדוני השר, מצאתי את עצמי עם ילד בן חמש, בגן, שמן הסתם לא יכול להדליק ולכבות ולפתוח זום, מנסה יחד איתו לבנות את הלו"ז הזה.

ע'דיר כמאל מריח: הלו"ז הזה לא היה ישים בשום צורה.

ע'דיר כמאל מריח: לשבת עם שני ילדים בבית, עם שני מחשבים במקביל, עם אחד, בן חמש, להכין סלט ויצירה, לבנות מטוס ולעשות התעמלות, ועם השני בכלל להתחיל עם סוגיות מתמטיות מורכבות, זה לא נכון ולא תקין.

ע'דיר כמאל מריח: בואו נתחיל ונבנה את המערכת החינוכית שלנו ונבנה בה ונטמיע בה את הלמידה המקוונת.

ע'דיר כמאל מריח: המשבר הבא – זו לא שאלה אם יבוא; השאלה היא מתי יבוא.

ע'דיר כמאל מריח: בואו נבנה את זה ולא נחכה שיבוא משבר.

ע'דיר כמאל מריח: בואו נטמיע את זה באופן נכון במערכת החינוכית.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי מקלב.

מאיר כהן: מתן, חבר כנסת כהנא, להעביר את זה לוועדת חינוך?

מאיר כהן: לאן אתה – – –

מתן כהנא: – – –

מאיר כהן: כספים?

יעקב מרגי: הוא קפיטליסט, הוא רוצה כספים.

ע'דיר כמאל מריח: חינוך.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שאנחנו רוצים לדון בנושא המרכזי לאחר ההתמודדות של מערכת הבריאות עם נושא הקורונה, וזה מערכת הלימודים; מערכת הלימודים היא הדבר החשוב ביותר שאנחנו צריכים לדון בו – בהשתחררות, או בחזרה לשגרה.

אורי מקלב: אבל השיח בתקופה האחרונה, והאי-בהירות והאי-יציבות בנושא של החזרה ללימודים – והרבה דעות יש בעניין הזה – קורה בעיניי מסיבה אחת: הדיון הוא לא על חזרה ללימודים, אדוני השר, הדיון הוא אם בתי הספר וגני הילדים מספיק בטוחים כדי לשמש בייביסיטר לחזרה לעבודה.

אורי מקלב: במקום לשים את דגל החינוך ולשים את החזרה ללימודים במקום ראשון, אנחנו שמים את הדגל של חזרה לעבודה – שזה חשוב מאוד, מאוד חשוב, אבל יש זילות בנושא של הצורך בלימודים.

אורי מקלב: ועכשיו אנחנו באמת בדילמה בין להחזיר את גני הילדים, שהם הכי מסוכנים ואולי הכי לא מתאימים עכשיו לחזור – גם למורים, גם לגננות, גם לילדים עצמם – לבין חזרה ללימודים של הכיתות הגבוהות, בגלל שהנושא הוא העבודה, וכדי לחזור לעבודה צריך להחזיר את הילדים הקטנים.

אורי מקלב: דנו הרבה בכנסת – ועדת החינוך בראשותו של ניצן הורוביץ – בבעיה של הלימודים המקוונים.

אורי מקלב: היא בעייתית מאוד, גם כלפי המורים, גם כלפי התלמידים, גם כלפי ההורים בעניין הזה.

אורי מקלב: הרבה שיח היה בעניין, אבל בעיניי, אני רוצה להגיד לך שבמקרה הזה, תפסת מרובה לא תפסת.

אורי מקלב: היעדים ששמתם בלימוד המקוון מהכיתות הקטנות ועד הכיתות הגבוהות לתעודות, לציונים, למבחנים, הם מה שהביא את המערכת גם לקושי.

אורי מקלב: היטיבו אחרים להסביר את זה: כשיש שני ילדים, קל וחומר כשיש ארבעה ילדים, קל וחומר כשאין מספיק מחשבים, קל וחומר שצריך להדפיס את כל החומרים האלה; הקושי של המורים להכין חומרי למידה אחרים, צורת למידה אחרת, אביזרים של למידה – דברים בעייתיים מאוד; התלמידים צריכים להיות מרוכזים, וזה כשהאימא בבית, אבל כשההורים, חלקם – – –

רפאל (רפי) פרץ: רק בגרויות זה – – –

אורי מקלב: מה פתאום?

אורי מקלב: אדוני השר, סליחה, חובה ללמוד עם מבחנים, עם מדדים לתעודות.

אורי מקלב: אשתי מורה 40 שנה, אני יודע מה קורה בבית, אני יודע מה מדהים אותה.

אורי מקלב: אשתי מורה בממלכתי-דתי.

רפאל (רפי) פרץ: ומה ההנחיות?

אורי מקלב: אני יודע מה ההנחיות שלה, אדוני השר, לתעודות – – –

קריאה: אבל בסוף – – –

אורי מקלב: אבל זאת הדרישה של מנהל בית הספר.

אורי מקלב: אלה יהיו מדדים לציונים שהיא צריכה לתת.

אורי מקלב: אתה גם מחייב אותם – – –

רפאל (רפי) פרץ: לכן, רק קורונה – – –

מאיר כהן: אדוני השר יענה אחרי זה במשולב.

מאיר כהן: כשאני מסתכל על נכדיי אני מרגיש שהוא יותר צודק, כי הבנתי את זה שהמורים מכניסים איזו ציפייה.

מאיר כהן: כדאי שתבהיר את זה.

אורי מקלב: הרי המתח סביב הלימודים האלה, והחיוב – היה צריך לעשות איזה משהו שהוא יותר חברתי, שהילדים ירגישו שיש להם את החברים שלהם.

אורי מקלב: היה צריך לתת יותר אתגרים, שזה יהיה חווייתי יותר.

אורי מקלב: אבל נשאיר את זה, גם את הקושי – יש מה לשפר.

אורי מקלב: צריך לדבר, ודיברנו על זה בוועדת החינוך.

אורי מקלב: אבל אני רוצה להתייחס למגזר החרדי.

אורי מקלב: המגזר החרדי התמודד עם נושא הלימודים מרחוק על ידי קווי תקשורת לא חזותיים – קווי שמע.

אורי מקלב: הכינו בצורה נפלאה, על כל השדרה, מגני הילדים ועד בתי הספר התיכוניים – הכינו חומרים, חומרי לימוד, שיעורים פרונטליים, שיעורים חיים, בלייב, כניסות לכיתות אלה, לכיתות אחרות, שיחות עם המורים בצורה נפלאה – והכול קרס.

אורי מקלב: הכול קורס.

אורי מקלב: אי-אפשר להשיג – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני, אני מסיים.

אורי מקלב: אי-אפשר להשיג לא את קווי הטלפון – עומס על הקווים, עומס על השרתים, ששם השיעורים נמצאים, קשיים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אני רוצה לציין את משרד התקשורת: באופן מופלא – זה לא צריך להיות החלק שלו – הגיע להסדרים, גם בגלל העלויות הגבוהות מאוד – – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: משרד התקשורת הגיע להבנות.

אורי מקלב: משרד התקשורת יוזם עם משרד החינוך שיח כדי לתת מענה.

אורי מקלב: המענה צריך להיות בסבסוד של השעות, של הדקות האלה.

אורי מקלב: מדובר על עשרות מיליוני דקות שהיו בשימוש וגם נדרשים לשימוש, עלויות מאוד גבוהות.

מאיר כהן: חבר הכנסת מקלב, אדוני.

אורי מקלב: אני מסיים, אדוני, משפט.

אורי מקלב: היה איזה שיח קטן.

אורי מקלב: היום נותנים מחשבים, נותנים אינטרנט פתוח.

אורי מקלב: למה לא לתת פלאפונים מושאלים – מושאלים, הפשוטים ביותר, שעולים אגורות, לאותן משפחות?

אורי מקלב: למה לא לקחת את הקווים הקיימים במשרד התקשורת, כמו 1900?

אורי מקלב: מדובר על סבסוד קטן של דמי קישוריות.

אורי מקלב: אדוני השר, משרד החינוך, לא מבקשים עכשיו לתת לילד ולא לתת למשפחה – לתת מול חברות התקשורת, מול בזק ומול חברת הסלולר סבסוד או קנייה של דמי קישוריות.

אורי מקלב: זה היה פותר את הבעיה.

מאיר כהן: אדוני, אתה צריך להפסיק.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורי מקלב: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אני רק אומר לך, בפסוק אחד – את זה תרשה לי – מה שאנחנו קוראים בפרשת – – –

מאיר כהן: מי יגיד לא לפסוק?

אורי מקלב: אני יודע, זה תמיד המזל: תבן לא ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לכם עשו – זה מה שקורה – "והנה עבדיך מֻכים".

אורי מקלב: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מרגי, בבקשה, כבודו.

יעקב מרגי: – – –

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אגוזים קשים לפיצוח.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, אתם יודעים, אני שומע את השיח מכל גוני הקשת.

יעקב מרגי: יש טענות, ובצדק, אבל אני אומר לכם: גם אני כועס – אני כועס על הקורונה, שלא הודיעה לנו מבעוד מועד שהיא עומדת להגיע.

יעקב מרגי: כל מה שלימד אותנו הנגיף הזה הוא להתמודד תוך כדי תנועה.

יעקב מרגי: הממשלה הוכיחה זאת, התנהלה כך; המציאות מכתיבה את זה.

יעקב מרגי: ואני רואה, כשישבו הילדים בבתי הספר – מה יהיה?

יעקב מרגי: מה יהיה?

יעקב מרגי: עכשיו יש מתווה, אז יש טענות.

יעקב מרגי: בצדק, החששות.

יעקב מרגי: אף אחד לא אומר שהכול יהיה בסדר.

יעקב מרגי: הכול זה ניסוי וטעייה.

יעקב מרגי: ואמר ראש הממשלה, בצדק: נצליח – נתקדם.

יעקב מרגי: אם תהיה התפרצות, חס ושלום, נחזור ברוורס.

יעקב מרגי: כנ"ל גם מערכת החינוך.

יעקב מרגי: ואדוני, מכובדי השר, היום רציתי לדבר על הלמידה המקוונת, לא על החזרה.

יעקב מרגי: החשש שלי – זה לוקסוס של עשירים, מה שדיברו פה.

יעקב מרגי: יצליחו, עם מבחנים, בלי מבחנים – אני עדיין תקוע עם אלה שאין להם את האמצעים, אין להם את הכלים הטכנולוגיים.

יעקב מרגי: אני שומע מהורים על למידה מקוונת.

יעקב מרגי: יש כאלה שמרוצים, זה מצליח; תלוי גם במורה, תלוי גם באכפתיות, תלוי גם בהורים, הורים משקיעים.

יעקב מרגי: לכן, אי-אפשר לקבוע קביעה אחת נחרצת, וזה לא נכון לבוא לכאן, לומר דברים גבוהים ולקבוע ממקרה אחד, מהנכד או מהבן, מהשכן או מהשכנה, איך זה עובד.

יעקב מרגי: זה עובד טוב במקומות מסוימים, עובד פחות טוב, אבל אתה יודע, זה עובד.

יעקב מרגי: במציאות הקשה שאנחנו נמצאים בה זה עובד.

יעקב מרגי: המשק צריך לחזור לפעולה, כולם, אין מי שחולק על זה.

יעקב מרגי: זה צריך להיעשות בהדרגה, וטוב שאנחנו נוהגים באחריות, בהדרגה.

יעקב מרגי: אין משק שחוזר לפעולה בלי שמערכת החינוך במקביל חוזרת במידה מסוימת.

יעקב מרגי: אני חושב שהגילאים שבאמת צריכים השגחה הם הגילאים שהממשלה ומשרד החינוך מדברים על חזרה מדורגת שלהם.

יעקב מרגי: צריך לעקוב אחרי זה.

יעקב מרגי: יש חששות.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שקיבלתי פניות מגננות, ממורות, שהן עצמן בקבוצת סיכון, והן חוששות.

יעקב מרגי: אף אחד לא יכול לערוב להן שלא ידביקו ולא יידבקו, ושילדים לא ידביקו אחד את השני או שהן עצמן לא יידבקו.

יעקב מרגי: אבל מה, צריך לנסות לעשות זאת בזהירות, תוך הקפדה של כל הכללים.

יעקב מרגי: אין ספק שיש כאן ניסוי וטעייה.

יעקב מרגי: אני קורא לך, מכובדי השר, באמת להסתכל על אלה שאין להם את האמצעים.

יעקב מרגי: יש קשיים אובייקטיביים במגזר הערבי, במגזר החרדי, באוכלוסיות מוחלשות, שאין להן את האמצעים הטכנולוגיים – לתת להן את המענה.

יעקב מרגי: אני לא אומר לך פה מענה אחיד בצורה כזאת, אבל צריך לדעת לסמן, לאתר, למפות את האוכלוסיות האלה ולתת להן מענה ייחודי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני השר, ולאחר דברי השר אנחנו נשמע דעות נוספות.

מאיר כהן: דקה לכל אחד.

רפאל (רפי) פרץ: אתה רוצה – – –

מאיר כהן: לא, יש נוהל.

מאיר כהן: רק אחריך, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה.

רפאל (רפי) פרץ: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני הקשבתי ברוב קשב לדברים המחכימים והיוצאים מן הלב שנאמרו כאן בנושא הלמידה המקוונת.

רפאל (רפי) פרץ: יזהר, הדברים שלך הם ממש סדר-יום שאני מעמיד על סדר-היום שלי, ורשמתי לי אותו.

רפאל (רפי) פרץ: חלק מהדברים – אנחנו ממש עמוק בתוכם.

רפאל (רפי) פרץ: הקורונה תפסה את כולנו בהפתעה.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו היינו בתהליך ארוך של שנים של להיכנס לנושא הלמידה המקוונת.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו האצנו את התהליך הזה ברגע שנכנסנו למהלך של הקורונה.

רפאל (רפי) פרץ: האצנו את התהליך הזה – בערך בשבועיים וחצי, שלושה עשינו תהליך של הרבה שנים.

רפאל (רפי) פרץ: התהליך הזה ייתן את אותותיו ואת פריו בשנים הבאות, אין לי ספק.

רפאל (רפי) פרץ: תמונתי דומה מאוד למה שאתה הצגת – – –

יעקב מרגי: – – –

רפאל (רפי) פרץ: תמונתי לגבי המשך הדרך דומה לדברים שאתה אמרת, חבר הכנסת יזהר, לגבי המעורבות של הלמידה המקוונת במהלך הלימוד המשותף, הכולל יותר, הנחלק על פני כל היום.

רפאל (רפי) פרץ: הייתי רוצה לראות שמורים ומורות מדברים עם התלמידים והתלמידות גם בערב.

רפאל (רפי) פרץ: אבל באמת, בראשית דבריי אני רוצה לפתוח בהערכה גדולה מאד מאוד למורים, למורות ולגננות על המסירות, על הנחישות ועל היצירתיות שבה הם התחילו את כל המהלך.

רפאל (רפי) פרץ: אם לא הם, שני מיליון ו-300,000 תלמידים היו במקום אחר.

רפאל (רפי) פרץ: על הגרף אני לא יכול להגיד פה או שם, אבל ברור לי שהם היו במקום אחר.

רפאל (רפי) פרץ: המורים שלנו, ההון האנושי הנפלא הזה, בכל המגזרים, עושים עבודה, עבודת קודש.

רפאל (רפי) פרץ: מעל הבמה הזאת אני אומר לכם כשר חינוך שאני מלא הערכה, ואין לי שום ספק שהם ראויים לתגמול, לשכר, לכבוד וליחס כמו שמגיע למי שנותן את כל-כולו למשימה שהוצבה.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר לכם, אולי חוץ מאורי מקלב, אני מוכן להתחרות עם כולם כמה נכדים יש למישהו פה.

רפאל (רפי) פרץ: אולי.

רפאל (רפי) פרץ: יש לי נכדים מגיל אפס.

רפאל (רפי) פרץ: לפני יומיים נולדה לי נכדה – –

קריאה: – – –

רפאל (רפי) פרץ: מגיל 1, אין אפס.

קריאה: מלידה.

רפאל (רפי) פרץ: מלידה, והנכדה הגדולה שלי היא שביעיסטית, בכיתה י"א.

רפאל (רפי) פרץ: על כל הסקאלה; אין לי אחד כן ואחד לא – יש לי בכל כיתה כמה.

רפאל (רפי) פרץ: אני לא אגיד כמה יש.

אלון שוסטר: שמות, שמות.

רפאל (רפי) פרץ: אל תעשה לי את זה, אלון.

קריאה: צריך לומר: כן ירבו.

רפאל (רפי) פרץ: תודה רבה, תודה רבה.

רפאל (רפי) פרץ: אני רוצה לומר לכם שאני שומע מכולם – יש לי גם הרבה מורים ומורות וגננות במשפחה, ואני שומע מכולם את הקולות, אני שומע את האורות, אני שומע את הקשיים, אני שומע את הבעיות.

רפאל (רפי) פרץ: אבל אני אומר לכם שכמסה – וחשוב מאוד שהכנסת היקרה תדע את זה – אנחנו הרבה יותר בסקאלת החיוב מאשר בדמדומי העשייה.

רפאל (רפי) פרץ: החיוב כאן הוא עצום, ואני רוצה לפרט לכם כאן בצורה יותר מקצועית את העבודה של משרד החינוך.

רפאל (רפי) פרץ: למעלה מחודש פועלת מערכת החינוך, כמו מדינת ישראל כולה, תחת שגרת חירום.

רפאל (רפי) פרץ: עם ההודעה על סגירת בתי הספר פעלנו באופן מיידי לפתיחת מערכת חינוך מקוונת, במתכונת מקוונת, של למידה מרחוק.

רפאל (רפי) פרץ: המטרה שלנו הייתה ליצור סדר-יום לימודי בתנאים החדשים.

רפאל (רפי) פרץ: סדר-יום לימודי פירושו של דבר ש-2 מיליון ו-300,000 תלמידים, הילדים שלנו, לא יהיו מפוזרים בחלל האוויר.

רפאל (רפי) פרץ: סדר-יום לימודי בתנאים האלה זה אומר סדר-יום לימודי, סדר-יום רגשי, סדר-יום אנושי, סדר-יום מחבק, סדר-יום מחבר.

רפאל (רפי) פרץ: אלה ערכים שנכון שצריך שהם יהיו בבית הספר, אבל כשהפגישה היא פרונטלית זה פשוט, וכשהפגישה היא "פגישה", וירטואלית, אז מאוד מאוד צריך – ואף אחד כאן לא יוכל למדוד מה עשתה מורה או גננת שהתקשרה בבוקר, ובערב החליטה לספר סיפור לילד בן ארבע באופן אישי.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר לכם שגם זה קרה.

רפאל (רפי) פרץ: זה שווה לימוד?

רפאל (רפי) פרץ: זה שווה ערך למה?

רפאל (רפי) פרץ: המטרה שלנו הייתה להתמודד עם המשימה הלאומית – גם הלימודית, אבל המשימה הלאומית שעומדת לפתחנו היא לשמור על הרוח של תלמידים שמחים, הורים שמחים.

רפאל (רפי) פרץ: לצערי הרב, וכואב לי על זה מאוד, כשאני שומע על בתים שבהם גם האבא והאימא אינם יודעים מהיכן יהיה מטה לחמם, אני ודאי חושב שילדים שממלאים את הבית בקצת יותר שמחה, זה מוסיף המון המון תמיד.

רפאל (רפי) פרץ: המורים והגננות, כמו שאמרתי, גילו מנהיגות, גילו מסירות, גילו אחריות.

רפאל (רפי) פרץ: אני יודע על מורים ומורות שהכינו תוכניות.

רפאל (רפי) פרץ: זה קשה.

רפאל (רפי) פרץ: זה קשה.

רפאל (רפי) פרץ: אתם צריכים לדעת מה זה הדבר הזה.

רפאל (רפי) פרץ: לימוד מקוון זה לא שיטה רגילה.

רפאל (רפי) פרץ: התרגלנו לשיטה אחת.

רפאל (רפי) פרץ: גם אני מדי פעם מעביר שיעורים ככה.

רפאל (רפי) פרץ: זה לא פשוט.

רפאל (רפי) פרץ: אתה רגיל בצורה מסוימת, ופה זה כבר אחרת – אתה מכין את החומר אחרת, אתה מנגיש אותו אחרת.

רפאל (רפי) פרץ: תכף אעבור על האמצעים שיש.

רפאל (רפי) פרץ: מורה צריך להיות חצי פרופסור על כל האמצעים שיש לו, ולדעת לנצל אותם, ולתת לתלמיד – לזה את זה ולזה את זה.

רפאל (רפי) פרץ: אני אעבור איתכם עכשיו על ארבעת המרכיבים המרכזיים, ואני גם אגיד לכם מספרים.

רפאל (רפי) פרץ: חשוב שכנסת ישראל תדע מספרים נכון להיום, איפה אנחנו עומדים בנתונים האלה.

רפאל (רפי) פרץ: קודם כול, ארבעה מרכיבים: הצוות החינוכי, שהוא המרכיב המרכזי – מורים, גננות, עובדים, מלמדים בתלמודי תורה ודאי גם כן.

רפאל (רפי) פרץ: אתרי תוכן לימודי – יש לנו במשרד החינוך מגוון עצום של עושר שנמצא בתוך הרשת, ומורים ומורות יודעים איך להפנות תלמידים.

רפאל (רפי) פרץ: יש לנו 24 סביבות תוכן לימודי שעומדות לרשותם של התלמידים, ובהן מתאפשר לבצע משימות מגוונות ועתירות מדיה בליווי ובמעקב המורה, כלומר המורה יודע שנכנסת, המורה יודע מה עשית, המורה יודע מה התוצר של זה.

רפאל (רפי) פרץ: זאת שפה קלה, כי היא נמצאת לנו כבר מוכנה ברשת.

רפאל (רפי) פרץ: בממוצע כחצי מיליון תלמידים מופנים לאתרים של ספקי התוכן האלה על ידי המורים.

רפאל (רפי) פרץ: הדבר הבא: מערכת השידורים הלאומית – 28 ערוצים שידור, מגן – –

מאיר כהן: אתרי התוכן האלה, כולם עובדים על פי תוכנית הלימודים?

מאיר כהן: העשרה לתוכנית הלימודים?

רפאל (רפי) פרץ: העשרה לתוכנית, אבל לא רק העשרה.

מאיר כהן: התוכנית עצמה.

רפאל (רפי) פרץ: התוכנית עצמה, וגם בתוך התוכנית – סרטון, איזשהו מסלול וירטואלי להכרה; מלא חומר יש למורה.

רפאל (רפי) פרץ: אם הוא רוצה להעביר שיעור על שאול ויונתן בקרב בגלבוע, יש לו ארבע אפשרויות איך להעביר את הדבר הזה.

רפאל (רפי) פרץ: כשהוא לוחץ, הוא רואה, הוא בוחר: אופציה א', אופציה ב'.

רפאל (רפי) פרץ: הוא יכול להגיד: לך לאופציה ג', קח את הסיור הווירטואלי בהרי הגלבוע, תראה ותיהנה לך בטיול שלך.

רפאל (רפי) פרץ: תסתובב ותראה איפה קרה כל הקרב הקשה הזה שבו שאול ויהונתן נהרגו.

רפאל (רפי) פרץ: ומישהו אחר יכול לקחת משהו אחר.

רפאל (רפי) פרץ: מערכת השידורים הלאומית – במסגרתה פועלים 28 ערוצי שידור, מגן ועד כיתה י"ב.

רפאל (רפי) פרץ: ערוצי השידור מעבירים שידורים חיים משעות הבוקר עד שעות אחר הצוהריים, בעברית ובערבית, בתחומים שונים: מדעים, מתמטיקה, חינוך גופני, אומנות, הכנה לקראת הבגרויות.

רפאל (רפי) פרץ: כל אחד יכול להיכנס.

רפאל (רפי) פרץ: זה לא קשור – זה חלק מהלמידה המקוונת.

רפאל (רפי) פרץ: בשידורים ניתן לצפות באמצעים מגוונים: דרך המחשבים, טלפונים חכמים, טאבלטים.

רפאל (רפי) פרץ: אני עוד אתייחס, חבר הכנסת אורי מקלב, אני אתייחס מאוד לדברים שלך בנושא החרדים.

רפאל (רפי) פרץ: אני מודה שהעסק עוד לא סגור לגמרי, אבל אני חרד מאוד – כילדים יקרים של עם ישראל, אני חרד גם להם.

רפאל (רפי) פרץ: לשמחתנו, גם חברות הטלוויזיה – ורתמנו את חברות הטלוויזיה לעניין, והן מאפשרות צפייה בשידורים בהוט, סלקום tv, פרטנר tv, אפליקציה של יס.

קרן ברק: בדקתם מי משתמש בזה?

קרן ברק: הכול נחמד, אבל – – –

רפאל (רפי) פרץ: קודם כול, אנחנו בודקים – – –

יעקב מרגי: 10% מהתלמידים.

רפאל (רפי) פרץ: לא, לא.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו בודקים – – –

יעקב מרגי: – – –

רפאל (רפי) פרץ: רק שנייה – – –

קרן ברק: אני חושבת שזה רעיון מאוד יפה, אבל – – –

רפאל (רפי) פרץ: קרן, חברת הכנסת קרן, אני רק רוצה לומר שפתחנו אופציה למיליון משקי בית, אופציה למיליון.

רפאל (רפי) פרץ: לא אמרתי שעכשיו משתמשים בזה חצי מיליון.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר שהאופציה הזאת היא אופציה אלטרנטיבית למחשב.

רפאל (רפי) פרץ: יש הרבה אנשים שאין להם מחשב – יש להם טלוויזיה, יש להם הוט, יש להם – – –

עומר ינקלביץ': זה ברור שיש כאלה שבכלל לא.

רפאל (רפי) פרץ: נכון, גם זה.

רפאל (רפי) פרץ: תכף אני אתייחס גם אליהם.

עומר ינקלביץ': ברור.

רפאל (רפי) פרץ: השידורים מועברים מ-36 אולפנים.

רפאל (רפי) פרץ: אתם יכולים לבקר, וזה בסדר גמור, אבל הקמנו 36 אולפנים – 12 מהאולפנים בעברית, 12 מהאולפנים בערבית ועוד 12 אולפנים לעוד כל מיני דברים במעטפת: לחינוך המיוחד, לחינוך הדתי, לחמ"ד.

רפאל (רפי) פרץ: יש לנו כ-3,000 שידורים שהוקלטו לשימוש חוזר.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו בנינו בנק, חבר הכנסת יזהר.

רפאל (רפי) פרץ: בנינו בנק.

רפאל (רפי) פרץ: בשנה הבאה נוכל לשבת, פחות או יותר, ולהעביר אותה דרך וידיאו.

רפאל (רפי) פרץ: אבל עשינו את זה באמת כדי שאם יהיו לנו אירועי עוטף עזה, אם יהיו לנו אירועי חירום אחרים, יש לנו היום כבר מענה, ואנחנו כל הזמן יושבים במקביל על נתינת המענה.

רפאל (רפי) פרץ: ואני מאוד רוצה לשבח את הוועדה, את ועדת החינוך כולה ואת חבר הכנסת הורוביץ, שעומד בראשה, והחברים – גם ערניים, גם אכפת לכם, גם חושבים, גם עוזרים.

רפאל (רפי) פרץ: אני מקבל מהמנכ"ל דיווחים שוטפים, ואני מקווה שאני אוכל גם להגיע ולהתכבד בנוכחותי אצלכם.

רפאל (רפי) פרץ: אני ממשיך.

רפאל (רפי) פרץ: אני רק רוצה להגיד לכם את הנתון, חברת הכנסת ברק.

רפאל (רפי) פרץ: אני רוצה להגיד לכם את הנתון, כמה נכנסו לערוצי הצפייה האלה.

רפאל (רפי) פרץ: זה הנתון: 9.6 מיליון צפיות.

רפאל (רפי) פרץ: 9.6 מיליון צפיות.

רפאל (רפי) פרץ: זה לא מינורי וזה לא רע.

רפאל (רפי) פרץ: הפעלת – – –

קריאה: זה כולל את ההורים?

רפאל (רפי) פרץ: ההורים, יש להם את – הפעלת כיתות וירטואליות היא עוד מרכיב של למידה.

רפאל (רפי) פרץ: המשרד מאפשר הפעלת כיתות וירטואליות.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו יצרנו חוזה עם זום, חוזה קולוסלי, ואנחנו יכולים לפעול בכול, לכמה זמן שאנחנו רוצים, עם כמה נמענים שאנחנו רוצים.

רפאל (רפי) פרץ: ועוד פלטפורמות: Microsoft Teams, Webex ועוד.

רפאל (רפי) פרץ: יש כמובן מערך הדרכה.

רפאל (רפי) פרץ: יש יותר מ-100,000 עובדי הוראה שעושים שימוש בכיתות הווירטואליות בבתי הספר, בגני הילדים ובכיתות.

רפאל (רפי) פרץ: בכיתה וירטואלית – הכיתה מאפשרת למורה לקיים שיעור חי עם התלמידים.

רפאל (רפי) פרץ: את הדף הזה כתבתי אתמול, אבל מאתמול להיום כבר כל אחד השתפר בעוד כמה מעגלים בנושא הזום.

רפאל (רפי) פרץ: יום הזיכרון – אני חייב לומר לכם שכל היום הזה הייתי בזום אחד גדול, עם כל כך הרבה משפחות של נופלים, אבל באמת מנצלים את זה למקום טוב.

רפאל (רפי) פרץ: הרווח הגדול של השיח הזה זה לא רק הרווח הלימודי, היושב-ראש – ואני יודע שאכפת לך מאוד; זה הרווח המנטלי, הנפשי, האישי והחברתי.

רפאל (רפי) פרץ: הקשר של הצוות החינוכי עם התלמידים והוריהם מוכיח את עצמו ללא ספק, והייתה לו גם השפעה על החוסן הלאומי ועל הערבות ההדדית.

רפאל (רפי) פרץ: לי אין שום ספק בדבר הזה, למרות שזה לא מדיד, זה לא מתמטיקה, אבל אין לי שום ספק שהמורים, בהשקעה האין-סופית שלהם בנושא הלמידה המקוונת, תרמו לחוסן הלאומי, תרמו לערבות הדדית, שהיא יסוד, יסוד החיים הישראליים שלנו.

רפאל (רפי) פרץ: דרך אגב, זה היה הנושא שאני הנחיתי, שיהיה הנושא של חידון התנ"ך השנה: ערבות הדדית.

רפאל (רפי) פרץ: זה היה לפני שלושה-ארבעה חודשים, אבל היום, בחידון התנ"ך, מתברר עד כמה עם ישראל ראוי מאוד לכותרת הזאת על מהלך החיים שלו בתוך ההתהלכות בקורונה.

רפאל (רפי) פרץ: השמירה על הקשר אפשרה לנו לזהות מצוקות ולתת מענה.

רפאל (רפי) פרץ: בתקופה האחרונה חילקנו ארוחות לכ-18,000 ילדים שזיהינו שהמצב בבית מצריך זאת מהלמידה המקוונת.

רפאל (רפי) פרץ: אתה מדבר, אתה שומע: אבא לא עובד, אימא לא עובדת, המקרר ריק.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו יודעים את זה ואנחנו מביאים אוכל לבתים האלה.

רפאל (רפי) פרץ: זה מדיד ברמה של שיעור או זה מדיד ברמה של חוסן לאומי?

רפאל (רפי) פרץ: זאת פעולה שנולדה מתוך המעורבות של הצוותים החינוכיים והשמירה על הקשר.

רפאל (רפי) פרץ: השירות הפסיכולוגי-ייעוצי של המשרד מדריך את הצוותים, מפיק ערכות חוסן למשפחה.

רפאל (רפי) פרץ: עד כה ניתן מענה רגשי וחברתי לכ-500,000 תלמידים באמצעות היועצות בבתי הספר.

רפאל (רפי) פרץ: באשר לאמצעי הקצה – – –

מאיר כהן: אני ראיתי תלמידים מחלקים מנות מזון.

מאיר כהן: אני חושב שזה השיעור הטוב ביותר.

רפאל (רפי) פרץ: נכון.

מאיר כהן: אלפי תלמידים כאלה.

רפאל (רפי) פרץ: אני לא מדבר איתכם עכשיו על כל נושא ההתנדבות, שזה, כמו שאמרתי, בערבות ההדדית.

רפאל (רפי) פרץ: נושא התנדבות זה משהו מדהים: אלפי, אלפי תלמידים, מכינות, ישיבות, מדרשות, עושים עבודה.

רפאל (רפי) פרץ: אני, באזור שלי – זה אזור חקלאי – החקלאים אצלנו מרימים ראש, פשוט חזר להם האור לחיים.

רפאל (רפי) פרץ: באשר לאמצעי הקצה, במשרד החינוך נבנתה תוכנית לחלוקת כ-50,000 אמצעי קצה לתלמידים ממשפחות שידם אינם משגת, אוכלוסיות מוחלשות – המגזר הערבי-בדואי, חרדים – ששם זה יותר טלפונים, כולל קריטריונים ברורים וההנחיות לפעולה.

רפאל (רפי) פרץ: אני העליתי את זה בישיבת הממשלה.

רפאל (רפי) פרץ: דרך אגב, אולי לא מפרסמים את כל ישיבות הממשלה, אבל תדעו לכם שכל התהליכים שאנחנו עוברים הם תהליכים, אני לא אומר שהם הכי – זה לא לפי הספר – – –

קריאה: – – –

קריאה: 50,000 זה מספיק?

קריאה: זה מעט?

קריאה: זה הרבה?

רפאל (רפי) פרץ: אני אגיד לך בכנות.

רפאל (רפי) פרץ: אני בדקתי את הצורך – הצורך הוא 121,000, מתוכם למגזר הערבי יש, נדמה לי, כ-45,000, ואנחנו מתכוונים לתת מענה.

רפאל (רפי) פרץ: אני העליתי את זה בישיבת הממשלה.

רפאל (רפי) פרץ: ראש הממשלה אמר שהדבר הזה הוא מאוד במקום והוא מאוד בעדו.

רפאל (רפי) פרץ: כבר הוצאנו על זה קול קורא.

רפאל (רפי) פרץ: זה עבר למשרד האוצר.

רפאל (רפי) פרץ: אדרבה, ועדת החינוך תוכל לעזור לי בדבר הזה מאוד מאוד, כי אנחנו רוצים לגרום לזה לעבוד, ולזה שאתם תקבלו את – לא רק הציבור הערבי והדרוזי והבדואי, אלא גם הציבור הכולל שזקוק לזה.

רפאל (רפי) פרץ: במקביל אנחנו כבר רכשנו טלפונים, ואנחנו נרכוש עוד טלפונים; זה נקרא טלפונים טיפשים.

רפאל (רפי) פרץ: הכוונה היא לתת את זה למגזר החרדי.

רפאל (רפי) פרץ: ניסינו דרך מחשבים – זה לא עובד.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו עושים את זה דרך טלפונים.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו קונים עשרות אלפי טלפונים.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו רוצים שלכל ילד יהיה טלפון בהשאלה – טלפון טיפש, מה שנקרא, בלי יכולת – – –

מאיר כהן: שמע.

מאיר כהן: שמע.

רפאל (רפי) פרץ: כן, כן.

רפאל (רפי) פרץ: הוא ישמע שיעורים – בדיוק מה שאמרו – אבל שתהיה לו את היכולת לזה.

קריאה: אפשר גם תדר ברדיו.

רפאל (רפי) פרץ: איך?

קריאה: תדר ברדיו.

רפאל (רפי) פרץ: נכון, נכון, נכון.

רפאל (רפי) פרץ: את צודקת.

איימן עודה: כבוד השר, שאלה עקרונית.

רפאל (רפי) פרץ: כן, כן.

איימן עודה: 25% מהתלמידים הם תלמידים ערבים.

רפאל (רפי) פרץ: נכון.

איימן עודה: 25%.

רפאל (רפי) פרץ: כן.

איימן עודה: אם אתה מדבר על היערכות לאומית של עם ישראל, אולי יש עוד אזרחים.

איימן עודה: אולי תרחיב קצת ותדבר על כל האזרחים, ולא רק על קבוצה יהודית אחת.

רפאל (רפי) פרץ: דיברתי.

קריאה: הוא דיבר – – –

קריאות: – – –

רפאל (רפי) פרץ: תדע לך שבמובן הזה, שיהיה לך ברור, אני שר חינוך של כולם.

רפאל (רפי) פרץ: אני לא רואה את עצמי שר חינוך של אלה יותר ושל אלה פחות.

רפאל (רפי) פרץ: הייתי במגזר הערבי, ביקרתי בו – בבדואי, בדרוזי.

רפאל (רפי) פרץ: ביהודי – בחרדי – – –

איימן עודה: השאלה היא מה עם המגזר הערבי, ערבים.

איימן עודה: ערבים – – –

יעקב מרגי: אנחנו ערֵבים זה לזה.

קריאות: – – –

איימן עודה: ערבים.

איימן עודה: ערבים זה – – –

רפאל (רפי) פרץ: כולם ערֵבים.

רפאל (רפי) פרץ: אתה מתכוון, כולם ערֵבים.

רפאל (רפי) פרץ: אני מקווה שנגיע ליום הזה שכולנו נהיה ערֵבים זה לזה, אבל כמו שאני יודע מה זה ערבות.

קריאה: ערבים זה ערֵבים.

רפאל (רפי) פרץ: תאמין לי, הלוואי שנהיה שם.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: אתה רואה, אמרת "ערבים" – החיוך חזר.

קרן ברק: כבוד השר, אין לך מספרים בכלל, אם הלימודים האלה אפקטיביים.

קרן ברק: זה סביר שמושכים משהו שאולי הוא נורא יפה, וההפקה נורא נורא גדולה, ואין לו שום אפקטיביות?

יעקב מרגי: קודם כול, כשאמרתי לך 9.6 מיליון צפיות – זה לא שמישהו לחץ וגירדה לו האוזן.

קרן ברק: אפקטיביים.

קרן ברק: אפקטיביים.

קרן ברק: מלמדים.

קרן ברק: אתה יכול לעשות משהו נורא יפה, אבל זה לא אומר שיש לו – – –

רפאל (רפי) פרץ: מייד אני אעבור – – –

קרן ברק: כמה מכתבים, ביקשתי – לא העברתם לנו שום מסמך.

רפאל (רפי) פרץ: מייד אני אעבור על הדברים שבהם אנחנו פועלים, כדי לדעת גם למדוד את הדברים שעליהם אנחנו עובדים.

רפאל (רפי) פרץ: בכל אופן, התכנים והפעילויות המסופקים כיום – יש, לצערי הרב, תכנים שאי-אפשר להעביר אותם דרך המחשבים, כי יש כאלה שאין להם, ואנחנו עובדים על זה בצורה מאוד רצינית.

קרן ברק: זה בטח לא אפקטיבי.

רפאל (רפי) פרץ: ברור.

רפאל (רפי) פרץ: ברור.

רפאל (רפי) פרץ: אני מסכים.

קרן ברק: לא רק להם.

קרן ברק: אני מדברת על שיטת הלימוד.

קרן ברק: עוד פעם – – –

קרן ברק: הרי לימודים המקוונים זה לא שהמורה עומד ומצלמים אותו עם מצלמה.

קרן ברק: לימודים מקוונים – התפיסה היא שזה חוויה אחרת, זה משהו אינטראקטיבי; זה לא מורה פרונטלי מצולם על ידי מצלמה, זאת לא הכוונה.

רפאל (רפי) פרץ: לימודים מקוונים זה בהרבה מאוד ערוצים.

קרן ברק: החוויה צריכה להיות אחרת.

רפאל (רפי) פרץ: פירטתי קודם כול על חמישה ערוצים שדרכם אנחנו מתקשרים עם התלמידים.

רפאל (רפי) פרץ: זה יכול להיות גם באופן אישי, זה יכול להיות בקבוצה קטנה.

רפאל (רפי) פרץ: השבוע, בעזרת השם, ביום ראשון, אנחנו נתחיל בתהליך הזהיר מאוד והאיטי של הכניסה המשולבת של לימוד מקוון – – –

מאיר כהן: אולי אדוני יגיד כמה מילים על ההיערכות לקראת יום ראשון?

רפאל (רפי) פרץ: מייד.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר את זה.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר.

רפאל (רפי) פרץ: אני אשמח, היושב-ראש, ואני אעלה את זה.

רפאל (רפי) פרץ: קודם כול, בשבועיים האחרונים פעלנו להחזרת החינוך המיוחד.

רפאל (רפי) פרץ: אני חייב לומר לכם שאני הסתובבתי גם בבתי ספר של החינוך המיוחד, ויש לי סימפתיה מאוד מיוחדת לילדים המופלאים האלה.

רפאל (רפי) פרץ: ואני אומר לכם שהילדים האלה – הם מקבלים טיפול, אהבה והשקעה, והמורים חוזרים כאילו זה 1 בספטמבר.

רפאל (רפי) פרץ: הם באו, הם מאושרים, הם שמחים להיות עם התלמידים האלה, והתלמידים שמחים מכל העסק.

רפאל (רפי) פרץ: הנושא הזה – בצורה מדורגת.

רפאל (רפי) פרץ: יש ביטוי היום בקורונה, זה נקרא "קפסולות".

רפאל (רפי) פרץ: אז הקפסולה שאנחנו מדברים עליה היום היא חמישה: שלושה ילדים ושני מטפלים, אנשי צוות.

רפאל (רפי) פרץ: זה עובד יפה מאוד.

רפאל (רפי) פרץ: אני מאוד אשמח שאנחנו נצליח להרחיב את זה.

רפאל (רפי) פרץ: הכיתות של החינוך המיוחד הן כיתות של שבעה, שמונה, תשעה, עשרה.

רפאל (רפי) פרץ: מאוד הייתי רוצה שנצליח להרחיב את זה ולהביא את התלמידים באופן מלא לגמרי.

רפאל (רפי) פרץ: אני יודע מה הקושי שזה עושה בבית.

רפאל (רפי) פרץ: אני יודע מה המחיר שהתלמידים משלמים.

רפאל (רפי) פרץ: אני מודע לזה, ואנחנו עובדים על זה מאוד קשה מול משרד הבריאות.

רפאל (רפי) פרץ: יחד עם זאת, אנחנו מבינים שהלמידה מרחוק תמשיך ללוות אותנו, ולצורך זה אנחנו פונים לכמה מישורים.

רפאל (רפי) פרץ: אני אתאר מה אנחנו עושים עכשיו כדי להיות יותר מקצועיים בנושא הלמידה מרחוק.

רפאל (רפי) פרץ: אחרי כן אני אגיד כמה מילים – כפי שביקש היושב-ראש, אני אגיד כמה מילים על תוכנית הפתיחה, מהשבוע הבא, שמותנית עדיין, מותנית – –

מאיר כהן: באישור הממשלה.

רפאל (רפי) פרץ: – – מותנית באישור הממשלה ביום שישי.

רפאל (רפי) פרץ: אז ככה: יצאנו להיוועצות עם הציבור, חברת הכנסת קרן – יצאנו להיוועצות עם הציבור, מנהלי בתי הספר, מורים, נציגי רשויות וציבור ההורים לצורך למידה מהשטח ואיסוף תובנות לקידום ולחיזוק הלמידה המקוונת.

רפאל (רפי) פרץ: זה לא פעם אחת – אנחנו עושים את זה כל הזמן.

רפאל (רפי) פרץ: אני חייב לומר לך שאנחנו לומדים.

רפאל (רפי) פרץ: אמרתי, עוד פעם, בדיוק כמו המיקרוקוסמוס של הלהקה שיש אצלי – היא לא בחצר שלי לצערי הרב, אני לא רואה אותם, אני רק מדבר איתם בזומים כל היום; לא כל היום, מתי שאני מדבר – אני באמת רוצה לומר לך שאנחנו רואים, לומדים, מתקנים, משתפרים.

רפאל (רפי) פרץ: יגיד לך חבר הכנסת מתן כהנא שחיל האוויר יודע לעשות את זה.

רפאל (רפי) פרץ: ככה אנחנו עובדים.

רפאל (רפי) פרץ: לא הכול מושלם, אבל כל הזמן יש למידה, וכל הזמן יש תחקור, וכל הזמן יש ניסיון ליישם כדי לטייב את נושא הלמידה המקוונת.

מתן כהנא: טייסי קרב – – –

רפאל (רפי) פרץ: התחיל איתי זה.

רפאל (רפי) פרץ: אתם מבינים?

רפאל (רפי) פרץ: חללית שטסה בשמיים באה לדבר על מי שיודע להילחם מגובה הארץ.

רפאל (רפי) פרץ: אבל הוא טייס נפלא.

רפאל (רפי) פרץ: הוא גם היה חי"רניק פעם, זה ייאמר לזכותו.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו עושים סקר בקרב גננות ומורים בנוגע לשימוש בכיתות וירטואליות, פועלים להידוק מתווה הלמידה המקוונת וליצירת כלי הערכה פנימיים, מעשירים את חומרי הלמידה, והדבר הכי חשוב זה שאנחנו מרחיבים את ההדרכה.

רפאל (רפי) פרץ: כבר עכשיו, בצורה "זומית", יש הדרכה מקוונות לכל המורים והמורות והגננות ללימוד והבנת הדרך של הלמידה המקוונת והשתפרות בה, וכל המרחב הווירטואלי, וכל האמצעים שיש לך.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו עובדים כדי שהכול יהיה מוכן לנו.

רפאל (רפי) פרץ: הלמידה מרחוק הוכיחה את עצמה כמענה חיוני בימים של חירום ואי-ודאות – לא במאה אחוז בתוצר, אבל בהחלט הוכיחה את עצמה כפקטור שמשנה חוסן, פקטור שמשנה מורל ציבורי.

רפאל (רפי) פרץ: אני זוכר, ואני אומר לך עוד פעם – – –

קרן ברק: זה סבבה, אבל זה לא מלמד.

קרן ברק: זה חשוב נורא.

קרן ברק: זה פשוט לא מלמד.

רפאל (רפי) פרץ: בסדר.

רפאל (רפי) פרץ: מה שאני אומר עכשיו, בתקופה הזאת של הקורונה אני חי ונושם כמו במלחמה.

רפאל (רפי) פרץ: עברתי מלחמות, ואני אומר לך, זה כמו במלחמה.

רפאל (רפי) פרץ: יש לנו ישיבות ממשלה שמתחילות בלילה ונגמרות בבוקר.

קריאה: למה לקום?

רפאל (רפי) פרץ: ביום צריך לעבוד.

רפאל (רפי) פרץ: תדעי לך שבמלחמה – –

קרן ברק: בסדר.

קרן ברק: אני מסכימה שזה חשוב.

רפאל (רפי) פרץ: – – הדבר הכי חשוב זה לבנות את החוסן, שהמורל יישאר.

רפאל (רפי) פרץ: ברור שלצד זה – – –

קרן ברק: אחלה, רק תחזירו את זה ביולי.

קרן ברק: אין בעיה.

קרן ברק: זה מצוין, רק להחזיר את זה ביולי.

רפאל (רפי) פרץ: ברור שלצד זה, הצד הלימודי – אנחנו משתדלים לעבוד בכל הערוצים האלה.

