ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 13, 2020-04-16 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום חמישי, כ"ב בניסן התש"ף, 16 באפריל 2020.

איתן גינזבורג: עכשיו השעה 16:00.

איתן גינזבורג: נתחיל עם הודעה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (קבלת נתוני מיקום לצורך פיקוח על קיום הוראות הבידוד), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה), התש"ף–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: תקנות שעת חירום (אכיפת צו בריאות העם) (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4967; תקנות שעת חירום (נגיף קורונה החדש) (מענק סיוע לעצמאים) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4970; תקנות שעת חירום (נגיף קורונה החדש) (הנגשת שירותים פיננסיים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4971; תקנות שעת חירום (נתוני מיקום) (תיקון מס' 2), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4972; תקנות שעות חירום (נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4973; תקנות שעות חירום (נגיף הקורונה החדש) (דחיית מועדים לתשלום קנסות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4974; תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון מס' 3) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4975; תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (בידוד במקום לבידוד מטעם המדינה) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4980; תקנות שעת חירום (הגבלת מספר העובדים במקום עבודה לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 3), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4983; תקנות שעת חירום (הרחבת הסכם יציאה לחופשה על המגזר הציבורי הרחב בשל נגיף הקורונה החדש) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4984; תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון מס' 4), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4985; תקנות שעת חירום (נתוני מיקום) (תיקון מס' 3), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה 4986.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1296).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לסעיף הראשון על סדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (קבלת נתוני מיקום לצורך פיקוח על קיום הוראות הבידוד), התש"ף

איתן גינזבורג: –2020, לקריאה ראשונה, אשר קיבלה פטור מחובת הנחה.

איתן גינזבורג: יציג את החוק שר המשפטים חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: מייד אחריו יתחילו הדוברים, ואני מודיע בזאת שרשימת הדוברים סגורה.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (קבלת נתוני מיקום לצורך פיקוח על קיום הוראות הבידוד), התש"ף–2020.

אמיר אוחנה: עניינה של הצעת החוק בהוראת שעה אשר נועדה להסמיך את משטרת ישראל לקבל באופן אלקטרוני נתוני מיקום של אדם החייב, בבידוד ביתי באופן מדגמי ולא מתמשך או רציף ולצורך פיקוח על קיום חובת הבידוד בלבד.

אמיר אוחנה: כידוע, מדינות העולם, ומדינת ישראל ביניהן, מתמודדות עם מגפה כלל עולמית כתוצאה מהתפרצות ומהתפשטות של נגיף הקורונה.

אמיר אוחנה: נתוני משרד הבריאות נכון להיום