עוזי דיין: תני לו לנשום קצת.

רפאל (רפי) פרץ: באשר לימי הקיץ, באופן כללי, ההסכם שנחתם עם המורים הוא שיוחזרו לתשעה ימי לימוד ביולי.

רפאל (רפי) פרץ: אני בהחלט מאוד מכבד ומעריך את המורים ואת ארגוני המורים על ההחלטה הזאת.

רפאל (רפי) פרץ: עם תום החזרת הימים, אם יהיה ביניהם עוד משא ומתן ויגיעו לעוד מסקנות – יכול להיות, אני לא הקובע; זה מול משרד האוצר וארגוני המורים.

רפאל (רפי) פרץ: בכל אופן, המטרה שלנו היא בהחלט להיכנס למערכה של בתי ספר, למתכונת של בתי ספר של החופש הגדול.

רפאל (רפי) פרץ: לא זוכר מי העיר או העירה את זה, אבל לא במובן של תוכנית הפגתית – שוקו ולחמנייה – אלא באמת כתוכנית שיהיה בה צד יותר סדור, לימודי, לצד זה שניקח בכל כיתה את האתגרים, כמו בכיתה א', להשקיע בקריאה ולהמשיך.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו נעשה את הדברים המרכזיים, לא כל דבר – את הדברים המרכזיים נמשיך לעשות.

רפאל (רפי) פרץ: כמובן שיהיה לזה גם קצת צד הפגתי, כי זה קצת חופש.

אורלי פרומן: – – – זה רק לכיתות א' – – –

קרן ברק: נכון.

קרן ברק: הערה חשובה ביותר.

רפאל (רפי) פרץ: יפה.

רפאל (רפי) פרץ: צודקת.

רפאל (רפי) פרץ: נכון מאוד.

רפאל (רפי) פרץ: הערה חשובה ביותר.

רפאל (רפי) פרץ: בתי הספר של החופש הגדול הם רק לכיתות א'–ג'.

רפאל (רפי) פרץ: אני גם אומר את זה לוועדת החינוך, שיכולה לעזור לנו בדבר הזה.

קריאה: – – –

רפאל (רפי) פרץ: יופי.

רפאל (רפי) פרץ: נפגשתי עם שר האוצר.

רפאל (רפי) פרץ: העליתי את זה בישיבת הממשלה.

רפאל (רפי) פרץ: עוד אין לזה שורה תחתונה, אבל צריך בשביל זה עוד הרבה כסף כדי שיהיה לנו גם בגנים וגם בכיתות ד'–ו'.

רפאל (רפי) פרץ: אבל זה בהחלט – – –

קרן ברק: מה ההבדל בין ילד בכיתה ג' לילד בכיתה ד' מבחינת להשאיר אותו בבית וללכת לעבודה?

רפאל (רפי) פרץ: לא אמרתי שיש הבדל.

רפאל (רפי) פרץ: עכשיו את מדברת על התוכנית, אז בואי, אני אגיד שתי מילים על התוכנית.

רפאל (רפי) פרץ: תראו, התוכנית הזאת – – –

קריאה: – – –

רפאל (רפי) פרץ: אני בדקה וחצי, ברשות היושב-ראש.

רפאל (רפי) פרץ: עוד דקה וחצי.

אורי מקלב: – – – כמה ילדים נשארים?

רפאל (רפי) פרץ: ברשות חברי הכנסת והיושב-ראש, אנחנו בתהליך מאוד מאוד איטי וסדור מול משרד הבריאות ומול סקרים ומול ניסיון לראות את ההתפתחויות.

רפאל (רפי) פרץ: ראינו – אני לא אגיד לכם עכשיו את הנתונים.

רפאל (רפי) פרץ: תדעו לכם שהנתונים של מדינת ישראל הם נתונים מדהימים בעולם, בהתמודדות שלנו עם הקורונה.

רפאל (רפי) פרץ: נתונים מצוינים.

רפאל (רפי) פרץ: זה לא אומר שאנחנו יכולים לשים את זה מאחורינו.

רפאל (רפי) פרץ: הקורונה תלווה אותנו, לצערי הרב, בטח בחצי שנה, שנה הקרובה.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו נצטרך לחיות לצידה ולדעת איך אנחנו שומרים על איזונים.

רפאל (רפי) פרץ: זו תהיה העבודה שלנו כל הזמן.

רפאל (רפי) פרץ: גם בנושא הזה אנחנו פותחים בזהירות, כמו שאמר חבר הכנסת מרגי – אנחנו פותחים בזהירות, בוחנים.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו עכשיו נמצאים בתוצר של הסגרים הגדולים, והתוצר עכשיו הוא מעולה.

רפאל (רפי) פרץ: אבל עכשיו, בימים הקרובים, אנחנו מתחילים לראות את התוצר של הפתיחה שהייתה לפני שבועיים.

רפאל (רפי) פרץ: את התוצאות הראשוניות של זה נראה היום ומחר.

רפאל (רפי) פרץ: לכן, כל מה שאני אגיד לכם עכשיו מותנה בזה שאנחנו נמצאים באיזה מקום נורמלי ולא באיזושהי התפרצות מחר.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו מדברים על זה שהגנים – ואני מדבר מלידה ועד גיל שש – ייכנסו למסלול של חצי שבוע, שלושה ימים-שלושה ימים, עד הצוהריים.

רפאל (רפי) פרץ: אני לא איכנס לפרטים – יהיה הכול מאורגן, הכול מסודר, הכול בתיאום עם משרד הבריאות.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו נהיה – אנחנו נישמע להוראות, בשיניים.

רפאל (רפי) פרץ: כל דבר.

רפאל (רפי) פרץ: ברור שאי-אפשר לבקש מילדים שלא ישבו אחד ליד השני ולא ישחקו אחד עם השני, ילדים קטנים.

מאיר כהן: זו אחריות גדולה של המערכת.

רפאל (רפי) פרץ: זו אחריות גדולה, גדולה.

רפאל (רפי) פרץ: אני ממש מסכים איתך, כבוד היושב-ראש.

רפאל (רפי) פרץ: ממש מסכים איתך.

רפאל (רפי) פרץ: בכל אופן, הכוונה היא להיכנס לכך שיהיה חצי שבוע, וככה – אנחנו ניקח את הגן, זה אומר שהוא יהיה מחולק לשניים, והחלוקה לשניים תהיה מחולקת לעוד שניים בתוך הגנים, לשני מרחבים; שירותים שונים, מרחבים שונים.

רפאל (רפי) פרץ: זאת הכוונה, שנוכל בגדול שיהיה לנו בכל קבוצה שבעה-שמונה חבר'ה.

רפאל (רפי) פרץ: כיתות א'–ג' ילמדו חמישה ימים בשבוע.

רפאל (רפי) פרץ: לצורך זה הם יקבלו תגבור מכל המערכת של בית הספר, כולל המורים, כולל מורים מכיתות אחרות.

רפאל (רפי) פרץ: כיתות ד', ה', וו' ימשיכו בלמידה המקוונת, ואנחנו נמשיך עם התהליך הזה.

רפאל (רפי) פרץ: היחידים שעוד יש לנו אליהם נגיעה כבר משבוע הבא הם נבחני הבגרות, ושם יהיו קבוצות קטנות מאוד שיהיה איתן מפגש להכנה, במיוחד אוכלוסיות מוחלשות – הכנה לקראת הבגרויות – כשהכוונה, את הבגרות לעשות בקבוצות קטנות בצורה ויזואלית.

קרן ברק: מה ההבדל בין ג' לד'?

קרן ברק: לא הבנתי עדיין.

קרן ברק: מה ההבדל בין ילד בכיתה ד' – – –

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו לא יכולים לתת תשובה לשום שאלה בצורה אמפירית.

קרן ברק: לא, בכיתה ז' נשאיר אותם לבד בבית.

קרן ברק: ד', ה' וו' – לא נשארים.

רפאל (רפי) פרץ: תראי, למשל, אם יהיה בית ספר שיש אפשרות להכניס בו ארבע כיתות, ולכל אחד יהיה את המרחב שלו, ויהיה לבית הספר מספיק מורים, אני אומר לך שגם הנושא הזה יעלה על סדר-היום.

קרן ברק: אז קדימה, תבדקו.

קרן ברק: תבדקו כל אחד בנפרד, לא – – –

רפאל (רפי) פרץ: אז אנחנו בודקים.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו במשא ומתן עם משרד הבריאות כדי לאפשר אופציה כזאת.

רפאל (רפי) פרץ: התפרצת לדלת פתוחה.

קריאה: אתם לא יכולים – – –

אורי מקלב: אדוני השר – – –

רפאל (רפי) פרץ: שוב, אני רוצה לסיים את דבריי.

רפאל (רפי) פרץ: מבקשים ממני פה לסיים, והבטחתי שאני אסיים.

רפאל (רפי) פרץ: אני תקווה שנחזור לשגרה הברוכה במהירות וימי הקורונה ירחקו מאיתנו.

רפאל (רפי) פרץ: במציאות המורכבת הזאת אנחנו פעלנו בכל האמצעים על מנת לגשר על הפער שנוצר בעקבות הפסקת הלמידה, ונמשיך לעשות את זה עד אשר נחזור לימים כקדם.

רפאל (רפי) פרץ: אני חוזר עוד פעם – בראשית דבריי אמרתי את זה, באמצע דבריי אמרתי, ואני אומר את זה בסוף דבריי: אני רוצה שוב לשבח את המורים – לשבח את המורים על המעבר שלהם ללמידה המקוונת פעם אחת, ולשבח אותם מאוד על המעבר ועל ההתלהבות שלהם לקראת השבוע הבא, לחזרה לשגרה.

רפאל (רפי) פרץ: בשני המקרים האלה אני רואה הון עצום שיש לעם ישראל, שרוצה לשמור עליו ולטפח אותו, ואין כמו חברי הכנסת שצריכים להעלות על נס.

רפאל (רפי) פרץ: אני מודה לחברי הכנסת שעמדו כאן ואמרו את זה בצורה ישרה וברורה: מורי ישראל ראויים לכל שבח.

רפאל (רפי) פרץ: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תשובה מקיפה בנושא מאוד חשוב.

מאיר כהן: שני דברים, אדוני, עד שיגיע למושב:.

מאיר כהן: האחד זה ה-25% מהילדים שאין להם מחשבים, וכדאי ורצוי שמשרד החינוך יעשה הכול כדי למפות את הילדים האלה – אלה שאין להם מחשבים בבית; דבר שני, העירה נכון חברת הכנסת קרן ברק לגבי הערכה ומדידה.

מאיר כהן: תודה רבה על התשובה שלך, אדוני.

מאיר כהן: לפני שאנחנו נעבור להצבעה, אני אאפשר עמדה נוספת.

מאיר כהן: עכשיו, חבריא, עמדה נוספת מהמיקרופונים בצד – דקה, לא יותר.

מאיר כהן: דקה, לא יותר.

מאיר כהן: ראשון הדוברים – חבר הכנסת משה ארבל.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת הורוביץ.

משה ארבל: כבוד השר, חבריי חברי הכנסת – – –

מיקי לוי: השר, אם אתה יכול לשבת במקומך.

מיקי לוי: זו דעה אחרת, ואתה עסוק בדברים מאוד חשובים.

קארין אלהרר: שנייה אחת, אחר כך.

משה ארבל: חבר הכנסת לוי, אני סמוך ובטוח שהוא מצליח.

מיקי לוי: – – –

משה ארבל: אני בטוח שיצליח גם להקשיב וגם לדבר עם עליזה.

משה ארבל: זה הרף אצל טייסי צה"ל.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

משה ארבל: כבוד השר, אנחנו מדברים פה על צמצום פערים, בעצם.

משה ארבל: בכנס שהתקיים בדצמבר האחרון ב-Law School באוניברסיטת הרווארד, שזכיתי להיות מוזמן אליו ולשאת בו דברים, הוצגה מציאות קשה מאוד על האקדמיה בישראל.

משה ארבל: באקדמיה בישראל מכהנים 9% בלבד של אנשי סגל ממוצא מזרחי.

משה ארבל: בהמשך לזה, למרות מינויו של פרופסור בר-אשר, האהוב והמוערך מאוד, לחבר השופטים, כעלה תאנה – אמר הבוקר שהעיסוק בנושא מזיק כשלעצמו – בחרתם בעשרה חתנים וכלות לפרס ישראל, שהמצוינות האקדמית כנראה הייתה הפקטור המשמעותי בבחירתם, וטוב שכך, אבל מה נעשה שהמזרחיים בישראל לא נמצאים שם – 9% בלבד.

משה ארבל: מספר כזה הוא לא רנדומלי.

משה ארבל: ולכן, אדוני, אתה יושב-ראש המל"ג, ואתה שר החינוך שעומד תחת זה.

משה ארבל: עד מתי?

משה ארבל: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת שוסטר.

מאיר כהן: דקה, אדוני.

ניצן הורוביץ: בוועדת החינוך, כמו שציינת, קיימנו כבר שלושה דיונים – בעצם, דיון מדי שבוע בנושא הלמידה מרחוק.

ניצן הורוביץ: עמדנו מצד אחד על התועלת – ויש תועלת עצומה בלמידה מרחוק – ומצד שני גם על הנזקים.

ניצן הורוביץ: יש נזקים.

ניצן הורוביץ: בדיון שעשינו ממש עם יזמים ואנשי טכנולוגיה שלשום על הנושא הזה הסתבר שזה מגדיל פערים מול אלה שאין להם ציוד קצה, מול אלה שאין להם הורים שיושבים איתם, מול אלה שמתקשים בטכנולוגיה.

ניצן הורוביץ: ולכן, ואני אומר את זה גם ביחס למה שחברתי קרן אמרה: ככל שהקורונה איתנו והתלמידים יושבים בבית, חייבים להמשיך בלמידה מרחוק, ולו כדי להשתפר ולסגור את הפערים האלה, בעיקר מול החברה הערבית והמגזר החרדי.

ניצן הורוביץ: זה מאוד חשוב שכל עוד אנחנו בתוך העניין, צריך לתת את הפלאפונים הכשרים, כמו שאמר מקלב, צריך להגדיל טאבלטים במגזר הערבי ואת השידורים, לתת גם הוראות גישה בשפה הערבית, וכל מה שדנו עליו בוועדה.

ניצן הורוביץ: וזה מתחיל גם להשתפר.

ניצן הורוביץ: לכן, אני בדעה שחייבים להמשיך בלמידה מרחוק כל עוד אפשר.

מאיר כהן: אדוני.

ניצן הורוביץ: לגבי מסגרת הדיון, אני מציע ועדת חינוך, כי זה הפורום המתאים.

ניצן הורוביץ: אם רוצים לדון בהסכמים עם המורים ולפתוח אותם – שלדעתי זה לא על סדר-היום – אז אפשר לעשות משהו משותף לוועדת הכספים וועדת החינוך.

ניצן הורוביץ: תודה.

מאיר כהן: תודה לך, כבודו.

מאיר כהן: חבר הכנסת שוסטר, אדוני.

אלון שוסטר: לגבי הלמידה המקוונת, אדוני היושב-ראש, חבריי, בחירום הלמידה הזאת חשובה – היא מייצרת שגרה, כפי שנאמר.

אלון שוסטר: צריך לחדד את הדברים שאמר חבר הכנסת הורוביץ.

אלון שוסטר: יש מי שפורח בשיטה הזאת ויש מי שפותח פערים.

אלון שוסטר: צריך ללמוד בהמשך מי הולך לאיזו קבוצה, וכמובן, לדאוג לכך שכולם יוכלו להתקדם.

אלון שוסטר: בשגרה, הלמידה המקוונת צריכה להימשך.

אלון שוסטר: היא חייבת להיות כזאת שמעודדת אותנו בתוך בית הספר ומחוצה לו לפיתוח של מוטיבציה ללימודים, סקרנות, פיתוח אישי, סוציאליזציה – על כל זה אני צריך ללמוד בהמשך.

אלון שוסטר: מילה לגבי החזרה ללימודים, שתי נקודות: יש לנו מכשלה עצומה בכל המגזרים, אדוני השר, שהם מוטי הסעות.

אלון שוסטר: זה יכול להיות באזורים של הפזורה הבדואית או במועצות אזוריות, שאני מכיר מקרוב.

אלון שוסטר: יש הנחיה שרק מחצית ממספר התלמידים ימלאו את האוטובוסים, ולכן צריך להכפיל את התקציבים.

אלון שוסטר: לא יהיה אפשר ללמוד בלי זה.

אלון שוסטר: אלה הוצאות עצומות.

אלון שוסטר: הנושא השני – מעונות היום, אדוני היושב-ראש, המסובסדים והפרטיים.

אלון שוסטר: יש שם תקלה תקציבית קשה.

אלון שוסטר: זה נמצא בכאסח רציני, נמצא בדיון פה אצלנו בוועדת הכספים ובוועדת החינוך, וגם ההנחיות הבריאותיות למיגון הילדים והצוות חייבות להיות בהירות.

אלון שוסטר: תודה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת אורלי פרומן.

מאיר כהן: אני חייב לציין שהסתכלתי על שני שיעורים.

מאיר כהן: המערך היה הטרוגני לגמרי, וזה ממש היה מצוין.

מאיר כהן: ממש הטרוגני; שמת לב שהייתה חשיבה מצוינת.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

ניצן הורוביץ: נכון.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי, קודם כול אני רוצה לפתוח בהערכה גדולה לכל אנשי החינוך באשר הם, אדוני השר, לא רק למורים – לכל אנשי החינוך באשר הם – ורוצה להזכיר לכולנו דברים חכמים שאמר, בהקשר של גודל משימתו של איש החינוך, נתן אלתרמן, לפני 62 שנים.

אורלי פרומן: הוא אמר: "יש אומרים: המורה הוא אֻמן.

אורלי פרומן: יש אומרים: הוא אָמן.

אורלי פרומן: אך יש רגע אשר בו הוא למעלה מזה, הוא לוחם ובונה ובורא".

אורלי פרומן: וזה גודל משימתם של אנשי החינוך תמיד, ובמיוחד בימים אלו.

אורלי פרומן: אני רוצה – שתי נקודות, אחת לגבי נושא של פעילות הקיץ.

אורלי פרומן: אדוני השר, חודש יולי צריך להיות חודש לימודים מלא.

אורלי פרומן: שנת הלימודים צריכה להסתיים ב-30 ביולי; הלוואי שגם ב-10 באוגוסט.

אורלי פרומן: אבל זה חודש לימודים מלא על כל המשתמע מכך, לרבות ההפגה, שהיא חלק מתהליכי למידה.

אורלי פרומן: אני חושבת שלשם צריך לשאוף, ואתה צריך להוביל את המהלך הזה מול ארגוני המורים ואנשי החינוך כולם.

אורלי פרומן: נקודה נוספת היא הגנים הפרטיים.

אורלי פרומן: שיקום המשק לא יוכל לצאת לפועל בלי סיכום והסכם חתום עם הגנים הפרטיים.

אורלי פרומן: הפעוטות בבית, ובזמן שאנחנו יושבים פה, בחוץ ישנה הפגנה של ארגוני הגנים הפרטיים.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

אורלי פרומן: אני קוראת לך, אדוני השר, להוביל מול שר האוצר לחתימת הסכם לפיצוי הולם על החודשים שהם ניזוקו ועל החודשים הבאים.

אורלי פרומן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: גברתי, תודה לך.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: משה אבוטבול, אדוני.

מאיר כהן: תקפידו על דקה.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, אני רק אומר שהיות שאנחנו מדברים על למידה מרחוק, אדוני השר – דיברת על זה, ואני שמח שמנסים למצוא פתרונות למגזר החרדי – אי-אפשר שלא לציין שכולם יודעים שהמגזר החרדי מתנזר מהאינטרנט ומדומיו.

משה אבוטבול: זה בעצם מביא אותנו רק לפתרון שיוכל באמת לעזור בנושא של טלפונים, כמו שהם נקראים, "טלפונים טיפשים".

משה אבוטבול: פונים אליי הורים ממשפחות ברוכות ילדים.

משה אבוטבול: הם צריכים להקשיב למערכי הלימוד שהוכנו להם בתלמודי התורה.

משה אבוטבול: מדובר במספר גדול של משפחות; מדובר בשבעה-שמונה ילדים.

משה אבוטבול: איך כולם יוכלו באמת לשמוע את התוכניות האלה?

משה אבוטבול: אני מדבר גם על המחירים.

משה אבוטבול: המחירים, לאחר מכן, יפגשו אותם בתוך התדפיסים שיגיעו אליהם בחשבונות הטלפון הנייד והנייח.

משה אבוטבול: זה יכול להביא אותם למצבים של סכום גבוה ביותר, בפרט בנושא של הנייחים של בזק – שבסופו של דבר לא תהיה לנו הפרסומת של בזק: מצד אחד לדבר ומצד שני אין עם מי לדבר אלא לשלם.

משה אבוטבול: פניתי לשר התקשורת בנושא הזה של הנייחים.

משה אבוטבול: לצערי, לא קיבלתי תשובה ברורה בנושא הזה.

משה אבוטבול: אני קורא לשר לענות לנו בעיקר על הנייחים, וגם על הניידים, כדי שנוכל, בעזרת השם, לעזור לאותו מגזר, שמונה רבבות של תלמידים.

משה אבוטבול: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה כבודו.

מאיר כהן: עומר ינקלביץ', גברתי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

עומר ינקלביץ': דרך אגב, הרב אבוטבול, צריך להוסיף שגם בניידים הרגילים לילדים זה עולה המון כסף, לאו דווקא לכשרים.

עומר ינקלביץ': זה עולה המון כסף, ולכן יש לזה פתרונות.

עומר ינקלביץ': ראשית, אדוני השר, באמת חשוב לי להודות גם לאדוני השר וגם לחבר הכנסת ניצן הורוביץ על העבודה של הוועדה, ולמשרד החינוך, למורים.

עומר ינקלביץ': באמת נעשית עבודה מקסימה.

עומר ינקלביץ': אבל צריך לזכור ש-48% הם אלו שמשתמשים.

עומר ינקלביץ': השאר לא משתמשים, וגם את זה צריך לזכור.

עומר ינקלביץ': יש פה מורכבות.

עומר ינקלביץ': יש פה אתגרים.

עומר ינקלביץ': לחלק יש מכשירים ולחלק אין, ואתם זוכרים את זה, אבל אנחנו עושים את המקסימום שאפשר.

עומר ינקלביץ': חשוב לי, בבקשה, להאיר את עיני השר ואת עיני כולנו לנושא של האפליה.

עומר ינקלביץ': בלא מעט פרמטרים ישנה אפליה – לדוגמה, בגרויות.

עומר ינקלביץ': בבגרויות לציבור הכללי נעשו הקלות.

עומר ינקלביץ': לעומת זאת, לציבור הדתי לא נעשו הקלות.

עומר ינקלביץ': נאמר שמראש החומר שם מצומצם יותר.

עומר ינקלביץ': זה לא נכון.

עומר ינקלביץ': בדקתי.

עומר ינקלביץ': אז אני מבקשת לבדוק גם את נושא הבגרויות וגם נושאים אחרים, שלא תיווצר אפליה, חלילה.

עומר ינקלביץ': אנחנו חוטאים פה למטרה שלנו, אם זה קורה.

עומר ינקלביץ': בנוסף, בנוגע לסבסוד הטלפונים, אדוני השר, אני פשוט מציעה – הטלפונים הם פתרון מורכב מאוד למגזר הדתי והחרדי.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שאם יימצא במשרד התקשורת תדר, תדר רדיו שיוכל לשדר שיעורים, זה פתרון מדהים.

עומר ינקלביץ': אני לא יודעת אם זה עלה, אבל אני חושבת שכדאי לשקול את זה.

עומר ינקלביץ': אדוני השר, החזרנו את החינוך המיוחד במתכונת מסוימת, אבל לא פתרנו את נושא ההסעות.

מאיר כהן: תודה.

עומר ינקלביץ': הורים לא יכולים להביא את הילדים ללימודים.

עומר ינקלביץ': זה נורא מורכב.

עומר ינקלביץ': אנחנו חייבים למצוא פתרון להסעות לחינוך המיוחד ולנושא של הילדים החולים.

עומר ינקלביץ': זה גם נושא מאוד מורכב שדנו בו באריכות בוועדת החינוך, וצריך לפתור אותו.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעדי, ואחריו – חבר הכנסת ינון אזולאי, כבודו.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: נא להפעיל את המיקרופון בצד שמאל, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לשלוח ברכה והערכה לכל מערכת החינוך, המורים, המורות, ובמיוחד המורים והמורות בחברה הערבית, שעושים עבודת קודש גם בימים אלה.

אוסאמה סעדי: לעניין הלמידה מרחוק, אני חושב שהנתון המדאיג ביותר הוא של-25% אין מחשבים ואין לפטופים, ורובם המכריע הוא בעיקר מהחברה הערבית ומהשכבות החלשות וגם מהמגזר החרדי.

אוסאמה סעדי: לא שמענו תשובות משר החינוך על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: לעניין המתווה, אני מבקש, אדוני השר, לפני שתקבלו החלטה – היום פורסם שלמעשה כל ראשי הרשויות הערביות מתנגדות להסדר הזה, חזרה ללימודים.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, ביומיים האחרונים העקומה לא השתטחה אצלנו בחברה הערבית אלא יש עלייה מדאיגה.

אוסאמה סעדי: ביומיים האחרונים יש עלייה של 6%, ויש לנו חודש רמדאן.

אוסאמה סעדי: יש יישובים שהם מוכי קורונה, ולכן אל תמהרו לקבל החלטה להחזיר את הלימודים ביישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: דברו עם ראשי הרשויות הערביות ועם המנהיגים של החברה הערבית בטרם תקבלו החלטה כזאת.

מאיר כהן: תודה רבה, כבודו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אתה עשית פה שיח צבאי.

מיכאל ביטון: בצבא יש מושג שנקרא "מיצוי הכוח".

מיכאל ביטון: אתם לא ממצים את הכוח.

מיכאל ביטון: יש לך אלפי אנשים מדהימים בקרן קרב – 3,000; יש לך 700 עובדים ב"שלבים" שהולכים ללמד מהבית כל השנה את הילדים הכי מוחלשים.

מיכאל ביטון: כל החינוך הבלתי-פורמלי בכלל לא קיבל מכה של תגבור, והוא קלט את כל הנוער בסיכון שבא מהפנימיות.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך, השר, לקיים דיון במשרד על המערך הבלתי-פורמלי – לתגבר אותו, כי הוא נושא בנטל של הנוער בסיכון שחזר הביתה – ולשלב את קרן קרב, "שלבים" ואת כל הכוחות הבלתי-פורמליים שעומדים לרשותך, לשפר את הלמידה.

מיכאל ביטון: הם הכי יצירתיים, הכי גמישים בהפעלה.

מיכאל ביטון: פניתי אליך במכתב ועכשיו אני פונה אליך בפרהסיה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מאיר כהן: רבותיי, כדי לא להאריך את הדיון, אנא מכם, תהיו קצרים.

מאיר כהן: יש היום יום ארוך מאוד בכנסת.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, דקה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אפרופו המתווה של החזרה ללימודים – אדוני, יש דיפרנציאציה בין כמה וכמה יישובים, וגם בין שני "המגזרים", במירכאות.

אחמד טיבי: הבדיקות בחברה הערבית התחילו באיחור, ולכן לאחרונה יש בכמה יישובים פיק – עלייה בשיעור ההידבקות בנגיף הקורונה.

אחמד טיבי: זה מאוד לא סביר להחזיר את התלמידים ללימודים ביישובים האלה שיש בהם התפרצות.

אחמד טיבי: זו תהיה החלטה חסרת אחריות.

אחמד טיבי: אבל באופן כללי, לכלל היישובים, גם ועדי ההורים בחברה הערבית וגם רוח הדברים מוועד ראשי הרשויות – מבקשים להמתין עד סוף חודש הרמדאן, אדוני.

אחמד טיבי: בלאו הכי בחודש הרמדאן הנוכחות – – –

מאיר כהן: אדוני השר, יש פנייה ישירה אליך.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: היכן השר?)

קריאה: – – –

מאיר כהן: בבקשה, בבקשה, קדימה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: דיברתי, מכובדי השר, על המתווה שלא הביא בחשבון יישובים שיש בהם התפרצות, אחרי הפיק ביישובים הערבים.

אחמד טיבי: סתם יישובים, כמו חורה, ג'יסר א-זרקא, אום אל-פחם, בעיינה, דיר אל-אסד ויישובים נוספים שלא הזכרתי את שמם – צריך באופן כללי לבוא בדברים, אדוני השר, עם ראשי הרשויות הערביות ולהביא בחשבון את חודש הרמדאן.

מאיר כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: שים לב למשל שהממשלה הוציאה הנחיות מיוחדות לחודש הרמדאן, כך שצריך לעשות שיקול מיוחד גם לחודש הרמדאן ולהפחית את הסיכונים.

אחמד טיבי: זו אחריות כבדה מאוד שאנחנו לוקחים על עצמנו.

אחמד טיבי: תראו את המקרה של יפן, בבקשה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אדוני השר, אני מבקש את תשומת ליבך.

מיקי לוי: תודה רבה לך על עבודתך בתקופה כזאת קשה, אבל אתמול התקיים חידון התנ"ך העולמי.

מיקי לוי: כשמו כן הוא, אדוני – משתתפים בו נוער מכל הקהילות היהודיות בעולם.

מיקי לוי: אני מבקש להביא בפני חברי הכנסת אמירות מזלזלות של מנחה הטקס ד"ר אבשלום קור.

מיקי לוי: במהלך הטקס, אדוני, נקט אבשלום קור שפה גסה וכינה את יהדות התפוצות "יהדות הגולה".

מיקי לוי: זהו ביטוי עולב, לא ראוי, ובפרט בטקס רשמי.

מיקי לוי: לאחר מכן, אדוני השר, הוא אמר לאחד המתמודדים: "בגולה הכול הולך יותר לאט".

מיקי לוי: ולמתמודדת אחרת אמר:

מיקי לוי: מה יש לך לחייך אם את גרה בגולה?

מיקי לוי: אבל, אדוני השר, כאשר קורה לנו משהו והמדינה הזאת נמצאת בתקופת חירום, אנחנו יודעים להפעיל את איפא"ק כדי ללכת וללחוץ את הגבעה בוושינגטון.

מיקי לוי: קרן רודרמן – ראשי הקרן ג'יי ושירה רודרמן תורמים רבות למדינת ישראל ולהעמקת הקשר בין יהדות צפון אמריקה לארץ.

מיקי לוי: שלחו לך מכתב, אדוני.

מיקי לוי: אדוני שר החינוך, אני קורא לך ולממשלת ישראל להדיח באופן מיידי את ד"ר אבשלום קור מהעברת חידון התנ"ך.

מאיר כהן: תודה רבה, מיקי.

מיקי לוי: לא יכול להיות דבר כזה במדינת ישראל.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

עוזי דיין: – – – ולהגלות אותו גם.

מיקי לוי: הלוואי ויכולתי, אחרת לא הייתי – הייתי מגלה אותו – – –

עוזי דיין: אני מאמין לך – – – מבקש להגלות.

מיקי לוי: – – – מגלה אותו.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד שר החינוך רפי פרץ, דיברנו הרבה בשבח הצוותים הרפואיים וגם אנשי הדת שהתנהגו באחריות, אבל לא מספיק דיברנו בזכות המורים.

איימן עודה: מגיעה להם כל ההערכה.

איימן עודה: הם עבדו יותר קשה מבכל תקופה אחרת.

מאיר כהן: נכון.

איימן עודה: מגיע להם בשמנו, מכולנו, הרבה הערכה, למורים ולמורות.

מאיר כהן: ולמנהלים, אני מבקש.

איימן עודה: זה מתוקף תפקידך לשעבר.

איימן עודה: כבוד השר, המצב בקרב האוכלוסייה הערבית לא ממש כמו בקרב החברה הכללית.

איימן עודה: הקורונה הגיעה אלינו באיחור של כשבועיים-שלושה לעומת החברה הכללית.

איימן עודה: אנחנו גם נמצאים בחודש הרמדאן, וצריך להתייחס לפתיחת הלימודים מחדש באופן דיפרנציאלי, באופן יחסי, גם באופן כולל וגם לפי היישובים.

איימן עודה: אבל יותר חשוב מכל מה שאמרתי – ואני מבקש ממך: יש לנו הנהגה אחראית, והיא הוכיחה את עצמה במשך החודשיים האחרונים.

איימן עודה: אני מדבר על ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

איימן עודה: אנא ממך, צור קשר איתם, ממש לפנות אחד-אחד ולשאול אותו לגבי היישוב שלו ולתאם איתו מתי לפתוח.

איימן עודה: יש סיכוי שכולם יגידו: לא עכשיו כלל וכלל, ויש סיכוי שאחרים יגידו שפה כן אבל שם לא.

איימן עודה: זו הנהגה שאפשר להישען עליה, ממש אחראית.

איימן עודה: לכן, אנא ממך, תאם איתם.

איימן עודה: תודה רבה שאתה מסכים בכיוון הכללי.

איימן עודה: מקווה שזה יצא לפועל כבר היום.

איימן עודה: תודה רבה לך.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת קטי שטרית.

מאיר כהן: המורה קטי שטרית.

קריאה: – – –

מאיר כהן: לא, זהו.

מאיר כהן: לא, אני מצטער, את לא רשומה כאן, גברתי.

מאיר כהן: שמך לא מופיע.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

קטי קטרין שטרית: שר החינוך רפאל פרץ, אני חושבת שעד כה הטיפול בעניין הלמידה מרחוק, על אף כל הקשיים – והיו הרבה מאוד קשיים – היה יוצא דופן.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שהמנהלים, המורים, הגננות, הקדישו הרבה מחשבה ויחס אישי לכל תלמיד.

קטי קטרין שטרית: למרות המתקפות על ציבור המורים, אני חושבת שהרבה מאוד הורים היום הבינו כמה מלאכתם של המורים והגננות היא קשה.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת, לפחות על חברים קרובים אליי, שאמרו: וואו, עכשיו אנחנו כל כך מעריכים את עבודתם של המורים.

קטי קטרין שטרית: יחד עם זאת, יש דברים שחשוב לשפר.

קטי קטרין שטרית: נראה שהקורונה, לצערי, עוד תישאר איתנו הרבה זמן.

קטי קטרין שטרית: ולמה אני מתכוונת?

קטי קטרין שטרית: יש סטודנטים להוראה שעבודת הסטאז' שלם הופסקה; יש סייעות וסייעים רפואיים לילדים בחינוך המיוחד שנמצאים בסיכון גבוה ולא יכולים לחזור.

קטי קטרין שטרית: הרי אנחנו מחלקים את הילדים לקבוצות קטנות.

קטי קטרין שטרית: אותם סייעים וסייעות רוצים לבוא לילדים הביתה, הם מעוניינים, אבל הרשויות לא מרשות.

קטי קטרין שטרית: דברו עם הרשויות, דברו עם ראשי רשויות – הוציאו את כולם לחל"ת.

קטי קטרין שטרית: דברו איתם שיחזרו, כי הסייע והסייעת שמטפלים בילדים בחינוך המיוחד במהלך השנה, יש להם קשר אישי לאותו ילד, ומאוד חשוב להם שיישמר הקשר הזה.

קטי קטרין שטרית: זה יקל גם על ההורים.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על ילדים בחינוך המיוחד שזקוקים לאותו יחס ומשוועים לצאת מהבית, גם 100 מטר מהבית.

קטי קטרין שטרית: גם שיחה, גם כמה שעות טובות, יעזרו לאותם ילדים.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו מסכמים את – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: לא, אני מצטער, זה התקנון.

מאיר כהן: זה התקנון.

מאיר כהן: אני אשמח לשמוע אותה בהזדמנות אחרת.

מאיר כהן: אנחנו מסכמים את הנושא הזה.

מאיר כהן: תודה רבה למנהלות, למנהלים, למורים, למורות, אדוני השר, למנכ"ל המשרד שלך וכל העובדים.

מאיר כהן: היות שאין תמימות דעים איפה להמשיך להתדיין – יש מבקשים כספים ויש חינוך – המציעים, אתם יכולים לגבש עמדה?

מאיר כהן: כי זה יחסוך מאיתנו.

מאיר כהן: אם לא – – –

משה אבוטבול: קורונה.

משה אבוטבול: קורונה.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אם כך, אנחנו מעבירים את זה לוועדה המסדרת.

מאיר כהן: אני מבקש מכל אחד ואחת לשבת במקומו, כי ההצבעה היא אלקטרונית.

מאיר כהן: תאתרו את המקומות שלכם, בבקשה.

מאיר כהן: או שנעשה שמית, גברתי?

מאיר כהן: אוקיי, שבו, נעשה את זה שמית, מהיר.

קריאות: – – –

מאיר כהן: אנא מכם.

מאיר כהן: חברים, חבל על הזמן, יש יום ארוך.

מאיר כהן: שבו.

מאיר כהן: שמית, גברתי, בבקשה.

קריאה: כבוד היושב-ראש, חבל על – – –

מאיר כהן: אנחנו מעבירים את ההצעה הזאת לוועדה המסדרת ושם תתקבל החלטה אם זה יהיה בחינוך או בכספים או בקורונה.

קריאות: – – –

מאיר כהן: רבותיי, אנחנו עובדים על פי תקנון הכנסת.

מאיר כהן: לא נזוז ממנו.

מאיר כהן: שבו נא, בבקשה.

קריאות: – – –

מאיר כהן: חבר'ה, אנחנו מתווכחים על דבר שהוא בניגוד לתקנון.

מאיר כהן: הציעו כאן שלוש ועדות, לכן – – –

קריאה: למה שלוש?

מאיר כהן: הציעו קורונה, כספים וחינוך.

מאיר כהן: לכן זה יעבור למסדרת ושם תתקבל החלטה.

מאיר כהן: שבו, אנחנו מתחילים בהצבעה שמית.

מאיר כהן: גברתי.

עוזי דיין: רגע, סליחה – – –

קריאה: הוא אמר שלוש פעמים.

עוזי דיין: הוא אמר: יעבור למסדרת.

מאיר כהן: במסדרת תתקבל החלטה, זה הכול.

מאיר כהן: כדי להעביר למסדרת צריך הצבעה.

קריאה: אם אני מצביעה נגד, מה קורה?

מאיר כהן: אז את לא רוצה שזה יידון.

מאיר כהן: זה בעד ונגד העברה לוועדה, את נגד העברה לוועדה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, חבל על הזמן, בואו נתחיל.

ניצן הורוביץ: אפשר בהרמת יד, אדוני, בעד או נגד.

מאיר כהן: לא, אי-אפשר.

מאיר כהן: הרמת יד זה חלק מרצף של הצבעות.

מאיר כהן: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח אורנה ברביבאי – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת ציפי חוטובלי – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד יעקב טסלר – אינו נוכח חילי טרופר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – בעד מאיר כהן – בעד מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת חמד עמאר –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – בעד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – אינה נוכחת אורלי פרומן – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – בעד אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – בעד יזהר שי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

מאיר כהן: חברים, יש חבר כנסת או חברת כנסת שלא הצביעו – שנמצא כאן באולם, נמצאת כאן באולם ולא הצביעו?

מאיר כהן: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) ע'דיר כמאל מריח – בעד

מאיר כהן: יש עוד מישהו או מישהי?

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: ההצבעה נסגרה.

מאיר כהן: אם כן, 34 בעד, השאר לא היו כאן.

מאיר כהן: יעבור לוועדה המסדרת לקבלת החלטה.

מאיר כהן: << הלסי >> הצורך המיידי להרחיב ולתקן את מתווה הסיוע לעצמאים << הלסי >>

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעה השנייה לסדר-היום, בנושא:

מאיר כהן: הצורך המיידי להרחיב ולתקן את מתווה הסיוע לעצמאים – הצעות מס' 6, 20, 38, 65 ו-67, של חבר הכנסת מיקי לוי, סמי אבו שחאדה ועוד שניים.

מאיר כהן: מיקי לוי נמצא כאן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות, ואחריו – סמי אבו שחאדה.

מאיר כהן: אנא מכם, אני חוזר: להקפיד על לוח הזמנים.

מאיר כהן: שלוש דקות בדיוק.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי חברי הכנסת, הזנחה, ברדק, ייאוש, קריסה – אלה המילים היחידות שאני שומע מהעצמאים; אלה המילים היחידות שמתאימות לתאר את טיפול המדינה בעצמאים ובעסקים הקטנים.

מיקי לוי: אחרי שצעקנו מתחת לכל עץ רענן, המתווה הראשון שיצא באיחור תוקן, וגם הוא פשוט לא מספק את הסחורה.

מיקי לוי: אין מדיניות עקבית.

מיקי לוי: מצהירים משהו לתקשורת ביום שישי, וביום ראשון מוציאים קובץ מפורט, מורכב ומבולבל.

מיקי לוי: כל הרבה אותיות קטנות וביורוקרטיה שמשאירים את הרוב הגדול בלי סיוע, בחוסר אונים.

מיקי לוי: כל זה נותן תחושה קשה שהמדינה עושה הכול כדי להקשות ולמנוע מהעצמאים והעסקים הקטנים לקבל את הכסף שמגיע להם.

מיקי לוי: אתייחס ברפרוף לכמה נקודות.

מיקי לוי: נושא ראשון: ההלוואות בערבות המדינה שניתנות ב-15% בלבד – מהנמוכים בעולם.

מיקי לוי: זה, כמובן, יוצר מצב שהבנקים מעדיפים שלא לתת הלוואות, ועד היום רק כ-9,000 בקשות נדונו וכ-27% לא אושרו.

מיקי לוי: חברים, זו נורה אדומה לקריסת צפויה של עסקים רבים.

מיקי לוי: דוגמה אחרת: המדינה שינתה את הכללים, ובעלי אולמות אירועים, שסוף-סוף זכו לקבל את ההלוואה, קיבלו הודעה מהבנקים שהאישור בוטל.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: כי הם עסקים בסיכון.

מיקי לוי: עושים הכול כדי למנוע מהעסקים לקבל את המגיע להם.

מיקי לוי: קיבלו את ההלוואות האלה פחות משליש.

מיקי לוי: למרות ההצהרה על מענק עד 8,000 בפועל, בממוצע מדובר על 4,000 שקל ופחות מזה, וגם על זה יורד מס.

מיקי לוי: המדינה הצהירה שהיא נותנת פטור מארנונה לשלושה חודשים.

מיקי לוי: הרי העסקים האלה לא פתוחים, ואין סיבה שהם ישלמו ארנונה.

מיקי לוי: אדוני שר הכלכלה, שר האוצר, חייבים להכניס את היד לכיס.

מיקי לוי: לסיום, אדוני היושב-ראש, טוב היה אם היו מנצלים את השבוע הקרוב בכנסת לדון בחוקי דמי האבטלה של עצמאים לקרן ייעודית, ויש לי הצעת חוק בעניין הזה.

מיקי לוי: היום, בימים אלה, במקום לדון בשינוי חוקי-יסוד שרק יפגעו בציבור ובכנסת – שינוי משטרי מקיף – שמעתי חברי כנסת, חלקם מכחול לבן, כי ההצהרה של לפיד בדבר פיזור הכנסת והפלת הממשלה היא איומה.

מיקי לוי: אני רוצה להזכיר לכם שזה תפקידה של האופוזיציה בכלל.

מיקי לוי: אני מסביר לכם, חברי הכנסת – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: – – שזה חלק של האופוזיציה.

מיקי לוי: לאותם מתחסדים: הרי ביבי גייס את הרשימה המשותפת כדי להפיל את הכנסת הקודמת.

מאיר כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: אז לכו, תלמדו ותשכילו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה, כבודו, שלוש דקות.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בשנת 2018 נרשמו במדינת ישראל כ-600,000 עסקים.

סמי אבו שחאדה: בעלי העסקים האלה הם אלה שמשלמים את המשכורות לנערי האוצר, שבכל ישיבה בוועדת הכספים אנחנו מגלים שהם מנהלים את המדינה כעסק הפרטי שלהם.

סמי אבו שחאדה: כ-67% מהאנשים האלה עצמאים, אדוני; 27% הם חברות.

סמי אבו שחאדה: העצמאים האלה, כולנו יודעים שהם בקריסה.

מאיר כהן: חבריא, על פי הכללים – שני מטרים מכל אחד.

מאיר כהן: אני מצטער.

מאיר כהן: אנא מכם, צופים בנו.

מאיר כהן: אנחנו נותנים דוגמה.

מאיר כהן: אנא מכם – ומסיכות.

מאיר כהן: סליחה, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שהאנשים האלה, שמחזיקים את המדינה, מתלוננים שהם קורסים.

סמי אבו שחאדה: המדינה כל פעם יוצאת עם איזשהו פתרון שהוא באמת לא פתרון.

סמי אבו שחאדה: אף אחד לא מאמין, גם אם הם יקבלו את 4,000 השקלים, שהבעיה תיפתר.

קריאה: – – – חבר הכנסת אבו שחאדה.

מאיר כהן: זהו, חברים, להירגע.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לרכז את הדברים שלי במכתב ששלחתי למשרד האוצר והכלכלה לגבי אנשים שבכלל נשכחו מהמעט שניתן, שכולנו יודעים שהוא לא מספיק לכלום.

סמי אבו שחאדה: יש כאלה שנשכחו לגמרי.

סמי אבו שחאדה: הפקרנו אותם לגמרי.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מענישים אותם.

סמי אבו שחאדה: המדינה, שמעודדת כל הזמן, משקיעה מיליארדים בחדשנות וביצירתיות, מענישה את היזמים שפתחו עסקים בתחילת 2020.

סמי אבו שחאדה: אלה בכלל לא נזכרו בשום מקום.

סמי אבו שחאדה: גם את המעט שניתן לאחרים הם לא יקבלו.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה שהתוכנית שהמדינה תיתן, תיתן מענה לכל מי שפתח עסק לפני מרץ 2020.

סמי אבו שחאדה: כל מי שפתח עסק – זה כולל גם את מי שפתח ב-2020, סוף 2019.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חייבים לתת פתרונות לכולם.

סמי אבו שחאדה: ב-BDI יצא דוח מאוד מעניין שאומר שכמעט 50,000 עסקים נסגרים בממוצע בשנה.

סמי אבו שחאדה: השנה הם צופים שכמעט 70,000 ייסגרו – כמעט כ-50% יותר משנה ממוצעת.

סמי אבו שחאדה: העסקים החדשים – ברור לכולם, מכל המחקרים שמתפרסמים – הם אלה שהם ברמת הסיכון הכי גבוהה.

סמי אבו שחאדה: ד"ר סאמי מיעארי אומר שהעסקים בחברה הערבית הם במצב הרבה יותר מורכב.

סמי אבו שחאדה: הם היו במצב מאוד קשה הרבה לפני הקורונה.

סמי אבו שחאדה: הסיכוי שהם ייסגרו אחרי הקורונה הוא הרבה יותר גבוה – ממחקרים שנעשו ברהט, בסח'נין ובמקומות אחרים.

סמי אבו שחאדה: העסקים האלה, אפשר להציל אותם בקלות.

סמי אבו שחאדה: הקריסה של העסקים האלה תביא להרבה פחות ארנונה לרשויות המקומיות ותעלה את העול על המדינה, כלומר, זה דבר שיתגלגל בסוף למדינה.

סמי אבו שחאדה: את הדברים האלה אפשר לחסוך מבעוד מועד בעזרה, לפחות לעסקים החדשים שנפתחו.

סמי אבו שחאדה: אפשר בסכומים מאוד סבירים להציל עשרות אלפי עסקים גם בחברה הערבית, שהיא ברמת סיכון הרבה יותר גבוהה, וגם בחברה בכלל.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יעקב אשר – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת משה ארבל, כבודו.

מאיר כהן: אחריו אנחנו נשמע את תגובת סגן השר.

מאיר כהן: אדוני.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן שר האוצר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בעיצומו של המשבר הכלכלי הקשה ביותר שידעה מדינת ישראל זה שנים רבות.

משה ארבל: מקור המשבר הזה אומנם איננו כלכלי אלא בריאותי, אבל ההשלכות הן כלכליות וחברתיות, והן רחבות היקף.

משה ארבל: עד כה נרשמו בשירות התעסוקה למעלה ממיליון אזרחים ישראלים כמובטלים.

משה ארבל: חלקם הוצאו לחל"ת, אבל ברור שרבים מהם לא יוחזרו לעבודתם על ידי המעסיקים.

משה ארבל: גם עובדים שלא פוטרו או הוצאו לחל"ת נפגעו כמובן מן המשבר.

משה ארבל: השכר במקומות רבים קוצץ.

משה ארבל: לגבי חודש מרץ, מנכ"ל הביטוח הלאומי מסר שבניכוי העובדים שפוטרו או הוצאו לחל"ת, השכר הממוצע ירד ב-10%.

משה ארבל: אם מביאים בחשבון שהכלכלה הושבתה באמצע חודש מרץ, מדובר למעשה בירידת שכר חודשית של כ-20% בקרב העובדים שלכאורה לא נפגעו שכן הם ממשיכים להיות מועסקים.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני מזמין אתכם, חבריי, לעשות את החישוב מה הם 20% לאם חד-הורית שמפרנסת שלושה ילדים, מה הם 20% למשפחה שגם לפני המשבר בקושי הצליחה לסגור את החודש.

משה ארבל: בתקופה זו אנחנו מתוודעים לסיפורים קורעי לב על בעלי משפחות שלא יודעים אם יצליחו לעמוד בחובות לבנק; על עצמאים, בעלי עסקים קטנים, שבנו עסק בעשר אצבעות, וכעת הם צריכים להיפרד מעובדים בתפילה שלא יתבעו, שיצליחו להחזיק את העסק מעל המים עד שיבואו ימים טובים יותר.

משה ארבל: קראתי בתקשורת את סיפורה של ס' מגבעת שמואל, אלמנה בת 40 עם חמישה ילדים, שלא נתנה לקשיים לשבור אותה, עולה מברית המועצות לשעבר שפתחה גן פרטי והחזיקה אותו כלביאה בעשר אצבעות, עסק שפרנס חמישה עובדים עד החודש שעבר.

משה ארבל: הגן, כמובן, סגור בימים אלו, ההכנסות התאפסו, אבל ס' לא הייתה זכאית למענק מרץ.

משה ארבל: יש כאלה, רבותיי, עוד אלפי סיפורים של עצמאים, גברים ונשים, שבנו עסק בעשר אצבעות ומפרנסים בתי אב בישראל.

משה ארבל: הם מחזיקים את הכלכלה, העסקים הקטנים והבינוניים.

משה ארבל: קראנו את תוכנית הסיוע של משרד האוצר לעצמאים ולעסקים הקטנים.

משה ארבל: מדובר בצעד בכיוון נכון, אבל אני מבקש להזכיר לאוצר שהרבה יותר קל לשמור על עסק חי ונושם מאשר להקים אותו מחדש.

משה ארבל: כולנו מבינים את ההסתייגות הטבעית באוצר משימוש בארנק הציבורי.

משה ארבל: כל שקל שנגבה ממשלם המיסים הישראלי, עליו להיות מושקע אחרי מחשבה ותכנון, אבל כל שקל שיושקע היום בהצלת עסקים מקריסה יחזור בעתיד בתקבולי מיסים כפלי-כפליים ויחסוך תשלום דמי האבטלה.

משה ארבל: אדוני סגן השר, אני הזדעזעתי מהפרסום של רשות המיסים על המבצע הכל-כך חשוב שהם עושים עכשיו לתפוס את המעלימים הקטנים, במקום להשקיע עכשיו משאבים בסיוע, במס הכנסה שלילי ובעזרה לאוכלוסיות החלשות.

משה ארבל: זה דבר היחיד שנשאר לעשות.

ינון אזולאי: העובדים שלהם – – –

משה ארבל: אנחנו נמצאים במקום טוב מבחינה בריאותית, תודה להשם – נראה בשלב הזה שהרע מכול מאחורינו – אבל זה לא המצב ביחס למשבר הכלכלי.

משה ארבל: כל יום שעובר ועסקים נשארים סגורים, עובדים נוספים גולשים מחל"ת לאבטלה ומבינים שהמשרות שלהם כבר לא יחזרו.

משה ארבל: יש לפעול בעוצמה ובמהירות להחזיר כמה שיותר עסקים לפעילות כבר ביום ראשון הקרוב, ויפה שעה אחת קודם.

משה ארבל: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: היות שקרן מרציאנו אתמול פתחה את הסכר, על זה אומרים בערבית, על מה שהם עשו: (אומר בערבית: תרנגולת מתה ועיניה רוקדות.

מאיר כהן: ) זה בדיוק.

מאיר כהן: דווקא עכשיו ללכת לחפש את המעלימים?

מאיר כהן: אפשר לחשוב שזה – כן, בבקשה, סגן השר.

אחמד טיבי: בערבית ולא במרוקאית.

מאיר כהן: בערבית מרוקאית.

אחמד טיבי: אין דבר כזה מרוקאית.

אחמד טיבי: יש ערבית במבטא מרוקאי.

מאיר כהן: טיבי, טיבי.

מאיר כהן: אדוני סגן השר, בבקשה.

רפאל (רפי) פרץ: אחמד טיבי, רוב חברי הכנסת פה מרוקאים.

קריאה: – – –

קריאה: עשה משבר קואליציוני.

מאיר כהן: בבקשה.

רפאל (רפי) פרץ: רוב חברי הכנסת פה מרוקאים.

מאיר כהן: כן.

רפאל (רפי) פרץ: – – –

מאיר כהן: בבקשה, תגובתו של סגן שר האוצר מר יצחק כהן היקר.

מאיר כהן: בבקשה.

אחמד טיבי: – – –

עודד פורר: אפשר עמדה מהצד?

מאיר כהן: לא, יש כבר שמונה.

מאיר כהן: מותר על כל מציע שניים.

מאיר כהן: אני מצטער, מר עודד פורר.

מאיר כהן: נמצא הזדמנות אחרת.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

יצחק כהן: אחמד, בכל מקום שהיו יהודים בעולם הייתה להם שפה שלהם.

יצחק כהן: הייתה יידיש, שזה גרמנית ולשון הקודש; הייתה מרוקאית, שזה עברית, לשון הקודש וערבית.

יצחק כהן: לכל מקום הייתה היידיש שלהם.

יצחק כהן: גם במצרים היה – הם היו מדברים – – –

אחמד טיבי: אני מסכים – – –

יצחק כהן: תן לי להסביר לך.

אחמד טיבי: תגיד שאתה גאה בשפה הערבית של ההורים שלך.

אחמד טיבי: זה מבטא מרוקאי – – –

יצחק כהן: ברור לי.

מאיר כהן: בבקשה.

איימן עודה: איציק, אני אגיד לך מה הבעיה – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודה, אנחנו נפסיק את הוויכוח הזה.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: בבקשה.

יצחק כהן: על כל פנים, רק שתדע, יידיש היה – – –

קריאה: אתה הבנת את קרן מרציאנו אתמול?

יצחק כהן: אחמד, תקשיב טוב טוב – – –

מאיר כהן: סגן השר, זמננו לא בידינו.

מאיר כהן: יש יום ארוך.

יצחק כהן: מרוקאית היא השפה הערבית של היהודים במרוקו; לדינו זה הספרדית של היהודים בספרד – בכל מקום, אז תתרגל לזה.

יצחק כהן: אתה יודע למה זה היה?

יצחק כהן: היו מדברים לידך ולא היית מבין.

אחמד טיבי: אני הבנתי את קרן מרציאנו.

מאיר כהן: כן, כבוד סגן השר.

יצחק כהן: קודם כול, שמעתי פה כמה הערות, כל מה שנאמר פה.

יצחק כהן: אנחנו נמצאים באמת במציאות כלכלית מאוד מאוד קשה שלא חווינו במשך כל שנות ההיסטוריה.

יצחק כהן: לא היה דבר כזה.

יצחק כהן: אגב, זה לא רק בישראל, זה בכל העולם.

יצחק כהן: אבל לומר – איפה חבר הכנסת שחאדה?

יצחק כהן: תאמין לי, בכל שעה שתבוא לאוצר, בכל שעה ביממה, תמצא את האנשים האלה עובדים על איך לפתור את הבעיות, איך לשמוע את רחשי הציבור, איך לתקן תוך כדי תנועה.

יצחק כהן: עושים עבודת קודש, תאמין לי.

יצחק כהן: עכשיו משה, משה ארבל, לחזור לעבודה – זה תלוי בשר החינוך.

יצחק כהן: על כל פנים – – –

סמי אבו שחאדה: זה תלוי במועצה – – –

מאיר כהן: חברים, תאפשרו לסגן השר להגיד את דבריו.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, במסגרת הצעדים הכלכליים שננקטו על ידי ממשלת ישראל בהובלת משרד האוצר על מנת להתמודד עם ההשפעה הכלכלית של התפשטות נגיף הקורונה בוצע מספר רב של צעדים, אשר חלק משמעותי מהם מתמקד באוכלוסיית העסקים הקטנים והעצמאים.

יצחק כהן: יש לזכור, אדוני היושב-ראש, כי קיימת זהות בין העצמאי – עוסק מורשה, פטור – לעסק הקטן, לכן כל סיוע שניתן לעסק במקרה הזה משמעותו סיוע ישיר לעצמאים.

יצחק כהן: עכשיו בואו נפרט לאט-לאט.

יצחק כהן: אני מבקש קצת קשב.

יצחק כהן: בתוך כך יש לכלול בין היתר את הצעדים האלה: א.

יצחק כהן: הפחתת ארנונה לשלושה חודשים בעלות של 2.8 מיליארד שקל, כולל השתתפות הרשויות המקומיות; ב.

יצחק כהן: – – –

איימן עודה: זה העסקים או – – –

יצחק כהן: עסקים.

יצחק כהן: אנחנו מדברים על עסקים.

איימן עודה: אז העסקים הערביים לא חלק מזה.

יצחק כהן: ב.

יצחק כהן: הקמת קרן הלוואות ייעודית לעסקים קטנים ובינוניים בערבות מדינה בהיקף של 8 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: איימן, 8 מיליארד ש"ח.

יצחק כהן: אגב, הם עומדים להסתיים.

יצחק כהן: אנחנו עומדים לגמור אותם, ואנחנו נוסיף עוד.

יצחק כהן: ככל שנצטרך אנחנו נוסיף.

קריאה: זה הלוואות?

יצחק כהן: הלוואות, כן, בערבות מדינה.

יצחק כהן: קרן זו כוללת תנאים מיטיבים, לרבות סבסוד ריבית בשנים הראשונות, וגרייס של 12 חודשים – שהם יתחילו לשלם אותם רק בעוד 12 חודשים.

יצחק כהן: יש לציין כי קרן זו קרובה למיצוי, כפי שאמרתי לכם, ולאור זאת עובדים על הגדלתה.

יצחק כהן: ככל שנצטרך, נגדיל.

עודד פורר: כרגע, בגלל ההצעה לסדר-היום פה – – – אנחנו לא יכולים להשלים את הגדלתה.

יצחק כהן: למה?

קרן ברק: כי צריך אישור של ועדת כספים.

קרן ברק: אין לנו זמן להתכנס.

עודד פורר: רציתי לכנס את ועדת הכספים – באה הצעה לסדר-היום ואני לא יכול לכנס את הוועדה.

יצחק כהן: לא אני הגשתי את ההצעה לסדר-היום.

יצחק כהן: לא אני הגשתי אותה, רק משיב עליה.

עודד פורר: ביקשתי מהיושב-ראש לקיים במקביל, אבל הוא לא אישר.

מאיר כהן: הדיון בדבר ההרחבה של 8 המיליארדים?

עודד פורר: כן.

יצחק כהן: הינה, הוכחה מהשטח.

יצחק כהן: הכול עובד, אה, פורר?

עודד פורר: אגב, איציק, הדבר היחיד שבאמת עובד עד עכשיו זה ההלוואות.

עודד פורר: לא מספיק טוב, אבל זה הדבר היחידי שעובד.

יצחק כהן: משתדלים.

יצחק כהן: תאמין לי שמשתדלים.

סמי אבו שחאדה: דווקא בחברה הערבית – ממש לא טוב שם.

יצחק כהן: מבינים את גודל השעה.

יצחק כהן: משתדלים מאוד.

סמי אבו שחאדה: האתגר הכי גדול שם זה – – –

יצחק כהן: ג.

יצחק כהן: דחיית תשלומי מס הכנסה ומע"מ לעוסקים קטנים – יורחב בהמשך; ד.

יצחק כהן: שתי פעימות של מענק סיוע ייעודי לעצמאים בעלות כוללת של 3.8 מיליארד שקל – יורחב בהמשך; ה.

יצחק כהן: מענק השתתפות בהוצאות קבועות לעסקים קטנים עד מחזור מכירות של 20 מיליון ש"ח בעלות של 5.2 מיליארד ש"ח, וזה יורחב בהמשך.

יצחק כהן: תרשמו את מה שאני אומר.

יצחק כהן: לעניין סיוע לעסקים חדשים, יש לציין כי במסגרת הפעימה השנייה של מענק הסיוע הייעודי לעצמאים ניתן מענה לעסקים שהוקמו עד סוף אוקטובר 2019, ובמסגרת מענק הסיוע לעסקים קטנים – הוא חל על מי שפתח את העסק עד סוף שנת 2019.

יצחק כהן: לעניין פתיחת המשק, לאור הבנת ההשפעה הכלכלית של המגבלות – – –

סמי אבו שחאדה: יש כאלה שפתחו אותם ב-2020, לפני הקורונה.

יצחק כהן: כן, אבל כמו שלביטוח לאומי יש תקופת אכשרה של שישה חודשים, גם פה יש תקופת אכשרה.

יצחק כהן: אבל תן לי, זה מופיע.

קריאה: הם השקיעו את הכסף אבל עוד לא הצליחו להרוויח.

סמי אבו שחאדה: אלה הכי בסכנה.

יצחק כהן: לעניין פתיחת המשק, חבר הכנסת שחאדה, לאור הבנת ההשפעה הכלכלית של המגבלות על המגזר העסקי, משרד האוצר מוביל לחזרה לפעילות מוקדמת ככל הניתן של כלל הענפים במסגרת המגבלות הבריאותיות – אגב, היושב-ראש העיר, מאיר, שמקבלים הרבה הודעות מהציבור שרואה אותנו, אומרים שאנחנו לא מקיימים את הכללים, לא שמים מסכות ולא שומרים על ריחוק – תוך שיתוף פעולה עם כלל הגורמים הרלוונטיים, בפרט משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה והמל"ל.

יצחק כהן: ההרחבה לעניין מענק השתתפות בהוצאות גבוהות: מענק זה, בהיקף של 5.2 מיליארד ש"ח, מוקד לטובת סיוע לעסקים קטנים שמחזור מכירותיהם בשנת 2017 לא עלה על 20 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: מדובר במענק משמעותי ביותר לעסקים שמחזור המכירות שלהם ירד בצורה משמעותית בחודשים מרץ-אפריל 2020 לעומת התקופה המקבילה בשנת 2019, כאשר מענק יכול להגיע עד ל-400,000 ש"ח מענק לעסק.

יצחק כהן: המענק משקף – – –

סמי אבו שחאדה: מה קורה עם מי שפתח ביולי 2019?

סמי אבו שחאדה: מה הוא יעשה?

יצחק כהן: הינה, אני מסביר לך.

יצחק כהן: שאלות בסוף.

יצחק כהן: המענק משקף את השתתפות המדינה בהוצאות הקבועות של העסק בהתאם לירידת במחזור העסק, ומבוסס על מודלים כלכליים של קרן הפיצויים שמפצה על נזקים בעיתות מלחמה או מבצעים צבאיים, בהתאמות הנדרשות.

יצחק כהן: הרחבת מענק סיוע ייעודי לעצמאים, פעימה שנייה: התוכנית הכלכלית כללה מענק סיוע ייעודי לעצמאים שמהווה מעין חלף שכר – זו תשובה לך – לעצמאים שפעילותם ירדה, בהיקף כולל של 3.8 מיליארד שקלים, בחלוקה לשתי פעימות.

יצחק כהן: במסגרת הפעימה הראשונה, שהייתה מצומצמת יותר, למעלה מ-175,000 עצמאים קיבלו עד עתה סכום הגבוה מ-4,000 ש"ח.

יצחק כהן: במסגרת הפעימה השנייה, שאושרה ביום 24 באפריל 2020 – יום שישי – תנאי המענק הורחבו באופן משמעותי, כך שסכום המענק המקסימלי עלה מ-6,000 ל-10,500 ש"ח, וגם נכללות בו אוכלוסיות נוספות, כגון שכירים בעלי שליטה.

יצחק כהן: אתם זוכרים את הטענה שבאה מהציבור?

יצחק כהן: נפתרה.

יצחק כהן: לעניין עסקים חדשים, המענק ישולם גם לעסקים חדשים, שחאדה, ובלבד שהתחילו לפעול לפני 1 באוקטובר 2019.

יצחק כהן: תנאי זה מקביל לתקופת האכשרה של שישה חודשים עבור שכירים.

יצחק כהן: הרחבת דחיית תשלומי מס הכנסה ומע"מ: רשות המיסים ביצעה כמה מהלכים של דחיית מס הכנסה ומע"מ, משה ארבל, כדי להקל על ציבור העסקים בישראל.

עודד פורר: את זה עדיף שלא תגידו.

עודד פורר: אתה יודע למה?

עודד פורר: כי כשאתם נותנים את זה יום לפני, יומיים לפני, זה לא שווה שום דבר.

עודד פורר: מושכים את כולם עד יום לפני – – –

יצחק כהן: חבל – אבל זה בוצע.

יצחק כהן: בנוסף – עודד, את זה אתה תאהב – יוחזרו מקדמות ששולמו ביתר על ידי העסקים שיבקשו זאת.

יצחק כהן: עסק ששילם מקדמות יותר מאשר הוא באמת הרוויח יוכל לבקש ולקבל חזרה.

יצחק כהן: יחד עם זאת, בתקופה הזאת, אף יותר מכל תקופה אחרת, יש לשמור על מקורות התקציב של המדינה.

יצחק כהן: אנחנו נצטרך לחזור לתפקד.

יצחק כהן: בנוסף, רבותיי, צריך לזכור כי תשלומי המיסים מתאימים את עצמם לרמת הפעילות והרווחיות של העסקים גם ללא התערבות ממשלתית.

יצחק כהן: ככל שעסקים נפגעו יותר, כך חבות המס שלהם יורדת באופן משמעותי.

יצחק כהן: ככל שעסק לא נפגע, גם חבות המס שלו אינה יורדת.

יצחק כהן: משמעות האמור לעיל, אדוני היושב-ראש, הינה כי דחייה גורפת של תשלום המס הינה מהלך רגרסיבי שמיטיב דווקא עם העסקים שלא נפגעו בצורה קשה או אף שיפרו את מצבם, אינו רלוונטי לעסקים שנפגעו בצורה קשה וגורע מהקופה הציבורית, שאמורה לסייע למי שנפגע במידה משמעותית.

יצחק כהן: אם כן, אדוני היושב-ראש, עד כאן.

מאיר כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: אני חושב שהמדינה עושה רבות, באמת רבות.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יצחק כהן: אנחנו, אדוני, קשובים לרחשי הציבור.

יצחק כהן: עובדה, היו הרבה תיקונים שבאו מהשטח.

יצחק כהן: בואו נקווה, בעזרת השם, שיבואו תקופות טובות יותר ושנתבשר בשורות טובות.

יצחק כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, כבודו.

מאיר כהן: דקה לדעה נוספת.

מאיר כהן: דקה.

מאיר כהן: בבקשה, אלון שוסטר, אדוני, ואחריו – אחמד טיבי.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להציב על סדר-יומה של הכנסת סוגיה – שומעים?

אלון שוסטר: לא.

מאיר כהן: כן, שומעים.

אלון שוסטר: הינה, עכשיו אנחנו שומעים.

אלון שוסטר: מדובר באפליה של מגזר לא גדול, מגזר שהוא אולי 1% מהאוכלוסייה, אולי 3% מהעסקים הקטנים.

אלון שוסטר: זה המגזר שממנו אני בא, המגזר הקיבוצי.

אלון שוסטר: למעשה, מה זה קיבוץ?

אלון שוסטר: זו אגודה שיתופית.

אלון שוסטר: תקראו לזה שותפות של עצמאים שיצרו לעצמם שיטה לעבוד עם רשת ביטחון.

אלון שוסטר: אומר לנו האוצר: לא מגיע לכם, אתם לא משלמים דמי אבטלה.

אלון שוסטר: הלוא זה בדיוק מה שקורה עם כל עצמאי.

אלון שוסטר: אנחנו עדים לאירוע חריג שלא כדרך הטבע, עד כדי כך חריג שעשרות מיליארדי שקלים יוצאים, ובצדק, כדי לאושש את הכלכלה והחברה, כדי להתמודד עם המגפה הנוראה הזאת.

אלון שוסטר: ולכן, גם מי שלא משלם בדרך כלל עבור דמי אבטלה בביטוח לאומי – המדינה מתגייסת דרך הבית הזה, והממשלה, ומסייעות לו.

אלון שוסטר: לכן בלתי קביל, לא אפשרי, שמגזר אחד מסוים – אגב, קטן, כמעט בטל בשישים – יופלה.

אלון שוסטר: יותר מזה, נאמר לנו: לכם, הקיבוצניקים, יש רשת ביטחון בשביל זה בדיוק.

אלון שוסטר: ואני אומר: רבותיי, מה זה הדבר הזה?

אלון שוסטר: כל אחד מתערב לשני באיזה אופן האימא או השכן או השותף עוזרים לו בזמן משבר?

אלון שוסטר: זה לכל היותר יכול להיות נכון אם המדינה מתערבת כדי לנהל את השוטף.

אלון שוסטר: אבל באירוע דרמטי, אפוקליפטי כזה, אנחנו לא יכולים לקבל את זה.

מאיר כהן: תודה.

אלון שוסטר: לא נוכל לקבל אפליה מכוונת של המגזר הקיבוצי.

אלון שוסטר: אנחנו דורשים – ואני מקווה שהדיון הזה יתקיים סוף-סוף בוועדת הכספים – להשוות את מה שקורה ולסייע לקיבוצים, בין שזה יזמות פרטית שעוברת דרך הקיבוץ, בין שזה חברי קיבוץ שנאלצו להפסיק לעבוד או לסגור את העסק שלהם, בדיוק כמו כל עצמאי אחר.

אלון שוסטר: תודה.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: סוגיה חשובה ביותר.

מאיר כהן: איפה זה נדון חוץ מההזדמנות הזאת?

מאיר כהן: כלומר, יש פניות לאוצר?

אלון שוסטר: – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אחמד טיבי, אדוני.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך, אדוני, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש החדש, דיברתי, ואני שוב אדבר, על ענף התיירות, שנפגע קשה כתוצאה ממשבר הקורונה, ובעיקר על עשרות אלפי משפחות שעובדות בענף הזה, במלונאות, עובדי בתי המלון.

אחמד טיבי: יש לתת את הדעת ולתת מענה ופיצוי לאנשים האלה.

אחמד טיבי: משפחות קורסות.

אחמד טיבי: הנושא השני – אני רוצה לדבר על מה שקשור בתיירות: אוטובוסים.

אחמד טיבי: נהגי אוטובוסים, למשל, נהגי אוטובוסים בענף התיירות, גם בענף ההסעות, קורסים.

אחמד טיבי: אני פונה לבנקים: תאפשרו הלוואה עם החזר אחרי חצי שנה, כי אחרת גם האנשים האלה יקרסו.

אחמד טיבי: אני מקבל פניות אישיות, אדוני היושב-ראש, והדברים נוגעים ללב.

אחמד טיבי: אי-אפשר להיות ערלים לזעקה של האנשים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: ומשפט אחרון, אדוני, אני מודה לך.

אחמד טיבי: עשרות אלפים שהגישו בקשה לדמי אבטלה מביטוח לאומי לא קיבלו.

אחמד טיבי: יש לבדוק למה.

אחמד טיבי: מי זקוק לדמי אבטלה?

אחמד טיבי: אנשים שבלי התשלום הזה לא יוכלו לגמור לא את החודש, לא את השבוע – את היום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי, דקה לעמדה נוספת.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נוסף למה שאמרו חבריי קודם, אני רוצה להעלות גם בפני סגן שר האוצר וגם בפני שר החינוך – אדוני שר החינוך, אנחנו פנינו, אני פניתי, גם חברים רבים מהרשימה המשותפת פנו, בעניין שכר לימוד באוניברסיטאות ושכר דירה במעונות.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, אנחנו פנינו גם אליך, גם לשר האוצר וגם לממשלה בעניין שכר לימוד באוניברסיטאות ושכר דירה במעונות.

אוסאמה סעדי: היום סטודנטים לא לומדים ולא גרים במעונות, והאוניברסיטאות ממשיכות לחייב אותם בתשלום מלא של שכר לימוד וגם של שכר דירה למעונות.

אוסאמה סעדי: מדובר באלפי פניות אלינו.

אוסאמה סעדי: אני חושב שגם ליתר חברי הכנסת.

קריאה: לכולם.

אוסאמה סעדי: לכולם.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, בסוגיה הזאת עד עכשיו לא התקבלה שום תשובה, שום התייחסות, ואני חושב שגם בתוכנית הכלכלית אתם צריכים להביא בחשבון – – –

רפאל (רפי) פרץ: אני אגיד לך, יש הנחה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא שמענו על שום הנחה.

רפאל (רפי) פרץ: כל מי שתהיה לו בעיה – – –

יעקב מרגי: מכובדי השר, השר רפי פרץ, אני מנהל את הישיבה.

יעקב מרגי: אנחנו לקראת יום ארוך, ואני לא ארשה – זאת לא שעת שאלות לשר.

אוסאמה סעדי: אבל זה חשוב מאוד, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: השמעת את העמדה.

אוסאמה סעדי: זה כל הסטודנטים בישראל.

אוסאמה סעדי: תן לו לענות.

יעקב מרגי: הוא לקח לתשומת ליבו.

אוסאמה סעדי: תן לו לענות, מה הבעיה?

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שישמע.

יעקב מרגי: עומדת לו הזכות להתערב בדיון, אבל אני הפניתי את תשומת ליבו ליום הארוך שלנו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך, בבקשה.

אחמד טיבי: בדרך כלל חבר כנסת מאוד רוצה לשמוע – – –

יעקב מרגי: בדרך כלל אין לנו ימים שצפויים להיות בהם מעל 20 שעות דיון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אחמד טיבי, מה שאני למדתי בתקופה שנכנסתי והחופפת אליך – בבקשה, אדוני.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על מצוקתם – אי-אפשר, אני לא שומע את עצמי.

יעקב מרגי: נא לא להפריע לחברכם.

אנטאנס שחאדה: אני אתחיל מחדש, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אל תדאג, תקבל.

יעקב מרגי: הרי ממילא נריב אחר כך על הפסקת הדיבור.

אנטאנס שחאדה: אני אדבר על פלח כלכלי מאוד ספציפי שמצוקתו גדולה מאוד, וזה פלח האומנים וכל ענף החתונות.

אנטאנס שחאדה: זו תקופה מוגבלת בשנה – מתחיל באפריל ומסתיים באוקטובר או בנובמבר, במקרה הטוב ביותר.

אנטאנס שחאדה: לכן, קבוצה זו, פלח כלכלי זה ניזוק פי כמה מהעסקים הרגילים, כי כאשר מודדים את ההכנסה שלו לפני הקורונה, כדי לתת מענק, אבטלה או עזרה – זאת תקופה שבדרך כלל היא לא העונה, וההכנסה מדצמבר ועד מרץ היא הכנסה נמוכה מאוד, לכן כל החישובים שנעשים בענף זה כדי לפצות הם נמוכים מאוד.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש התייחסות מיוחדת לפלח כלכלי זה – הן הצלמים, הן אולמות החתונות, הן הטבחים, הן האומנים וכל התזמורות והצלמים.

יעקב מרגי: תודה.

אנטאנס שחאדה: זה פלח שניזוק פי כמה וכמה מכל ענף אחר, ועד כה אף אחד לא סיפק לו משהו, או תשובה ספציפית.

אנטאנס שחאדה: צריך בזה טיפול מיוחד, אני מקווה, ממשרד האוצר, שייתן מענה לקבוצה זו.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כנסת מכובדת, בימים מורכבים אלה, ימים טעונים רגשית – – –

יעקב מרגי: אנטאנס, נא לא להפריע לחברתך לדבר.

יעקב מרגי: אתה יכול לשבת אם אתה רוצה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בימים מורכבים אלה, ימים טעונים רגשית, ימים של משבר בריאותי, ימים של מצוקה כלכלית נוראה, הקורונה לא מבדילה בין יהודי לערבי, אבל המדינה דואגת לעשות את ההפרדה ולהשלים את המלאכה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני לא רוצה להתייחס לכל הדברים שהחברים שלי אמרו קודם.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתייחס ספציפית לשני פלחים: לפלח של הסטודנטים, ובמיוחד לסטודנטים הערבים.

אימאן ח'טיב יאסין: הסטודנטים שלנו הולכים ללמוד ישירות אחרי י"ב.

אימאן ח'טיב יאסין: סטודנטים בגיל 18 עד 21-20, לא מקבלים דמי אבטלה, אפילו שהם הוצאו לחל"ת.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד אחד הם עבדו, לכאורה יש להם את כל הזכויות שצריכות להיות כדי לקבל דמי אבטלה, ועדיין הם נופלים בין הכיסאות.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני הם הכי נפגעים, וגם רוב הסיכויים שלא יחזרו לעבודה.

יעקב מרגי: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: דקה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יחזרו לעבודה, כי רוב העבודות שלהם הן במסעדות ובאולמות, והענף הזה קורס.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר נוסף – אני רוצה לדבר על העסקים הקטנים – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: בהזדמנות הבאה.

אימאן ח'טיב יאסין: – – בתוך היישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: ההוראה שיצאה לסגור את העסקים הערביים בשעה 18:00 בערב ברמדאן ולפתוח ביישובים היהודיים על יד זו עוד מכה רצינית לחברה הערבית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: תודה.

יעקב מרגי: ברשותך, אני מודיע לחברי הכנסת: ההצבעה על ההצעה לסדר-היום הזאת תהיה אלקטרונית, לכן, מי שחפץ להצביע שיתמקם כבר במקומות.

יעקב מרגי: לא תהיה הצבעה שמית.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד דקה לרשותך.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מקווה שלא התכוונת באמת ל-20 שעות דיונים בכנסת ברציפות.

יעקב מרגי: לפי מה ששמעתי מחבריך לסיעה מתכוננים אפילו ל-24 שעות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אלעזר שטרן: אנחנו לא מנהלים את הכנסת.

יעקב מרגי: יש כלים פרלמנטריים שהאופוזיציה יודעת להשתמש בהם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, זה על חשבונך.

יעקב מרגי: אתה לא מנהל איתי עכשיו את הדיון.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה לא פחות חשוב.

אלעזר שטרן: אני גם רציתי להוסיף על הנושא הזה.

אלעזר שטרן: אני אספר לך סיפור מאמריקה.

אלעזר שטרן: בעל עסק, אומרים לו השלטונות האמריקאיים: אם תתחייב להעסיק שלושה חודשים קדימה את העובדים שלך, חודשיים לפחות – אנחנו משלמים משכורת.

אלעזר שטרן: לך לבנק, תמלא טפסים.

אלעזר שטרן: זה מה שהוא עשה ביום שני.

אלעזר שטרן: ביום רביעי הוא קיבל אישור מהבנק שהטפסים בסדר והעבירו אותם.

אלעזר שטרן: ביום שני אחר כך הוא קיבל כסף לחשבון הבנק שלו.

אלעזר שטרן: ככה צריך לעשות.

אלעזר שטרן: זאת אומרת – ואני רוצה לדבר איתך, לדוגמה, על מסעדות שלא ייפתחו.

אלעזר שטרן: יש פה בחוץ גננות.

אלעזר שטרן: הגנים הפרטיים – הם לא יכולים להתאושש לבד.

אלעזר שטרן: זה לא יעזור.

אלעזר שטרן: אני אומר לך, מטפלות, סייעות, גננות – – –

יעקב מרגי: אני רוצה להאמין, יחד איתך, שהמדינה תוך כדי תנועה כן תטפל בהם.

אלעזר שטרן: תראה, אני אגיד לך את האמת, אנחנו שנינו אנשים מאמינים בני מאמינים, אבל זה לא תמיד עוזר.

יעקב מרגי: נכון.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: ולכן, מה שצריך – לא רק לעמוד פה ולהגיד: אנחנו נטפל.

אלעזר שטרן: אני מסתכל על ענף המסעדנות.

אלעזר שטרן: דיברו פה כאילו זה שייך למגזר הערבי – זה לא שייך.

אלעזר שטרן: לא ייפתחו מסעדות.

אלעזר שטרן: אני מסתכל על הקצב.

אלעזר שטרן: אוקיי, אז עמד פה קודם סגן שר האוצר ויצא – כנראה היה לו משהו דחוף – והסביר לאן מקצים את הכסף.

יעקב מרגי: תודה.

אלעזר שטרן: שנייה אחת.

יעקב מרגי: אנחנו כבר דקה נוספת.

אלעזר שטרן: זה שמוצאים את הכסף והכסף נשאר זה לא עוזר לכלום.

אלעזר שטרן: אנשים לא יפתחו.

אלעזר שטרן: אני נתתי פה רעיון: במקום שישלם את זה הביטוח הלאומי ושהעסקים יהיו סגורים, כדמי אבטלה לעובדים, תנו את זה לבעלי עסקים ותחתימו אותם שאתם מעסיקים את האנשים האלה בחודשיים הראשונים שהם עובדים.

אלעזר שטרן: ייפתחו עסקים.

יעקב מרגי: הבנו את זה ברישה של דבריך.

יעקב מרגי: תודה.

אלעזר שטרן: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, בימין – – –

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

סמי אבו שחאדה: – – –

יעקב מרגי: סמי, אני אוהב לשמוע אותך לא בקריאות ביניים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד דקה.

איימן עודה: כבוד סגן שר האוצר יצחק כהן מקשיב לי?

יצחק כהן: כל הזמן.

איימן עודה: תודה רבה.

איימן עודה: כבודו, אני רואה שהתוכנית הזאת ראויה לשם "גבינה שווייצרית", כלומר יש יותר חורים מגבינה.

איימן עודה: אני נותן לך כמה דוגמאות.

איימן עודה: אני רוצה לזעוק פה את זעקתם של אנשי התרבות, בין היתר הזמרים, אולמי חתונות או כל קבוצה שנפגעה בגלל שלא עבדה בתקופת החורף.

איימן עודה: אז לפי התוכנית שלך לא מגיעים להם פיצויים.

איימן עודה: למשל טכנאי מזגנים; למשל אנשי תיירות שלא עבדו בחורף אבל עובדים בקיץ; למשל אנשים שפתחו עסק לפני פחות משישה חודשים – לפי התוכנית שלך לא מגיע להם כלום, למרות שיש סיכוי שהשקיעו מאות אלפים ואפילו מיליונים.

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה, אדוני.

איימן עודה: אני מציע לך, כבוד סגן השר, לפגוש את חברי הרשימה המשותפת בתוך יום-יומיים כדי שנציג לפניך את כל הדברים הללו – –

יעקב מרגי: תודה.

איימן עודה: – – בשביל להתקדם בדרך מקיפה.

יעקב מרגי: הצעה מעשית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחרון הדוברים – חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: לאחר מכן אנחנו ניגשים להצבעה על ההצעה לסדר-היום.

ג'אבר עסאקלה: אדוני סגן שר האוצר, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש את נושא האומנים, את נושא חברות הנסיעות, כל מה שקשור לתיירות וכו'.

ג'אבר עסאקלה: אבל יש נקודה אחת – יש אנשים שמגיע להם החזר מס מהמדינה.

ג'אבר עסאקלה: הכסף הוא שלהם.

ג'אבר עסאקלה: למה אתם מחזיקים אותו?

ג'אבר עסאקלה: אני כבר חודשיים מבקש שתקדימו את החזר הכספים לאנשים שמגיע להם החזר מס או מגיע להם מענק עבודה.

ג'אבר עסאקלה: חברים, אלה אנשים שזקוקים לכסף הזה, ואתם לא יכולים להמשיך להחזיק אותו אצלכם.

ג'אבר עסאקלה: תחזירו להם את הכסף באופן מיידי.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה להדגיש באופן מיוחד, אדוני שר החינוך, את נושא הסטודנטים, שהוזנחו מכל הבחינות – אם זה בשכר הלימוד, אם זה בשכר דירה, אם זה באבטלה.

ג'אבר עסאקלה: בכל תחום ותחום הסטודנטים הוזנחו.

ג'אבר עסאקלה: התוכנית הכלכלית לא התייחסה אליהם בכלל.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה להצטרף ולומר לכבוד שר האוצר, באמצעות סגן שר האוצר, ידידי: אני קורא לשר האוצר להיות קשוב לכל המגזרים והקבוצות שאכן הפיצוי שניתן לא נתן להן מענה.

יעקב מרגי: כפי שהתחייבנו לטיפול תוך כדי תנועה, אני מאמין שהאוצר יהיה קשוב, ובעזרת השם, גם מי שנפגע ולא קיבל פיצוי בטיפול האחרון, יהיה לו מענה בהמשך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו ניגשים להצבעה.

אנטאנס שחאדה: ההצבעה היא אלקטרונית?

קריאה: – – –

יעקב מרגי: כן, ההצבעה היא אלקטרונית.

יעקב מרגי: הודעתי.

יעקב מרגי: מי שנמצא פה יוכל לומר ונוסיף אותו.

יעקב מרגי: הצבעה, רבותיי.

יעקב מרגי: אפשר מפה להרים יד.

יעקב מרגי: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אתה ישבת פה, אתה צריך לדעת.

ג'אבר עסאקלה: על מה מצביעים?

יעקב מרגי: ישבת פה, אתה צריך לדעת.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: אנחנו נאמר.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

יעקב מרגי: תשעה בעד העברת הנושא לוועדת הכספים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אני מוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת עידן רול, חברת הכנסת אורנה ברביבאי – –

אורנה ברביבאי: לא הצבעתי.

יעקב מרגי: לא משנה.

יעקב מרגי: – – חבר הכנסת עוזי דיין, השר רפי פרץ, חבר הכנסת איימן עודה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, סמי אבו שחאדה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, חבר הכנסת יזהר שי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת אלעזר שטרן וסגן השר יצחק כהן.

יעקב מרגי: הוספנו את כולם לפרוטוקול.

אלעזר שטרן: אני עליתי למעלה, סגור, עכשיו יש.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: יישר כוח, הוספת את זה לריצת הבוקר.

אלעזר שטרן: לא, כבר רצתי הבוקר.

יעקב מרגי: אמרתי: הוספת את זה לריצת הבוקר שלך.

יעקב מרגי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/840).

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 9 והוראת שעה) (ממשלת חילופים), לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת, כפוף להנחה על שולחן הכנסת.

יעקב מרגי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ממשלת חילופים), חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יעקב מרגי: יש רשימת דוברים.

יעקב מרגי: הדיון הוא אישי.

יעקב מרגי: אני מודיע לחברי הכנסת: מי שנרשם עד לרגע זה תהיה לו רשות דיבור.

יעקב מרגי: מי שלא נרשם – נעלתי את רשימת הדוברים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בימים של משבר בריאותי חמור, שישראל לא ראתה כמותו בעבר, והוביל גם למשבר כלכלי עמוק.

איתן גינזבורג: המשבר פרץ בעיצומו של משבר פוליטי חסר תקדים שגם כמוהו יש שיאמרו שלא ראינו.

איתן גינזבורג: מדינת ישראל מצויה זה למעלה משנה במצב של קיפאון שלטוני, אחרי שלוש מערכות בחירות ושתי כנסות שלא הצליחו להקים ממשלה, וממשלת מעבר אחת שמכהנת מתוקף דין הרציפות, למרות שאיבדה את אמון הכנסת העשרים, ומאז לא זכתה לאמון הציבור והכנסת.

איתן גינזבורג: בעקבות תוצאות בחירות ללא הכרעה פוליטית ברורה שלא מאפשרות הרכבת ממשלה באופנים שאותם הכרנו עד היום אין מנוס, כנראה, מהקמתה של ממשלה במתווה של רוטציה.

איתן גינזבורג: זוהי ממשלה שוויונית.

איתן גינזבורג: במצב שנוצר ואל מול המשברים הבריאותיים, הכלכליים והחברתיים, זה הדבר הנכון כעת למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: שלוש מערכות בחירות בשנה אחת שלא הביאו, כאמור, להכרעה ברורה, הרחיבו את הקיטוב בחברה הישראלית לממדים שלא נראו קודם לכן.

איתן גינזבורג: השיתוק השלטוני הארוך מוביל את הרשויות המקומיות למצב של קריסה כמעט וצימאון תקציבי שמשפיע באופן ישיר על תושבי מדינת ישראל כבר למעלה משנה.

איתן גינזבורג: ללא הקמת ממשלה, אזרחי ישראל עתידים לסבול מהקיפאון השלטוני עוד חודשים רבים, עד קריסה צפויה ומוחלטת של מערכות, עסקים, רשויות ומשק שתלוי במידה רבה בתפקודה של ממשלה.

איתן גינזבורג: הצעות החוק שמונחות היום לפניכם, חברי הכנסת, מבקשות לאפשר את קיומו של שלטון מתפקד בתנאים קשים של תוצאות בחירות חצויות ואי-תפקוד שלטוני מתמשך.

איתן גינזבורג: כדי לעשות את זה, לטובת אזרחי המדינה, אנחנו רוצים לאפשר הסדר שלטוני שיאפשר יציבות ותפקוד מלא.

איתן גינזבורג: עכשיו, חשוב להדגיש, אנחנו לא באים לשנות את המשטר באופן כזה, שזה דבר שלא ראינו מעולם.

איתן גינזבורג: אנחנו לא פוגעים או מבטלים את ההסדר המשטרי הקיים.

איתן גינזבורג: אנחנו כן מבקשים להוסיף פרק להסדר הקיים, שמעגן את עקרונות הקמתה של ממשלת רוטציה, ממשלה שוויונית.

איתן גינזבורג: זה פרק שיעגן סיטואציה של ממשלת רוטציה, שעד היום הייתה רק פעם אחת, והתבססה על הסכם ג'נטלמני ועל הסדרים טכניים ומלאכותיים של התפטרות ראש מממשלה ואיתו הממשלה כולה, ואחר כך הצבעת אמון בממשלה חדשה עם אותם שרים ועם אותו מבנה, ורק ראש הממשלה מתחלף.

איתן גינזבורג: אנחנו מאמינים שעל ידי תיקון החוק אנחנו מייצרים ודאות להקמת ממשלה.

איתן גינזבורג: אנחנו מאפשרים לחברי הכנסת דרך נוספת להקים ממשלה בישראל.

איתן גינזבורג: אנחנו בעיקר מייצרים יציבות שלטונית שכל כך חסרה לנו, ובתוכה מערכת איזונים ובלמים פנימית במצב של תפיסות עולם ערכיות שונות בין גושים פוליטיים במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: השלטון הדמוקרטי בישראל, כמובן, נשאר על כנו, והוא אפילו יתחזק.

איתן גינזבורג: תוצאות הבחירות ישתקפו בצורה מיטבית בממשלה, והעיקרון הייצוגי יבוא לידי ביטוי יותר מאי פעם, בממשלות האחרות שראינו.

איתן גינזבורג: נקודת המוצא להצעות החוק היא הצורך להחזיר את ממשלת ישראל לתפקוד מלא, תוך קבלת אמון מהאזרחים, ולא כממשלת מעבר ארוכה, שבה כל החלטה היא זמנית בלבד, ועל כן הראייה שלה היא קצרת טווח, הססנית וחסרת יכולת למסד תוכנית ארוכת טווח.

איתן גינזבורג: הצורך הקריטי להעביר סוף-סוף תקציב במדינת ישראל הוא צורך חיוני – תקציב שבלעדיו כלכלת ישראל תמשיך ותידרדר במציאות כלכלית שלא הייתה כמותה ובחוסר ודאות אדיר.

איתן גינזבורג: אנחנו ניצבים באחת מאותן פעמים מועטות שבה המדינה נדרשת לייצר שינוי חוקתי על מנת שתוכל לשוב ולהתקיים כפי שהתקיימה עד תחילתו של הקיפאון השלטוני הקיים, שלא נמשך חודש-חודשיים – נמשך הרבה מעל שנה.

איתן גינזבורג: ואני מדגיש שוב: לא מדובר בשינוי משטרי מהבסיס, כמו שהיה בשינוי השיטה בשנות התשעים.

איתן גינזבורג: בדיוק להפך.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים – התכלית של ההצעות האלה היא להמשיך את הפעילות של השלטון בישראל בדיוק כפי שהכרנו אותו קודם אבל בתוך ממשלת רוטציה, ולא לייצר שיטה חדשה שלא הייתה קודם.

איתן גינזבורג: אנחנו מאפשרים כינונה של ממשלה.

איתן גינזבורג: אנחנו קובעים את ההסדרים של פעילות בתוך הממשלה בחוק.

איתן גינזבורג: אנחנו לא פוגעים בכנסת, חלילה, וגם לא בנציגי האופוזיציה.

איתן גינזבורג: החוק הזה לא פוגע במעמדה של הכנסת ולא פוגע במעמדם של המיעוט או המיעוטים בתוך הכנסת.

איתן גינזבורג: בהינתן כל אלה, הצעות החוק שמובאות היום לפתחה של מליאת הכנסת – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה, זה מפריע.

איתן גינזבורג: – – תאפשרנה הקמתה של ממשלה שוויונית, שמייצגת רוב גדול מאוד של חברי הכנסת, למעלה מ-70 חברי כנסת.

איתן גינזבורג: חלק מכריע בהגבלות המתוארות על ראש הממשלה בהצעות החוק שמובאות בפניכם הוטלו על ראשי ממשלה בתקופות רוטציה בעבר, וההבדל הוא שהיום ההגבלות תעוגנה בחקיקה.

איתן גינזבורג: ביחס לקיצור כהונתה של הכנסת – וחשוב לי להדגיש גם את הדבר הזה – שמעתי טענות רבות של חברי כנסת.

איתן גינזבורג: הטענות של האופוזיציה או של אלה שמתנגדים להגבלת כהונתה של הכנסת נגועות כמעט בצביעות, מכיוון שאם נבדוק באמת, אפילו היום, בכנסת הנוכחית, אנחנו נמצא חברי כנסת שהגישו ביום כינונה של הכנסת הזאת הצעות חוק לפיזור הכנסת הזאת.

איתן גינזבורג: מן המפורסמות שזה מה שעושים אנשים שמתנגדים לקואליציה מסתמנת.

איתן גינזבורג: ואני לא זוכר מתי הכנסת מילאה את ימיה באופן מלא.

איתן גינזבורג: ואם רוב חברי הכנסת מחליטים כי הכנסת תכהן תקופה מעט יותר קצרה ומעגנים זאת בחקיקה – –

ניצן הורוביץ: אי-אפשר שלוש שנים מראש.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר לעשות את זה שלוש שנים מראש.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: – – הרי שחברי האופוזיציה שמציעים הצעות כאלה צריכים רק לתמוך בכך.

איתן גינזבורג: אנחנו, חלילה – וחבר הכנסת הורוביץ, מהסיעה שלך הגישו הצעת חוק לפיזור הכנסת רק ביום כינון הכנסת.

יעקב מרגי: אל תפנה אליהם.

יעקב מרגי: אל תפנה אישית.

אורנה ברביבאי: זה לא קשור – – –

איתן גינזבורג: אנחנו לא מאריכים, חלילה.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מאריכים את תוקפה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו לא באים למנוע בחירות.

איתן גינזבורג: להפך, חוק-יסוד: הכנסת קובע באופן מפורש שרק במקרה של הארכת כהונת הכנסת, ולא בקיצורה, יש עליה מגבלות בדמות הגבלת הרוב הדרוש לשם השגת הרוב הזה.

איתן גינזבורג: ולכן, אין שום מניעה לקצר את כהונתה של הכנסת, בייחוד כשמדובר בדבר שמבטיח יציבות שלטונית וייעול של השלטון במדינה לתקופה של שלוש שנים מלאות.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, מדובר בהסדר שהוא הוראת שעה ותקף רק לכנסת הנוכחית.

מיקי לוי: תהפכו אותו לחוק.

מיקי לוי: תהפכו אותו לחוק.

איתן גינזבורג: תפקידן של הצעות החוק הוא להטיל עוגנים – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תשמור כוחות לוועדה, מיקי לוי.

יעקב מרגי: שמור כוחות לוועדה.

איתן גינזבורג: – – להטיל עוגנים רבים ככל שניתן בספינה שמיטלטלת בשעה של סערה קשה שכמוה לא חווינו.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מתכוונים לשנות את טיב המסלול של הספינה אלא למנוע את ההתהפכות שלה בתקופה הקרובה ולאפשר את ההתקדמות של הספינה הזאת בצורה תקינה ביום שהסערה הזאת תעבור.

איתן גינזבורג: ואני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, בדברים שכתב דווקא המכון הישראלי לדמוקרטיה ביחס להצעה שמונחת לפניכם.

איתן גינזבורג: לא בכדי המכון לא הביע התנגדות למודל עצמו של ממשלה שוויונית.

איתן גינזבורג: והוא כתב כך – הוא דיבר על כך שהצעות החוק מבקשות, ואני מצטט: להחזיר את העיקרון, את עקרון ההסכמיות לפוליטיקה ולמבנה המשטר בישראל ולעגן אותו בחקיקה, ולכך עשויות להיות השלכות חיוביות על מיתון השסעים בחברה הישראלית, על צמצום מגמות פופוליסטיות וההגנה שלטון החוק.

איתן גינזבורג: זו האחריות שלנו למנוע בחירות רביעיות, להקים ממשלה שתשרת את האזרחים, שתדאג למצוקות, שתהיה כאן ממשלה שתזכה לאמון הכנסת ולאמון הציבור, ליצור פה ממשלה שתהיה מושתתת על אחדות, על שיח, על שיתוף ועל שיתוף פעולה בין יריבים פוליטיים.

ניצן הורוביץ: ועל כתבי אישום.

איתן גינזבורג: רב המאחד – – –

ניצן הורוביץ: ראש ממשלה נאשם בפלילים – – –

איתן גינזבורג: רב המאחד – – –

מיקי לוי: ובזבוז כספי ציבור.

איתן גינזבורג: זה – לא.

איתן גינזבורג: רב המאחד על המפריד.

איתן גינזבורג: יש בינינו חילוקי דעות.

איתן גינזבורג: לא נסכים על הכול.

איתן גינזבורג: כל צד ימשיך וינסה להיאבק על העקרונות ועל האמונות שלו, אבל לצדדים גם תהיה אחריות משותפת.

איתן גינזבורג: אנחנו מדברים פה על שיח – לקיים שיח, לקיים הידברות.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: תהיינה פה פשרות, אדוני, אבל עדיפה החלטה של פשרה מאשר החלטה של צד אחד באופן דורסני, שאינו מקשיב, או באופן שרומס את הצד האחר.

איתן גינזבורג: זה לא פשוט, זה מצריך החלטות מנהיגותיות לא פשוטות, אבל זה מה שנדרש בעת הזאת לאזרחי המדינה.

איתן גינזבורג: כמו שאמרתי קודם, רב המאחד על המפריד גם בבית הזה, ובעת הזאת, אחרי כל מה שעברנו, הגיע הזמן לנסות ולהידבר, לנסות ולשלב ידיים, לשלב כוחות באופן כזה שכל צד ייאלץ להתפשר על משהו.

איתן גינזבורג: שום דבר – אף צד לא יצא עם מלוא תאוותו בידו.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו החלטנו באמת להציב את ישראל לפני הכול, ועל כן אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק להעביר אותה לוועדה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

יעקב מרגי: אנחנו ניגשים לדיון.

יעקב מרגי: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

יעקב מרגי: מי שלא יהיה נוכח במליאה לא יקבל רשות דיבור בהמשך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שריון של חוק ברוב של 61 הינו למעשה דרישת קוורום שתבטיח שרק אם רוב מייצגי הציבור מעוניינים בשינוי באופן אקטיבי, השינוי יתבצע.

איילת שקד: לעומת זאת, שריון ברוב גבוה יותר שולל מרוב הציבור את היכולת לקבוע את החקיקה.

איילת שקד: השופט חשין צפה את הסיטואציה הזו כבר לפני 25 שנה, והוא עסק בסוגיה הזאת במפורש בפסק הדין בעניין בנק המזרחי.

איילת שקד: דבריו אז יפים גם להיום.

איילת שקד: מחר-מוחרתיים, כי תקבל הכנסת חוק או חוק-יסוד בנושא של חוקה, וייאמר בו – בחוק או בחוק-היסוד – כי לא ניתן יהיה לשנותו אלא ברוב של 70 או ברוב של 80 מחברי הכנסת, או ברוב של 90 או של 100 – דינו של שריון זה מה יהיה?

איילת שקד: ותשובתו של השופט חשין: הוראה האומרת להגביל את כוחה של הכנסת לשנות את החוק – הוראה זו לא תתפוס מעיקרה, בהיות הכנסת נעדרת סמכות לחוקקה.

איילת שקד: הוראת חוק זו לדעתי הינה אנטי-דמוקרטית בעליל – הוראת חוק היא המשליטה את המיעוט על הרוב; הוראת חוק היא שהעם לא הסמיך את נציגיו לחוקק.

איילת שקד: יתרה מזו, חוק מעין זה, בהיעדר חוקה של אמת, אני רואה בו סכנה אמיתית וקרובה לדמוקרטיה בישראל, גם להלכה, גם למעשה, ואכלה בו את אשפתי.

איילת שקד: ובהמשך הוא שואל: האם העם של היום העניק לשלוחיו בכנסת סמכות לכבול את העם של מחר, ולו בענייני חוקה?

איילת שקד: עקרון היסוד הדמוקרטי של שלטון הרוב – לענייננו, 61 חברי כנסת – נעלה הוא בעיניי מכדי שאתעלם ממנו, כאילו אין הוא עימנו.

איילת שקד: אכן כן, ניתן לסטות מעיקרון זה, אך זאת ביודעין, בכוונת מכוון, בנטילת אחריות, בחישוב מחושב, בהליך ראוי לחקיקת חוקה.

איילת שקד: ואני אומרת לכם, חברי הכנסת – אני רואה שאין כאן חברי כנסת מכחול לבן.

איילת שקד: יש?

איתן גינזבורג: יש.

איילת שקד: איפה?

איתן גינזבורג: כאן.

איילת שקד: רק אתה?

יזהר שי: יש.

יזהר שי: יש.

יזהר שי: דברי גם אליי.

יעקב מרגי: לאט-לאט תזהי אותם.

איילת שקד: אוקיי.

איילת שקד: אני מקווה שלפחות לשופט חשין הקשבתם.

איילת שקד: אין דבר כזה, לא היה דבר כזה בכנסת ישראל שמשריינים חוק ב-75 חברי כנסת ומשריינים את השריון.

איילת שקד: אין דבר כזה, לא היה דבר כזה, ואני מאוד מקווה גם שלא יהיה דבר כזה.

איילת שקד: אתם למעשה מאפשרים בעתיד למיעוט לשלוט על הרוב.

איילת שקד: אני גם אומרת לכם, זה ייפסל בבג"ץ.

איילת שקד: חבל שאתם מביאים אותנו לשם.

איילת שקד: תוותרו על הסעיף הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אביגדור ליברמן, ולאחר מכן – חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – חברת הכנסת קארין אלהרר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חייב לציין, איילת – לא הבנתי, אז איך תצביעי בהצעת החוק הזאת?

אביגדור ליברמן: זאת שאלה מעניינת.

איילת שקד: נמנעת.

אביגדור ליברמן: אבל מעבר לזה, אמר אחד ממנהיגינו הדגולים שבכל קואליציה יש קצת גועליציה.

אביגדור ליברמן: בקואליציה הזאת יש רק גועל, רק גועליציה.

אביגדור ליברמן: אין שום דבר – אין עקרונות, אין ישראל לפני הכול; אין שום דבר.

אביגדור ליברמן: אין ישראל לפני הכול, כלום, רק ג'ובים ותעסוקה לכחול לבן.

אביגדור ליברמן: אתם עשיתם הסכם בזוי, ולמעשה יש לכם מקסימום ג'ובים, מינימום של השפעה.

אביגדור ליברמן: אנחנו כבר ידענו ממשלות של יותר מ-30 שרים, אבל מעולם לא הייתה ממשלה שגם כוללת 36 שרים כנסת, גם 16 סגנים, גם רוטציה וגם מעון שרד לראש ממשלה חלופי.

אביגדור ליברמן: זה עוד לא היה, וזה על רקע משבר כלכלי.

אביגדור ליברמן: אתם מרבים לדבר על המשבר, על משבר הקורונה, על המשבר הכלכלי, ועל רקע זה אתם מייצרים פה הוצאה בלתי סבירה של יותר ממיליארד שקל.

אביגדור ליברמן: מעולם זה לא היה.

אביגדור ליברמן: קחו מדינות דומות למדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: כמה שרים יש בממשלת אוסטריה?

אביגדור ליברמן: 11 שרים.

אביגדור ליברמן: כמה יש בממשלת צרפת, כולל הנשיא?

אביגדור ליברמן: 17 שרים, זה כל הסיפור.

אביגדור ליברמן: פה אתם פשוט מייצרים ג'ובים.

אביגדור ליברמן: אתם דואגים קודם כול לעצמכם.

אביגדור ליברמן: שום דוגמה אישית, שום ניסיון להוריד בשכר – לא של השרים, לא של הח"כים, לא של בכירי הממשל.

אביגדור ליברמן: הכול קודם כול לכיס שלכם, התעסוקה שלכם.

אביגדור ליברמן: מה אני שומע פה?

אביגדור ליברמן: דבר חדש: ליצמן לא מנהל בכלל משא ומתן קואליציוני.

אביגדור ליברמן: הוא מודיע לראש הממשלה שהוא לא יהיה שר הבריאות – הוא רוצה להיות שר השיכון, ולא רק שר השיכון, הוא רוצה גם את רמ"י – רשות מקרקעי ישראל; הוא רוצה גם את ועדות התכנון.

אביגדור ליברמן: תסתכלו מה קורה פה, מה מייצרים לנו: אז יש לנו ליצמן במשרד השיכון, יש לנו אריה דרעי במשרד הפנים, במשרד לגליל והנגב, ויש לנו גפני בוועדת הכספים.

אביגדור ליברמן: מה זה אומר?

אביגדור ליברמן: מה זה אומר לגבי דיור בר-השגה קודם כול לאותם אנשים, לאותם זוגות צעירים ששירתו בצבא, עושים מילואים, עובדים ומשלמים מיסים?

אביגדור ליברמן: זה אומר שהם לא יראו, שהחלום הזה של דיור בר-השגה הולך ומתרחק.

אביגדור ליברמן: זה מה שאתם עושים – שוד לאור היום.

אביגדור ליברמן: הרי ברור, אנחנו ראינו אחרי ההצלחות של ליצמן במשרד הבריאות, אז אנחנו כבר יודעים מה תהיה ההצלחה שלו במשרד השיכון ולאיזה כיוון הוא ייקח את זה.

משה ארבל: היית שר הביטחון.

משה ארבל: היית מודה – – –

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

אביגדור ליברמן: דבר נוסף – – –

ינון אזולאי: – – –

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת לסיים.

ינון אזולאי: – – –

אביגדור ליברמן: אפרופו לגבי הביטחון – – –

ינון אזולאי: – – –

אביגדור ליברמן: לגבי הביטחון – שני רמטכ"לים.

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

יעקב מרגי: אנחנו אחרי – – –

אביגדור ליברמן: גרסת חוק הגיוס שהביא משרד הביטחון – לא אביגדור ליברמן, לא ישראל ביתנו – הצעת חוק של משרד הביטחון – מה עושים שני רמטכ"לים?

אביגדור ליברמן: מאמצים את הגרסה של מועצת גדולי התורה, שלמעשה בהחלטה שלה עשתה הכול כדי לרוקן את חוק הגיוס מתוכן.

יעקב מרגי: אדוני, נא לסיים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אביגדור ליברמן: זה מה שעשו שני רמטכ"לים.

ינון אזולאי: מה אתה רוצה שהם יעשו, את שנאת החינם שאתה עושה – – –

אביגדור ליברמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אביגדור ליברמן: אני מתכוון ואני אומר לכם – איפה גינזבורג?

אביגדור ליברמן: רק תדע, ממשלה לא תקום.

אביגדור ליברמן: לנתניהו אין שום עניין ואין לו שום כוונה להקים ממשלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לו את זה מהמושב שלך.

אביגדור ליברמן: הוא צריך הלבנה מכם, מבג"ץ, וזה מה שיקרה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר – איננו נוכח.

אביגדור ליברמן: סליחה, רק מילה אחת: אתה זוכר מה שפעם אמר צ'רצ'יל?

אביגדור ליברמן: הוא אמר: עמדתם בפני ברירה – או בושה או מלחמה.

אביגדור ליברמן: קיבלתם גם בושה וגם מלחמה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

אביגדור ליברמן: תקבלו גם בושה וגם בחירות מוקדמות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ליברמן, עברנו את הזמן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה, ולאחר מכן – חברת הכנסת אורנה ברביבאי, ואחריה – עידן רול.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, חבריי וחברותיי, הבוקר אנחנו דנים בחקיקה שבכחול לבן תפרו במיוחד, בתפרים מאוד מיוחדים להם, כדי שיוכלו לכהן כשרים, אבל בהמשך הרחוב עומדות ומחכות להן עתירות לבג"ץ שעוסקות בתוקף ההסכם הקואליציוני, ואי-אפשר פה לנהל דיון רציני תוך שאנחנו מתעלמים מהפנינים שכתבו בתשובה על העתירה, כי לצערכם, חבריי בכחול לבן, הן קשורות באופן ישיר מאוד לכל מה שקורה כאן.

קארין אלהרר: ישבתי וקראתי את התגובה בערב יום העצמאות והתלבטתי אם לצחוק או לבכות.

קארין אלהרר: זה מדהים, באמת, חייבים לקרוא את זה.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם, נדיה קומנץ' הייתה הרבה פחות גמישה מהגמישות המחשבתית שהם הביעו בתגובה – מתייחסים לכל מילה שיצאה להם מהפה כאילו מדובר בפלסטלינה שצריך לעצב מחדש כל פעם בהתאם למה שמתאים להם, לג'ובים שלהם.

קארין אלהרר: אבל אפילו אני נשארתי פעורת פה כשהבנתי שזאת התשובה על העתירה.

קארין אלהרר: אתם פשוט הפכתם את עצמכם לסנגורים של בנימין נתניהו.

קארין אלהרר: על מה אני מדברת?

קארין אלהרר: סעיף 15.

קארין אלהרר: כתבתם בתשובה על עתירה – שימו לב: לצורך הטלת מלאכת הרכבת הממשלה על חבר הכנסת, בחר המחוקק שלא להביע את עמדתו המפורשת במסגרת חוק-היסוד.

קארין אלהרר: מה אתם יודעים?

קארין אלהרר: בחודשיים שחלפו הספקתם להתהפך – תאמינו לי, הסטייקים של יום העצמאות היו פחות זריזים מכם.

קארין אלהרר: אתם אלה שאמרתם בכל במה, כל במה, שראש ממשלה לא יכול לכהן עם כתבי אישום, אבל פתאום מתקרנפים, מצטדקים; פתאום אתם אומרים שככה קובע החוק.

קארין אלהרר: מה השלב הבא?

קארין אלהרר: תרימו שלטים שלא היה כלום כי אין כלום?

קארין אלהרר: תגידו שהכול רק חמגשיות?

קארין אלהרר: שהכול יקרוס כמו מגדל קלפים?

קארין אלהרר: הידיים – ידי כחול לבן, אבל הטיעונים – טיעוני נתניהו מלא מלא.

קארין אלהרר: אתם חבורה של פחדנים, עלובים, שמתחבאים מאחורי איזו סיסמה: ישראל לפני הכול.

קארין אלהרר: עלק ישראל לפני הכול.

קארין אלהרר: אתם לפני הכול; התיקים שלכם לפני הכול; סידורי עבודה, מנעמי השלטון – זה מה שמניע את הדרך שלכם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

קארין אלהרר: אתם אפילו לא סומכים על נתניהו שיהיה שותף מלא מלא – –

יעקב מרגי: נא לסיים, גברתי.

קארין אלהרר: – – אז אתם כתבתם הסכם מכוער שמשנה כאן את כל השיטה.

קארין אלהרר: למה?

יעקב מרגי: כי צריך לסיים.

קארין אלהרר: ככה.

קארין אלהרר: שיהיו לנו עוד תפקידים ועוד ג'ובים, כי זה באמת מה שחשוב.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קארין אלהרר, תודה רבה לך.

מיקי לוי: לא שמת לב, קארין – כולם ברחו, כולל גינזבורג.

מיקי לוי: פחדנים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי לוי, עם שנות הוותק שלך, אתה יודע שקריאות ביניים לא קוראים בעמידה, וכל שכן כשזה עובר על חוק הרעש ב-135 דציבלים.

יעקב מרגי: הוא לא הקשיב אפילו.

יעקב מרגי: יהיו לנו עוד הרבה הזדמנויות לומר לו את זה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: הקשבתי ברוב קשב לדברי ההסבר לחוק.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לעמוד על הפער העצום בין ההסבר, שפורט בנימוק יתר, לבין המציאות עצמה.

אורנה ברביבאי: כשאנחנו מדברים, כשכחול לבן מדברת על הצורך בממשלת חירום מיידית, כי הבריאות היא במצב כל כך קשה, כי הקורונה מאיימת עלינו לכלותנו, אני שואלת: איך יכול להיות שכחול לבן לא בתפקיד שר הבריאות?

אורנה ברביבאי: איך זה קורה?

אורנה ברביבאי: איך ייתכן שבתפקיד הכי משפיע – עסקתי בענייני הורדת זיהומים בבתי חולים כמה שנים, ואני יודעת איזה פער יש במערכת הבריאות, אני יודעת כמה היא הורעבה לאורך שנים, אני יודעת כמה אפשר לעשות ולטפל ולתקן.

אורנה ברביבאי: אז הריצה לכיוון ממשלת החירום הזאת שהתכלית שלה היא התמודדות עם מצב חירום בריאותי – איפה אתם?

אורנה ברביבאי: למה זה לא התפקיד הראשון שלקחתם על עצמכם?

אורנה ברביבאי: לא במסחרה של תיתנו לנו תיק, נחזיר לכם שניים – לא, במהות אמיתית, כשיש לכם תוכנית סדורה.

אורנה ברביבאי: אם הייתם כאלה רציניים, כבר התוכנית הייתה כתובה, סדורה, והייתם נכנסים מייד ועושים אותה.

אורנה ברביבאי: רוצים עוד פער?

אורנה ברביבאי: מדובר על יעילות – אומר איתן גינזבורג, עומד פה ואומר: יעילות ממשלת החירום הזאת.

אורנה ברביבאי: איזו יעילות זו עם 52 שרים וסגני שרים?

אורנה ברביבאי: איזו יעילות יש בקשר לתקציב, או ביכולת לעבוד בספגטי הזה?

אורנה ברביבאי: לפני דקה אישרנו פה את החובה לעסוק בנושא תקצוב העצמאים.

אורנה ברביבאי: התקציב של ממשלה כל כך גדולה, כל כך מסואבת – היכולת שלה לעבוד בכלל לגיטימית?

אורנה ברביבאי: שריון – דיברה פה שרת משפטים לשעבר, אומרת לכם על הבמה הכי ישיר: לא, החוק הזה לא עובר.

אורנה ברביבאי: שריון של מיעוט – למרות שאנחנו נשמח, במיעוט שלנו, לפעול ולמצות את הכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשות האופוזיציה, אבל איך זה מתכנס?

אורנה ברביבאי: משך – שלוש שנים, על דעת עצמכם קבעתם.

אורנה ברביבאי: למה שלוש שנים?

אורנה ברביבאי: כי ככה בא לכם, כי ככה זה מתאים.

אורנה ברביבאי: אז אם אני לוקחת את כל דברי ההסבר, ההקדמה, למהות שבגללה הגעתם לממשלת החירום הרעה הזאת, שאין בינה לבין ההתמודדות עם המצב בשטח שום דבר, אני אומרת לכם: תראו, אנחנו לא מטומטמים – לא אנחנו, לא הציבור.

אורנה ברביבאי: הוא קשוב, הוא מסתכל למעלה, הוא רואה ממשלה שהולכת ומתעבה מנותקת מהצרכים בפועל.

אורנה ברביבאי: לדבר אחד כולי תקווה – שבג"ץ, שעומד כרשות עצמאית – בינתיים, כי ביבי עושה כל מאמץ, ואתם גם עוזרים לו, לכלות את הרשות השופטת – שהרשות הזאת עוד ביושבה תשב בשום שכל ותראה שכל מה ששמתם בדברי ההסבר אין לו שום דבר ושום קשר.

אורנה ברביבאי: אני מסתכלת על זה דרך הרשות המחוקקת ואני אומרת לכם: פה כבר אתם עושים שמות, נזקים שלא יתוארו, ונצטרך לעבוד אחר כך קשה מאוד כדי להחזיר את מעמדה של הכנסת למה שהוא.

אורנה ברביבאי: כולי תקווה שהרשות השופטת צופה בעין פקוחה ורואה איך לא תצליחו לפגוע בה.

אורנה ברביבאי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לתשומת לב חברי הכנסת הוותיקים, שימו לב, חברת הכנסת אורנה ברביבאי עמדה בלוחות הזמנים ואמרה כל מה שעל ליבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יאיר לפיד.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

יעקב מרגי: אל תתקלקלי, אורנה.

יעקב מרגי: קיבלת מחמאה בזכות.

אלעזר שטרן: לא, היא גם ותיקה.

יעקב מרגי: הכול יחסי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני הקשבתי להסברו המלומד של חבר הכנסת גינזבורג על זה שבגלל צוק העיתים ומשבר הקורונה נכתב ההסכם הזה.

יאיר לפיד: יש טיפה בעיה: אני מכיר את ההסכם הזה.

יאיר לפיד: הוא נכתב בספטמבר.

יאיר לפיד: לא הייתה קורונה.

יאיר לפיד: יותר מזה, אנחנו שילמנו לאבי ליכט.

יאיר לפיד: הייתי, לצערי, אחד האנשים שהביאו את התשלום כדי שהוא יכתוב את זה, ואנחנו הצלחנו לפסול את זה, כי אני אמרתי: לא נכנסים מתחת לראש ממשלה עם ארבעה כתבי אישום.

יעקב מרגי: יש פתגם במרוקאית, אבל לא תבין, אז לא אגיד לך אותו.

יאיר לפיד: נו, תגיד, תתרגם לי.

יעקב מרגי: אני אתרגם אותו לעברית: מי שמביא את המקל חוטף ממנו ראשון.

יאיר לפיד: זו הגדרה יפה מאוד.

קארין אלהרר: תגיד במרוקאית.

יעקב מרגי: (אומר דברים במרוקאית.

יעקב מרגי: )

יאיר לפיד: עכשיו אני מרגיש בבית, מפני שאני כאילו מאיר כהן.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יאיר לפיד: אז מה שאני אומר הוא: אתם רוצים למכור לציבור שטויות כאילו זה אתם הלכתם להסכם הזה בגלל הקורונה?

יאיר לפיד: תמכרו שטויות.

יאיר לפיד: למה אתם מוכרים את זה לנו, שהיינו שם?

יאיר לפיד: אני מכיר כל שורה בהסכם הזה, כי הוא נכתב אחרי בחירות ספטמבר.

יאיר לפיד: בספטמבר לא הייתה קורונה, לא היה מצב חירום, לא היה משבר כלכלי, לא היה משבר בריאותי.

יאיר לפיד: מה שנכון – כבר אז היו אנשים בכחול לבן שנורא רצו לזחול לממשלה של נתניהו, ועכשיו ניתן להם התירוץ.

יאיר לפיד: ביקשתי שילכו להביא לי, בזמן ששמעתי את ההסברים של גינזבורג, את תשובת כחול לבן לבית המשפט העליון, למה מקימים את הממשלה ומה מטרתה.

יאיר לפיד: נאמרו בה מילים שוברות לב: בתקופת החירום שבו נמצאת מדינת ישראל מבקשים הצדדים כי הממשלה תמקד את כל משאביה לצורך מאבק במשבר הבריאותי-כלכלי-חברתי, ולא תפזר את משאביה על דברים אחרים, למעט אם נדרש הדבר.

יאיר לפיד: כל משאביה – 36 שרים ו-16 סגני שרים.

יאיר לפיד: כל משאביה.

יאיר לפיד: אלה המשאבים, שצריכים 900 מיליון שקל שזה יעלה, אני כבר לא מדבר על זה שמקימים פה מפלצת ביורוקרטית שתמשיך להתעלל בעסקים הקטנים.

יאיר לפיד: וכאמור, כל זה נכתב בספטמבר.

יאיר לפיד: ואני אגיד לכם עוד דבר: מרמים גם את הציבור – –

שלמה קרעי: העסקים הקטנים – – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לו לסיים.

יאיר לפיד: – – וגם את בג"ץ, כשאומרים לו שהברירה היא בחירות רביעיות.

יאיר לפיד: מונח על שולחן הכנסת מתווה ההקפאה.

יאיר לפיד: מתווה ההקפאה אומר: יוצאים להקפאה של שישה חודשים.

יאיר לפיד: שוב, מתוך החדר.

יאיר לפיד: זה אושר בקוקפיט על ידי בני גנץ, על ידי גבי אשכנזי, שאמרו: נכון, רעיון מצוין, נלך להקפאה של שישה חודשים, נטפל בבעיות הדחופות של מדינת ישראל.

יאיר לפיד: אני אומר שוב: אתם רוצים לרמות את הציבור?

יאיר לפיד: בסדר.

יאיר לפיד: למה מעל הדוכן?

יאיר לפיד: למה לתוך המיקרופון?

יאיר לפיד: ותשמעו הצעה משחקן ותיק: אל תעשו את זה מול מצלמות.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

שלמה קרעי: מה עם ה-6 מיליון של חברי הכנסת שהם לא שלך, שאתה ממשיך לנאום – – –

יאיר לפיד: תעשה לך – – – קטן: הגבוה עם הקרחת זה בוגי, הנמוך עם השערות זה לפיד.

יאיר לפיד: פשוט אז תדע למי אתה פונה.

שלמה קרעי: כשאתה אומר – – – אבל אתה ממשיך – – –

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: נא לא להפריע, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אני מבין שאתה נגד בוגי בעניין הזה – – –

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו לקראת שינוי משמעותי בחקיקה של חוק-יסוד, שהמשמעות שלו היא באמת שימוש בסמכות המכוננת של הכנסת הזאת כחלק מהחוקה העתידית, ולכן הוא חייב להיעשות בזהירות, תוך בחינת ההשלכות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, זה ממש לא נעשה כך.

יואב סגלוביץ': זה נעשה בחפיפיות, בחוסר רצינות, בלחץ של לוחות זמנים.

יואב סגלוביץ': ואני אומר גם מעל הבמה הזאת:

יואב סגלוביץ': אם הדיונים היום יימשכו אחרי השעה 22:00, זו עוד עדות לכך כמה העסק הוא לא רציני ולא אחראי, ויש לזה גם השלכות משפטיות.

יואב סגלוביץ': ההצעה הזו עושה שינוי מרחיק לכת בהתנהלות הממשלה, ויש לה השפעה משטרית משמעותית.

יואב סגלוביץ': בסוף, היא נולדה על מנת להגן על הסכם קואליציוני בין שני אנשים שלא מאמינים זה לזה.

יואב סגלוביץ': אז במקום לעשות הסכם קואליציוני ולקחת בטוחות או כל דבר אחר, משנים חוק-יסוד, והעסק הזה עובר חלק – עובר כאילו ככה צריך להיות, כאילו ככה תמיד היה.

יואב סגלוביץ': המודל החדש שהומצא הוא מודל לראש ממשלה, ממשלה דו-ראשית, כאשר יש שתי קבוצות שרים שהם נמדדים בזיקה אם לזה ואם לזה.

יואב סגלוביץ': אבל מעבר לעניין שיש פה מונח חדש, בואו נראה מה המשמעויות האמיתיות של הדבר הזה.

יואב סגלוביץ': מה המשמעות על היכולת של ראש ממשלה במובן של אחריות וסמכות?

יואב סגלוביץ': האם הוא יכול לפטר שר מאלה מהזיקה השנייה?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': אבל החובה של שר היא גם כלפי ראש הממשלה.

יואב סגלוביץ': איך הוא יממש אותה?

יואב סגלוביץ': הוא לא יכול לממש אותה.

קריאה: ממלא מקום הוא יכול לפטר?

יואב סגלוביץ': למעשה, בשיטה הזאת קורים שני דברים: ראש הממשלה נפגע בסמכויותיו מן העבר האחד, ומן העבר השני השרים הופכים להיות בובות על חוט: רוצה בני גנץ – משחק בחוט ימין; רוצה בנימין נתניהו – משחק בחוט שמאל.

יואב סגלוביץ': איפה האחריות המשותפת?

יואב סגלוביץ': מחר, כשתהיה ועדת חקירה ממלכתית, לא עלינו, חס וחלילה, רחמנא ליצלן, מה יהיה על המוסד הזה של האחריות המשותפת?

יואב סגלוביץ': כל אחד לבדו?

יואב סגלוביץ': כל אחד לעצמו?

יואב סגלוביץ': נגמר?

יואב סגלוביץ': השינוי פה הוא שינוי מהמעלה השנייה.

יואב סגלוביץ': הוא לא עוד שינוי קטן, אדוני.

יואב סגלוביץ': הוא לא עוד שינוי קטן, ואני מציע לכנסת לחשוב גם על הדבר הזה: אם מדברים גבוהה-גבוהה על משילות, האם יש פה משילות?

יואב סגלוביץ': חפיפיות יש פה.

יואב סגלוביץ': האיזון בין הסמכות לאחריות משתנה בכל המובנים.

יואב סגלוביץ': הסרת ההגבלה על מספר השרים – אני לא אדבר עליה, כמה זה בזבוז וכמה כסף הולך לאיבוד, אבל לא רק זה – כמה הממשקים הם בעייתיים.

יואב סגלוביץ': על פי הצעת החוק, ממלא מקום ראש ממשלה העתידי החלופי יהיה זכאי לאותם דברים – הצעה מושחתת ומשחיתה, שלצערי חבריי לכחול לבן נתנו לה יד.

יואב סגלוביץ': הסיפור של רוב של 75 ח"כים – לא היה דבר כזה בשום חוק במדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': לא, לא, בעצם טעות.

יואב סגלוביץ': פעם אחת יש – כאשר הכנסת יכולה להאריך את תקופתה ברוב של 80, כי זה סיפור משטרי.

יואב סגלוביץ': השתגעתם פה לגמרי.

יואב סגלוביץ': לגמרי.

יואב סגלוביץ': אתם לא סומכים אחד על השני?

יואב סגלוביץ': אתם רוצים לעשות הסכם קואליציוני?

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה.

יואב סגלוביץ': אתם רוצים לעשות הסכם קואליציוני?

יואב סגלוביץ': תעשו הסכם קואליציוני.

יואב סגלוביץ': אתם רוצים בטוחות?

יואב סגלוביץ': קחו בטוחות אחרות.

יואב סגלוביץ': אולי קחו שטרי חוב, זה תמיד עדיף.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': אני מציע לשניכם לקחת שטרי חוב, אבל אל תמשכנו את סדרי השלטון של מדינת ישראל עבור תאוות שלטון בלי כלום מעבר לכך.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, ולאחר מכן – אנטאנס שחאדה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כשמדובר על ממשלת חירום, צריך לראות איפה החירום בכל ההסכמים האלה.

ג'אבר עסאקלה: ההסכמים האלה מדברים בעצם על שני דברים: על חלוקת כוח וממון ותפקידים בין שתי מפלגות; על שינוי שיטת המשטר בישראל באופן מפתיע, ללא כל חשיבה ותכנון, אלא כדי לקדם אינטרסים של שני אנשים שרוצים לשלוט במדינה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: השלטון בישראל אמור להיות שלטון דמוקרטי פתוח.

ג'אבר עסאקלה: כל העניין הדו-ראשי הזה זה עניין חדש.

ג'אבר עסאקלה: אי-אפשר לשנות שיטה ולקבוע שהמדינה נשלטת על ידי שני ראשים.

ג'אבר עסאקלה: אני, מניסיוני, ניהלתי כמה ארגונים ב-co-ניהול, מה שנקרא, ניהול משותף.

ג'אבר עסאקלה: חברים, אחד התנאים לניהול משותף זה כוח שוויוני, ופה אנחנו מדברים על – אין כוח שוויוני פה, יש פה א-סימטריה מוחלטת: גוש של 58, ואפילו אפשר להגיד 61, ו-15 חברי כנסת.

ג'אבר עסאקלה: לגנץ אין כוח בממשל הזה.

ג'אבר עסאקלה: לגנץ ולכחול לבן אין משמעות ואין משקל בממשלה מהסוג הזה – למרות שפורמלית יכול להיות שיש להם משקל, אבל בפועל הם יהיו כמשקל הנוצה ולא יהיו שותפים אמיתיים בקביעת המדיניות של הממשלה.

ג'אבר עסאקלה: חוץ מזה, אנחנו מדברים על בעיות אקוטיות שיש במדינה כבר שנים.

ג'אבר עסאקלה: מדברים על חוקי תכנון ובנייה, מה שנקרא חוק קמיניץ.

ג'אבר עסאקלה: קיווינו שבמהלכים שהובלנו לפני הבחירות האחרונות אנחנו נגיע לפתרונות של חוק קמיניץ, לביטולו או לפחות להקפאתו.

ג'אבר עסאקלה: איפה אתם עם ההתחייבות הזאת, אנשי כחול לבן?

ג'אבר עסאקלה: איפה אתם עם ההתחייבות לטיפול בעניין חוק הלאום?

ג'אבר עסאקלה: חוק הלאום צריך להיות מבוטל, ואנחנו צריכים להוביל מאבק כדי לבטלו.

ג'אבר עסאקלה: אתם הולכים כמו כבשים למשחטה, חברים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהגיע הזמן שנגיד שמשטר כזה הוא משטר דיקטטורי של שלטון הרוב בשליטה של אדם אחד, מושחת ומואשם בעבירות מרמה והפרת אמונים.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן להפיל את השלטון הזה, ולא לשתף איתו פעולה.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, אנחנו ואני נצביע נגד הצעת החוק הזאת ונגד הצעות חוק שמשנות משטר במדינת ישראל, ולא נשלים עם השינוי הזה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, ולאחר מכן – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, ואחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לזווית שונה קצת בהצעת החוק, או בכל ההסכם המתגבש בין הליכוד לבין כחול לבן.

אנטאנס שחאדה: הצעת החוק הזאת, או הסכם שינוי כל המשטר – וממש הנדסה משטרית, נקרא לזה – משקפת בעצם היעדר כל תחרות פוליטית אידיאולוגית בין שתי המפלגות: בין כחול לבן, המפלגה שהתיימרה להתחרות עם הליכוד ולהציע אלטרנטיבה – היא בעצם מראה שהיא לא אלטרנטיבה, לפחות מהבחינה הפוליטית.

אנטאנס שחאדה: היא לא, עד כה.

אנטאנס שחאדה: גם בהסכם הזה – כולם מדברים על הצד הטכני, על שינוי תקופת הכנסת, על שינוי החקיקה ושרים ושני שרים וסגני שרים, אבל מה עם המהות?

אנטאנס שחאדה: ההסכם הזה מראה שיש הסכם, יש קונסנזוס פוליטי בין הליכוד לבין כחול לבן, ולצערי, וזה גם באופן ניכר – לא רק חלקי – גם עם יש עתיד.

אנטאנס שחאדה: כי אני לא שומע אותם מציגים שום אלטרנטיבה פוליטית מהותית.

אנטאנס שחאדה: במה הם מנגחים את ההסכם הזה?

אנטאנס שחאדה: שזה רע לדמוקרטיה – משנים את תקופתה של הכנסת, מוסיפים 36 שרים.

אנטאנס שחאדה: so what – זה לא מזיז לאזרחים, חבר'ה.

אנטאנס שחאדה: וככה לא משנים תרבות פוליטית, לא עושים שינוי מהותי במדינה.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, מה עם עקרונות היסוד של המשטר?

אנטאנס שחאדה: מה עם הכיבוש?

אנטאנס שחאדה: מה עם זכויות האזרח?

אנטאנס שחאדה: מה עם מעמדה של האוכלוסייה הערבית במדינה?

אנטאנס שחאדה: מה פירושה של דמוקרטיה?

אנטאנס שחאדה: איזו אלטרנטיבה אנחנו או אחרים מציעים?

אנטאנס שחאדה: ההסכם הזה בעצם מראה עוד פעם שמאז 2013 אין שום מפלגה שמציעה אלטרנטיבה פוליטית אמיתית, לא מציעה משהו שונה למצביעים ולאזרחים במדינה.

אנטאנס שחאדה: יכול להיות שאנחנו גם צריכים לשנות משהו אצלנו ברשימה המשותפת, כי אנחנו היחידים שמציעים משהו שונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו אומרים עד כה – כמעט המפלגה היחידה חוץ ממרצ – שאנחנו נגד הכיבוש, רוצים הקמת מדינה פלסטינית על כל שטחי 67'.

אנטאנס שחאדה: אחרים מפחדים, כי הם מפחדים שהבוחר יעניש אותם אם הם יגידו שהם בעד סיום הכיבוש.

אנטאנס שחאדה: התחושה היא שכל היועצים שלהם בעצם אומרים להם: המצביע יעניש אתכם, אם הם יגידו שהם בעד שירושלים תהיה בירת המדינה הפלסטינית, היועצים שלהם יגידו: הבוחר יעניש אתכם.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אנטאנס שחאדה: אבל מאז 2013, אדוני היושב-ראש, בגלל שלא מציעים שום אלטרנטיבה, בגלל שהם לא מעיזים להגיד את התחליף, הם לא מצליחים לשנות.

אנטאנס שחאדה: לכן רק אנחנו ברשימה המשותפת נמשיך להציע אלטרנטיבה לכולם – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת, שלוש דקות, והגעת לארבע דקות.

אנטאנס שחאדה: – – אבל על הפרויקט הפוליטי, על המצע הפוליטי ועל העקרונות שלנו לא נעשה שום הנחות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, ולאחר מכן – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יעקב מרגי: נא להתאמן על שלוש דקות.

יעקב מרגי: נא להיערך.

יעקב מרגי: אני חס על שעות השינה שלכם, פשוט.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

אימאן ח'טיב יאסין: כנסת מכובדת, 1,141,968 המובטלים, קורבנות משבר הקורונה נכון ליום 26 באפריל 2020, נועצים מבטיהם במשחיתי המידות שמבקשים לתפור חליפות על חשבונם ולא מאמינים עד כמה הזויה ואבסורדית היא מציאות חייהם.

אימאן ח'טיב יאסין: משחיתי המידות העומדים היום ומבקשים לשנות סדרי עולם מנמקים זאת ברוב ציניות ואטימות לב בשם משבר הקורונה והניסיון להתמודד עימו ולהציל את קורבנותיו.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם כבר, כגודל המשבר כך הוא גודל ההשחתה.

אימאן ח'טיב יאסין: אין מסתפקים בחליפה אחת אלא בשתיים מכל סוג: לא ראש ממשלה אחד אלא שני ראשי ממשלה; לא מעון-ארמון אחד אלא שני ארמונות; לא שר אחד אלא שני שרים; לא סגן שר אחד אלא שני סגני שרים.

אימאן ח'טיב יאסין: והרי אי-אפשר אחרת – ספינת נח מנתה זוג מכל סוג, והמבול עוד לפנינו.

אימאן ח'טיב יאסין: בין משחיתי המידות שורר חוסר אמון מוחלט – והאמת, יש להם סיבות טובות לכך – והם אינם מאמינים אחד לשני.

אימאן ח'טיב יאסין: הם ניסחו לעצמם הסכם שיעגן את חלוקת השלל ביניהם.

אימאן ח'טיב יאסין: מכיוון שאין בהסכם די להבטיח את קיומו ואת מימושו, הם מבקשים להדק את תפריו בחקיקה – לא סתם חקיקה אלא בחקיקת-יסוד.

אימאן ח'טיב יאסין: מרוב פחד שמא התפרים ייפרמו להם הם מבקשים להדק אותו בתפרים עבים, והינה לנו חליפות בתפירה גסה ומכוערת, והם באים אלינו עתה בבקשה לאשר ולהכשיר את מלאכת התפירה הגסה והמכוערת הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: לכך לא אתן ידי; לכך 1,141,968 המובטלים ואלה שיצטרפו אליהם לא ייתנו יד; לכך בית המשפט העליון, אני מקווה שכך, לא ייתן יד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מבקשת ממשחיתי המידות להישיר מבט למיליוני העניים החדשים ולומר: טעינו ואנו חוזרים בנו.

אימאן ח'טיב יאסין: זו לא עת לפזרנות, זו לא עת לשחיתות חסרת מעצורים, זו לא עת לחליפות כפולות, ויפה שעה אחת קודם.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת אלי אבידר, ואחריו – חברת הכנסת היבה יזבק.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתי שר החינוך, עמיתיי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, לא מקובל – אולי אני טועה – בדרך כלל, שמציע החוק או יושב-ראש הוועדה שמטפלת בזה נמצא במליאה כשדנים בחוק שהוא הגיש, במיוחד אם זה גם יושב-ראש הוועדה וגם המציע?

אלי אבידר: זה הדבר היחידי שמפריע לך?

יעקב מרגי: אני לא יודע אם מקובל או לא מקובל.

יעקב מרגי: בכנסת הזאת נחצו כל הקווים.

יעקב מרגי: אם אתה שואל אותי, ברמה האישית, אני חושב שראוי יותר.

אלעזר שטרן: שראוי יותר?

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: שאלת – קיבלת תשובה.

אלעזר שטרן: אז היושב-ראש אומר שראוי – יש מילה "ראוי" עוד?

אלעזר שטרן: זו מילה רלוונטית, "ראוי"?

יעקב מרגי: אצלי, עדיין.

אלעזר שטרן: אני חשבתי ש"ראוי" זה גם איך כותבים חוקי-יסוד, איך מקיימים דיונים בחוקי-יסוד.

אלעזר שטרן: יועץ משפטי לממשלה כבר השתמש במונח הזה, ראוי.

אלעזר שטרן: אני באמת חושב שבמסגרת מה שעובר עלינו גם המילה "ראוי" היא מילה שנמחקה.

אלעזר שטרן: ולכן יושב-ראש הוועדה, שהוא ראש המציעים, גם לא נמצא פה, ובעיניי – אתה אמרת שזה לא ראוי, הבנתי ממך – – –

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: ראוי שיהיה.

אלעזר שטרן: היה ראוי שיהיה.

אלעזר שטרן: אני אומר שזו בושה – – –

עוזי דיין: אם אין ראוי – – –

אלעזר שטרן: בדיוק.

אלעזר שטרן: אז אני אומר שזאת בושה גדולה.

אלעזר שטרן: אז אדוני היושב-ראש, אולי אתה תענה לי למה.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: תגיד לי באמת, למה צריך את החוק הזה?

אלעזר שטרן: למה צריך מפלצת חוקתית בחוק-יסוד שלא קמה במדינת ישראל מאז היווסדה?

אלעזר שטרן: אני אגלה לכם משהו: לא רק במדינת ישראל – בעולם.

אלעזר שטרן: בעולם עוד לא קמה מדינה דמוקרטית או ממשל דמוקרטי – – –

יעקב מרגי: אני שמח על הדיוק האחרון.

יעקב מרגי: אמרת בהתחלה בעולם, אחר כך – – –

אלעזר שטרן: כן?

אלעזר שטרן: אוקיי, בסדר.

אלעזר שטרן: דמוקרטי, אתה צודק.

אלעזר שטרן: דמוקרטי, שיש בו – – –

יעקב מרגי: אתה רואה שאני מקשיב לך .

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מרגי, היושב-ראש, אני יודע שאתה מקשיב.

אלעזר שטרן: אנחנו מכירים.

אלעזר שטרן: אני שואל: למה היה צריך את זה?

אלעזר שטרן: בוא נגיד את האמת ונזרוק את הבלופים: זה לא בגלל שהיה צריך ממשלת אחדות.

אלעזר שטרן: אני הייתי בעד ממשלת אחדות, כולם ידעו את זה שאני בעד ממשלת אחדות – בתוך כחול לבן, בתוך יש עתיד – אבל לא ככה.

אלעזר שטרן: אני בעד מלחמה בקורונה, אבל נגיד את האמת, ביום שפירקו לחתיכות את כחול לבן ישראל כבר התגברה על הקורונה.

אלעזר שטרן: גם בתוך הוועדה הזאת, בוועדת החוץ והביטחון, אמרתי שהגרף של מספר המונשמים מתחיל לרדת באותו היום שבו מאחורי גבנו היה המשא ומתן הזה, אחרי התרגיל שנעשה פה עם התפטרות יושב-ראש הכנסת.

אלעזר שטרן: ואני רוצה שיהיה ברור: למה אני כואב את זה, באמת?

אלעזר שטרן: אני מכיר את בני גנץ ואת גבי אשכנזי מצוין.

אלעזר שטרן: גם היום אני מאמין בערכים שלהם – הם לא אנשים רעים, הם לא נגד המדינה – לכן אצלי זה רק מגביר את התסכול, את הכאב.

אלעזר שטרן: אז אני אגיד לך מה אמרו.

אלעזר שטרן: אמר ראש הממשלה: בואו תיכנסו מתחת לאלונקה.

אלעזר שטרן: הרי אתה יודע שאם בני גנץ – – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: הוספתי לך את השניות שהפרעתי.

אלעזר שטרן: אז סליחה, דקה.

אלעזר שטרן: עכשיו תלמד משהו – – –

יעקב מרגי: דקה ולא יותר.

יעקב מרגי: קיבלת דקה.

אלעזר שטרן: השר פרץ – גם בקורס טיס – יודע: כשנכנסים מתחת לאלונקה, ממה אתה חושש?

אלעזר שטרן: למה נכנסים?

אלעזר שטרן: יש משא לסחוב.

אלעזר שטרן: אבל אתה מסתכל על זה שמצד ימין שלך או מצד שמאל שלא ישמוט כתף וכל המשקל יהיה עליך.

אלעזר שטרן: אתה מסתכל שאלה מאחור, שעושים לך פסססט, באמת ישמעו כדי שיחליפו אותך ולא יעשו את עצמם לא שומעים.

אלעזר שטרן: ממה אתה הכי פוחד כשאתה סוחב אלונקה?

אלעזר שטרן: שזה שסוחב איתך את האלונקה יכניס מתחת לפצוע את הקת של הרובה או את הקנה ואז הוא יעיף את הפצוע מהאלונקה.

עוזי דיין: שהפצוע לא ימות.

אלעזר שטרן: בגלל שאתה יודע, גם כשאתה שומט כתף וגם שם מכה עם הקת באמצע האלונקה – הפצוע עף.

אלעזר שטרן: הפצוע של עכשיו זה היועץ המשפטי לממשלה.

אלעזר שטרן: מזל שיש בג"ץ, בגלל שעם הקנה שדחפו לו בגב כשאמרו שחצי שנה אי-אפשר להחליף את המשנה שלו – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

אלעזר שטרן: – – אז העיפו את היועץ המשפטי לממשלה מהאלונקה והוא פצוע בגלל מה שעושה לו הממשלה הזאת.

אלעזר שטרן: אני חושב שאני, עם האלה שמנמיכים כתף ולא שומעים פסססט – –

יעקב מרגי: תודה.

אלעזר שטרן: – – אנחנו לא מוכנים לאכול מאותו מסטינג.

אלעזר שטרן: אבל איך רמז פה חבר הכנסת סגלוביץ'?

אלעזר שטרן: לא ביקשנו שתאכלו איתנו מאותו מסטינג.

אלעזר שטרן: אתם רוצים – תאכלו, אבל אל תפקירו את גורלנו בידם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלי אבידר, ולאחר מכן – חברת הכנסת היבה יזבק.

יעקב מרגי: אחריה – חבר הכנסת עופר כסיף.

יעקב מרגי: רצית לשים בשלוש דקות את כל הטרמינולוגיה הצבאית?

אלעזר שטרן: יש כאלה שצריך להשלים להם.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

שלמה קרעי: המשל והנמשל שלך התערבבו קצת.

אלעזר שטרן: לא יודע איפה אתה היית בשנים האלה.

אלעזר שטרן: אל תתערב, קרעי.

אלעזר שטרן: לא כדאי.

יעקב מרגי: תתחיל, השעון רץ.

אלי אבידר: השעון לא רץ ואל תתחיל.

יעקב מרגי: הינה, אני מאפס, אבל עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: תתחיל לדבר.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בכל פעם שאנחנו חושבים שכחול לבן יתפכחו, יפסיקו להתבזות, הם מוכיחים לנו שאין גבול ושעדיין לא ראינו הכול.

אלי אבידר: גם עכשיו, לאחר שקיימת סבירות לכך שבג"ץ יפסול חלקים משמעותיים בהסכם, הם עשו את הבלתי-נתפס.

אלי אבידר: הם הודיעו לבג"ץ, ואני מצטט: הגשת כתבי אישום כנגד מועמד לכנסת, אף בעבירות חמורות, אין בה כדי למנוע מאותו מועמד להיבחר לכנסת מבחינה משפטית, והעניין נתון לשיפוטו של ציבור הבוחרים.

אלי אבידר: תראו, זה לא שהם מסכימים, כמו שאנחנו חשבנו שצריך לדבוק בחוק של 2001, שראש ממשלה יכול להיות עד פסק דין חלוט.

אלי אבידר: הם אימצו את הנרטיב המלא של נתניהו.

אלי אבידר: בבחירות הם טענו שכשאנחנו אומרים שאנחנו תומכים בחוק של 2001, אז אנחנו, ישראל ביתנו, נקפוץ לעגלה של נתניהו וניקח קולות של בוחרים תמימים.

אלי אבידר: טוב, עכשיו אנחנו יודעים מי קפץ ומי שיקר לבוחרים שלו.

אלי אבידר: אבל אם – – –

שלמה קרעי: – – –

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, תוכל להגיד בבקשה לחבר הכנסת אלי ישי להפסיק להפריע?

יעקב מרגי: נא לא להפריע, בבקשה, אדוני.

אלי אבידר: אם הייתה להם קצת בושה, לפחות לא היו עונים לבג"ץ.

אלי אבידר: אבל לא, גנץ וחבריו לא ישאירו הצהרה או עמדה אחת שלהם שהם לא יהפכו אותה, והכול כדי להיכנס ללשכות השרים.

אלי אבידר: בקרוב, למרות שהם לא רוצים ולא נעים להם, כל חברי כחול לבן יחתמו לנתניהו את אותן 61 חתימות כדי שנתניהו יודיע לנשיא שעלה בידו.

אלי אבידר: ואז יהיו שבועיים; בשבועיים האלה הם לא ידעו – גברתי, אני לא שומע את עצמי.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

אלי אבידר: בשבועיים האלה הם לא ידעו עד הרגע האחרון אם הוא יכניס אותם או ישאיר אותם בחוץ.

אלי אבידר: הם בונים על ההבטחות של חבר הכנסת ליצמן, אבל הם לא יודעים אם באגודת ישראל – – –

יעקב מרגי: תהיתי אם ליצמן יוזכר בנאום, אז חסכת לי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אלי אבידר: בדיוק.

אלי אבידר: הרי ברור שהם בטוחים שזה יעזור להם.

אלי אבידר: גם אגודת ישראל לא רוצה בחירות.

אלי אבידר: יכול לקרות דבר נוראי – פתאום יחליפו שם אנשים ברשימה, חס וחלילה.

אלי אבידר: אז מה נותר?

אלי אבידר: גנץ יצטרך להשתדל מאוד כדי לשכנע את נתניהו לקיים את ההסכם.

אלי אבידר: וההצהרה הזאת מלפני כמה שבועות: נתניהו, אתה יודע שאנחנו שותפים נאמנים – היא לא עשתה רושם עז.

אלי אבידר: היא גם לא תעשה בהמשך.

אלי אבידר: איך אמר חברי יואב סגלוביץ'?

אלי אבידר: גנץ מחפש אהבה.

אלי אבידר: אז אני רוצה להמליץ לבני גנץ להכין את עצמו נפשית ללכת לשער של בית רה"מ בבלפור ולשיר איזה משהו מלא רגש, לא כזה דרדל'ה – משהו משכנע, כמו איזו יצירה של פוצ'יני, Nessun Dorma.

אלי אבידר: זה מדבר על נסיך שמוכן למות בשביל האהבה של הנסיכה שלו – אני בטוח שאתם מכירים, אני לא אשיר לכם את זה.

אלי אבידר: ואם נתניהו ישאיר אותם לבסוף באופוזיציה, זה יהיה הרי אסון.

אלי אבידר: מילא לפיד, שלח ומאיר כהן יתנכלו – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

אלי אבידר: – – אבל ברשימה המשותפת יש גם חברי כנסת בדואים.

אלי אבידר: אלה, חמודים שלי, לא שוכחים גם 40 שנה.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: עוד משפט, בבקשה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שחברי כחול לבן, יש להם הזדמנות לשקם את האמינות שלהם ולהגיד לגנץ ולאשכנזי שהם גררו אותם מספיק לביזיון, ושהם לא יחתמו לנתניהו, ובצעד הזה הם יוכלו לשקם – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלי אבידר, נא לסיים.

אלי אבידר: – – את האמינות שלהם ולברוח מהבושה שתכתים את גנץ ואשכנזי עד יומם האחרון – –

יעקב מרגי: אלי אבידר, נא לסיים.

אלי אבידר: – – בפוליטיקה.

אלי אבידר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת היבה יזבק, ולאחר מכן – חבר הכנסת עופר כסיף, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

שלמה קרעי: אתם ולפיד תמשיכו לשבת באופוזיציה ולא תצליחו – – –

אלי אבידר: אני רוצה להבין, לאלי ישי אתה נותן – – –

יעקב מרגי: אני מבקש לכבד את חברי הכנסת.

יעקב מרגי: לא היית רוצה שיקראו לך בשם שהוא לא שלך.

יעקב מרגי: אני חסיד של ההדדיות בבניין הזה, כי ראיתי דברים ב-18 השנים כאן, ימים מצד ימין של המליאה וימים מצד שמאל של המליאה.

יעקב מרגי: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: הם עברו לשמאל עכשיו.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו נדרשים לדון שוב ושוב בהמשכיות בהצעת חוק ובהסכם שדורש אמון אך הוא כולו מבוסס על אי-אמון ואובססיה.

היבה יזבק: אז ברשותכם, אני חושבת שהמשך הדיון הזה לא מקדם את הצרכים ואת הדברים החיוניים שהציבור מחכה להם בימים המאוד-קשים האלה.

היבה יזבק: אני לא חושבת שדיון מתמשך כזה בחוק שכולו בא לגבות את נתניהו, את השחיתות של נתניהו והמשך של עוד ממשלה שהיא מושחתת, שהיא גזענית והיא מסיתה בחוסר רסן זה התפקיד שלנו.

היבה יזבק: לי יותר חשוב לדבר על נושאים מאוד בוערים, שחשובים לכלל הציבור, שאנשים מחכים שמכאן נפעל למענם ונקדם את הצרכים היום-יומיים.

היבה יזבק: פשוט, הציבור קורס; הפעם הציבור הוא זה שקורס מחוסר האחריות שהממשלה מפגינה.

היבה יזבק: אני כן רוצה לדבר על בתי האבות, שרק באיחור ניכר הממשלה התחילה לפעול כדי למנוע את הדבקתם; אני גם רוצה לדבר על הרשויות המקומיות הערביות, שלגמרי קורסות כרגע ומקבלות את הסיוע הכי מזערי ומפלה; אני מדברת על נפגעי ונפגעות אלימות במשפחה, שלצערנו, אנחנו רואים בתקופה האחרונה עלייה משמעותית במספר הפניות שלהם למוקדים; אני מדברת על הצוותים הרפואיים, שלא מקבלים כיום תשלום מלא על ימי הבידוד; אני מדברת על מי שאין לו ימי מחלה צבורים כדי להמשיך לקבל תשלום מהעבודה בזמן הבידוד – ויש הרבה אנשים, אגב, בין היתר חולים כרוניים; אני מדבר על עצמאים ועצמאיות ובעלי עסקים קטנים ועסקים חדשים, שחלקם לא עומדים בקריטריונים לקבלת סיוע, וגם אם כן, מקבלים סכומים מאוד מזעריים; אני מדברת על מי שיצאו לאבטלה וחל"ת והם עוד לא בני 20 והם מופקרים לגמרי ולא מגיע להם כלום; אני מדברת על הסטודנטים, שעד היום אין החלטה על הפחתה בשכר הלימוד שלהם, וכל אוניברסיטה עושה כראות עיניה.

היבה יזבק: הציבור קורס, ואתם ממשיכים לדאוג לרוטציה ההזויה הזאת, אך אנחנו נמשיך לדאוג לזכויות של הציבור בנאמנות.

היבה יזבק: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עופר כסיף.

יעקב מרגי: לאחר מכן – אוסאמה סעדי, ואחריו – ווליד טאהא.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בינואר 1898 פרסם אמיל זולא את המאמר המפורסם שלו "אני מאשים", ואני רוצה, ברשותכם, לעשות פרפראזה למאמר הזה ולחבר אותו להקשר שבו אנו דנים.

עופר כסיף: לכן, מה שאני אומר הוא צמוד פחות או יותר לחלק מאותו מאמר ארוך, שמן הסתם לא אעשה פרפראזה לכולו.

עופר כסיף: אדוני יושב-ראש הכנסת, האם תרשה לי למשוך את תשומת ליבך ולומר לך ששמך ייזכר לדיראון עולם בשל מעשך המביש?

עופר כסיף: עברת בביטחון ובבריאות דרכי חתחתים; כבשת לבבות.

עופר כסיף: אתה קורן בפסטיבל הלאומני השולט ואף מתיימר לנצח על חגיגת הממשלה החדשה.

עופר כסיף: אבל איזה כתם תמיט על שמך – כמעט אמרתי על שלטונך – החקיקה הזאת.

עופר כסיף: ההיסטוריה תכתוב שהיה זה תחתיך שפשע חברתי שכזה התרחש.

עופר כסיף: חובתי לדבר ואת האמת לומר, ומולך, אדוני היושב-ראש – – אני מתכוון ליושב-ראש הכנסת, לא לאדוני.

יעקב מרגי: הבנתי מתחילת הנאום.

עופר כסיף: – – ומולך, אדוני היושב-ראש, אכריז עליה, על האמת הזאת, בכל כוח הסלידה שיכול להיות לאדם.

עופר כסיף: ואת מי אוקיע אם לא אותך, יושב-ראש הפרלמנט המוביל לחיסולו?

עופר כסיף: זו אפוא האמת הפשוטה, אדוני היושב-ראש, והיא מחרידה.

עופר כסיף: היא תישאר כתם על מוסד היושב-ראש.

עופר כסיף: אני בספק רב אם אין לך יכולת בפרשה הזאת, שאתה רק אסיר הנסיבות והבחירות.

עופר כסיף: אין לך פחות השפעה מאשר לאלו שעליהם אך לפני כמה חודשים קראת תיגר.

עופר כסיף: אני מאשים בוודאי את בנימין נתניהו, שהתיר את כל רסני הגזענות והשנאה, השקר וההונאה, אבל אני מאשים יותר את בנימין גנץ, שברח מהמלחמה נגד השחיתות והרודנות והפקיר את חבריו מדממים בשדה הקרב.

עופר כסיף: ואתה מכונן חוק לביצור שלטונו של העריץ נתניהו, חוק שמאיים להופכו לשליט אבסולוטי והופך את השיטה הפרלמנטרית לפורמליזם ריק מכל תוכן או משמעות.

עופר כסיף: אני מאשים את גבריאל אשכנזי בפחדנות ובנטישת המאבק בעריצות תמורת נזיד עדשים מורעל בדמות משרד חוץ בשליטה דה פקטו של נאשם בפלילים; אני מאשים את אבירי האופורטוניזם הנדל, האוזר ולוי אבקסיס שרימו וגנבו קולות בקלפי בעבור בצע כסף ותפקיד; אני מאשים את עמיר פרץ ואיציק שמולי – אחד גילח שפם, השני מתגלח על העשוקים, ושניהם ביחד מכשירים את שרץ הכיבוש והאפרטהייד; אני מאשים את – – –

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

עופר כסיף: אני מסיים מייד, אדוני.

עופר כסיף: אני מאשים את איתן גינזבורג, שעשה עליי בזמנו רושם של אדם הגון וישר, וכעת בוחר ביודעין להיות המוציא לפועל של כנופיית הבִּיבִּים או הבִּיבִים או הבִּיבִּים – לשים את שמו על חוק שלא היה מעז לכתוב ביוזמתו – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: תודה.

עופר כסיף: – – ולקדמו בוועדה ביוהרה ובבריונות.

עופר כסיף: משפט אחרון באמת – לבסוף, אני מאשים את כל אנשי כחול לבן, חלקם אנשים טובים וישרים בבסיסם, שבחרו בשעה זו בהוראת מפקד שסרח ומסרבים להישיר מבט לפשע ולאסון שהם מביאים עלינו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

עופר כסיף: תודה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחריו – חבר הכנסת ווליד טאהא, ואחריו – חברת הכנסת אורלי פרומן.

שלמה קרעי: במקור – – –

עופר כסיף: שניהם אחראים באותה מידה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו קיבלנו היום מסמך, חוות דעת של הייעוץ המשפטי לכנסת לוועדה המיוחדת שתדון בחוק הזה אחרי שהמליאה תאשר אותו בקריאה ראשונה ולקראת קריאה שנייה ושלישית.

אוסאמה סעדי: אני מזמין את כל חברי הכנסת לקרוא את חוות הדעת הזאת.

אוסאמה סעדי: אין סעיף בחוק הזה שהייעוץ המשפטי של הכנסת וגם הייעוץ המשפטי של הממשלה לא כותב שיש בו בעיה חוקתית, שיש מניעה חוקתית, שיש קושי, שיש לקונות ושיש חוסרים.

אוסאמה סעדי: ההסכם הזה, ממש יש בו יותר חורים מאשר בגבינה שווייצרית.

אוסאמה סעדי: הממשלה הזאת שעומדת לקום – אם תקום, אדוני היושב-ראש – היא ממשלה מנופחת עם 36 שרים, 16 סגני שרים ועם שני שרים ושני סגנים באותו משרד, יעני יכול להיות מצב שבאותו משרד יש שני שרים ושני סגנים – ארבעה שרים וסגנים באותו משרד.

אוסאמה סעדי: אמרתי בנאום קודם שאני לא יודע מאיפה יביאו כחול לבן את כל חברי הכנסת למלא את כל המכסות שלהם בשרים, בסגנים וגם ביושבי-ראש ועדות, כאשר החוק הנורבגי המדלג, סמי – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אוסאמה סעדי: – – הורידו אותו.

אוסאמה סעדי: מרוב בושה אפילו הם לא הכניסו את זה.

אוסאמה סעדי: יש כל הרבה כך שרים, סגנים, משרדים ותקציבים ללשכות האלה ולכל הצוותים, אבל למובטלים אין כסף, לעצמאים שהם בני פחות מגיל 20 אין כסף, ולסטודנטים – ושאלנו היום, וכולנו דיברנו בנוכחות שר החינוך – לא נותנים להם לא פטור, לא מענקים ולא הנחות בדיור כאשר הם לא גרים שם.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקבלים כל יום פניות של משפחות שאומרות:

אוסאמה סעדי: אנחנו לא יכולים לשלם על המעונות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הנהלות האוניברסיטאות, במקום להתחשב, מאיימות עליהם: אם תבטלו את הוראת הקבע, אתם ישר תוצאו מהדיור הזה.

אוסאמה סעדי: לכן, ממשלה כזאת, אדוני היושב-ראש, שלא שמה לב, שלא נותנת דגש ולא נותנת מענה לא למובטלים, לא לעצמאים, לא לרשויות המקומיות הערביות שהכריזו – –

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

אוסאמה סעדי: תכף.

אוסאמה סעדי: משפט אחרון, אדוני.

אוסאמה סעדי: – – שהן יפתחו בשביתה – כל הנושא הזה של חזרה ללימודים לא אקטואלי מבחינת החברה הערבית, כי או-טו-טו גם הרשויות הערביות ישביתו את כל היישובים שלהן בגלל שהן קורסות תחת הנטל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: ממשלה כזאת צריך לזרוק לפח.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי פרומן, אחריה – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חבר הכנסת אלכס קושניר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, מכובדיי כולם, מהפך רציתם – והפכפכות קיבלתם.

אורלי פרומן: הייתה לנו תקווה למגר את השחיתות, לבנות פה ממשלה אחרת, להנהיג פוליטיקה אחרת, ובמקום זאת קיבלנו ממשלה בזבזנית ומושחתת ביותר שידעה מדינת ישראל – ממשלה אשר החוקים וחוקי-היסוד, השלכותיהם ומשמעותם, כנראה אינם מספיק טובים עבורה.

אורלי פרומן: אלה החוקים שהיא מאיימת לזרוק רק כדי להקים את ממשלת נתניהו החמישית, ממשלת החסינות, ממשלת הג'ובים, הממשלה הדו-ראשית.

אורלי פרומן: כך, בחיפזון ובמהירות, ללא הליך מחשבתי מעמיק, ללא דיון מקיף וממצה, רוצים נתניהו וגנץ לשנות בהינף יד חקיקת-יסוד.

אורלי פרומן: השופט מאיר שמגר, זכרו לברכה, בניסיונו לקדם את כינונה של חוקה שלמה במדינת ישראל, אמר כי החוקה היא קודקס – קובץ הוראות חוק אשר באמצעותן מבקשים להסדיר את התפקידים, את הסמכויות ואת החובות של רשויות השלטון ולהגדיר את מערכת היחסים בינן לבין עצמן ובינן לבין האזרח.

אורלי פרומן: החוקה תהיה מקבץ העקרונות היסודיים אשר עליהם מושתת השלטון.

אורלי פרומן: כתיבה של חוקה כזאת דורשת עבודה מעמיקה ומחקר מעמיק על השלכות של כל סעיף וסעיף בה, ולא הליך חפוז מלא ביצרים ואינטרסים צרים.

אורלי פרומן: מדובר פה בהליך חקיקה שנופל בו פגם היורד לשורש ההליך באופן חד-משמעי, והתוצאות של זה, אדוני היושב-ראש, תהיינה הרסניות לדמוקרטיה הישראלית.

אורלי פרומן: מי שזו לא הפעם הראשונה שהוא שומע את המשפט הזה כנראה צודק.

אורלי פרומן: זה כבר הופיע בתיקון לחוק מס הדירה השלישית.

אורלי פרומן: הכתובת הייתה על הקיר.

אורלי פרומן: והינה, אנחנו בעיצומו של הליך פגום ומזורז לשינוי שיטת המשטר במדינת ישראל.

אורלי פרומן: לחקיקה כזאת יש שם: הפיכה שלטונית.

אורלי פרומן: הפעם לא מדובר רק בתרחיש מבית היוצר של הנאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים.

אורלי פרומן: הפעם גם, לצערי, חברי הרשימה שאיתם רצתי במהלך כל מערכות הבחירות בשנה האחרונה תחת סיסמת המהפך שותפים להתנהלות המקולקלת הזאת.

אורלי פרומן: החוק שמובא להצבעה לפנינו מסוכן.

אורלי פרומן: הוא מנציח את השחיתות.

אורלי פרומן: הוא פוגע באזרחי מדינת ישראל אשר גם ככה מתקשים להחזיק את הראש מעל המים בתוך משבר הקורונה.

אורלי פרומן: חמור מכול – יוזמיו קובעים, שחור על גבי לבן – –

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה.

אורלי פרומן: – – שראש ממשלה, נאשם ומורשע, יכול לכהן.

אורלי פרומן: מבחינתם, זה לא משנה.

אורלי פרומן: ומה עם חברת המופת?

יעקב מרגי: תודה, אורלי.

אורלי פרומן: הממשלה הזאת מסוכנת.

אורלי פרומן: היא החותמת הסופית להטמעת השחיתות הזאת עמוק ביסודותיה הערכיים של החברה הישראלית.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אורלי פרומן: ולתפארת מדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ולאחר מכן – חבר הכנסת אלכס קושניר, ואחריו – חברת הכנסת קטי שטרית, אם תהיה נוכחת.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: להיות מנודים ומורחקים למעלה – זה גורם לעשות ספורט.

יעקב מרגי: אני מורחק.

יעקב מרגי: להיות איתי למעלה זה לא מנודה.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אתה רואה – אף אחד לא למעלה.

עאידה תומא סלימאן: זו דרך טובה ממש לשמור על ריחוק חברתי עד הסוף.

עאידה תומא סלימאן: האמת, דיברנו כבר הרבה על הצעת החוק הזאת, וכל פעם, ככל שקוראים יותר ולומדים יותר את הצעת החוק, אנחנו מגלים עוד היבטים דרקוניים, בעיניי, המשנים את פניה של המציאות שאנחנו מכירים.

עאידה תומא סלימאן: בדיונים בתוך הוועדה אולי אפשר להתייחס יותר לסעיפים, אבל בלתי מתקבל על הדעת לעבור בשקט ולהפוך את הדיון – הוא אומנם דיון מאוד חשוב חוקתית, אבל צריך להסתכל גם על ההיבטים הפוליטיים של הסכם כזה, שהצעת החוק באה לעגן אותו, למצוא לו דרך להתאים.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל, במצבים מתוקנים, בהסכמים קואליציוניים אמורים להביא בחשבון את חוקי-היסוד של המדינה שבה הם נעשים ולהתאים את עצמם למה שמותר ולמה שלא מותר.

עאידה תומא סלימאן: פה התהפכו היוצרות.

עאידה תומא סלימאן: בעצם קודם כול שמים את ההסכם הקואליציוני שיתאים למאוויים הפוליטיים של אלה שחותמים עליו, ואחר כך באים לתקן את המצב החוקתי ומשנים אותו ומתאימים אותו.

עאידה תומא סלימאן: זו באמת הפיכה שלטונית –הפיכה שלטונית שבאה לשנות את צורת התנהלות הדברים מהצורה המתוקנת והנכונה שאמורה להיות.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק הזאת – לפני הבחירות נאמר שאנחנו בעיקר, תוך כדי הבחירות, נאבקים בשחיתות, נאבקים בהסתה, בגזענות ובהמשך כיבוש ואף בלקיחת הנושא של כיבוש של עם אחר ואדמה של עם אחר לדרגה יותר גבוהה – כבר של סיפוח, לעבור על החוק הבין-לאומי.

עאידה תומא סלימאן: נאמר שאנחנו נתנגד לזה, ואלה שיושבים היום בקואליציה הזאת, או רוצים לשבת בקואליציה, לא רק שהם לא התנגדו אלא באמת נתנו תעודת כשרות לדבר בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: זה להפוך את המדינה הזאת בצורה הכי גלויה למדינת אפרטהייד, למדינה שעוברת על החוק הבין-לאומי עכשיו בגלוי.

עאידה תומא סלימאן: אם היה בעבר ויכוח אם אכן עוברים על החוק הבין-לאומי או לא, עכשיו זה אשכרה; זה כתוב אפילו בהסכם קואליציוני – ב-1 ביולי יתחיל מסע הסיפוח של קרקעות ואדמות פלסטיניות כבושות למדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: מעבר לכל זה, הצעת החוק הזאת באה לתת גושפנקה לעריצות הרוב.

עאידה תומא סלימאן: לשריין את החוק הזה ב-75 חברי כנסת – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – זה אומר שזו העריצות לא רק של הרוב, אלא אפילו אם יתאמץ הציבור וישנה את המציאות ויפסיקו להיות רוב, זו תהיה גם עריצות המיעוט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלכס קושניר.

יעקב מרגי: אחריו – חברת הכנסת קטי שטרית ואחריה – יבגני סובה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שיום העצמאות הזה היה שונה מכל אלה שקדמו לו.

אלכס קושניר: כולנו היינו בבית וצפינו בטקס המרכזי, המרגש והמושקע שארגנה שרת התרבות והספורט מירי רגב.

אלכס קושניר: היו בטקס הזה הרבה דברים מרגשים, ובעיקר הברכה של ראש הממשלה, ששיבחה בעיקר את ראש הממשלה.

אלכס קושניר: היו הרבה דברים והרבה מאוד דיבורים על ערבות הדדית, על אחדות, על אחווה, על הרב-גוניות של הציבור הישראלי.

אלכס קושניר: שיבחו קבוצות אוכלוסייה שונות, ולכולן היה ייצוג הולם: למזרחים, לאשכנזים, לדתיים, לחילונים, לדרוזים, לערבים הישראלים, ליוצאי אתיופיה – כולם חוץ מיוצאי ברית המועצות לשעבר.

אלכס קושניר: כבוד השרה, אני מבין שאת לא מחבבת את הספרות הרוסית הקלאסית, ואני מבין שאת לא מסמפתת את ישראל ביתנו, אבל גם אצלך במפלגה יש שלושה חברי כנסת שהם דוברי רוסית.

אלכס קושניר: יולי, זאב, טלי, אין לכם מה לומר על זה?

אלכס קושניר: כבוד ראש הממשלה, אחרי שנה וחצי של מערכות בחירות שבמהלכן רצת וחזרת וחיזרת אחרי ציבור העולים מברית המועצות לשעבר, לא פספסת הזדמנות להופיע בערוץ 9, ואפילו הטרחת את עצמך לתת ריאיון לרדיו רק"ע, נסעת לרוסיה ולאוקראינה, דיברת רוסית, לא חשבת שכדאי לשלב נציג עלייה שמהווה 20% מכלל אוכלוסיית ישראל בטקס הזה?

אלכס קושניר: או שאתה חושב שאם פוטין הופיע בברכה שלך זה מספיק?

אלכס קושניר: אז אני אגלה לך סוד שאולי היועצים שלך לא אמרו לך: פוטין הוא נשיא הפדרציה הרוסית, הוא לא נציג של העלייה מברית המועצות.

אלכס קושניר: לא מצאתם אף לא אומן אחד, אף לא רופא אחד, אף לא מתנדב אחד, אף לא קצין אחד, אף לא מדען אחד שייצג את אחת העליות המוצלחות ביותר שידעה המדינה?

אלכס קושניר: לא חשבתם שראוי שלפחות נציג אחד ייצג אותנו, אפילו רק למראית עין?

אלכס קושניר: כשאנחנו שומעים את גדעון לוי בעיתון הארץ משווה אותנו למסתננים מאפריקה; כאשר רק לאחרונה עוד עיתונאי דגול מאותו עיתון, אדון פפר, טוען שכל העולים מברית המועצות לשעבר קשישים והגיעו לכאן רק כדי לקבל סל קליטה; כשהשר אריה דרעי, בכנס בחירות באשדוד, מודיע קבל עם ועדה שהוא מצטער שיש כאן כל כך הרבה רוסים; כשהרב הראשי הספרדי יצחק יוסף טוען שכולנו אלכוהוליסטים, נוצרים, קומוניסטים וגויים – הייתה לכם הזדמנות לתקן, אפילו רק ליום אחד, אפילו רק בטקס אחד, אבל בחרתם להתעלם.

אלכס קושניר: אז רבותיי, אני מודיע לכם באופן חגיגי: אנחנו לא נמתין יותר עד שתתקנו.

אלכס קושניר: אנחנו נתקן בעצמנו.

אלכס קושניר: אנחנו נשמיע את קולנו מעל כל במה – –

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה.

אלכס קושניר: – – ולא נפספס שום הזדמנות להשתלב, לשנות ולהוביל.

אלכס קושניר: העלייה מברית המועצות לשעבר היא בת 30 שנה.

אלכס קושניר: נציגי העלייה הזאת נמצאים בעמדות מפתח בספורט, בתרבות, בהייטק, ברפואה, במדע, בתעשייה, בצבא, במערכות הביטחון.

יעקב מרגי: חבר הכנסת, נא לסיים.

אלכס קושניר: הגיע הזמן שתתחילו להעריך את העלייה הזאת – –

יעקב מרגי: תודה.

אלכס קושניר: – – ואם לא תרצו, אנחנו נגרום לכם להעריך אותנו.

אלכס קושניר: שיהיה חג עצמאות שמח לעם ישראל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קטי שטרית.

קריאה: חבר הכנסת קושניר – – –

יעקב מרגי: ידידי, צריך לומר לו, א.

יעקב מרגי: אני מסכים איתו, אסור לקפח שום אוכלוסייה, אבל צריך להביא בחשבון שבחברה הישראלית אנחנו זכינו אחרי 70 שנה לפתחון פה.

יעקב מרגי: אני לא מאחל לו שזה יהיה 70 שנה.

עודד פורר: אגב, גם פרס ישראל – – –

יעקב מרגי: נכון, נכון, אני מסכים.

יעקב מרגי: אבל העלייה מברית המועצות לא התחילה בשנות התשעים.

יעקב מרגי: יש בה ממייסדי המדינה, והם זכו לביטוי.

קטי קטרין שטרית: נכון, זו עלייה מבורכת.

קטי קטרין שטרית: יש לי כלה כזאת בבית.

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: – – –

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: סיימנו.

יעקב מרגי: חדל סדר קיפוח.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התבשרנו השבוע שטיפולי הפוריות יחזרו באופן מדורג, ותחילה יטופלו נשים מגיל 39 ומעלה.

קטי קטרין שטרית: זו התחלה טובה, אבל זה לא מספיק.

קטי קטרין שטרית: החלטה כזאת, גם אם היא זמנית, עלולה למנוע מנשים רבות להפוך לאימהות.

קטי קטרין שטרית: ההחלטה הזאת מחריגה נשים עם מחלות רקע כמו סוכרת, לחץ דם ועודף משקל, והיא לא מתייחסת לתסמונות שפוגעות בפריון של נשים צעירות, הרבה מהן מתחת לגיל 39, ובגלל התסמינים הללו הגוף לא מתפקד בהתאם לגיל הכרונולוגי.

קטי קטרין שטרית: הזמן פה, ריבונו של עולם, הוא אלמנט קריטי, והשעון רץ לאחור.

קטי קטרין שטרית: יש נשים שהדרך היחידה שלהן ללדת ילד בריא היא באמצעות הטיפולים הללו, וגם על זה צריך לתת את הדעת.

קטי קטרין שטרית: חשוב מאוד לציין שנשים מודעות לסיכונים של טיפולים בזמן הקורונה והן מוכנות לחתום על הצהרה.

קטי קטרין שטרית: רוב הנשים לא יכולות לעמוד בקריטריונים שמשרד הבריאות פרסם.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת לשתף אתכם בדברים שכתבה לי אחת המטופלות: איך ייתכן שמפלים כך על גיל, על מצב רפואי, רק בטיפול פריון ולא בשום טיפול אחר?

קטי קטרין שטרית: איך ייתכן שבדיקות הקורונה לא נדרשות לפני שום טיפול, אפילו לא טיפולי פה, ורק בטיפולי פריון דרושות שתי בדיקות?

קטי קטרין שטרית: איך ייתכן שדורשים בדיקה של 72 שעות לפני פרוצדורה שניתן לתזמן רק 33 שעות מראש?

קטי קטרין שטרית: איך ייתכן שבמסמך שהוציאו נכתב כי היריון זה סיכון ובמסמך הנחיות לנשים בהיריון יום לפני נכתב שאין סיכון?

קטי קטרין שטרית: נשארתי חסרת מילים.

קטי קטרין שטרית: איך משרד הבריאות מיישב את כל הקושיות שעולות במכתב זה?

קטי קטרין שטרית: דבר נוסף – העניין כעת עומד, לצערי, לפתחו של בג"ץ, והרי בג"ץ יבקשו תשובות מהמדינה.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת שהמדינה לא תבקש הארכה ותשיב בהקדם תשובה שמניחה את הדעת.

קטי קטרין שטרית: צריך להחזיר את כל הנשים לשגרת הטיפולים באופן מיידי.

קטי קטרין שטרית: בידכם למנוע את הבושה שעניין רגיש וחשוב – הבאת ילד לעולם – ייפתר רק בהתערבות של בית המשפט.

קטי קטרין שטרית: אני קוראת לכל הגורמים שמטפלים בנושא הזה להקדים ולעשות, כי מדובר בזמן קריטי לאותן נשים שהזכות היחידה שנשארה להן והזכות היחידה שהן מבקשות זה להיות אימהות.

קטי קטרין שטרית: בואו, זה בידיים שלנו.

קטי קטרין שטרית: תנו להן את ההזדמנות לממש את החלום שלהן.

קטי קטרין שטרית: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יבגני סובה.

יעקב מרגי: ואחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אלכס קושניר, ידידי, גם לי הייתה תחושה די מוזרה כשצפיתי בטקס.

יבגני סובה: בדרך כלל עם ילדיי ומשפחתי אנחנו יוצאים החוצה, אבל הפעם, כמו כל עם ישראל, נאלצנו לשבת ולצפות.

יבגני סובה: בהתחלה לא הבנתי, הייתה איזושהי תחושה מוזרה שמפריעה לי, ואז, אחרי שהטקס נגמר, קיבלתי קישור – מה שנקרא באנגלית "לינק" – לאחד הדיונים בפייסבוק, ואנשים ממש פתחו את הלב.

יבגני סובה: באמת, מסתבר שאחרי 30 שנה של עלייה – ואתה, אדוני היושב-ראש, אמרת את זה נכון: העלייה מברית המועצות התחילה עוד לפני, בשנות השבעים – – –

יעקב מרגי: 50% מהלחנים של השירים העבריים לקחנו מכם.

יבגני סובה: נכון.

יבגני סובה: תאמין לי, גם גדולי האומה הזאת באו מהאימפריה הרוסית.

יעקב מרגי: הנוכחות כל הזמן נמצאת.

יבגני סובה: אגב, גדולי התורה באו מהאימפריה הרוסית.

יבגני סובה: הרבי מלובביץ' נולד במחוז שאני גדלתי בו, במחוז בדרום אוקראינה ששמו ניקולייב – זה השם של המחוז.

יבגני סובה: ולכן אני הרגשתי, אמרתי – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

יעקב מרגי: נא לא להפריע, חברים.

יבגני סובה: לא, לא, קטי שטרית מחזקת את התחושה שלי.

יבגני סובה: ראיתי שלאנשים באמת חשוב לפתוח את הלב.

יבגני סובה: 30 שנה בארץ, הילדים מדברים עברית – כמו שהילדים שלי לא מדברים רוסית כל כך טוב – ואז מסתבר שהייצוג הוא חשוב.

יבגני סובה: אנחנו מתמודדים כבר חודשיים עם הקורונה.

איימן עודה: יש להם עוד הרבה זמן.

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים שהם יחכו כמונו וכמו – – –

יבגני סובה: אגב, 40% מהצוות הרפואי הם גם מהמגזר הערבי וגם יוצאי חבר המדינות.

יבגני סובה: איך יודעים את זה?

יבגני סובה: לפי התעודות שלהם.

יבגני סובה: אתה יודע את זה?

יבגני סובה: לא מתי אתה עלית, אלא תעודות: אם אתה למדת שם, סימן שאתה יוצא חבר המדינות.

יבגני סובה: ואני ראיתי, תחושה – באמת, בלי קשר לפוליטיקה, ימין, שמאל – ראיתי שזה באמת חסר.

יבגני סובה: אני מקווה ששרת התרבות – אני לא יודע אם היא צופה באופן קבוע בערוץ 99, אבל שהיא תיקח את זה לתשומת ליבה.

יעקב מרגי: יש לך הזדמנות להחליף אותה, אם תתמוך בממשלה.

יבגני סובה: זה לא עניין של הזדמנות, זה עניין של תיקון.

יבגני סובה: אף פעם לא מאוחר להודות.

יבגני סובה: תתקנו, בשביל שבשנה הבאה לא תהיה לנו התחושה המוזרה הזאת, ושכמו כל עם ישראל אנחנו נשב וניהנה מהטקס הזה ולא נחפש תחושות מוזרות.

יבגני סובה: כמה מילים על החוק שאנחנו דנים בו היום, ונמשיך לדון.

יבגני סובה: תראו, חברים, אנחנו כבר ימים מדברים על חוק שעוסק בכל מיני תרגילים, שעוסק במעון לראש הממשלה, שעוסק ברוטציה, שעוסק בכל מיני תרגילים וספינים, ומה יהיה אם אלה לא יתמכו, מה יהיה ככה וככה, ומאות אלפי אזרחים מסתכלים עלינו ופשוט מתביישים.

יבגני סובה: אני מציע לחבריי מהקואליציה שמקדמים את החוק הזה – דרך אגב, אנשי כחול לבן עושים את זה הרבה יותר במרץ מאשר אנשי הליכוד – אני לא יודע למה הם מחכים: תציעו הצעת חוק לקיצוץ השכר לשרים ולחברי הכנסת.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יבגני סובה: תציעו הצעת חוק לקיצוץ רוחבי ותהוו דוגמה אישית.

יבגני סובה: בואו נעשה את זה ביחד.

יבגני סובה: תהיה לי עוד הזדמנות, נכון?

יעקב מרגי: בוודאי, יהיו לך עוד הרבה הזדמנויות.

יבגני סובה: אנחנו נדון בהצעת החוק השנייה, ואז אני אמשיך לדבר, אבל תיתנו דוגמה אישית, כי המצב הכלכלי במדינת ישראל הולך ומחמיר, וזאת רק ההתחלה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר.

יעקב מרגי: צריך לאמץ פה מנהג ש-20 שניות לפני תום הזמן צריך לתת התראה, הכנה, הכנה נפשית.

שלמה קרעי: מה הדוגמה אישית – שאתם רוצים לקחת אותנו לבחירות רביעיות?

יבגני סובה: מי שיזם את הבחירות זה הליכוד.

יבגני סובה: פיזור הכנסת – – –

יעקב מרגי: בישיבה.

יעקב מרגי: אתה יכול לדבר איתו בישיבה.

שלמה קרעי: אפשר היה לחסוך חודשיים של דיונים – – –

יעקב מרגי: תודה רבה, חברי הכנסת.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: יבגני סובה, תודה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, תראו, אני חייב לומר לכם: אני חושב שחשוב שתקום כאן ממשלה.

עודד פורר: וזה גם בסדר – ואני אומר את זה גם לחברים הנעלמים מכחול לבן, שלא מגיעים לפה לדיון כי המסכה לא מספיק גדולה בשביל להסתיר להם את הבושה: זה גם בסדר שתחליטו להיכנס לממשלה.

עודד פורר: זה גם לגיטימי.

עודד פורר: אבל למה, למען השם, אתם מתנים את כניסתכם לממשלה בהקמת ממשלה של 36 שרים ו-16 סגני שרים כשאנחנו נמצאים במשבר הכלכלי אולי הגדול ביותר שידעה מדינת ישראל מעודה?

עודד פורר: למה אתם מקימים ממשלה כשברור לחלוטין שלא רק מבחינת הנראות הציבורית זה נראה רע – גם אי-אפשר לקבל החלטה בממשלה כזאת?

עודד פורר: אתה ישבת בממשלה, חבר הכנסת מרגי, ואתה יודע מה המשמעות של להוביל מהלך בתוך משרד כשיש לך עוד ארבעה משרדים שעוסקים באותו נושא.

עודד פורר: זה פשוט לא יזוז.

עודד פורר: שום דבר לא יזוז.

עודד פורר: אתם משנים את שיטת הממשל בישראל רק לייצר לבני גנץ – שתהיה עוד שיירה ועוד מעון חלופי ועוד איזה משהו שגם הוא נראה רע, שלא לדבר על העלויות שלו.

עודד פורר: אבל אתם לא מאפשרים – יושב-ראש הכנסת לא מאפשר היום לכנס את ועדת הכספים כדי לדון בבקשה של האוצר להגדיל את קרן הלוואות המדינה.

עודד פורר: זה פחות חשוב.

עודד פורר: חשוב שפה, עכשיו, לא נדחה, חס וחלילה, את הדיון הזה בשעה.

עודד פורר: אבל מה יעשו אותם בעלי עסקים?

עודד פורר: הרי ברור לחלוטין שכשהיום הזה ייגמר, גם אם נאשר את זה בלילה – אני אומר לכם, ועדת הכספים היום תתכנס ותאשר את זה, לא יעזור, היא תאשר את זה היום, אבל דחינו בעוד יומיים-שלושה את האירוע הזה של מתן ההלוואות.

עודד פורר: ואני אומר לכם, תזכרו את זה: ב-15 במרץ יצאו מאות אלפים לחל"ת; בני מתחת לגיל 25 – אישרו להם רק 50 יום.

עודד פורר: זה אומר שביום ראשון יוציאו להם מכתבי שימוע לפני פיטורים.

עודד פורר: אבל חס וחלילה, שוועדת הכספים לא תאפשר קיום דיון כדי שהעסקים יוכלו להתנהל ולהתקיים; חס וחלילה, שלא נעכב את החוק שייתן פה הקמה של ממשלה עם 36 שרים, 16 סגנים, שיירה נוספת ומעון חלופי.

עודד פורר: ב-1 במאי ירדו חיובי האשראי לעסקים ולעצמאים ולעצמאיות, וגם לשכירים, ירדו תשלומי ההלוואות שלהם, ירדו השכירויות שלהם.

עודד פורר: אבל מה קיבלו העצמאיות והעצמאיים עד עכשיו?

עודד פורר: בממוצע, אולי 4,000 שקל.

עודד פורר: הבטיחו להם פעימה שנייה עד 1 במאי – בכלל עוד לא נפתחה המערכת כדי שהם יוכלו להגיש את הבקשה לפעימה השנייה.

עודד פורר: ואתה יודע למה זה קורה, אדוני היושב-ראש?

עודד פורר: כי עשו סלטות בממשלת ישראל שיכולות להגיע לאולימפיאדה, אם הייתה מתקיימת כזאת עכשיו – סלטות שלא יצטרכו להגיע לוועדת הכספים.

עודד פורר: והמשמעות של הסלטות האלה היא שבסוף אין חקיקה שמאושרת מהר כדי שהאנשים האלה יוכלו לקבל את מה שמגיע להם – את המענק הקטן שאותו עוד אפשר לקבל.

עודד פורר: אתם איבדתם את הדרך, ואתם לא יושבים כאן כי אתם מתביישים, ובצדק, חבריי מכחול לבן.

עודד פורר: אבל אני יכול לומר לכם – ובזה אני אסיים, אדוני – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: בזה אני אסיים.

עודד פורר: – – בעוד 30, 40 שנה, אתם תשבו לארוחה משפחתית עם הנכדים שלכם ועם הילדים שלכם והנכד שלכם ישאל אתכם: תגידו, במשבר הכלכלי הגדול ביותר שהיה פה אי פעם – – –

עפר שלח: אתה אופטימי, עודד.

עודד פורר: כששינו את שיטת המשטר בישראל והקימו את הממשלה המנופחת, שלא יכלה לקבל שום החלטה והביאה את המשק לקריסה, איפה הייתם?

עודד פורר: מה עשיתם?

יעקב מרגי: נא לסיים, עודד.

עודד פורר: אז אתם תשפילו מבט ותגידו: אנחנו היינו אלה שקידמו את הבושה.

עודד פורר: אנחנו לפחות נוכל להגיד: אנחנו נלחמנו שממשלה כזאת לא תקום ושתקום ממשלה יותר טובה, רזה, יציבה, שתוכל לקבל החלטות.

עודד פורר: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת עפר שלח.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: נתחיל עם משהו חיובי, עם קרן אור: בג"ץ קיבל את העתירה שהגישו הפורום החילוני, ישראל חופשית, גם חברתי תמר זנדברג הייתה בין העותרים וחברי כנסת אחרים, להפסיק את המחזה המביש שחוזר על עצמו מדי פסח שבו מאבטחים, אנשי ביטחון בכניסה לבתי החולים, מחטטים בתיקים כדי למצוא איזה פיתה חשודה.

ניצן הורוביץ: אפילו חבר הכנסת איימן עודה, שהוא לא יהודי, הוא רוצה לבוא לבקר מישהו בבית חולים – אסור לו להכניס אוכל חמץ.

ניצן הורוביץ: הסיפור הזה – – –

קריאה: – – – המסורת היהודית.

ניצן הורוביץ: אז אני אומר, נתחיל בקרן אור.

ניצן הורוביץ: אני אומר, טוב שבג"ץ החליט כך.

ניצן הורוביץ: אני מברך על זה.

ניצן הורוביץ: הכפייה הזאת עברה מן העולם, ואני שמח מאוד.

ניצן הורוביץ: טוב מאוד שזה קרה.

ניצן הורוביץ: עכשיו לסיפור החשוך הגדול שמלווה אותנו כאן.

ניצן הורוביץ: החטא הגדול בחוק הזה שמונח כאן לפנינו, בדפים הכחולים, זה הכשרת השרץ.

ניצן הורוביץ: זה חוק ההלבנה הגדול.

ניצן הורוביץ: הייתה כאן כניעה מונומנטלית מוחלטת למי שנאשם בעבירות פליליות חמורות: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

ניצן הורוביץ: כל החוק הזה הוא הלבנה של הנאשם נתניהו.

ניצן הורוביץ: זה מה שהוא רצה.

ניצן הורוביץ: ועוד ממי?

ניצן הורוביץ: ממי שאמר: או כחול לבן או ארדואן.

ניצן הורוביץ: מי שכינה אותו – מה זה כינה?

ניצן הורוביץ: בשלטי ענק ברחבי ישראל: ארדואן, ארדואן, עכשיו נותן בפיו לארדואן הזה את ההלבנה הזאת, המוחלטת, את ההכשרה המוחלטת.

שלמה קרעי: הארדואנים זה אתם.

שלמה קרעי: אתם רוצים לשלול מועמד שניצח – – –

יעקב מרגי: נא לא להפריע, חבר הכנסת.

ניצן הורוביץ: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

ניצן הורוביץ: ואפילו – כדי למנוע מבג"ץ את האפשרות שאם תהיה רוטציה ונתניהו יהפוך לממלא מקום – שאי-אפשר יהיה להחיל עליו את הלכת דרעי-פנחסי.

ניצן הורוביץ: גם לזה יש פה שריון בפועל מפני פסיקה של בית המשפט העליון, ואם בכל זאת תהיה פסיקה, יהיו בחירות ולא תהיה לגנץ ממשלה.

ניצן הורוביץ: זאת השורה התחתונה של כל הסיפור והסידור.

ניצן הורוביץ: כדי להגיע לזה עשו כאן תרגילים, אדוני היושב-ראש – באמת השערות סומרות.

ניצן הורוביץ: זיקה – הזיקה הזאת, אנשים פשוט לא מבינים כשהם קוראים את זה.

ניצן הורוביץ: מזיקה ישחרר רק המוות.

ניצן הורוביץ: ברגע שקובעים את זיקתך – של שר מסוים, או אפילו חבר כנסת – אתה לא יכול להשתחרר מהזיקה.

ניצן הורוביץ: אתה כבול לזיקה.

ניצן הורוביץ: כדאי שידעו כאן האנשים שאי-אפשר לשנות את הזיקה, כי היא נקבעת ביום הקמת הממשלה, ושר לא יכול להצביע בניגוד לזיקתו, ואחד לא יכול לפטר שרים עם הזיקה השנייה, והחלופי לא יכול לפטר אלא את השרים של הזיקה שלו.

ניצן הורוביץ: בקיצור, אדוני, יש כאן שתי ממשלות.

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

ניצן הורוביץ: אמר בצדק אחד החברים כאן שבשום מקום בעולם אין ממשלה כזאת, דו-ראשית.

יעקב מרגי: הוא תיקן – דמוקרטית.

ניצן הורוביץ: לא, לא – –

יעקב מרגי: שום מדינה דמוקרטית בעולם.

יעקב מרגי: הוא לאחר מכן תיקן.

ניצן הורוביץ: – – בא נציג משרד המשפטים לוועדה ואמר: בשום מדינה בעולם אין ממשלה כזאת.

יעקב מרגי: אז הוא טעה.

יעקב מרגי: תודה.

ניצן הורוביץ: וכדי להוסיף חטא על פשע – שני שרים במשרד, שני סגני שרים לכל שר.

ניצן הורוביץ: לא מספיק אחד.

יעקב מרגי: נא לסיים.

ניצן הורוביץ: זו חוצפה.

ניצן הורוביץ: זו חזירות.

ניצן הורוביץ: זו שחיתות מאין כמוה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עפר שלח, אחריו – חבר הכנסת איימן עודה, ואחריו – מנסור עבאס.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות עומדות לרשותך.

עפר שלח: תודה, אדוני.

עפר שלח: מתחילת הדיון בצבר החוקים המשונה והמגונה הזה אנחנו המתנגדים משמיעים בלהט את דברינו.

עפר שלח: בצד השני די שקט.

עפר שלח: הליכוד – להלן: מח"ל – יושב ביציע ושולח את כחול לבן – להלן: כח"ל – לשכב על הגדר, אבל גם שם אין הרבה מתנדבים, פרט, כמובן, לידידינו טווידלדי האוזר וטווידלדם הנדל, שאת מעשה זמרי, אדוני היושב-ראש, הם כבר עשו, ועכשיו הם יושבים בוועדה כדי לוודא ששכר פינחס ישולם בזמן.

עפר שלח: למזלנו, לבג"ץ צריך לענות, ומהתשובות של שני הפלגים במפלגת מח"ל-כח"ל לעתירות נגד נתינת המנדט לנאשם בפלילים ונגד הסכם הגנבים הקואליציוני עולה הרמוניה מופלאה, חבריי; ממש ברית בין הבתרים.

עפר שלח: הליכוד מצטט דברים של השופט מצא בעניין אחר לגמרי, ולפיהם – ואני מצטט: "לא הרי מועמד שרבים כמותו כהרי מועמד יחיד סגולה, שרק הוא עשוי בנסיבות מסוימות וחריגות למלא את המשרה.

עפר שלח: כמו כן יש להתחשב בשאלה אם קיים מצב אמיתי של חירום המחייב גיוס כל הכוחות לרבות אלה בעלי עבר פלילי".

עפר שלח: אתם מבינים?

עפר שלח: הקורונה זה לא משבר שצריך לנהל בקור רוח, באמינות ובשקיפות, אלא איום קיומי שרק בנימין נתניהו, היחיד ומיוחד, יוכל להוביל אותנו אל מעבר לו.

עפר שלח: אז אפילו אם הוא יורשע בערכאה ראשונה הוא צריך להמשיך, כי הרי אין מדקדקין בשעת הסכנה.

עפר שלח: וכח"ל כמו בפוקר – יש פה מתמצאים בפוקר?

עפר שלח: כמו בפוקר – –

קטי קטרין שטרית: עפר, תתייחס לרצון להצטרף – – –

יעקב מרגי: לא להפריע.

עפר שלח: – – מסכימים ומעלים.

קטי קטרין שטרית: – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת שטרית, נא לא להפריע.

עפר שלח: גם אצלם מופיע צוק העיתים שבו נתונה מדינת ישראל, אבל גם נימוק נוסף, שלקוח לחלוטין מתעמולת מח"ל: אם בג"ץ יקבע שנאשם בפלילים לא יכול להרכיב ממשלה, יש בכך – ציטוט: אפשרות לסיכול בחירתו הדמוקרטית של הריבון, שהוא העם.

עפר שלח: ביבי לא אמר את זה יותר טוב.

עפר שלח: אז הינה הם, מח"ל וכח"ל, ביבי ובני, תאומים שחוברו יחדיו על ידי עו"ד ליכט, האחד יחיד סגולה ולצווארו עטרת זהב של שוחד, מרמה והפרת אמונים והשני הסנצ'ו פנסה שלו ולצווארו עטרת זהה – שקר, חולשה והונאת מצביעים.

עפר שלח: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה לך, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת מנסור עבאס.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי וחברות הכנסת, אנחנו ערב אחד במאי, יום הסולידריות הבין-לאומי של העובדים והעובדות.

איימן עודה: ואני היום קורא את כותרות העיתונים: מיליון ו-200,000 מובטלים במדינת ישראל – שיא של כל הזמנים; היום מתקיימת מחאה של רופאים מתמחים; היום מתקיימת מחאה של מורות ומורים, מחאת האלונקות, בתגובה על ההסתה המגונה נגד 200,000 מורות שעובדות בהוראה והדרישה המחוצפת שיעבדו חינם בקיץ, ללא שכר; עוד היום – מחאה של ארגוני העצמאים על המענקים החד-פעמיים העלובים.

איימן עודה: עובדים מובטלים, מורות, עצמאים, סוחרים, רופאים.

איימן עודה: חברי הכנסת, זה מזכיר לי את המחאה החברתית לפני עשר שנים – היה גם יוקר מחיה, שביתה של הרופאים, של העובדות הסוציאליות ומחאה נגד יוקר המחיה.

איימן עודה: אבל ההפגנה, המחאה ההיא, הייתה די של מעמד הביניים הישראלי והייתה די חד-לאומית, למרות שאני השתתפתי וכמה ערבים השתתפו, אבל הייתה די חד-לאומית.

איימן עודה: אני רוצה לפנות לאזרחי המדינה ולומר להם: כל מה שאנחנו עושים פה בכנסת, זה עשוי לעזור לכם בעוד 20%.

איימן עודה: כל פגישה עם שר יכולה להיטיב בעוד 5%, אבל לא יותר מזה.

איימן עודה: הדרך היחידה לעשות שינוי אמיתי, עמוק, זה מאבק ברחובות – כן, כן, זה מאבק ברחובות.

איימן עודה: אין דבר שמפחיד את הממשלה המתגבשת יותר מיציאה המונית לרחובות.

איימן עודה: זה – 1. 2.

איימן עודה: שתהיה הפגנה של ערבים ויהודים יחד.

איימן עודה: לא ניתן להם להפריד ולשסות מוחלשים במוחלשים, אלא להיות ביחד.

איימן עודה: אני פונה לאזרחי המדינה ואומר להם: מחר, 1 במאי, יש הפגנה בחיפה, בתל אביב ובנצרת.

איימן עודה: תצטרפו להפגנות הללו על מנת שיהיו הפתיח של הפגנות – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

איימן עודה: – – של המונים, עד שנשיג את מה שמגיע לאזרחי המדינה – –

יעקב מרגי: תודה.

איימן עודה: – – בשוויון, גם כלכלי, גם מעמדי.

איימן עודה: יחי 1 במאי.

איימן עודה: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אנדרי קוזניצוב, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אנדרי קוז'ינוב: קוז'ינוב.

יעקב מרגי: קוז'ינוב, סליחה.

יעקב מרגי: אני מקבל את התיקון.

יעקב מרגי: כוחה של שגרה.

אנדרי קוז'ינוב: בסדר.

אנדרי קוז'ינוב: תלמדו.

אנדרי קוז'ינוב: הכול בסדר.

יעקב מרגי: אנדרי קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: אכן.

אנדרי קוז'ינוב: כך מתחיל, אגב, הסיפור של החיבור ולא של ההדרה בטקסים הרשמיים.

יעקב מרגי: נכון, אני מסכים איתך.

אנדרי קוז'ינוב: פה אני מתחבר – תודה אדוני היושב-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: כנסת נכבדה, פה אני מתחבר לדברי חבריי.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

אנדרי קוז'ינוב: כבר התחלתי.

אנדרי קוז'ינוב: פה אני מתחבר לדברי חבריי, גם אלכס קושניר וגם יבגני סובה.

אנדרי קוז'ינוב: ועוד כמה מילים: לא באנו להתבדל, אבל לא באנו להיות נוכחים-נפקדים.

אנדרי קוז'ינוב: מדברים על העלייה המבורכת, אבל שוכחים ממנה בכל הטקסים הרשמיים – ואגב, גם הייצוג של אנשי המזרח, המזרחים, כפי שקוראים להם.

אנדרי קוז'ינוב: 30 שנה, ובמשך שש שנים רצופות לא מצאו אחד ראוי, מתוך מיליון וחצי אנשים?

אנדרי קוז'ינוב: מתוך מיליון וחצי עולים לא מצאו אחד ראוי שעשה למען המדינה?

אנדרי קוז'ינוב: 20% מהאוכלוסייה הודרו, אבל זה לא נושא הדיון היום, למרות שזה נושא חשוב.

אנדרי קוז'ינוב: רציתי, בהקשר של החוק שאנחנו דנים בו, חוק ממשלת החילופים – או כפי שעודד פורר קרא לזה "חוק ריבוי השרים" – להזכיר על מה אנחנו דנים היום ועוד נדון עד שעות הבוקר.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו מדברים על מגוון נושאים.

אנדרי קוז'ינוב: אלה רק מקצתם:

אנדרי קוז'ינוב: 75 חברי כנסת נדרשים כדי לשנות את החוק הזה; 80 חברי כנסת נדרשים כדי להאריך את תקופת כהונתה של הכנסת משלוש שנים לארבע לאחר מכן; קיצור תקופת כהונתה של הכנסת לשלוש שנים; ממשלה דו-ראשית.

אנדרי קוז'ינוב: נוסף לזה – יצירת זיקה של ראש הממשלה לשריו או שרים לראש הממשלה כך שראש הממשלה לא יוכל לפטר את השרים האחרים.

אנדרי קוז'ינוב: אלה באמת מקצת הנושאים, ואנחנו דנים ועוד נדון בהם בהמשך השבוע.

אנדרי קוז'ינוב: על מה לא נדון?

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו לא נדון – גם בוועדות, אגב, אדוני היושב-ראש, ואני יודע שהנושא קרוב לליבך – אנחנו לא נדון על מעונות היום הפרטיים ועל המשפחתונים, כי אנחנו עסוקים בוועדות האלה – אנחנו עסוקים בשינוי חוקי המשטר ובשינוי היסודות של מדינת ישראל.

אנדרי קוז'ינוב: אבל 500,000 ילדים שאמורים לחזור עכשיו למסגרות – מה איתם?

אנדרי קוז'ינוב: מי ידבר על הגננות?

אנדרי קוז'ינוב: מי ידבר על מעונות היום הפרטיים, על פיצויים שמגיעים להם?

אנדרי קוז'ינוב: והמתווה של משרד החינוך ומשרד הרווחה – איך אותם הגנים אמורים לחזור לפעילות ולשחרר את ההורים למשק, לעבודה במשק, אם יש מתכונת חצויה – חצי שבוע וחצי שבוע?

אנדרי קוז'ינוב: במחצית השבוע השנייה, עם מי משאירים את הילדים?

אנדרי קוז'ינוב: מי משלם שכר לאותן גננות – ההורים?

אנדרי קוז'ינוב: זה יושת על ההורים?

אנדרי קוז'ינוב: איך זה יכול להיות?

אנדרי קוז'ינוב: איך זה ייתכן?

אנדרי קוז'ינוב: את זה, אגב, משרד האוצר מציע.

אנדרי קוז'ינוב: ומשרד האוצר – וגם על זה לא נדון, וגם לא בוועדת הכספים, כי זה לא עולה שם.

אנדרי קוז'ינוב: זה לא עולה לא בגלל ועדת הכספים עצמה, אלא כי פשוט הנושא נעצר.

אנדרי קוז'ינוב: זה לא מספיק חשוב.

אנדרי קוז'ינוב: מי ישלם פיצוי עתידי לאותם הגנים?

אנדרי קוז'ינוב: כי לפי המתכונת הנוכחית, לא כלכלי להפעיל אותם.

אנדרי קוז'ינוב: בשבוע וחצי האחרונים נסגרו כ-1,500 גנים ברחבי הארץ מתוך 10,000.

אנדרי קוז'ינוב: כמה ילדים יש בסך הכול במסגרת החינוך הזאת?

אנדרי קוז'ינוב: עד חצי מיליון.

אנדרי קוז'ינוב: אגב, ההפסד של המשק, לפי נתוני בנק ישראל, משבוע אחד של אי-הפעלה של מסגרות חינוך לגיל אפס עד שש – מאפס עד שלוש, משלוש עד שש: 2.5 מיליארד שקל.

אנדרי קוז'ינוב: 2.5 מיליארד שקל.

אנדרי קוז'ינוב: אז מתוך הסכום הזה שאנחנו מפסידים, מה אותם מעונות יום מבקשים – פיצוי של כמה מאות מיליונים כדי שהמערכת תוכל לתפקד?

אנדרי קוז'ינוב: וזה, אגב, חוצה את כל המגזרים.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אנדרי קוז'ינוב: ועל זה לא נדבר, כי נדבר על הממשלה של 36 שרים ו-16 סגני שרים ושרים בלי תיק.

יעקב מרגי: תודה.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ואחריו – חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת רם בן ברק.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אני לא ארחיב על ההסכם הקואליציוני.

סעיד אלחרומי: אני חושב שזה תוצר של מחלה יותר רחבה של מדינת ישראל, שנעדרת חוקה שבה יש איזונים וגבולות גם לגחמות של המפלגות – כמו שאנחנו רואים עכשיו, שמביאים הסכם קואליציוני כזה, כשבכל שנה או שנתיים או שלוש נחזור על אותו סיפור.

סעיד אלחרומי: והבחירות, שלוש פעמים בשנה אחת – ברור שזה מחוסר חוקה למדינת ישראל שתשמור על האיזונים המתאימים.

סעיד אלחרומי: אני רוצה לדבר על נושא אחר שמדובר עליו בימים האחרונים, וזה החזרה לשנת הלימודים.

סעיד אלחרומי: דיברו על גני ילדים ועל הילדים עד כיתה ג'.

סעיד אלחרומי: אולי במידה מסוימת, כדי להציל במעט את הכלכלה, אפשר לדבר על חזרה בתל אביב או ברמת השרון, אבל אי-אפשר לדבר על חזרה ללימודים בחברה הערבית.

סעיד אלחרומי: שם זה לא יתרום מאומה לכלכלה.

סעיד אלחרומי: שם רוב הנשים הערביות אינן מועסקות, וממילא אנחנו בחודש הרמדאן.

סעיד אלחרומי: מה גם שבמקום שממנו אני מגיע, אדוני היושב-ראש – וגם אתה מכיר אותו – רוב הילדים, או לפחות מחצית מילדי הנגב, מוסעים; ילדי הבדואים בנגב מוסעים.

סעיד אלחרומי: גם אם נחלק את הכיתה לשני חלקים ולשתי כיתות נפרדות, בבוקר הם יהיו באותו אוטובוס ובחזרה הם יהיו באותו אוטובוס.

סעיד אלחרומי: אז אם אנחנו חושבים על חזרה ללימודים במידה מסוימת, צריך לדבר על הבוגרים – על כיתות י', י"א, י"ב, שיודעים לשמור על היגיינה, שיודעים לעטות מסכה.

סעיד אלחרומי: אלה הילדים שאפשר להחזיר, אם כבר אנחנו רוצים לחזור ללימודים.

סעיד אלחרומי: אני אומר כאן שבחברה הערבית בכללותה, ראשי הרשויות, ועדי ההורים וההורים עצמם לא יחזירו את הילדים ביום ראשון, ולכן אני קורא לראש הממשלה ולצוות שמטפל בנושא הקורונה לחזור בהם מהכוונה הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, ואחריו – חבר הכנסת רם בן ברק.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואל רזבוזוב: חבריי חברי הכנסת, תראו כמה זמן אנחנו מבזבזים, ימים ולילות כאן, במשכן.

יואל רזבוזוב: על מה?

יואל רזבוזוב: על הצעת חוק הממשלה והוראת שעה, על ממשלת חילופים – על זה, תיקון חוק-יסוד שמנסים להעביר במחטף.

יואל רזבוזוב: מה רשום בהצעת החוק הזאת?

יואל רזבוזוב: איזה תיקונים אנחנו עושים?

יואל רזבוזוב: ממשלה חלופית, כשאנשים רוצים משהו קבוע ויציב?

יואל רזבוזוב: כתוב שם: זיקה של השרים לראש הממשלה; האם לא – צריכה להיות זיקה של אזרחים למדינה, אבל לא יכולה להיות זיקה של שרים לראש הממשלה.

יואל רזבוזוב: זה פשוט לא נורמלי.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שם את המספר המנופח, שכבר התעייפנו לדבר עליו, של 52 שרים וסגני שרים שרצים להיכנס תחת האלונקה בכמות כזאת.

יואל רזבוזוב: איזו אלונקה?

יואל רזבוזוב: ופשוט אנחנו רואים שהמשק קורס.

יואל רזבוזוב: שום שקיפות, שום תוכנית.

יואל רזבוזוב: אנחנו כן מצליחים להבין שמתחילים להסיר מגבלות מסוימות, אבל למה?

יואל רזבוזוב: איך?

יואל רזבוזוב: איך עושים את הצעדים האלה?

יואל רזבוזוב: עכשיו החליטו לגבי החזרה לבתי הספר.

יואל רזבוזוב: אנחנו מברכים – אנחנו רוצים שהמשק יחזור לשגרה, שאנשים יצאו לעבוד, שהילדים יחזרו לבית הספר במתכונת של עד 15 ילדים.

יואל רזבוזוב: אז אני דרשתי מהשרים לדבר גם על החוגים, על חוגי הילדים.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מחזירים את הילדים לבית הספר במתכונת של 15 ילדים, אפשר להחזיר אותם גם לחוגים.

יואל רזבוזוב: הרי אנחנו סומכים על המאמנים שלנו, שהם עשרות אלפים, שבדיוק בתקופה הזאת ידעו לשמור על הילדים שלנו על פי הנחיות משרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: אפשר לעשות.

יואל רזבוזוב: ראיתי פנייה של הנהלות של המרכזים הקהילתיים בכל הארץ.

יואל רזבוזוב: רשת המתנ"סים פונה לראש הממשלה בקריאה שחייבים להציל את המרכזים הקהילתיים מקריסה כלכלית.

יואל רזבוזוב: הם קורסים.

יואל רזבוזוב: דיברתי גם עם יו"ר החברה למתנ"סים אבי וורצמן וגם עם כפיר כהן, שאחראי לספורט.

יואל רזבוזוב: מעל 30,000 מאמנים-מדריכים יכולים לחזור לעבודה עכשיו.

יואל רזבוזוב: זו פרנסה.

יואל רזבוזוב: תחשבו, עשרות אלפי משפחות לא מצליחות לחזור.

יואל רזבוזוב: למה?

יואל רזבוזוב: אפילו לא דנים עליהם.

יואל רזבוזוב: הרי אם מחזירים לבית ספר, וקיבלנו את ההחלטה האמיצה הזאת, אז אפשר להחזיר גם אותם.

יואל רזבוזוב: אף אחד לא מדבר – רשות המתנ"סים קורסת, המאמנים והמשפחות קורסים, הילדים לא מצליחים לחזור לפעילות.

יואל רזבוזוב: ואנחנו כאן, בכנסת, במה אנחנו מתעסקים?

יואל רזבוזוב: בהצעת חוק הזאת – הצעת החוק עם השרים, עם סגני שרים, עם המחטפים, עם הזיקה.

יואל רזבוזוב: לא בזה אנחנו צריכים להתעסק.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להיות ממוקדים נקודתית, לפתור ענף-ענף, לשחרר את המגבלות.

יואל רזבוזוב: היום גם נודע שהחזירו את הגולשים לים, ופתאום מחזירים אותם חזרה מחוץ לים.

יואל רזבוזוב: הם כבר לא יכולים לגלוש.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו רואים זיגזגים – כל יום מקבלים החלטה אחת, חוזרים ממנה.

יואל רזבוזוב: פשוט כאוס.

יואל רזבוזוב: חבל שאנחנו מתעסקים בזה במקום לעזור להציל את המשק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יואל רזבוזוב: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת רם בן ברק, ואחריו – חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, אם תהיה נוכחת.

יעקב מרגי: היא כבר נוכחת.

יעקב מרגי: סליחה, לא שמתי לב.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, לפני שאתה מאפס לי את השעון – – –

יעקב מרגי: עוד לא התחלתי ועוד לא כתבתי.

רם בן ברק: לפני שאתה מאפס לי את השעון – –

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

רם בן ברק: – – אני רוצה להגיד לחבריי מהעלייה הרוסית שלדעתי העלייה הרוסית היא אחד הדברים הכי טובים – –

יעקב מרגי: ככל שיהיו דברים כנים ונכונים – – –

רם בן ברק: – – שקרו למדינת ישראל ב-72 שנות קיומה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

קטי קטרין שטרית: חבר העמים – – –

רם בן ברק: חבר העמים.

רם בן ברק: חבר העמים.

קטי קטרין שטרית: כי אוקראינה – – –

רם בן ברק: צודקת.

רם בן ברק: קטי, לפעמים את צודקת.

רם בן ברק: חבר העמים.

רם בן ברק: חבר העמים.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, קראתי בעיון רב את הסכם האזיקים של ממשלת נתניהו.

קריאות: – – –

רם בן ברק: בואו לא נתבלבל, ממשלת אחדות וחירום זה לא.

רם בן ברק: מפלגת כחול לבן וספיחי מפלגת העבודה הולכים לפגוע בדמוקרטיה, לא לשמור על הדמוקרטיה.

רם בן ברק: כל תכליתו של החוק ושל ההסכם הזה זה לכבול את ידי הצד השני כדי שאף אחד לא יעשה תרגיל לשני – שברור שבוא יבוא.

רם בן ברק: אבל גרוע מזה – זה יכבול את ידי הממשלה בכל צעד.

רם בן ברק: לראשונה בהיסטוריה, ובשונה בתכלית מההבטחות של כחול לבן לציבור הישראלי, אתם הולכים לתת יד לכך שלא רק שר עם כתב אישום יוכל לכהן בממשלה אלא ראש ממשלה מורשע יוכל לכהן כממלא-מקום ראש הממשלה, ובפועל להיות ראש ממשלה.

רם בן ברק: זאת פשיטת רגל ערכית.

רם בן ברק: אני רוצה לשאול את שרי ממשלת נתניהו החמישית, חבריי מכחול לבן – שלום, גינזבורג: חבריי מכחול לבן, האם מישהו מכם היה מוכן להציב בראש רשות המיסים אדם שמואשם בשוחד?

רם בן ברק: האם מישהו מכם היה נותן יד למינוי של ראש רשות הרישוי במשרד התחבורה שמואשם במרמה והפרת אמונים?

רם בן ברק: מי ומה ימנע משומרי הסף, מהפקידים הבכירים שלנו, ליפול במלכודת הדבש של מתנות מחברים, עלק חברים?

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות לרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי.

רם בן ברק: הרי אתה, גבי, הדחת את אחד הקצינים הטובים ביותר שהיו לצה"ל, תא"ל צ'יקו תמיר, שנתן לבן שלו לנהוג בטרקטורון צה"לי, כי אתה קבעת שאתה רוצה שלקצינים שלנו יהיה מסד ערכים אחר, אבל ראש ממשלה, שעומד בקצה הפירמידה של המדינה, אתה כן מוכן?

רם בן ברק: איזה מסר אנחנו מעבירים כלפי מטה?

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות לרמטכ"ל לשעבר חבר הכנסת בני גנץ: בני, אתה מוכן לתת יד לתיקון חוק-יסוד שמעתה והלאה מייצר תקדים שראש ממשלה מואשם בשוחד יוכל לכהן בלי בעיה?

רם בן ברק: תיקון חוק בלי סעיף שצופה פני עתיד?

רם בן ברק: אני מבין שלחוץ לכם לתת לביבי, שמואשם ואולי יהיה מורשע, להיות ראש ממשלה, אבל מה לגבי העתיד?

רם בן ברק: מה יקרה מעכשיו והלאה?

רם בן ברק: על מה אנחנו מדברים פה?

רם בן ברק: למה לא התעקשתם להכניס בחוק הזה שאתם מביאים – לפחות בשלוש השנים האלה תכניסו איזה סעיף שאומר שאחרי זה אי-אפשר שיכהן ראש ממשלה עם כתב אישום חבריי חברי הכנסת, אני מסכים כי מחיר הבחירות הוא בלתי נתפס.

רם בן ברק: הוא בלתי נתפס והוא לא רצוי, ובינינו – הוא גם אף פעם לא היה על הפרק.

רם בן ברק: אבל האם מישהו מכם בחן את העלות של תקדים שבו ראש ממשלה שמואשם בשוחד יכהן כאן?

רם בן ברק: לא זאת אף זאת, עוד הגדלתם לעשות והסכמתם שראש ממשלה שמורשע יוכל לכהן.

רם בן ברק: אנה אנו הולכים?

רם בן ברק: אני שואל – אולי נשנה גם את זה שנשיא המדינה יוכל להיות כאן אדם שהורשע בפלילים, כך שלא נזדקק להגיע שוב לדיונים על דיונים על דיונים בשביל פרסונה כזאת או אחרת.

רם בן ברק: וכולכם יודעים למה אני מתכוון.

רם בן ברק: אני עדיין מאמין, ויש סיכוי יותר מסביר, שבסופו של דבר לא תקום – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

רם בן ברק: – – ממשלת נתניהו החמישית.

רם בן ברק: ממשלת נתניהו החמישית במתכונת המוצעת לא תקום, כי ביבי השיג כל מה שרצה – כחול לבן כבר העניקו לו לגיטימציה לכהן תחת כתב אישום, ועוד אפילו יותר ממה שביקש –גם אם יורשע.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עוד לא מאוחר מדי לשים סוף לפרסה הפוליטית הזאת.

איתן גינזבורג: תודה.

רם בן ברק: עוד לא מאוחר מדי לחוקק את החוקים האמיתיים לשימור הדמוקרטיה.

רם בן ברק: לא נותנים יד לנאשם בפלילים לנהל את המדינה.

רם בן ברק: כמו שאף אחד לא היה ממנה במטכ"ל אלוף שמואשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים, ככה אל תיתנו לנאשם לנהל את המדינה.

איתן גינזבורג: תודה.

רם בן ברק: החוק היום מתיר את זה, אבל אנחנו התחייבנו לשנות את הנורמה הזאת.

רם בן ברק: אפשר, עוד אפשר לעשות את זה.

רם בן ברק: בואו, תצילו חלק מהכבוד העצמי שלכם, וניישם את מה שהבטחנו: חוקים לשימור הדמוקרטיה וממשלת אחדות בראשותנו.

רם בן ברק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת רם בן ברק.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח, בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: אחריה – חברת הכנסת מאי גולן.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חשוב לי היום לספר לכם את סיפורה של מייסה חלבי אלשיך.

ע'דיר כמאל מריח: מייסה היא בחורה צעירה, דרוזית, דתייה, מהכפר עוספיא.

ע'דיר כמאל מריח: היא אישה אמיצה וחכמה, שייסדה את מיזם לוטוס, מיזם שמלמד נשים דרוזיות דתיות תכנות, מכשיר אותן ומשלב אותן בתעשיית ההייטק, בחברות הכי גדולות והכי מובילות בארץ ובעולם, דוגמת אמדוקס ואינטל.

ע'דיר כמאל מריח: מייסה כיום בעיצומו של מיזם שבו היא מגייסת כספים מתרומות של אזרחים פשוטים וטובים, מעמותות ומארגונים.

ע'דיר כמאל מריח: לצערנו היא אינה מצליחה להישען על תוכנית ממשלתית כלכלית רחבה, שבאה לתת מענה לכל המיזמים האלה, שהם כל כך חשובים, שצומחים לנו בפריפריה.

קטי קטרין שטרית: כמאל, יש תוכנית כזאת בתמ"ס, שנקראת מסלולי תעסוקה.

קטי קטרין שטרית: במקרה בעלי היה אחראי עליה.

ע'דיר כמאל מריח: נכון, יש כזאת תוכנית, אבל היא לא מספקת, כי יש כמה קריטריונים שלא עוזרים לכל תוכנית ולכל מיזם.

ע'דיר כמאל מריח: שמתי לב לסעיף בתוך ההסכם הקואליציוני בין כחול לבן לבין הליכוד, סעיף מס' 19, ובו כתוב, ואני מצטטת: "שגריר ישראל באו"ם, שגריר ישראל בלונדון, שגריר ישראל בפריז ושגריר ישראל בקנברה ימונו על ידי ראש הממשלה לכל תקופת כהונתה של הממשלה".

ע'דיר כמאל מריח: בסוגריים כתוב: "לא יוחלפו גם בעת ולאחר ביצוע הרוטציה".

ע'דיר כמאל מריח: אני מפנה אתכם גם לסעיף מס' 19 בהסכם הקואליציוני שהתגבש בין כחול לבן לבין העבודה, ובו כתוב, ואני שוב מצטטת: "לנציג מפלגת העבודה יישמר תפקיד שגריר או קונסול באחת הנציגויות הדיפלומטיות הבכירות בחו"ל".

ע'דיר כמאל מריח: דמיינו אילו במקום שני הסעיפים האלה היה כתוב משהו אחר: ממשלת ישראל תדאג לפיתוח הפריפריה, תדאג לצמצום פערים, תדאג להעצמת נשים, תפתח יזמות, תפתח חדשנות, תפתח מיזמים של טכנולוגיה – כי ככה נראה הסכם קואליציוני במדינה דמוקרטית נאורה ומתפתחת.

ע'דיר כמאל מריח: הסכם קואליציוני – מה המהות שלו, אם נשאל?

ע'דיר כמאל מריח: המהות שלו זה לדאוג לעם הפשוט, לדאוג לאזרח הקטן, ולא לדאוג לשליט, לא לדאוג לג'ובים הבאים בתחנות הבאות של נבחרי הציבור.

ע'דיר כמאל מריח: לא לשם זה באנו – לבדוק איפה יועסקו ואיפה יעבדו, אם זו משרה בכירה או לא.

ע'דיר כמאל מריח: לא ככה אמור להיראות הסכם קואליציוני.

ע'דיר כמאל מריח: אז אני מבקשת להפנות את תשומת הלב שלנו, כנבחרי ציבור – כי זו המהות שלנו: לשרת את הציבור – לסיפורה של מייסה חלבי אלשיך ולסיפורן של כל כך הרבה נשים מהמיעוטים, מהפריפריה, שהן בקושי מצליחות, ובתעוזה ובהמון אמונה בדרך הן מנסות לפתח מיזמים, ולחשוב ולדמיין שיום אחד – אני רוצה שבהסכם הקואליציוני הבא, בסעיף 19, הן יוזכרו והן יופיעו בו.

ע'דיר כמאל מריח: הלוואי שהיום הזה יבוא.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מריח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן, ואחריה – חבר הכנסת חמד עמאר.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, בזמן שאנחנו פה, בכנסת, מחוץ לכנסת וליד בית המשפט העליון עומדים עכשיו אנשים ומפגינים ביחד עם דגלי ישראל.

מאי גולן: הם עומדים ומניפים שם דגלים וזועקים את זעקת רוב-רובו של העם, יש לציין.

מאי גולן: כמובן, אף אחד לא מראה אותם בתקשורת; אף אחד לא נותן להם יותר מדי תשומת לב.

מאי גולן: על מה הם מפגינים?

מאי גולן: הם מפגינים על הדמוקרטיה.

מאי גולן: איזו דמוקרטיה?

מאי גולן: לא הדמוקרטיה שהתקשורת אוהבת לדבר עליה, שארגוני השמאל אוהבים לדבר עליה, שכל יפי הנפש וארגוני הזכויות למיניהם אוהבים לדבר עליה; אותה דמוקרטיה בסיסית של העם, של הריבון, זה שהולך להצביע בבחירות ומקווה לדבר נורא פשוט: שהזכות הבסיסית שלו, הדמוקרטית, תיושם בפועל בכנסת.

מאי גולן: אבל זה קורה, והינה אנחנו רואים איך זה לא קורה: שלוש פעמים בשנה האחרונה הלכו אזרחי ישראל ליישם את זכותם הדמוקרטית, אותה זכות שאנחנו מדברים עליה, בחרו שוב ושוב, ועדיין יש מישהו אחר שמחליט עבורם את ההחלטות.

מאי גולן: אתן לכם עוד דוגמה: עשר שנים אנחנו מבינים שמשהו רע מאוד קורה פה, כששלוש פעמים מבוטל חוק המסתננים – מעוקר, מסורס, נרמס על ידי שופטי בית המשפט העליון – ועולם כמנהגו נוהג, למרות שבחרנו בקלפי, ויש לנו נציגי ציבור שאמורים ליישם את הדברים האלה.

מאי גולן: עכשיו גם מבוטל חוק הפיקדון.

מאי גולן: אתם יודעים, חוק הפיקדון, התמריץ היחיד שעוד נשאר כדי להילחם במסתננים הבלתי-חוקיים שמגיעים לפה מכל העולם, גם הוא בוטל ככה פתאום על ידי בג"ץ.

קריאה: פתאום.

מאי גולן: חד-משמעית, פתאום.

מאי גולן: ולא רק זה, הם גם רוצים שנחזיר את הכספים בתוך 30 יום – הם, אותם אנשים שחיים להם שם במגדלי השן, לא יודעים בכלל מה זה דרום תל אביב, לא יודעים בכלל מה זה שכונות העוני, בזמן שבעשור האחרון אנחנו רואים שהתיישבויות מפונות, מוקפאות, כל מיני מחבלים למיניהם מקבלים זכויות, מצליחים לעתור, הם מחליטים עבורם איזה חדר בבית שלהם כן ייהרס אחרי שהם רצחו יהודים או לא ייהרס.

מאי גולן: גם היום, למשל, עוד חדשה אחת באמת מרעננת לכל המסע הזה: בג"ץ מקפיא את מינויו של דן אלדד, ממלא מקום פרקליט המדינה.

מאי גולן: וכבר אף אחד לא מופתע, כי למה להיות מופתעים?

מאי גולן: למה?

מאי גולן: הרי יש פה מי שמנהל בפועל, תרתי משמע, את המדינה, וזה לא אנחנו – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מאי גולן: עוד דקה.

מאי גולן: – – לא נבחרי הציבור, לא המנהיגים, גם לא העם.

מאי גולן: אנחנו לא הריבון.

מאי גולן: אתם יודעים מה, אפילו אשר ואירית, הורים שכולים ששכלו את בנם, מה הם ביקשו?

מאי גולן: הם ביקשו סך הכול להביא ילד מהזרע המוקפא של הבן שלהם, שהלך לשרת בצבא הגנה לישראל, אבל בית המשפט העליון החליט שהם לא ראויים לעשות את זה.

מאי גולן: למה?

מאי גולן: כי הם הבריאה, הם היקום, הם המהות.

מאי גולן: הם לא – אנחנו פה רק תפאורה.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

מאי גולן: אני מסיימת.

מאי גולן: משפט אחרון, מסיימת.

מאי גולן: תראו, הרבה דובר על הפחד מבחירות רביעיות, על הכסף שיישפך.

מאי גולן: ואני אומרת במשפט: למה ללכת לבחירות רביעיות?

מאי גולן: למה, אם יש את שופטי בג"ץ?

מאי גולן: גם ככה הם מחליטים מה לחוקק.

מאי גולן: גם ככה הם מקבלים פה את ההחלטות האמיתיות.

מאי גולן: הם מנהלים ומיישמים את מדיניות ישראל בפועל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מאי גולן: ולכן, אני קוראת מפה למפגינים שיושבים בחוץ: חזקו ואמצו, אנחנו מגבים אתכם.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הסכמתי איתך כאשר הצגת את החוק.

חמד עמאר: אנחנו באמת במצב מאוד קשה – אבטלה של מעל מיליון איש, מדינה במצב הכי קשה שיש.

חמד עמאר: גם לא נשכח, מ-1 בחודש אנשים יצטרכו להתחיל לשלם משכנתאות, יצטרכו לשלם את החשמל, את ההלוואות שלקחו, את החובות, את הצ'קים שהוציאו – ומעל מיליון איש מובטלים.

חמד עמאר: אבל אנחנו לא דנים כאן במצב הכלכלי הקשה.

חמד עמאר: לא ראיתי כלום, דיון אחד על המצב הקשה; לא ראיתי דיון אחד על איך אנחנו מניעים את המשק; לא ראיתי דיון אחד על איך אנחנו מורידים את האבטלה, כי בן אדם שמוצא את עצמו בבית, יושב, מובטל, זה הורס לו את כל החיים, אבל אנחנו לא עושים את זה.

חמד עמאר: אנחנו דנים בחוק שנותן הרבה ג'ובים.

חמד עמאר: כחול לבן יכלו להיכנס לממשלה, אם הנושא היה כל כך חשוב, אבל למה לקבל 16 שרים?

חמד עמאר: למה לקבל שמונה סגני שרים?

חמד עמאר: למה לקבל את כל הוועדות שצריך לתת להם – ובזה אני הייתי איתכם: תלכו על הוועדות, תקבלו את הוועדות, לא צריך את כל התפקידים האחרים.

חמד עמאר: תקבלו מספר שרים לפי הגודל שלכם.

חמד עמאר: אתה לא יכול לקחת 59 חברי כנסת מול 19 חברי כנסת – אתה לא יכול.

חמד עמאר: ואם ניכנס לחוק שאנחנו דנים בו היום, צריך לזכור שלושה דברים: ראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי וזיקה.

חמד עמאר: אנחנו מחוקקים כאן

חמד עמאר: אפשרות לראש ממשלה חלופי לפטר שר בממשלה אם יש לו זיקה לאותו ראש ממשלה חלופי – זה מה שאנחנו עושים היום.

חמד עמאר: אנחנו מאפשרים שר ועוד שר באותו משרד בלי תיק.

חמד עמאר: בואו ואתן לכם דוגמה, רק שתבינו בדיוק מה קורה: בואו נגיד שיש לנו משרד לענייני חלל – יש במדינת ישראל משרד לענייני חלל?

קריאה: כן, יש, המדע והחלל.

חמד עמאר: ניקח את משרד החלל.

קריאה: משרד המדע והחלל.

חמד עמאר: לא, חלל לבד אני רוצה.

חמד עמאר: יש אפשרות?

חמד עמאר: יש או אין אפשרות?

תמר זנדברג: יש משרד המדע והחלל – – –

חמד עמאר: ניתן לחלל.

חמד עמאר: אז ניקח את משרד החלל, נשים שר לענייני חלל, נשים אצלו עוד שר ללא תיק, נשים עוד שני סגני שרים.

חמד עמאר: תארו לעצמכם: לשכה אחת – לשכת שר שאמור לנהל את המשרד, עם שבעה-שמונה עוזרים, עם מזכירות, עם לשכה; שר ללא תיק, עם שבעה-שמונה עוזרים, עם לשכה, עם מזכירות; סגן שר, עם חמישה-שישה עוזרים, מזכירות ולשכה, ועוד סגן שר.

חמד עמאר: ועם כל זה נתחיל לחפש למי לכל אחד מהם יש זיקה – האם לראש הממשלה או לראש הממשלה החלופי.

חמד עמאר: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עשרות אלפי סטודנטים בעשרות אוניברסיטאות ומכללות משלמים עשרות אלפי שקלים בשנה עבור שכר לימוד.

דסטה גדי יברקן: סטודנטים אלו עובדים קשה על מנת לממן את שכר הלימוד.

דסטה גדי יברקן: חלקם אף לוקחים הלוואות למימון, וחלקם מקבלים מלגות.

דסטה גדי יברקן: בתקופה זו, שבה הקורונה השביתה את רוב המשק, גם המכללות והאוניברסיטאות סגרו את שעריהן בפני הסטודנטים, והתחילו ללמוד בזום.

דסטה גדי יברקן: בשל כך התאגדו אלפי סטודנטים מעשרות מכללות ואוניברסיטאות על מנת שלא יגבו מהם שכר לימוד על התקופה הזאת.

דסטה גדי יברקן: דרישתם צודקת לחלוטין, אדוני היושב-ראש, ואף יש בה ערך חינוכי עליון שלא גובים תשלום אם אין תמורה.

דסטה גדי יברקן: במקום לקבל את בקשת הסטודנטים, חלק מהמוסדות מציעים הלוואות, לעזור בתנאי התשלומים.

דסטה גדי יברקן: כמובן שזה לעג לרש, בגלל שרובם לא עובדים בתקופה זו.

דסטה גדי יברקן: אני הייתי מציע שהאוניברסיטאות והמכללות הללו ייתנו מענק או פטור מתשלום בתקופת הקורונה.

דסטה גדי יברקן: חלקם גם לא יחזרו לעבודה גם אחרי תקופת הקורונה, לצערנו הרב, ולצערי יהיו כאלה שאולי גם לא יחזרו לספסל הלימודים.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה שכל סטודנט יחזור להשלים את לימודיו.

דסטה גדי יברקן: בשבוע שעבר שוחחתי עם סטודנט בשם שלו, סטודנט מהקריה האקדמית אונו, והוא שטח לפניי את הבעיות הקשות שעומדות בפני הסטודנטים.

דסטה גדי יברקן: הוא אמר לי שבאופן אישי אין לו בעיה לעמוד בתנאי התשלום, ככל הנראה, אבל הוא רואה את החברים שלו שנוטלים – מה שנקרא, פשוט קורסים מהנטל ואין להם יכולת להחזיר את הכסף הזה למכללות והאוניברסיטאות.

דסטה גדי יברקן: הייתי רוצה לפנות לראשי המכללות והאוניברסיטאות, באמת, לקחת את העניין הזה ולבקש מהסטודנטים: תעצרו, אל תשלמו.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נשלם על התקופה הזאת, ניתן לכם מלגות.

דסטה גדי יברקן: בסופו של התהליך הסטודנטים הללו הם המוח מאחורי כל מה שהחברה הישראלית העתידית תהיה מושתתת עליו.

דסטה גדי יברקן: המקרה הזה מציף מחדש בעיה, בעיה חמורה יותר, במועצה להשכלה גבוהה, והוא שכר הלימוד הגבוה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

דסטה גדי יברקן: במכללות משלמים פי שלושה משכר הלימוד באוניברסיטה.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה שיבוא יום ושכר הלימוד לאוניברסיטה יהיה מלגה שהמדינה מציעה למיטב בניה ובנותיה.

דסטה גדי יברקן: הגיע הזמן שישראל באמת תהיה צעד אחד קדימה ממה שהיא נמצאת בו היום.

דסטה גדי יברקן: לעניין התשלום, כל הסטודנטים התאגדו והגישו עתירה על סך 30 מיליון שקל כדי שהמכללות האלה באמת ייעתרו לדרישה ואפשר יהיה למנוע תשלום על דבר שהם לא קיבלו.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, ואחריה – חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: אחר כך – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות מלאות לרשותך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: אני רק רציתי להתעדכן ולשאול: אולי אתה יודע מה שלום יושב-ראש הכנסת?

יוליה מלינובסקי: הוא בסדר?

יוליה מלינובסקי: אנחנו פשוט בכלל לא זוכים לראות אותו פה.

יוליה מלינובסקי: נהוג – היה נהוג – שיו"ר הכנסת המכהן בא, פותח את הישיבה לפחות בהתחלה ואחר כך מתחלף עם הסגנים שלו.

יוליה מלינובסקי: אז אני מאוד אשמח אם בני גנץ יראה לנו את הפנים שלו, כי אתה יודע, יושב-ראש הכנסת זה תפקיד ממלכתי שגם חייב לקיים החלטות של בג"ץ, להזכירך.

שלמה קרעי: חבל שלא צפית אתמול בחידון התנ"ך.

שלמה קרעי: הוא היה שם שעתיים.

איתן גינזבורג: הוא היה פה בישיבה הקודמת של הכנסת, ניהל את כולה.

איתן גינזבורג: אבל כל אחד ועמדותיו.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אמרתי: פה, בכנסת.

יוליה מלינובסקי: אני לא ראיתי אותו פה בכנסת הרבה זמן.

איתן גינזבורג: כנראה שלא היית בטקס הזיכרון.

יוליה מלינובסקי: הוא היה פה היום, הכול בסדר.

יוליה מלינובסקי: תמסור לו ד"ש ממני באופן אישי.

איתן גינזבורג: אגב, את יכולה לצעוד כמה צעדים פה מחוץ למסדרון ותוכלי לראות אותו.

יוליה מלינובסקי: שום דבר אישי.

תמר זנדברג: לכי אליו הביתה, תבקרי אותו.

יוליה מלינובסקי: שום דבר אישי.

יוליה מלינובסקי: יו"ר הכנסת לפחות מפעם לפעם צריך לבוא ולפתוח ישיבות ולהיות נוכח, וגם לשמוע אולי דברי ביקורת.

יוליה מלינובסקי: לא קרה כלום.

יוליה מלינובסקי: זה חלק מהעניין.

שלמה קרעי: כבר אין לך צעיף שחור – – –

יוליה מלינובסקי: אחד היועצים הפרלמנטריים שלי הוא קצין במילואים, עושה מילואים, ככה, אתה יודע, ארוכי ימים מדי פעם.

יוליה מלינובסקי: יותר מדי.

יוליה מלינובסקי: שאלתי אותו, אמרתי: דור, יש דבר כזה בצבא שנקרא ניווט?

יוליה מלינובסקי: הוא אמר: כן.

יוליה מלינובסקי: אז כשקצין עושה ניווט ומוביל את הפלוגה או את היחידה או את החיילים שלו, הוא חייב להיות בטוח שהניווט שלו נכון, כי אם הניווט לא נכון, הם יכולים להיתקל בבעיות – באויבים, במכשולים, בכל מיני דברים לא סימפטיים.

יוליה מלינובסקי: הוא אמר: כן, נכון, זאת אחריות של הקצין, זה חלק מהתפקיד שלו.

יוליה מלינובסקי: אמרתי: אם קורה שהקצין או החבר'ה רואים שמשהו לא טוב, משהו לא נכון, מה עושה קצין נבון, חכם ואחראי?

יוליה מלינובסקי: הוא אמר: עולה לגבעה, מסתכל, עושה הערכת מצב, ואם הוא מבין שהוא טעה, הוא יורד ומשנה את המסלול.

יוליה מלינובסקי: אז אמרתי: ומה קורה אם אותו קצין הוא כזה, כפי שהעוזר שלי אמר, ראש בקיר – הוא השתמש במילים אחרות, שנהוגות כנראה בז'רגון צבאי – והוא ממשיך את המסלול לתהום?

קריאה: ליברמן.

יוליה מלינובסקי: אז אני לא אגיד מעל במת הכנסת מה היו הכינויים לאותו קצין שממשיך להוביל את הפלוגה שלו לתהום ולהתאבדות.

יוליה מלינובסקי: כל אחד ששירת בצבא בטח יודע מה הסלנג המתאים.

עוזי דיין: אני רואה שאת חושבת לעשות שמיכה ליו"ר.

יוליה מלינובסקי: אני ממליצה לכל אחד שמוביל את הפלוגה, היחידה, הגדוד – מה שלא יהיה: אם הוא מרגיש שמשהו לא בסדר או שאולי יש חשש סביר שמשהו לא בסדר, לעלות לגבעה, להסתכל שמאלה וימינה, ואולי כדאי לחשב מסלול מחדש; אלא אם כן זאת התאבדות קולקטיבית וזאת המטרה.

יוליה מלינובסקי: בהצלחה לכל הצדדים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אורי מקלב.

שלמה קרעי: איזה מזל שאנחנו כבר לא תלויים בליברמן, שמוביל אותנו עם ראש בקיר לבחירות אחרי בחירות.

שלמה קרעי: מקווה שהוא הקשיב לנאום שלך.

יוליה מלינובסקי: תקשיב, מזל שעכשיו אין לכם את מי להאשים, רק את עצמכם.

שלמה קרעי: לא, עכשיו אנחנו מסודרים.

תמר זנדברג: – – – זה הרבה הרבה יותר – – –

שלמה קרעי: עכשיו אנחנו מסודרים.

שלמה קרעי: תקום ממשלה – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

איתן גינזבורג: אתם בטח רוצים לשמוע את חברת הכנסת – – –

חמד עמאר: – – – דברים אחרים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עמר, חבר הכנסת עמר, אתה בטח רוצה לשמוע את חברת הכנסת סאלח.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

קריאה: הסר דאגה מליבך – – –

יוליה מלינובסקי: סבלנות, סבלנות – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מלינובסקי, תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים לשמוע את חברת הכנסת סונדוס סאלח.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, מה לא עושים ומה לא עשו כדי שבנימין נתניהו ימשיך לכהן כראש הממשלה, ומה בנימין נתניהו לא עשה כדי לדחות את המשפט שלו, אף עד השמדתו – אפילו שינויים בכללי המתמטיקה היסודית ביותר.

סונדוס סאלח: אתם יודעים, לתפור חליפה שמתאימה גם לגנץ וגם לנתניהו זאת משימה כמעט בלתי אפשרית, וזה החוק שהונח בפנינו.

סונדוס סאלח: נעשו בו שינויים אפילו בכללים יסודיים במתמטיקה.

סונדוס סאלח: בכל מקום בעולם אחת פלוס אחת זה שתיים; רק במדינה הזאת אחת פלוס אחת נשאר אחת – ראש ממשלה אחד.

סונדוס סאלח: להזכיר לכם, בנוסחה הכי פשוטה, x ועוד אחת שווה אחת במקרה אחד ויחיד: כשה-x שווה אפס.

סונדוס סאלח: ממש.

סונדוס סאלח: אין פתרון אחר.

סונדוס סאלח: בתוך התוהו ובוהו הזה אני רוצה לזעוק את זעקתם של ראשי הרשויות ביישובים הערביים, אשר בטח הולכים לאיבוד בתוך הדפים של ההסכם הזה, שהוא מנותק מהמציאות שאנחנו פוגשים בחוץ – המציאות של המשק הקורס, האנשים הקורסים, הנשים הקורסות.

סונדוס סאלח: בכל הרמות, בכל התחומים יש קריסה טוטלית, ויש אנשים שבחדרי חדרים עדיין ממשיכים לקיים הסכם שמדיר אותם, שמפנה אותנו לעוד משבר כלכלי ופוליטי.

סונדוס סאלח: הרשויות הערביות, יותר מ-80% מהן בעוני.

סונדוס סאלח: לפי המדדים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הן בדירוגים הכי נמוכים מבחינה סוציו-אקונומית.

סונדוס סאלח: זה הזמן לעשות צדק ולא צדקה.

סונדוס סאלח: זה הזמן, באמת – צעד אחד כלפי כלל האוכלוסיות המוחלשות, ובטח כלפי הרשויות המקומיות שעשו את התפקיד שלא צלח בידה של הממשלה לעשות אותו בזמן המשבר הזה בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: אם נסתכל על התרחשויות הדברים, בין שזה הנגשת המידע בשפה הערבית – זה היה מאבק של הרשימה המשותפת, ארגונים אזרחיים והרשויות המקומיות; הבדיקות שנעשו בחברה הערבית – גם זה היה מאבק ועשייה של הרשימה המשותפת, ראשי הרשויות וארגונים אזרחיים; כשמדברים על המוכנות של בתי חולים והצוות הרפואי, תזכרו שאין אף בית חולים אחד בשום יישוב ערבי שהקימה הממשלה; כשאנחנו מדברים על למידה מרחוק, תזכרו שביישובים הערביים יש כל כך הרבה תלמידים שנשארו רחוקים מהלמידה כי יש בעיה בתשתיות החשמל והאינטרנט.

סונדוס סאלח: המשבר הזה העמיק את הפערים.

סונדוס סאלח: ההסכם הזה והקמת הממשלה הזאת יעמיקו את הפערים הפוליטיים, הכלכליים, החברתיים והבריאותיים.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת סאלח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת יאיר גולן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אזרחי ישראל – כמו שנוהג ראש הממשלה להגיד, ובני גנץ, אז גם אני אגיד – אנחנו עומדים בפני שינוי המשטר החוקתי במדינת ישראל כך שתתאפשר – ואדוני היושב-ראש, שמעתי את נאומך בקשב רב וציינת לא אחת: אין כאן שינוי משטרי.

מיקי לוי: אני מפנה אותך לחוות הדעת של היועץ המשפטי של הוועדה שאתה עומד בראשה, שהגיעה אתמול בלילה ולקח ארבע-חמש שעות ללמוד אותה אל תוך הלילה – וגם על זה נדבר בוועדה – שבכל עמוד מצוין איזה שלוש פעמים או פעמיים לפחות: שינוי משטרי.

מיקי לוי: בכל עמוד.

מיקי לוי: אז לבוא לטעון כאן במליאה שאין שינוי משטרי – לאלוהים הפתרונים.

מיקי לוי: השינוי המשטר החוקתי במדינת ישראל מאפשר את רמיסת חוקי-היסוד שלנו בעקבות הקמתה של ממשלת נתניהו החמישית, ממשלה שכנגד העומד בראשה יש שלושה כתבי אישום –שלושה סעיפי אישום בכתב אישום אחד, והכול בחסותו של היושב-ראש בני גנץ.

מיקי לוי: אין לי ספק שאם האנרגיות של חברי הקואליציה העתידית היו מושקעות באופן הזה בהתמודדות עם נגיף הקורונה, להערכתי, היום היינו כבר מוצאים אולי תרופה לנגיף.

מיקי לוי: אבל את חברי הקואליציה המתגבשת לא מעניין המשבר שבו אנו נמצאים; מעניין אותם המשבר שבו ראש הממשלה נמצא, המשבר המשפטי שמשפיע על כל המערכת השלטונית שלה, והוא הסיבה היחידה לשלוש מערכות בחירות.

מיקי לוי: אם רציתם להצטרף, הייתם אומרים מהסיבוב הראשון: עזבו, חברים, לא מתאים לנו.

מיקי לוי: לכו לבד, תצטרפו, אין לי בעיה עם העניין הזה.

מיקי לוי: אם זו דרככם, תפדלו.

מיקי לוי: משכתם את כל המדינה שלוש מערכות ובסוף הצטרפתם על גחונכם.

מיקי לוי: חבריי לשעבר בכחול לבן, בשביל זה נבחרתם לכנסת?

מיקי לוי: אני שואל אתכם: אתם משקיעים את מרב זמנכם בשינוי אופי השלטון שלנו כדי שכולכם תהיו שרים וסגני שרים?

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, החלשת הכנסת פוגעת בכולנו.

מיקי לוי: הרי מה אנחנו מאשרים פה?

מיקי לוי: חוק שמאפשר לממשלה לשלוט באופן שמנטרל את הכנסת מלהחליף אותה ואת הרכבה והעומד בראשה.

מיקי לוי: גם אם נמצא לכך רוב בקרב חברי הכנסת, אין חוק בספר החוקים הישראלי שבו רוב כופה דעתו על המיעוט במדינה דמוקרטית.

מיקי לוי: ואה, אדוני, כנראה יש לי חדשות בשבילכם – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיקי לוי: אני מסיים.

מיקי לוי: – – המספר 75 הולך להשתנות ל-72.

מיקי לוי: שמעתי אומרים במסדרונות הליכוד שהם לא מאושרים מכך, ולכן הם הולכים לשנות את הרוב לפיזור הכנסת כנראה מ-75 ל-72.

מיקי לוי: ומה הסיבה, חברת הכנסת זנדברג?

מיקי לוי: ימינה בחוץ.

מיקי לוי: חברת הכנסת שקד, אני אומר לך, אי-אפשר לתרגם את זה מאחור: כחול לבן – 17; גוש הימין מינוס ימינה – 52; לוי אבקסיס – 1; העבודה – 2.

מיקי לוי: סך הכול 72.

מיקי לוי: הינה, משנים מ-75 ל-72.

מיקי לוי: הכול אפשרי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת לוי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עידן רול.

איתן גינזבורג: שלוש דקות.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ב-13 בספטמבר 1984 הושבעה ממשלת ישראל העשרים-ואחת.

יאיר גולן: הייתה זו ממשלת רוטציה בראשות פרס כראש ממשלה ויצחק שמיר כשר החוץ וכממלא מקום ראש הממשלה.

יאיר גולן: גם אז היה מחיר לרוטציה, והממשלה מנתה 26 שרים במקום 21 בממשלה העשרים.

יאיר גולן: ב-20 באוקטובר 1986 הושבעה ממשלת ישראל העשרים-ושתיים.

יאיר גולן: הרוטציה מומשה – פרס ושמיר התחלפו בתפקידיהם.

יאיר גולן: מספר השרים לא השתנה.

יאיר גולן: שתי הממשלות האלה, שניתן לראותן כאחת, כיהנו למעלה מארבע שנים במסגרת הכנסת האחת-עשרה.

מיקי לוי: רוטציה בלחיצת יד.

מיקי לוי: הסכם ג'נטלמני.

יאיר גולן: אני רוצה להזכיר לכנסת הנכבדה – זה מפריע לי, תודה – חוק-יסוד: הממשלה קובע שבממשלה יכהנו 19 שרים וארבעה סגני שרים.

יאיר גולן: מדוע אנו זקוקים ל-36 שרים ו-12 סגני שרים?

יאיר גולן: מדוע צריך להמציא משרדים שבאמת לא קיימים?

יאיר גולן: פעם הייתה פה פרקטיקה של שר ללא תיק.

יאיר גולן: מדוע הפרקטיקה הזאת נעלמה?

יאיר גולן: מדוע צריך לבזבז כספי ציבור לשווא?

יאיר גולן: אני רוצה לומר כמה מילים על מה שנהוג בעולם: בגרמניה יש 14 משרדי ממשלה; בצרפת – 20; באיטליה – 18; בריטניה הגיעה לשיא של 27, מתוכם 25 משרדים ועוד שניים ללא תיק.

שלמה קרעי: תגיד גם כמה חברי כנסת יש שם.

יאיר גולן: נורבגיה – 19; סרביה – מדינה מתוקנת – 14.

יאיר גולן: אני רוצה להקריא לכם ציטוט מאתר ynet לקראת כינונה של הממשלה השלושים-ושלוש ב-2013.

יאיר גולן: כך כתוב: הממשלה השלושים-ושתיים של מדינת ישראל נופחה לממדים אדירים.

יאיר גולן: היא כללה, לא עלינו – זו תוספת שלי – 30 שרים, מהם שלושה בלי תיק וחלקם במשרדים שנתפרו במיוחד, ותשעה סגני שרים, חלקם כלל לא במשרד ביצועי קיים.

יאיר גולן: אנה הגענו.

יאיר גולן: רבותיי חברי הכנסת, לא צריך להיכנס להצעת החוק.

יאיר גולן: החוק הזה שהונח פה לפנינו בחוברת הכחולה זה חוק מושחת הסותר כל נורמה ציבורית מקובלת, העומד בסתירה לשכל הישר ולתבונת הלב.

יאיר גולן: בעת משבר בריאותי, כלכלי ושלטוני, החוק המובא לפנינו הוא שיא חדש בציניות פוליטית.

יאיר גולן: אני רוצה לסיים ולומר את הדבר הבא: יש גם תקווה.

יאיר גולן: לפחות ביולי נכריז על סיפוח, ועם הסיפוח נוכל לבטל סוף-סוף את המשרד לשיתוף פעולה אזורי.

יאיר גולן: ומילה אחרונה: ממשלת ישראל השביעית, זו שהובילה את ישראל לניצחון האדיר במבצע קדש והתמודדה עם איום קיומי שבא לידי ביטוי בבניין כוח מואץ במצרים, מנתה 17 שרים.

יאיר גולן: געגועים לעבר.

יאיר גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גולן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת מאיר כהן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

עידן רול: תודה.

עידן רול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבוע שעבר פניתי ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה שיבדוק בדחיפות את המימון שהובטח לחברי הכנסת הנדל והאוזר.

עידן רול: כולנו מכירים את דעותיהם של חברי הכנסת הנדל והאוזר, או לפחות את דעותיהם כפי שטרחו לציין אותן בכל פלטפורמה אפשרית בשנה החולפת.

עידן רול: כולנו מכירים את הסלידה שהם תיארו מנתניהו ואת ההצהרות הברורות שלא ישבו תחתיו בממשלה שלו.

עידן רול: אחרי שהתבשרנו שהם החליטו לשבת בממשלת נתניהו החמישית, באורח פלא התגנבה גם הצעת חוק לשינוי חוק מימון מפלגות, מה שיאפשר להם לקבל 6 מיליון שקלים שהם לא זכאים להם לפי החוק הנוכחי.

עידן רול: בניגוד למה שהם אומרים, לא נלקח מהם כלום.

עידן רול: הם פשוט לא מרוצים מהחוק הקיים.

עידן רול: אגב, זה אותו חוק שחל כשהם החליטו לרוץ בבחירות לכנסת.

עידן רול: זה גם אותו חוק שחל כשהם החליטו להתפצל מכחול לבן.

עידן רול: אבל אם כבר משחקים בלשון מאזניים פוליטיים, אז למה לא פשוט לשנות את החוק שיתאים בול למה שהם רוצים?

עידן רול: אתם צריכים להבין: שינוי חוק רטרואקטיבי, כלומר שינוי חוק בדיעבד, מייצר חוסר יציבות למשטר שלנו.

עידן רול: למה?

עידן רול: כי אם אני משנה היום חוק בדיעבד ככה שיחול על העבר, אנחנו מאבדים ודאות –אנחנו לא יודעים למה אנחנו זכאים, אנחנו לא יודעים מה אנחנו חייבים, אנחנו לא יודעים אפילו מתי אנחנו עוברים על החוק – כרגע, ברגע זה ממש – כי הוא עלול להשתנות.

עידן רול: שינוי חוק ככה שיחול פרסונלית, כלומר שיחול על מישהו ספציפי מכל מדינת ישראל, משמעותו ברורה מאוד.

עידן רול: שינוי חוק פרסונלי אומר: יש אזרחים שווים ויש אזרחים ששווים יותר.

עידן רול: זה בדיוק מסוג המהלכים שגורמים לכם, הציבור בבית, לא לבטוח בנו, הפוליטיקאים, כי יש דין אחד לכל הציבור בבית ודין אחר, טוב יותר – אני אעשה לכם ספוילר: ששווה הרבה כסף – לחברי הכנסת הנדל והאוזר.

עידן רול: אני פונה אליכם, כל אותם עצמאים שיושבים בבית ואפילו לא זכאים לדמי אבטלה: תארו לכם שיכולתם גם אתם, ממש כמו הנדל והאוזר, לשנות את החוק רטרואקטיבית, שיחול רק עליכם, העצמאים, שתהיו זכאים לדמי אבטלה כבר עכשיו, ממש ברגע זה.

עידן רול: אבל בעצם למה לחשוב בקטן?

עידן רול: תארו לכם שהייתם משנים את החוק ככה שתהיו זכאים כולכם, כל העצמאים שנמצאים בבית ומסתכלים בעיניים כלות על הפרנסה שלהם מתרסקת ובאי-ודאות על העתיד שלהם – תארו לכם שיכולתם לשנות את החוק ממש כמוהם ולקבל פיצוי מלא על כל שקל שאיבדתם בעסק בתקופת הקורונה.

עידן רול: נחמד, נכון?

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עידן רול: אבל אתם לא יכולים.

עידן רול: והסיבה שאתם לא יכולים היא בגלל שלא קוראים לכם צביקה האוזר ולא קוראים לכם יועז הנדל.

עידן רול: אתם בסך הכול אזרחים משלמי מיסים שנאבקים כדי לעבור את המשבר הכלכלי הנורא הזה וכדי לפרנס את המשפחות שלכם, ועבורכם אף אחד לא יתפור חוק במיוחד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', ואם היא לא תהיה – חבר הכנסת האוזר.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מוצא חובה נעימה להביע הערכה וכבוד לכל מדליקי המשואות באשר הם, בפרט לגברת אחת מיוחדת, הסבתא – –

איתן גינזבורג: הם היו מרגשים כולם, נכון?

מאיר כהן: כן, לגמרי – – הסבתא המקסימה ריינה אביטבול, שאני אומר לה בשפה שלנו: (אומר דברים במרוקאית.

מאיר כהן: ) אני לא אשכח אותם לעולם, סבתא, אימא היקרה.

מאיר כהן: גאווה גדולה.

מאיר כהן: ולענייננו.

מאיר כהן: חבריי מכחול לבן, כפי הידוע, החלטתם להצטרף לממשלת נתניהו החמישית.

מאיר כהן: כשותפכם עד לא מכבר – כשותפים שלכם, אנחנו מנסים להניא אתכם מהדרך השגויה הזאת.

מאיר כהן: מעולם, אגב, לא היינו נגד אחדות וממשלת חירום, אבל לא במתכונת הזאת.

מאיר כהן: והשאלה תמיד היא מה הוא המחיר.

מאיר כהן: אם אכן, אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, אם אכן אנחנו בצוק העיתים ובמשבר חריף – זה וזה גם נכונים – אז אנא, תסבירו לי בפשטות למה צריך 36 שרים.

מאיר כהן: אני משער שכמעט כל חבר וחברת כנסת שעולים לכאן שואלים את השאלה הזאת.

מאיר כהן: למה צריך 36 שרים?

מאיר כהן: למה ישראל חייבת בשעה זו 16 סגני שרים, ולמה חייבים את החוק הנורבגי, החוק שיכניס עוד עשרות חברי כנסת?

מאיר כהן: החלטתם על ממשלה פריטטית?

מאיר כהן: פנטסטי.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: ומה רע בממשלה של 18 שרים ושני סגני שרים?

מאיר כהן: זאת הרי שעת חירום.

מאיר כהן: אני לא אומר את זה בציניות.

מאיר כהן: אני לא אומר את זה כדי לנהל איזה ויכוח פוליטי.

מאיר כהן: המשק בקריסה: מאות אלפים ללא שכר, ומעל למיליון מובטלים שאינם רואים את האופק.

מאיר כהן: מול הפזרנות חסרת התקדים שאתם מובילים אליה אני רואה את העובדה הפשוטה ששמענו הבוקר – אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת זנדברג, סיפר שר החינוך – ושמע את זה גם חבר הכנסת מתן כהנא – ש-25% מילדי מדינת ישראל, אין להם מחשב.

מאיר כהן: כלומר, כל הסיפורים האלה על הלמידה מרחוק – 25%, אגב, רובם הגדול מהמגזר הערבי, ילדים עניים שאין להם מחשב.

מאיר כהן: תחשבו מה היה אפשר לעשות בכסף הזה של 36 שרים ו-16 סגני שרים.

מאיר כהן: יש לפנינו אוכלוסיות שאין להן דברים אלמנטריים.

מאיר כהן: דברים אלמנטריים.

מאיר כהן: לכן, בין שתצלחו בממשלה הזאת ובין שלא – ואני משער שהצרות לא יבואו מאיתנו, השותפים שלכם לשעבר; אתם בוודאי יודעים מאיפה זה יבוא – אבל אם כך ואם כך, אנא מכם, באמת אנא מכם, תפסיקו עם הבזבזנות.

מאיר כהן: תשבו ותחליטו על ממשלה פריטטית של 18 שרים, 14 שרים.

מאיר כהן: זה ייטב לכולם, ובראש ובראשונה גם לכם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כהן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת; חבר הכנסת צביקה האוזר – מוותר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בשיר הידוע של כוורת מדברים על מישהו שעשה קולות של שטיח.

תמר זנדברג: שנים, מאז שאני ילדה, שאלתי את עצמי איך זה קורה.

תמר זנדברג: איך אפשר לעשות קולות של שטיח?

תמר זנדברג: עכשיו, כשאני רואה אתכם, אני מבינה.

תמר זנדברג: ככה עושים קולות של שטיח: נשכבים מתחת לרגליים של ראש ממשלה, והוא דורך עליכם בניסיון לברוח מהכלא, וגם מנגב את הרגליים.

תמר זנדברג: זה שטיחון – עברו איזה 30 שנה.

תמר זנדברג: בדרך, השטיח, אם מקשיבים טוב, שומעים אותו אומר: מנענו בחירות רביעיות.

תמר זנדברג: מנענו בחירות רביעיות.

תמר זנדברג: אבל אז מקשיבים לאלה שמנגבים את הרגליים על השטיח, והם אומרים משהו אחר לגמרי.

תמר זנדברג: אם מקשיבים להם טוב, הם עדיין מסתכלים על הסקרים לראות אם כדאי להם או לא כדאי להם בחירות רביעיות.

תמר זנדברג: אותם לא מעניין אחדות, אותם לא מעניין קורונה, אותה מעניינים הסקרים.

תמר זנדברג: אם הם יהיו מספיק בטוחים שאפשר לחזור לכאן עם רוב של 61 בלעדיכם, הם לא יהססו.

תמר זנדברג: הם יעשו איתכם בדיוק מה שעושים עם שטיח – מנגבים את הרגליים וזורקים.

תמר זנדברג: אבל את הנזק לאמון הציבור, את הריסוק שהרגיש מחנה שלם של התקווה שהוא תלה בבני גנץ – את זה מאותו רגע כבר אי-אפשר יהיה להחזיר.

תמר זנדברג: גם אתם שומעים את זה, אתם יודעים את זה – אתם יודעים שהם מחכים לראות אם ללכת לבחירות רביעיות או לא.

תמר זנדברג: זאת הסיבה שאתם כל כך לחוצים להעביר את החוק הזה לפני יום חמישי.

תמר זנדברג: מה יקרה ביום חמישי?

תמר זנדברג: יהיה איזה ציון דרך בהחלמה מהקורונה?

תמר זנדברג: תהיה איזו יציאה חברתית-כלכלית מהמשבר?

תמר זנדברג: פתאום עסקים יעברו לקחת הלוואות מהקרן עם ערבות ממשלתית?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: ביום חמישי אתם אמורים לחתום לביבי על המנדט, ואז אתם תהיו עוד יותר קווץ' או פלסטלינה בידיים שלו.

תמר זנדברג: אז אתם ממהרים, אתם רצים-אצים לנסות לחוקק את החוק בזמן שחברי הליכוד מזמן הפקירו אתכם בוועדה.

תמר זנדברג: ואז, כשמקשיבים לכם טוב, אתם אומרים עוד משפט: אנחנו נשפיע מבפנים.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לספר לכם על משפט מפורסם שנהגה להגיד שולמית אלוני: רק תולעים משפיעות מבפנים.

תמר זנדברג: כל השאר, עם הכבוד העצמי שלהם, עושים משהו; לא נכנסים פנימה ומתחילים, כביכול, להשפיע מבפנים.

תמר זנדברג: ואם במשל הזה ממשלת הימין ונתניהו וממשלת השחיתות הזאת זה התפוח הרקוב, אז אתם יכולים לתאר לעצמכם באיזה תפקיד אתם.

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

תמר זנדברג: רק מילה אחרונה, אדוני היושב-ראש, למקרה שהממשלה הזאת כן תקום – למרות שהסיכוי לזה יורד בכל שעה שעוברת – למקרה שהממשלה הזאת כן תקום, אתם, שרק לאחרונה נבחרתם לכנסת ובעצם לא ממש כיהנתם כהונה שלמה, כי כל הזמן היו בחירות מקדנציה לקדנציה בשנה האחרונה, אתם תיווכחו מה זה אופוזיציה.

תמר זנדברג: וכל הדיבור שלכם על לצעוק מהיציע והשפעה מבפנים – אתם תראו איך זה נראה כשיש כאן אופוזיציה שבאמת תמרר לכם את החיים עד שאתם תצטערו שנכנסתם לממשלה הזאת.

תמר זנדברג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רם שפע – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת קרן ברק.

איתן גינזבורג: אתה כבר הולך הרבה יותר טוב, מתן.

מתן כהנא: תודה.

איתן גינזבורג: אני רואה שאתה מתרגל.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר שטייניץ, בעיניי, אחדות היא צו השעה, ואני חושב שבני גנץ עשה את הדבר הנכון, עם כל ההשמצות שהוא סופג, ואיתנו או בלעדינו זה פחות קריטי.

מתן כהנא: אני מציע לכם להקשיב, האוזר והשר שטייניץ.

מתן כהנא: אני חושב שהסכם קואליציוני שכולל בתוכו שינוי של כל כך הרבה חוקי-יסוד זה דבר רע מאוד, במיוחד חוקים שמחלישים את הכנסת.

מתן כהנא: החוק הזה של רוב של 75, החוק שמכריח את הכנסת – שקובע לכנסת מי יכול להיות ראש ממשלה אם הממשלה תיפול ומי לא יכול להיות ראש הממשלה אם הממשלה תיפול; אם 12 ח"כים של מפלגה אחת בוגדים ועוברים לצד השני, מה קורה, מי כן יכול להיות ראש ממשלה ומי לא יכול להיות ראש ממשלה – יש פה חוקים שמגבילים את הכנסת.

מתן כהנא: אנחנו, אנשי הימין, כבעלי תפיסת עולם של שמרנות משפטית, קוראים כל הזמן לבג"ץ להימנע מלהתערב בעבודת הכנסת.

מתן כהנא: אנחנו קוראים להפרדה יותר ברורה בין הרשויות.

מתן כהנא: אני אומר לכם שחקיקת חוקי-יסוד כל כך עקומים בדרך כל כך עקומה זה כאילו שאנחנו מתחננים לבג"ץ להתערב בעבודת הכנסת, אבל הפעם זה גרוע במיוחד, כי אנחנו קוראים להם להתערב בחוקי-יסוד, וזה חמור שבעתיים, וזה מדרון חלקלק מאוד שאנחנו בעצמנו נקרא לבג"ץ להתערב בחקיקת חוקי-יסוד.

מתן כהנא: ועדיין אני אומר פה לשופטי בג"ץ: גם אם זה יגיע אליכם בטעות, אני קורא לכם לא לגעת בעבודת הריבון, שזה אנחנו פה בכנסת.

מתן כהנא: ואני אומר פה לליכוד: אם כבר החלטתם לפתוח חוקי-יסוד כדי לעשות את ההסכם הקואליציוני הזה, אז אנחנו נציע בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית להוסיף פסקאות התגברות שהליכוד הציע אותן, ואנחנו משוכנעים שהליכוד וכל הקואליציה כאיש אחד בלב אחד יעמדו מאחורי החקיקה הזאת של פסקות ההתגברות כדי לרסן את בג"ץ.

מתן כהנא: תודה רבה לכולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כהנא.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלון שוסטר – אינו נוכח; חברת הכנסת פנינה תמנו – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל שיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת אתי עטייה – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיקי זוהר – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – אינה נוכחת; חבר הכנסת ניר ברקת – אינו נוכח; חברת הכנסת אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת; חבר הכנסת גדעון סער – אינו נוכח; חבר הכנסת משה יעלון – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: בוא תעלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, מלכיאלי.

תמר זנדברג: זה לא ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: כן, אבל הוא פספס בדקה, אז – – –

קריאה: לא שלחו לי.

קריאה: עכשיו שלחו לי.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: קראתי.

איתן גינזבורג: קראתי.

איתן גינזבורג: תראה כמה עברו מאז.

אחמד טיבי: אז אני מבקש.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לברכות – – –

תמר זנדברג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, לא חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: אכן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להצטרף לברכות לאבישי ברוורמן, לנעמי סטוצ'ינר, ורד נעם, גדעון רכבי, הרב יעקב אריאל, דני זמיר, שרה ברייטברג, בנימין זאב קדר, אברהם בן-צבי ועוד, שזכו בתואר היוקרתי חתן פרס ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל את עצמי: ריבונו של עולם, אותה ועדה חשובה, אותה ועדה יוקרתית שאמורה לקבוע מי זוכה בפרס ישראל, לא מצאה ספרדי אחד, מזרחי אחד, שראוי לתואר חתן פרס ישראל?

מיכאל מלכיאלי: אותה ועדה שגם קבעה את אותן דמויות שאמורות להתנוסס על השטרות לפני כמה שנים – לא מצאו משורר אחד מזרחי, ספרדי, איזה רב ספרדי, איש תרבות, שאפשר לפרגן לו? רבותיי, אני באמת מפנה את השאלה הזאת לשר החינוך הרב רפי פרץ, שאני סומך עליו שישנה לפחות לשנה הבאה וכן יקבע שמגיע לאדם מזרחי אחד הפרס הזה; לא אחד – לפחות 50% מהם.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אנחנו נמצאים בזמן לא פשוט, בזמן שכולם עסוקים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מחזקים את הצוותים הרפואיים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אני רוצה לומר כמה מילים על אנשים שלא תמיד נמצאים בפרונט: כמובן, השר הרב דרעי, שלקח על עצמו את הטיפול בנושא המגזר החרדי בזמן שהרבה התעלמו ולא ידעו לטפל נכון במגזר הזה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לשבח שני אנשים שעזבו את כל עיסוקיהם כבר כמה חודשים ועסוקים רק בטיפול מבוקר ועד ערב שלא על מנת לקבל פרס – אני רוצה לציין את הרב יהודה אבידן ואת הרב אבשלום אוחיון, אברשה, שמבוקר ועד ערב עושים עבודת קודש שלא על מנת לקבל פרס, משעות הבוקר המוקדמות עד שעות הלילה, בטלפון, לשנע חולים, לעזור למשפחות באוכל.

מיכאל מלכיאלי: האנשים האלה – הם ראויים לפרס ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אם אותה ועדה לא מצאה מזרחים, אני יכול לעזור לה למצוא אנשים שבשקט, בלי הרבה רעש, עושים מבוקר עד ערב למען אותו ציבור מוחלש.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שלקראת השנה הבאה אנחנו נראה ייצוג הולם עבור הציבור המזרחי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: האמת היא שאנחנו מדברים הרבה על ההיבטים הרפואיים של הפנדמיה הזאת, אבל אנחנו צריכים לדבר גם על ההיבטים החברתיים והכלכליים ועל המצוקה של מגזרים רבים וקבוצות רבות במשק.

אחמד טיבי: דיברתי על תיירות ועל מלונאות, ואני רוצה לדבר גם על המצוקה של משרדי נסיעות; לדבר שוב ושוב על עסקים קטנים, על הקושי להשיג מענק, והמענק הוא חד-פעמי; על סירוב הבנקים לתת ארכה של חצי שנה להחזר הלוואות; לדבר על המורים והמורות, ובעיקר על המורים, המורות והמנהלים של החינוך המיוחד שחזרו.

אחמד טיבי: אגב, בניגוד לדיווח של משרד החינוך, אדוני היושב-ראש, זו לא חזרה של 97%.

אחמד טיבי: הדיווחים האלה, אני לא יודע מאיפה הם.

אחמד טיבי: אני מקבל דיווחים אחרים על אחוזים בודדים שחוזרים, יוסף, לבתי ספר של החינוך המיוחד.

אחמד טיבי: בחוץ יש הפגנה של גננות בגנים פרטיים, ובצדק הן מפגינות.

אחמד טיבי: חברי אנטאנס דיבר בבוקר גם על האומנים ועל אולמות חתונות.

אחמד טיבי: עכשיו התקשר אליי סברי, בעל אולם חתונות, וגם עסאם קאדרי התקשר אלינו.

אחמד טיבי: תהיה ישיבה – היבה מארגנת ישיבה של הרשימה המשותפת בנושא הזה.

אחמד טיבי: חשוב להקשיב כמה חודשים הם בלי עבודה – – –

קריאה: – – –

אחמד טיבי: כל העונה.

אחמד טיבי: כל העונה.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: הם הפסידו את כל העונה שבה הם עובדים, ואני מכיר רבים מהם – אנחנו מיודדים, חברים, ואני מקשיב למצוקה שלהם.

אחמד טיבי: אני גם רוצה להמשיך להקשיב לשיר ולזמר המעולה והמיוחד שלהם.

אחמד טיבי: יש עוד נושא, אנטאנס, אדוני היושב-ראש – נושא הדייגים.

אחמד טיבי: מדברים על הקלות, ספורט.

אחמד טיבי: למה לא לאפשר לדייגים לחזור לעבוד באופן מבוקר, לפרנס את המשפחות שלהם?

אחמד טיבי: אף אחד לא מזכיר את הנושא הזה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, נושא מענק האבטלה – – –

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: האתר wazcam ויזיד דהאמשה, שעובד שם, יצאו במבצע מצוין לגבי עשרות אלפים שהגישו ולא קיבלו, שלא מצליחים להגיש את המענקים האלה.

אחמד טיבי: האנשים האלה זקוקים, והפכו להיות נזקקים.

אחמד טיבי: לכן אני מברך על המבצע הזה, וחשוב, חברת הכנסת רגב, להקשיב – – –

איתן גינזבורג: השרה, השרה רגב.

אחמד טיבי: חברת הכנסת, השרה – אגב, היא בדרך כלל מוסיפה עוד תואר בשם שלה.

אחמד טיבי: לדמי האבטלה ולמענקי האבטלה – אלה משפחות שזקוקות למענק הזה, ואנחנו צריכים להקשיב ולעשות הכול, גם בוועדת הכספים, גם בהחלטות ממשלה, ובעיקר בסיוע של כל הסיעות, אדוני היושב-ראש, כדי להביא מזור לאנשים האלה.

איתן גינזבורג: אכן.

איתן גינזבורג: זה חשוב.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: סמי אבו שחאדה, בבקשה, אדוני – אחרון הדוברים.

איתן גינזבורג: אני קורא לחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם החדשים.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לכם שאנחנו עדיין בכללי הקורונה.

איתן גינזבורג: לאחר חבר כנסת אבו שחאדה – הצבעה שמית, או אלקטרונית, אנחנו נראה לפי הדרישה.

איתן גינזבורג: אבל לשבת במקומות.

איתן גינזבורג: הוא אחרון הדוברים לפני סיכום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, צוהריים טובים – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: השרה חוטובלי, תודה.

ציפי חוטובלי: זה מותר, אגב.

ציפי חוטובלי: ברוך הבא – – –

איתן גינזבורג: ברוך הבא.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: זו כבר פעם שנייה שאת מעירה לי על ניהול הישיבה.

סמי אבו שחאדה: צוהריים טובים, אני רוצה להזכיר לכולם ללכת כמה ימים אחורה, כשכל התקשורת וחלק גדול מהאנשים המיועדים להיכנס לקואליציה דיברו על חקיקה פרסונלית, וכמה רעה היא חקיקה פרסונלית, וכמה לא פייר זה לעשות חקיקה פרסונלית, וכמה זה מסוכן לעשות חקיקה פרסונלית.

סמי אבו שחאדה: ואז אנחנו מקבלים תיקון לחוק-יסוד: הממשלה בדמות הנייר שקיבלנו היום, שהוא גם סוג אחר של חקיקה פרסונלית, רק שזה לא person אחד הפעם – זה חוק שאנחנו אמורים לשנות, לתקן בשביל שניים.

סמי אבו שחאדה: אבל גם כשזה שניים זו חקיקה פרסונלית; זה לא משנה את היותו חקיקה פרסונלית, ואם היא רעה, חקיקה פרסונלית, אז היא תמיד רעה, ואם היא טובה אז היא תמיד טובה.

סמי אבו שחאדה: אני לא מבין את המלחמה העקרונית שהייתה נגד החקיקה הפרסונלית בתקשורת ובמבנה הזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מדברים פה על חוק רגיל.

סמי אבו שחאדה: מדובר על חוק-יסוד שברור לכולם שהתיקון שלו לא יעבור בצינורות הנכונים ואנחנו לא נעשה את זה בצורה מתוקנת, ועם זאת כולם מתעקשים להעביר את התיקון לחוק-יסוד: הממשלה.

סמי אבו שחאדה: ואם כן, אז אני רוצה להצטרף לתומכים בחוק הזה, ואני רוצה לבקש תיקון אחד קטן, כבוד היושב-ראש, כדי שנוכל גם אנחנו להצביע בעד החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: אם כבר תופרים את החוק בדיוק לבנימין את בנימין, אז אני רוצה להציע תיקון קטן כדי שנצטרף, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להציע שראש ממשלה במדינת ישראל צריך לשאת את השם בנימין, וכדי שלא יהיו אי-הבנות – כי יש שניים עכשיו – צריך גם שיהיה נשוי לאישה בשם שרה.

סמי אבו שחאדה: העדיפות – עם ילד בשם יאיר.

סמי אבו שחאדה: ואז את החוק הזה יהיה אפשר להעביר גם בלי רוב בכנסת, אבל לשינוי לחוק הזה יהיה צורך ב-120 חברי כנסת.

סמי אבו שחאדה: עם תיקון כזה יהיה אפשר בכלל שכולנו נצביע בעד.

סמי אבו שחאדה: אז אני מציע אולי למי שמביא לנו פה את החוק לעשות את התיקון הקטן הזה ואז להביא לנו מחדש.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נשקול.

סמי אבו שחאדה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת צביקה האוזר יסכם את הדיון, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, כאחד מיוזמי החוק שמורה לך הזכות לסכם את הדיון.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אט-אט חברי הכנסת מתאספים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אבקש לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: השרה גמליאל, ברשותך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

תמר זנדברג: תגיד לי, צביקה, אתה לא מתבייש?

תמר זנדברג: אתה הולך לקבל כסף מהחוק הזה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: אתה הולך לקבל כסף מהחוק הזה – – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת זנדברג, אם לא שמת לב, זה חוק-היסוד, זה לא החוק הבא.

איתן גינזבורג: החוק הבא מתייחס למה שאת מדברת עליו.

צבי האוזר: הינני מסכם את חוק-היסוד, ואני אייחד אותו, אייחד את נאומי, במיוחד בשבילך – –

תמר זנדברג: תתבייש.

צבי האוזר: – – נאום שהוא בזכות האחדות, גב' זנדברג – –

תמר זנדברג: כן, ממש – – –

צבי האוזר: – – בגנות הפילוג ובגנות הדה-קונסטרוקטיביות שכה בלהט את מייצגת אותם, כה בחדווה.

תמר זנדברג: בכל דבר – – –

צבי האוזר: כל דבר – לפרק, להרוס, למרר, לנאץ, להשמיץ, לפלג.

תמר זנדברג: – – –

צבי האוזר: אז רגע אחד בזכות האחדות.

תמר זנדברג: תוותר על הכסף – – –

צבי האוזר: ואני מדבר בפרספקטיבה במיוחד בשבילך, חברת הכנסת זנדברג, בפרספקטיבה של 100 שנה איך הגענו עד הלום.

תמר זנדברג: תוותר על הכסף, ואז נראה אותך מדבר על אחדות.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום, ו' באייר, אנחנו מציינים 100 שנים לוועידת סן רמו.

צבי האוזר: אנחנו רגילים בחודש אייר, בה' באייר, לציין, בניגוד לרוח הדה-קונסטרוקטיביות, את הקמת המדינה, הכרזת המדינה, חידוש ריבונות העם היהודי בארץ ישראל.

צבי האוזר: אבל בו' באייר – ויש שיגידו שזה בעצם היה בז' באייר – ששת נציגי המעצמות שניצחו במלחמת העולם הראשונה התכנסו בעיירה קטנה על הריביירה באיטלקית ודנו במה שלימים מכונה החלטות ועידת סן רמו.

צבי האוזר: חברי המעצמות דאז, המדינות המנצחות – בריטניה הגדולה, צרפת, איטליה, יפן, יוון, בלגיה, וארצות הברית הייתה המשקיפה – התכנסו וקבעו היסטורית, תקדימית, שתי החלטות שאז נחשבו חדשניות, בלתי נתפסות, קונסטרוקטיביות, בונות ולא הורסות:

צבי האוזר: רעיון אחד היה רעיון המנדט – לא עוד מדינות מנצחות שכובשות ושולטות אלא מדינות שמנהלות אזור ומנהלות את השטח שנכבש.

צבי האוזר: מה שהיה האימפריה העות'מאנית במשך כ-400 שנה – הרעיון היה להחיל מנדטים, ובשטח הזה נקבעו שלושה מנדטים: המנדט על עיראק, המנדט על סוריה ולבנון והמנדט על ארץ ישראל.

צבי האוזר: הכוונה הייתה שהמדינות המנצחות יעזרו לעמים המקומיים להתקדם, ובסופו של יום להכריז על ריבונות.

צבי האוזר: אבל הרעיון החדשני, הייחודי, שהיה בהחלטת סן רמו – לא רק עצם רעיון המנדט אלא במנדט הארץ ישראלי – הרעיון היה להקים בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.

צבי האוזר: זאת אומרת, מטרת המנדט שהיה בשטח של ארץ ישראל, להבדיל מהמנדט על סוריה ולבנון והמנדט על עיראק, הייתה לא להקים בית לאומי לתושבים המקומיים, אלא לייחד את החלק הזה במזרח התיכון לתקומתו של העם היהודי, כאשר רוב העם היהודי אז יושב מחוץ – – –

יוסף ג'בארין: – – –

איתן גינזבורג: אני מבקש שלא להפריע, חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: ומה עם הפלסטינים – – –

איתן גינזבורג: אני מבקש שלא להפריע, חבר הכנסת ג'בארין.

איתן גינזבורג: תודה.

צבי האוזר: רוב העם היהודי אז יושב מחוץ – –

יוסף ג'בארין: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ג'בארין, תודה.

צבי האוזר: – – לארץ ישראל.

צבי האוזר: אגב, הרעיון הזה של ועידת סן רמו מאושר מייד לאחר מכן על ידי חבר הלאומים – 51 מדינות מאמצות את אותו רעיון, שהיה לפני כן הכרזה – –

יוסף ג'בארין: המצאת ההיסטוריה.

צבי האוזר: – – הכרזת בלפור של בריטניה, המעצמה ששלטה, אבל זו הייתה הכרזה פוליטית, והחלטות סן רמו הפכו אותה לחלק מהמשפט הבין-לאומי: להקים בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.

קריאה: איזה סיכום נפלא לדיון.

צבי האוזר: זה היה רעיון חדשני מבחינה בין-לאומית, אי שם לפני 100 שנה, ב-1920.

צבי האוזר: אגב, ההחלטה של סן רמו, שאושררה בחבר הלאומים, על ידי 51 מדינות, אחרי זה ב-1946, כשהאו"ם קם ונכנס לנעלי חבר המדינות, במגילת האו"ם אושררו המנדטים שניתנו למעצמות על מטרתם הקונקרטית, לרבות המנדט על ארץ ישראל – מטרתו הקונקרטית: בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.

אנטאנס שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שחאדה, תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: תדבר על שיבת הפליטים.

צבי האוזר: כן, רבותיי, היום לפני 100 שנה, למגינת ליבם של חלק מהאנשים שיושבים כאן – – –

סמי אבו שחאדה: – – – לסבך אותך לדבר בשם האו"ם – לא כדאי.

סמי אבו שחאדה: אני במקומו לא הייתי מדבר בשם האו"ם.

סמי אבו שחאדה: אם הייתי כובש לא הייתי מדבר בשם האו"ם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שחאדה, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: במקום דרך ארץ, תלך לתנועת כך – – –

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

יוסף ג'בארין: אולי תתייחס לרוטציה?

יוסף ג'בארין: עדיף.

צבי האוזר: בואו נסתכל ונראה מה התרחש במהלך 100 השנים האחרונות בשלושת המנדטים – – –

סמי אבו שחאדה: התרחש כיבוש.

סמי אבו שחאדה: מיליונים של אנשים עד היום לא בבתים שלהם.

סמי אבו שחאדה: מיליונים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: שמענו את הקריאה.

סמי אבו שחאדה: אדוני – – –

איתן גינזבורג: אדוני, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

ג'אבר עסאקלה: זה כרטיס לממשלה גזענית.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת עסאקלה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, תודה רבה לך.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תתבייש לך.

סמי אבו שחאדה: תתבייש.

צבי האוזר: מה קרה?

צבי האוזר: מה קרה?

צבי האוזר: יש בעיה עם החלטות סן רמו?

צבי האוזר: לא קיבלתם את זה ב-1920, לא קיבלתם את זה ב-1947, לא קיבלתם את זה ב-1948, לא קיבלתם את זה ב-1967, אתם לא מקבלים את זה 100 שנה אחרי.

צבי האוזר: 100 שנה אתם לא מקבלים את הרעיון הזה של הזכות להגדרה עצמית לעם היהודי בארץ ישראל.

סמי אבו שחאדה: למה אתה משקר לציבור?

סמי אבו שחאדה: אבל זה לא נכון.

סמי אבו שחאדה: אדוני, לך תלמד היסטוריה.

סמי אבו שחאדה: זה לא נכון.

צבי האוזר: כן, גם ב-1920 התנגדתם.

צבי האוזר: גם ב-1947 התנגדתם.

צבי האוזר: אז בוא תיתן לי להמשיך, בבקשה.

צבי האוזר: תן לי להמשיך – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, שמענו אותך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: לפחות תגיד אמת.

צבי האוזר: מה קרה?

צבי האוזר: מה קרה?

צבי האוזר: מרצ לא יכולה לציין 100 שנה לסן רמו?

ניצן הורוביץ: מה זה הנאום הזה?

צבי האוזר: חבר הכנסת הורוביץ, איזו בעיה יש לך עם ההכרה של בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל לפני 100 שנה?

צבי האוזר: מה מרצ עשתה לציון האירוע?

עפר שלח: הנאום הזה הוא להזהיר את הקואליציה – – –

צבי האוזר: אמשיך, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: לקחו 6 מיליון שקלים.

סמי אבו שחאדה: לקחו 6 מיליון שקלים לכיס.

צבי האוזר: בפרספקטיבה של 100 שנה, נסתכל על שלושת המנדטים שניתנו לפני 100 שנה: מה גורלו של המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון?

צבי האוזר: האם המנדט הצרפתי, שמטרתו הייתה לתת עצמאות לעמים כדי להביא קדמה ושלום – האם במלאת 100 שנים למנדט מה שמתרחש היום בסוריה ולבנון מסמל את השאיפה של המוסד הבין-לאומי, של אומות העולם, לקדמה?

צבי האוזר: האם מה שמתרחש היום בסוריה ובלבנון מסמל את השלום?

צבי האוזר: התשובה היא תשובה שלילית: לא ולא.

קריאות: – – –

צבי האוזר: לצערנו, לצער כולם, אלה שישבו בסן רמו לפני 100 שנה – האם זה היה חזונם?

צבי האוזר: נדמה לי שכל איש הגון יסכים שמה שמתרחש כאן איננו עומד בציפיות של המעצמות שקבעו את רעיון המנדט על סוריה ולבנון לפני 100 שנה.

צבי האוזר: נעבור למנדט השני, המנדט בעיראק.

סמי אבו שחאדה: אבל צריך להמשיך את המנדט – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, מספיק, מספיק עם ההערות.

סמי אבו שחאדה: הוא יביא לשם נאורות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק עם ההערות.

איתן גינזבורג: די.

סמי אבו שחאדה: הוא יביא נאורות לג'ונגל.

צבי האוזר: יש לנו פה חברי כנסת ממוצא כורדי?

איתן גינזבורג: הוא יכול לסכם את החוק שגם הוא הגיש.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: הוא עושה את זה, אתם מפריעים לו.

איתן גינזבורג: אתם מפריעים לו, חבר הכנסת הורוביץ.

סמי אבו שחאדה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת האוזר.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, היו פה בשנים האחרונות כמה דיונים שהוקדשו לנעשה בעיראק – –

אוסאמה סעדי: – – – מסית, גזען.

צבי האוזר: – – שהוקדשו למה שמתרחש בין העמים המרכיבים את מה שמכונה מדינת עיראק: הכורדים – הכורדים בעיראק, הכורדים בצפון סוריה, היזידים ואחרים.

צבי האוזר: האם בפרספקטיבה של זמן מה שמתרחש היום במה שמכונה "האביב הערבי", קרוב ל-100 שנה אחרי סן רמו, האם המצב הנוכחי – הסטנדרטים של שלום ושל קידמה, הערכים ההומניסטיים – האם הם עומדים בציפיות המעצמות, אומות העולם, שלפני 100 שנה, בדיוק היום, קבעו שבאזורים האלה יוקם מנדט?

תמר זנדברג: – – –

צבי האוזר: האם אדם הגון, בין שהוא חבר הרשימה המשותפת, בין שהוא חברי ניצן הורוביץ, איש מרצ – –

ניצן הורוביץ: כמה זמן אתה מקשקש במוח?

צבי האוזר: – – האם אדם הגון היה אומר שהמתרחש היום באזורים האלה עומד בציפיות של אותן תפיסות נאורות, תפיסות שרצו לקדם שלום וקדמה?

ניצן הורוביץ: די כבר.

ניצן הורוביץ: כמה זמן אתה מקשקש?

סמי אבו שחאדה: תעשה טובה, אל תביא נאורות כמו שלך.

סמי אבו שחאדה: תעשה טובה.

צבי האוזר: התשובה היא: לא.

סמי אבו שחאדה: אין כיבוש נאור.

צבי האוזר: ולכן, אדוני היושב-ראש, נפנה את תשומת ליבנו – – –

יוליה מלינובסקי: סליחה, מה זאת האפליה הזאת?

יוליה מלינובסקי: למה לחבר הכנסת האוזר אתה נותן יותר זמן?

יוליה מלינובסקי: שלוש דקות זה שלוש דקות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת האוזר מסכם את הדיון, והוא משיב לכל מי ששאל.

איתן גינזבורג: אין הגבלת זמן לכך, לכן אני מבקש מחברת הכנסת מלינובסקי לשבת.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת האוזר.

צבי האוזר: תודה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: לאחר שבחנו בחלוף 100 שנים את המתרחש במנדט ובשטחים שעליהם היה המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון, ואחרי שבחנו בפרספקטיבה של זמן – בדיוק היום, ו' באייר – את המתרחש בשטח של המנדט הבריטי בעיראק, ניגש עכשיו הבית הזה, כנסת ישראל, לתת דעתנו לכמה דקות למתרחש במה שהיה המנדט בארץ ישראל – אותה תפיסה חדשנית של אומות העולם, של המעצמות המנצחות, להקדיש את השטח הזה, הקטן באופן יחסי, פיסת טריטוריה קטנה, מכל השטחים ששוחררו או שנכבשו מהאימפריה הטורקית, האימפריה העות'מאנית, ששלטה כאן 400 שנה; אותה פיסת אדמה שהוקדשה למימוש חזון הנביאים, חזון של אלפי שנים, לאפשר לעם היהודי – –

סמי אבו שחאדה: – – –

צבי האוזר: – – לחזור למולדתו, לכברת הארץ שלו; ב-1920, כשיושב היפני יחד עם האיטלקי, היווני יחד עם המשקיף האמריקני, הצרפתי יחד עם האנגלי, ומעלים רעיון אולי בלתי נתפס אז – כן, במסגרת אותה הסכמה, ובלי לחצים ובלי מניפולציות, מכריעים הכרעה היסטורית: לאפשר לעם היהודי, שבאותה העת יושב ברחבי העולם, אחרי אלפיים שנות גלות, לשוב לארצו – –

סמי אבו שחאדה: ולכבוש אותו – –

צבי האוזר: – – ואת אותו מנדט שנותנים בידי הבריטים, מכווינים את הבריטים, מתנים את המנדט הבריטי – –

סמי אבו שחאדה: – – ולגרש אותו ולהרוס לו את החיים – – –

צבי האוזר: – – במטרה שאינך מקבל עד היום – –

סמי אבו שחאדה: אנחנו – – –

צבי האוזר: – – במימוש ריבונות לעם היהודי.

סמי אבו שחאדה: לפני – – – הציוני – – –

צבי האוזר: חבר הכנסת שחאדה, אני יודע שאתה לא מקבל את זה.

סמי אבו שחאדה: ברור שאני לא מקבל את זה.

צבי האוזר: בשביל זה אנחנו לא נמצאים באותו צד.

סמי אבו שחאדה: ברור שלא מקבל.

צבי האוזר: הגם שאתה כאן, בפרלמנט של המדינה הזאת, וטוב שכך.

סמי אבו שחאדה: – – – ונלמד אותך גם היסטוריה – –

צבי האוזר: טוב שאתה משפיע ומשמיע עמדותיך – –

סמי אבו שחאדה: – – מתוך הפרלמנט.

צבי האוזר: – – אבל אינך מקבל את אותה הכרעה היסטורית של 1920.

סמי אבו שחאדה: להפך, אני בעד לחיות פה בשוויון.

צבי האוזר: אינך מקבל את אותה הכרעה של 1947; אינך מקבל את מגילת העצמאות של 48'.

סמי אבו שחאדה: להפך, אני רוצה לתת לך שוויון – – –

צבי האוזר: רק אתמול ציינו 72 שנים להכרזת העצמאות שאינך מקבל אותה.

סמי אבו שחאדה: להפך, אני רוצה לתת לך שוויון פה.

תמר זנדברג: – – – חבל.

סמי אבו שחאדה: אבל זה סיכום מצוין לדיון.

סמי אבו שחאדה: זה אומר מה רמת ההבנה פה.

צבי האוזר: ואני אסכם שבפרספקטיבה של 100 שנה – –

סמי אבו שחאדה: סיכום מדהים לדיון.

סמי אבו שחאדה: קלעת בול.

צבי האוזר: – – זה המנדט היחיד שעמד בציפיות אומות העולם.

צבי האוזר: מה שמתרחש כאן, במדינת ישראל, עומד בתנאי הקדמה, השלום, הערכים – –

ניצן הורוביץ: 3 מיליון שקל.

קריאות: – – –

צבי האוזר: – – והוא מהווה הכרעה היסטורית חשובה לאומות העולם, וכמובן לעם ישראל.

קריאות: – – –

צבי האוזר: ולכן התחלתי בזכות האחדות ובגנות הפילוג.

ניצן הורוביץ: 3 מיליון שקל.

ניצן הורוביץ: 3 מיליון שקל.

צבי האוזר: ולסיכום החוק הזה, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להילחם על אופייה ודמותה של ישראל.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לעשות הכול בעת הזאת כדי להקים ממשלת אחדות.

צבי האוזר: זה צו השעה, זה כורח הזמן.

צבי האוזר: אנחנו צריכים להמשיך עם אותו חזון ציוני ולקחת את המדינה הזאת קדימה, לא בגישה דה-קונסטרוקטיבית, הרסנית, פלגנית, משסעת, כמו שחבריי מציעים – –

קריאות: – – –

צבי האוזר: – – אלא לנסות ולהתגבר על המחלוקת ולהביא אחדות למדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: – – –

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה לחבריי.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת צביקה האוזר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההליך יהיה כזה: ראשית, אני מבקש מכל חברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

איתן גינזבורג: ההצבעה הזאת תהיה הצבעה שמית, על פי בקשת הממשלה ובקשת סיעות יש עתיד וישראל ביתנו.

איתן גינזבורג: חתימות של 20 חברי כנסת הוגשו לי, ועל כן ההצבעה תהיה שמית.

איתן גינזבורג: מי שנמצא ביציע הציבור – יש לכם שם מיקרופונים שמפוזרים.

איתן גינזבורג: אני אבקש שכל מי שמצביע יגיע למיקרופון ויאמר את הצבעתו.

איתן גינזבורג: ואני מבקש מחברי הכנסת לשמור על מקום ישיבתם על מנת שההצבעה תיערך בצורה מסודרת.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממזכירת הכנסת להקריא את השמות, ומחברי הכנסת – לא להפריע בזמן ההצבעה.

איתן גינזבורג: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – נגד סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גלעד ארדן – בעד גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – בעד אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – בעד עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד אסף זמיר – בעד תמר זנד

ירדנה מלר-הורוביץ: ברג – נגד ציפי חוטובלי – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד מיקי חיימוביץ' – בעד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – נגד יעקב טסלר – בעד חילי טרופר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – נגד מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – נגד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – בעד סונדוס סאלח – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – נגד ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – נגד מאיר פרוש – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – בעד אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יזהר שי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – נגד איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – בעד

איתן גינזבורג: נחזור על השמות של מי שלא נכח באולם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – בעד ישראל אייכלר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שנוכח ושמו לא הוקרא או שלא זכה להצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, שנייה למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: 72 בעד, 31 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ממשלת חילופים) התקבלה בקריאה ראשונה – 72 בעד, 31 נגד – והיא חוזרת לדיון בוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ממשלת חילופים).

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/840).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק ממשלת חילופים (תיקון חקיקה והוראת שעה), התש"ף

איתן גינזבורג: –2020, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: יציג את החוק חבר הכנסת צביקה האוזר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש – – –

אוסאמה סעדי: אוה, הגזען – – – תתבייש לך, לא רוצים לשמוע אותך, יא גזען – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, תן לחברי הכנסת – –

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת סעדי.

צבי האוזר: – – כמו שנאמר בנאומי הקודם, שממשיכים את אלה שלא קיבלו – לא ב-1920, היום לפני 100 שנה, לא ב-1947, לא ב-1948, לא ב-1967, ועד היום – –

אוסאמה סעדי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי – – –

אוסאמה סעדי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, תודה רבה.

צבי האוזר: – – אינם מקבלים את ההסדר המכונן של מדינת ישראל – –

אוסאמה סעדי: תתבייש.

אוסאמה סעדי: איזו בושה.

צבי האוזר: – – כן, כן, הבית הזה, שנבנה ונותן את אותה זכות הביטוי, חופש ביטוי, וטוב שכך, שלאנשים כמו חבר הכנסת סעדי יינתן חופש ביטוי מלא, יינתן חופש הביטוי גם ברגע הקשים, ולא הקלים, ורק בגלל אותה הצלחה היסטורית של כינון הדמוקרטיה הישראלית כאן בישראל.

עופר כסיף: אין לך מושג איזו דמוקרטיה.

צבי האוזר: אדוני, התבקשתי להציג את הצעת חוק ממשלת חילופים (תיקון חקיקה והוראת שעה), התש"ף–2020.

צבי האוזר: הצעת החוק הזאת היא הצעת החוק הנלווית להצעת החוק הראשית, שדנו בה ואישרנו אותה, לשינוי הצעת חוק-יסוד: הממשלה.

צבי האוזר: פה יש תיקון לחוק הממשלה.

צבי האוזר: בקצרה, סעיף 1 קובע בעצם הסדר זהה בין ראש הממשלה לראש הממשלה החלופי בכל הקשור לקבוע בסעיף 4 המקורי לחוק הממשלה.

צבי האוזר: בנוסף, הוא קובע חובת פרסום ברשומות של הפעולות הנגזרות מהאמור בשינוי בחוק-היסוד.

צבי האוזר: סעיף 2 קובע הסדר שוויוני בין כל חברי הכנסת והסיעות המוכרות כחוק, קרי, כל 120 חברי הכנסת יקבלו מימון שוטף כחלק ממימון המפלגות באופן שוויוני, שהרי שוויון הוא עקרון יסוד בשיטה הדמוקרטית, ובפרט בכל מה שקשור לחוקי בחירות ולחוקים הקשורים למימון שוק הרעיונות והדעות במדינה הדמוקרטית, מדינת ישראל, שכפי שהזכרתי, לפני כ-100 שנים בסן רמו, ממש ברגעים אלה, דנו בחזון הקמתה.

צבי האוזר: והתיקון הזה מאפשר לסיעה שהתפלגה מסיעה שהיא עצמה קמה עקב התפלגות לקיים את אותו קשר ארגוני ורעיוני כפי שמתחייב מהחוק ומהשיטה הדמוקרטית, כאמור, בצורה שוויונית מלאה.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת האוזר.

איתן גינזבורג: נתחיל ברשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשונת הדוברים תהיה חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חברת הכנסת איילת שקד – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת מלינובסקי, שלוש דקות.

יוליה מלינובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על משהו שכולנו מאוד אוהבים – על החיילים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מאוד אוהבים לדבר על הצבא, על החיילים, כמה אנחנו מחויבים לחיילים וכמה אנחנו מצדיעים להם.

יוליה מלינובסקי: עד כה הכול נכון, אבל כאשר מדובר על חיילים ספציפיים שיש להם שם ופנים – אופס, כולם מוצאים משהו אחר על מה לדבר ולהצדיע.

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק הפתגם, אתה יודע: כולם אוהבים עלייה ואף אחד לא עולים.

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק הסיפור.

יוליה מלינובסקי: אז יש קבוצה, חיילים בודדים וחסרי עורף משפחתי, שזה או עולים חדשים שבאו מחו"ל והתגייסו לצבא ההגנה לישראל, או חרדים לשעבר או לא לשעבר שבחרו כן לשרת את המדינה ואז המשפחות פשוט זרקו אותם לרחוב, או חבר'ה מיישוב ערבי שהחליטו שהם כן רוצים לשרת, או ממשפחות קשות יום שנפלטו מהבית.

יוליה מלינובסקי: חיילים בודדים וחסרי עורף משפחתי – כל יום טקסים, כל שנה טקסים, הסוכנות עושה, זה עושה, הרמטכ"ל מצדיע.

יוליה מלינובסקי: עכשיו קורונה פתאום – אופס, יש לנו קורונה.

יוליה מלינובסקי: חוץ מממשלה כזאת או אחרת, יש לנו קורונה.

יוליה מלינובסקי: אל תשכחו, יש שם הפגנות בחוץ.

יוליה מלינובסקי: ואז מה קורה עם אותו חייל בודד שסיים את השירות ואין לו אבא ואימא שיכולים לעזור?

יוליה מלינובסקי: הוא שוכר דירה בעצמו, נשלח לחל"ת, ואין לו מה לאכול, אין לו איפה לחיות, אין לו איפה לגור, כי הוא בדיוק עם אותם חבר'ה – אין להם כסף עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אז הגעתי לסיכום עם משרד האוצר.

יוליה מלינובסקי: סיכום?

יוליה מלינובסקי: הייתה מריבה גדולה מאוד בוועדת הכספים הודות לחבר הכנסת פורר, ומשרד האוצר הקצה סכום כסף עד 5,000 שקל סיוע לחיילים בודדים משוחררים וחסרי עורף משפחתי שנפגעו עקב הקורונה ואין להם מספיק ותק כדי להיות באבטלה.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, חשבתי שמכאן והלאה מצוין, יש כסף.

יוליה מלינובסקי: אבל אופס – פתאום אין מנגנון איך להעביר להם כסף, כי דרך משרד הביטחון אי-אפשר.

יוליה מלינובסקי: מצאנו דרך: המשרד לשוויון חברתי מוכן להתגייס למשימה ולהעביר כסף לחיילים, אבל אופס – משרד הביטחון מתנגד.

יוליה מלינובסקי: צביקה, תחשוב על זה, זה לא בתיאוריה ובהיסטוריה, זה פה במציאות.

יוליה מלינובסקי: משרד הביטחון מתנגד להעביר סיוע לחיילים משוחררים וחסרי עורף משפחתי.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יוליה מלינובסקי: במריבה מאוד גדולה עם משרד הביטחון הצלחנו להסיר את התנגדותם, אבל עדיין שלושת המשרדים – האוצר, הביטחון והשוויון החברתי – לא מצליחים לדבר ביניהם ולהגיע למנגנון איך להעביר כסף לאותם חיילים משוחררים מסכנים, שכולם אוהבים אותם – –

איתן גינזבורג: תודה.

יוליה מלינובסקי: – – אבל תכל'ס, לא אכפת לאף אחד.

יוליה מלינובסקי: אגב, 36 שרי ממשלה – עכשיו בין שלושה משרדי הממשלה הם לא מסוגלים להסתדר.

יוליה מלינובסקי: תתאר לעצמך מה יהיה פה עם 36.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שבסוף, עם רצון טוב ופטיש על הראש, אני אוכל להגיע לביצוע, אבל זה מקומם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת עפר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי פרומן – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל רזבוזוב – אינו נוכח; חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח; חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת; חברת הכנסת טלי פלוסקוב – אינה נוכחת; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת עוזי דיין – אדוני מוותר?

איתן גינזבורג: מוותר על זכות הדיבור; חבר הכנסת עודד פורר – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר לפיד – אינו נוכח; חבר הכנסת בועז טופורובסקי – אינו נוכח; חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורנה ברביבאי – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת; חבר הכנסת צבי האוזר – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת רם שפע – אינו נוכח; חבר הכנסת מתן כהנא – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלון שוסטר – אינו נוכח; חברת הכנסת פנינה תמנו שטה – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

קריאה: לא היה צלצול להמשך.

איתן גינזבורג: מה יש לצלצל להמשך?

איתן גינזבורג: ממשיכים בדיון.

איתן גינזבורג: מה, זה חדש?

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: ואנשים לא נכחו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אחמד טיבי, שלוש דקות לרשותך.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: יש כמה דברים בעייתיים בהסכם של הליכוד עם כחול לבן מבחינה משפטית ואתית, וצריך להציף אותם.

אחמד טיבי: החוק הנורבגי המדלג אומנם לא הובא, אבל הוא חוק בעייתי.

איתן גינזבורג: אבל לא הונח אפילו.

אחמד טיבי: לא הונח.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מייד אחרי ההצבעה הודעתי שממשיכים.

איתן גינזבורג: מה זה, סדר-יום חדש?

איתן גינזבורג: מה זה?

אחמד טיבי: אני מספר 57.

יאיר לפיד: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אחמד טיבי.

אחמד טיבי: 57.

איתן גינזבורג: לא רצתי, קראתי לאט-לאט, האמן לי, חבר הכנסת לפיד.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: מהתחלה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אמרתי שיש דברים בעייתיים בהסכם הזה מבחינה משפטית ומוסרית: אמרתי לגבי החוק הנורבגי, שלא הונח אומנם, אבל הוא באוויר – הוא נגד רצון הציבור; יש כאן נטרול של הכנסת וחוקים לפי מידות של ההסכם שנקבע בין שני הצדדים; אפס פיקוח על הממשלה; הליכוד, אגב, לקח את ועדת הקורונה, למרות שלדעתי היא צריכה להיות של האופוזיציה; נתניהו לא יכול לפטר שר שיש לו זיקה לכחול לבן וההפך; יש את הבעיה המוסרית של ה-6 מיליון של הנדל והאוזר, שהיה פה והטיף מוסר על הסכם סן רמו ושאין לנו זכויות על הארץ הזאת.

אחמד טיבי: יש לנו זכויות גם בארץ וגם על הארץ.

צבי האוזר: ציין – – –

אחמד טיבי: אני מציע לך לא לבטל עם, במיוחד עם שקם.

אחמד טיבי: אתה הטפת מוסר, תקפת את כולם, תקפת את כל האופוזיציה, דיברת כאילו מדבר נציג של מפלגת כהנא שנפסלה.

אחמד טיבי: האמת, ואז חשבתי מה שם הסיעה שלך: ארץ?

אחמד טיבי: דרך ארץ?

צבי האוזר: ציינתי את ההחלטה של סן רמו.

אחמד טיבי: הנאום שלך היה דרך ארס, לא דרך ארץ.

אחמד טיבי: מלא ארס.

אחמד טיבי: על כל פנים – – –

צבי האוזר: אתה מקבל את החלטות סן רמו?

אחמד טיבי: אני מקבל את החלטות מועצת הביטחון של האו"ם, שמדינת ישראל מתחמקת מהן אחת-אחת, החלטה אחרי השנייה.

אחמד טיבי: התחמקות טוטלית.

צבי האוזר: את סן רמו אתה מקבל?

צבי האוזר: את החלטת החלוקה אתה מקבל?

צבי האוזר: גם את זה אתה לא מקבל.

אחמד טיבי: ואז אתה בא ומעוות איזה הסכם, מעוות הסכם היסטורי – – –

קריאות: – – –

צבי האוזר: את החלטת החלוקה אתה לא מקבל.

צבי האוזר: יש לך הזדמנות להגיד שאתה – – –

אחמד טיבי: איך שאתה רוצה, אני יכול להביא לך אלף הסכמים, אלף הסכמים שאתה לא – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת צביקה האוזר, אני מבקש ממך.

צבי האוזר: – – – יש לי זכות להגיב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת האוזר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: תנוח.

אחמד טיבי: אבל ההצעה שלו לגבי יחידות מימון עובדת, לא?

איתן גינזבורג: הגנתי עליך עכשיו, אדוני.

איתן גינזבורג: זה בסדר שהגנתי עליך.

אחמד טיבי: אני רק שואל שאלת הבהרה.

איתן גינזבורג: אני שאלתי אם זה בסדר שהגנתי עליך.

אחמד טיבי: אני רק שואל שאלת הבהרה – שיחידות המימון – – –

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אחמד טיבי: 6 מיליון טובות הנאה של דרך ארס זה מביש.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, התנגדנו, ונתנגד גם לחוק הזה.

אחמד טיבי: יש וירוס קורונה – שנתגבר עליו; ייקח זמן.

אחמד טיבי: יש וירוס גזענות, שיארך יותר מהקורונה, אבל גם עליו נתגבר.

אחמד טיבי: אנחנו יכולים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל שיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת אתי עטייה – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיקי זוהר – אינו נוכח.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: איפה הוא?

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

איתן גינזבורג: אתה מסכם את הדיון, אז אתה לא מדבר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת ניר ברקת – מוותר; חברת הכנסת אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת; חבר הכנסת גדעון סער – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה יעלון, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: משה יעלון, ואחריו – ינון אזולאי, אחרון הדוברים.

איתן גינזבורג: יסכם את הדיון מגיש החוק מיקי זוהר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

משה יעלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עוסקים בחקיקה שבסופו של דבר אי-אפשר להגדיר אותה אחרת מאשר שינוי משטר, ואת זה אנחנו עושים בחופזה, גם בדיונים בוועדה, גם בדיונים פה, במליאה.

משה יעלון: הייתי אומר שהדיונים הללו מבחינתנו, מבחינת כנסת ישראל, ייחשבו לדיראון עולם.

משה יעלון: את החקיקה הזאת מלוות אמירות לא מדויקות, בלשון המעטה, כמו למשל שלא הייתה ברירה – זה או ממשלת אחדות או בחירות רביעיות.

משה יעלון: מאחר שהייתי שם, בכחול לבן, ובנינו את אותה תוכנית שאמורה הייתה למנוע בחירות רביעיות, אני טוען שהאמירה הזאת היא שקרית.

משה יעלון: הרי הדבר הנכון ביותר לעשות היה לחוקק את אותו חוק.

משה יעלון: מובן מאליו שמי שנאשם, בוודאי בשלושה כתבי אישום חמורים – שוחד, הפרת אמונים ומרמה – שבגינם עומד תלוי עונש מאסר ממושך, לא אמור להיות מתאים להיות ראש ממשלה, כמו שאינו מתאים להיות מורה לילדינו, מנהל בנק, ובקריטריונים האלה גם לא מגייסים לצה"ל.

משה יעלון: החקיקה הזאת הייתה צריכה להתבצע ביום שני שלאחר אותו יום חמישי שבו לצערי בכחול לבן הייתה הקריסה.

משה יעלון: היו גם ברירות אחרות – הייתה גם ברירה של הקפאת מצב, הייתה ברירה אחרת.

משה יעלון: בכל אופן, גם היום, הרי מי קבע שיש רק מועמד אחד לראשות ממשלה, בוודאי אחרי שהוא נכשל בשלוש מערכות בחירות, גם אם הליכוד השיג תוצאה גבוהה?

משה יעלון: הרי בסופו של דבר הכנסת הזאת צריכה לבחור איש אחד שיהיו לו 61 תומכים.

משה יעלון: האמירה השקרית השנייה היא שזה או ממשלת אחדות או מלחמת אחים.

משה יעלון: מי גרם לאותה תחושה בציבור אם לא מי שנאשם באותם שלושה כתבי אישום ועושה את כל המאמצים כדי להימלט מספסל הנאשמים?

משה יעלון: כן, אותו טרור, שאיננו מקבל את תוצאות הבחירות, מאיים במיליון איש שיתנפלו על המתנגדים, כמו שכבר קרה באירוע אחד.

משה יעלון: והדבר החמור ביותר זה מה שמתרחש בעצם השעות הללו.

משה יעלון: כן, אנחנו כאן בבית המחוקקים העברנו את העניין לבג"ץ, ואחרי זה טוענים טענות שונות.

משה יעלון: כבר נתקלתי בלא מעט מקרים שהרשות המבצעת מתפשטת מאחריותה.

משה יעלון: במקרה הזה הרשות המחוקקת מתפשטת מאחריותה, ואז גם נוח לתקוף את בית המשפט העליון על אקטיביזם שיפוטי – דיון בפני עצמו.

משה יעלון: בוודאי אלה לא הנסיבות.

משה יעלון: וההתנפלות כרגע על בית המשפט העליון היא מסוכנת.

משה יעלון: זה מה שנקרא "הרצחת וגם ירשת" – גם מתנערים מאחריות וגם אחר כך תוקפים את בית המשפט העליון.

משה יעלון: אלה שעות הרות גורל, ואני מקווה שבג"ץ לא ייבהל, אבל הייתי מעדיף שהכנסת תתעשת ותמצא את הדרך לבחור מישהו אחד שכן יקבל תמיכה של 61, והוא לא יכול להיות נאשם עם שלושה כתבי אישום כבדים אלה.

משה יעלון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה יעלון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: יסכם את הדיון חבר הכנסת מיקי זוהר, מניח החוק.

איתן גינזבורג: אני רק מבקש מחברי הכנסת, לפני שחבר הכנסת זוהר יתחיל לדבר, אני מבקש לתקן את תוצאות ההצבעה שהקראתי קודם.

איתן גינזבורג: התוצאות הן כדלקמן: 72 בעד הצעת החוק, 40 נגד ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אנחנו עכשיו מסכמים את הדיון הזה לקראת הצבעה על החקיקה, אבל אני רוצה לדבר ברשותכם על עוד נושאים שקשורים לתהליך הדמוקרטי שאנחנו עוברים פה, וגם קשורים לתהליך הדמוקרטי שאמור להתנהל בעזרת השם ביום ראשון בבית המשפט העליון.

מכלוף מיקי זוהר: בית המשפט העליון ידון בחקיקה שצריך לומר את האמת, היא חקיקה שטרם הוגשה בכנסת, אבל כפי שראיתם בהצבעה בקריאה הראשונה, היו 72 חברי כנסת שהצביעו בעד החקיקה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה שתבינו דבר אחד: 72 חברי כנסת מתוך 120 חברי כנסת זהו רוב מיוחד; זהו רוב שהכנסת לא רגילה להעביר בו דברים, בטח כשמדובר בעניין שאין בו הסכמה במשכן בין קואליציה לאופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, רוב מיוחד של 72 חברי כנסת זה רוב שאי-אפשר להקל בו ראש, לא ניתן להקל בו ראש.

מכלוף מיקי זוהר: בג"ץ יידרש לדון אם החוק הזה שאנחנו חוקקנו בקריאה ראשונה – ולאחר מכן, בעזרת השם, נסיים אותו גם בקריאה שנייה ושלישית – הוא חוק סביר ואפשר לאפשר לו להתקיים.

מכלוף מיקי זוהר: זהו מצב שבו בית המשפט העליון יצטרך לתת את הדין גם על השאלה אם 72 חברי כנסת יש להם משמעות מיוחדת או שמא לא, וזה דבר מאוד מאוד חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: מלבד העובדה הזאת, אנחנו יודעים שאם וכאשר בית המשפט העליון יקבל החלטה לפסול את ההסכם הזה, או חלילה לפסול את כהונתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, אנחנו בוודאות מוחלטת נגררים למערכת בחירות רביעית.

מכלוף מיקי זוהר: במצב שבו אנחנו נהיה במערכת בחירות רביעית, יש לכך השלכות מאוד מאוד גדולות על מדינת ישראל גם בעניין הכלכלי, גם בעניין הבריאותי, כשאנחנו יודעים שאנחנו בתקופה מאוד מאוד לא פשוטה.

איתן גינזבורג: רק שנייה, חבר הכנסת זוהר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, רבותיי חברי הכנסת וגבירותיי חברות הכנסת, אני מזכיר לכם שאנחנו עדיין בכללי הקורונה.

איתן גינזבורג: קבעו לכם מקומות ישיבה חדשים.

איתן גינזבורג: מי שמקומו הקבוע פה, בתוך המליאה עצמה, לא יכול להיכנס, כי יש כאן חברי כנסת שלא יושבים במקומותיהם ביציעים.

איתן גינזבורג: לכן, אבקש ממי שמקומו נמצא ביציע שיעבור ליציע – אתם מונעים את כניסתם של חברי כנסת אחרים לתוך המליאה – וגם אבקש מחברי הכנסת אבו שחאדה וסעדי להיפרד ולשמור את המרחק הנדרש.

איתן גינזבורג: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: מה שהתחלתי לומר ואני רוצה להמשיך זה שמספר חברי הכנסת שיצביעו בעד החקיקה הזאת זה מספר מאוד מיוחס, לא מבוטל, של 72 חברי כנסת, ואי-אפשר לומר שבית המשפט העליון יכול להקל ראש במספר כזה של חברי כנסת שמצביעים בעד תיקון חקיקה כזה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני חושב, או לפחות מקווה, שבית המשפט העליון לא יתערב, לא בחקיקה הזאת ובטח לא באפשרות של ראש הממשלה להרכיב ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: הרי מה יקרה, כמו שציינתי קודם, אם בית המשפט העליון יחליט להתערב בחקיקה שכזאת?

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שאנחנו ניגרר למערכת בחירות רביעית.

מכלוף מיקי זוהר: יש לכך משמעות כלכלית, בריאותית, אבל בסופו של יום אני חושב שבמצב כזה חלק גדול מהציבור הישראלי יכול לאבד את האמון שלו בבית המשפט העליון.

מכלוף מיקי זוהר: כי בית המשפט העליון בימים האחרונים, בשבועות האחרונים, פוסק באופן אקטיביסטי חסר תקדים.

מכלוף מיקי זוהר: לא הייתה מעולם כמות כזאת של חקיקה שנפסלה על ידי בית המשפט והחלטות שנפסלו על ידי בית המשפט העליון כמו שהיה לנו בחודשים האחרונים.

מכלוף מיקי זוהר: אם, חלילה, תתקבל החלטה שבנימין נתניהו – – –

יאיר גולן: – – – אז בית המשפט מתערב.

יאיר גולן: מה קרה?

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להזכיר לך שכל מה שאנחנו מצפים, חבר הכנסת גולן, כל מה שאנחנו מצפים מבית המשפט העליון זה לפעול אך ורק בהתאם לחוק, ללשון החוק, שקובעת שאדם, גם אם יש נגדו כתב אישום, עד פסק דין חלוט של ערכאה עליונה יכול לכהן כראש ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: כל מה שאנחנו מצפים מבית המשפט העליון זה לפעול על פי החוק.

מכלוף מיקי זוהר: שמחתי שהיועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט העביר את עמדתו לבית המשפט העליון ובה הוא אומר שאין מניעה מבנימין נתניהו לכהן כראש ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אני נושא את עיניי לבית המשפט העליון בתקווה שלא יפסלו את ההסכם שנחתם בין הליכוד לבין כחול לבן ושלא יפסלו את החקיקה המאוד-מאוד חשובה הזאת לשם קיום ההסכם.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, ברשותכם, נדבר קצת פוליטיקה, כדי שלא יהיה משעמם.

מכלוף מיקי זוהר: רם, אתה רוצה שאני אספר על ההתערבות שלנו?

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: אין אישור.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר ככה: תראו, לגבי המצב הפוליטי שנוצר – היה כאן מין מצב מאוד מאוד מוזר, שקבוצת חברי כנסת קטנה מתוך 33 – כמה כחול לבן היו?

מכלוף מיקי זוהר: 33?

מכלוף מיקי זוהר: חבורה קטנה מאוד של חברי כנסת מתוך 33 חברי כנסת החליטה שהם לא מוכנים לאפשר לנתניהו להיות ראש ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: הם החליטו לעשות את זה מתוך שנאה יוקדת כלפי נתניהו.

מכלוף מיקי זוהר: אתם רוצים לדעת למה?

מכלוף מיקי זוהר: גבי, אתה רוצה לדעת למה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אספר לך.

מכלוף מיקי זוהר: פעם היה יאיר לפיד בתור שר אוצר.

מכלוף מיקי זוהר: הינה, הוא כאן.

מכלוף מיקי זוהר: הוא היה שר אוצר, והוא היה שר אוצר לא משהו.

יאיר לפיד: אני לא רוצה שתרד עליי בהיעדרי.

יאיר לפיד: אני רוצה להיות נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: שב, שב, אני אספר לך.

מכלוף מיקי זוהר: הוא היה שר אוצר לא משהו.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הממשלה ראה שיאיר לפיד מקדם בכנסת חקיקה נגד ישראל היום.

מכלוף מיקי זוהר: הוא ראה את זה, זה היה לנגד עיניו – אגב, אחרי לא מעט דברים מאוד מאוד מוזרים שהיו קשורים לידיעות אחרונות.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הממשלה לא רצה בחקיקה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: בנוסף, הוא ראה שיאיר לפיד הוא שר אוצר לא משהו – אני משתדל לשמור על הכבוד של יאיר לפיד – אתה יודע, חוק מע"מ אפס וכל הדברים האלה; לא נחזור עוד פעם להיסטוריה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: חוק מע"מ אפס היה טרגדיה, יאיר.

מכלוף מיקי זוהר: ואז ראש הממשלה אמר: אוקיי, אני לא רוצה את יאיר לפיד.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הממשלה עשה טעות קשה – הינה, אני מבקר אותו, יאיר: הוא התקשר אליו ופיטר אותו בטלפון.

מכלוף מיקי זוהר: אם הוא היה מזמין אותו לפגישה, מדבר איתו בארבע עיניים, אומר לו: יאיר, אני לא רוצה אותך יותר, בוא ניפרד כידידים, יכול להיות שלא היינו במצב הזה.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שהוא לא היה כל כך עוין את ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, תראו, מה שאני אומר לכם זה לא מופרך, כי בסוף זה הכול אנשים, זה הכול יחסי אנוש בין-אישיים.

מכלוף מיקי זוהר: ככה זה עובד.

מכלוף מיקי זוהר: ומאותו הרגע יאיר לפיד גזר את דינו של ראש הממשלה עוד לפני שהתחיל משפט, ופעל בצורה יוצאת דופן נגד ראש הממשלה שלא יהיה ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: עפר, אני לא רוצה להזכיר אותך, אבל בוא נגיד שאתה יד ימינו של יאיר לפיד, המוציא והמביא.

עפר שלח: הזכרת אותי בשם – עכשיו גם אני יכול לעלות.

עפר שלח: אני מודה לחבר הכנסת – – –

יאיר לפיד: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, אבל מה שקורה פה כרגע זה שאותה קבוצת חברי כנסת מתוך יש עתיד, שבראשם יאיר לפיד, רצתה לומר ל-33 חברי כנסת – ואני אומר לכם שיש הרבה אנשים ביש עתיד שכן היו רוצים להצטרף לממשלה, אבל יאיר לפיד לא אפשר להם, והם רצו לכפות את דעת המיעוט על הרוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר לכם שגבי אשכנזי ובני גנץ – חייב לומר את זה – גילו מנהיגות.

מכלוף מיקי זוהר: הם גילו מנהיגות והם קיבלו החלטה שכולם חשבו שהיא הגרועה ביותר.

מכלוף מיקי זוהר: ואני בעצמי חשבתי שהיא הגרועה ביותר.

מכלוף מיקי זוהר: הינה, אני מודה פה, מעל הדוכן הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לא האמנתי.

מכלוף מיקי זוהר: ואז יומיים אחר כך התפרסם סקר.

מכלוף מיקי זוהר: מה התגלה שם?

מכלוף מיקי זוהר: 20 מנדטים לכחול לבן, 10 מנדטים ליש עתיד.

מכלוף מיקי זוהר: זו הייתה התשובה שההחלטה הממלכתית, ההחלטה האחראית, ההחלטה נטולת השיקולים האישיים, נטולת השנאה, הייתה ההחלטה המנצחת.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, כל מה שנותר לי זה לומר לכם: כל הכבוד, קיבלתם החלטה טובה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, בשביל שזה יהיה מושלם, קחו את תיק הבריאות, ותרו לנו על שניים-שלושה תיקים כדי שנוכל להקים ממשלה יציבה עם 59 חברי כנסת שכולם מרוצים למשך ארבע שנים.

מכלוף מיקי זוהר: זה יכול להיות פנטסטי.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני, ברשותכם, מסכם את הדיון וקורא לכם להצביע בעד הצעת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת זוהר.

איתן גינזבורג: רבותיי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 חברי כנסת, וגם בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: על כן אבקש מכולכם לתפוס את מקומותיכם ונתחיל בהקראת השמות.

איתן גינזבורג: אבקש לשמור על שקט בזמן ההצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי המזכירה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – נגד סעיד אלחרומי – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גלעד ארדן – בעד גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – בעד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – בעד אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – בעד עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – בעד שרן מרים השכל – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד אסף זמיר – בעד תמר זנד

ירדנה מלר-הורוביץ: ברג – נגד ציפי חוטובלי – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד מיקי חיימוביץ' – בעד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – נגד יעקב טסלר – בעד חילי טרופר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – בעד משה יעלון – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – נגד מירב כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – נגד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – בעד בנימין נתניהו – בעד סונדוס סאלח – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד חמד עמאר – נגד ג'אבר עסאקלה – נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – נגד מאיר פרוש – בעד עמיר פרץ – בעד רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – בעד אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד עידן רול – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יזהר שי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – נגד איציק שמולי – בעד רם שפע – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – בעד

איתן גינזבורג: אבקש לקרוא שוב את שמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו ששמו לא הוקרא?

איתן גינזבורג: בבקשה, אייכלר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ישראל אייכלר – בעד

איתן גינזבורג: יש עוד מישהו ששמו לא הוקרא או הוקרא ולא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: תמה ההצבעה, נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: 70 בעד, 38 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ממשלת חילופים) להמשך הדיון לקראת הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת לפיד ביקש למסור הודעה אישית.

איתן גינזבורג: למרות שלפי התקנון היית אמור לפרט מה אתה אמור להגיד, אנחנו נאפשר לך להגיב במסגרת הדברים שאמר מיקי זוהר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל החיים מעמד הביניים הישראלי הולך לצבא בשביל כולם, משלם מיסים בשביל כולם, בונה עסקים שכולם חיים מהם.

יאיר לפיד: פעם אחת בחייו הוא צריך עזרה – הממשלה נעלמה.

יאיר לפיד: הם קיבלו הסברים איך לשטוף ידיים, לא איך להציל את העסקים שלהם.

יאיר לפיד: יותר מ-80% מהעסקים הקטנים שפנו לבקש הלוואה לא חצו את הביורוקרטיה, לא קיבלו אגורה שחוקה; נתקעו בין האתר המגמגם לפקיד המנמנם.

יאיר לפיד: אף אחד לא מבין את ההנחיות.

יאיר לפיד: למי פונים כדי לפתוח את העסק שלך?

יאיר לפיד: מי אחראי – משרד הבריאות?

יאיר לפיד: ממתי משרד הבריאות מבין בעסקים?

יאיר לפיד: למה אין צוות מקצועי חזק, אחד, עם סמכויות, שיודע להחליט ולבצע?

יאיר לפיד: אם הממשלה תעשה דברים טובים בשביל העצמאים – נתמוך, נצביע איתה, לא נעשה פוליטיקה.

יאיר לפיד: אני רוצה להציל את העצמאים, רק אין במה לתמוך.

יאיר לפיד: הם לא יודעים לנהל את זה.

יאיר לפיד: גורלם של העסקים הקטנים נתון בידיהם של אנשים שבחיים שלהם לא הוציאו חשבונית.

יאיר לפיד: בינתיים הבניין הזה עסוק רק בדבר אחד – להקים ממשלה של 52 שרים וסגני שרים.

יאיר לפיד: לא רק בזבוז של 900 מיליון שקל – מקימים מפלצת ביורוקרטית.

יאיר לפיד: זה מה שחסר לעצמאים – עוד ביורוקרטיה, עוד משרדי ממשלה מיותרים שייתנו להם הוראות סותרות.

יאיר לפיד: חודש ביבי מנהל משא ומתן.

יאיר לפיד: אף מילה על הקורונה אין בהסכם הקואליציוני; אף מילה על העצמאים אין בהסכם הקואליציוני.

יאיר לפיד: הכלכלה הישראלית מתפרקת והוא עסוק במי יקבל תיקים, מי ימנה שופטים, מי יהיה אחראי לפרקליטות.

יאיר לפיד: זה מה שאמרנו לכם שיקרה.

יאיר לפיד: הזהרנו אתכם.

יאיר לפיד: אי-אפשר לנהל מדינה כשכל מה שמעניין אותך זה כתבי האישום שלך.

יאיר לפיד: העצמאים היו צריכים לקבל דמי אבטלה כל חודש, לא מענק חד-פעמי – השכירים הרי לא מקבלים מענק חד-פעמי.

יאיר לפיד: הם צריכים מנגנון פיצוי יעיל, לקבל פיצוי לפי הרווחים שלהם בשנה שעברה.

יאיר לפיד: זו הדרך הכי יעילה.

יאיר לפיד: הם צריכים לקבל מענקים לפי מספר העובדים שלהם כדי שהם לא יפטרו עובדים.

יאיר לפיד: כל מה שאמרתי עכשיו היה צריך לקרות לפני שלושה שבועות.

יאיר לפיד: מרוב דיבורים על אלונקות השארתם את העצמאים פצועים בשטח.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מודיע שהוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ממשלת חילופים) תתכנס בשעה 16:15.

איתן גינזבורג: בכך תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י' באייר התש"ף, 4 במאי 2020, בשעה 16:00, בכפוף להחלטת הוועדה המסדרת.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.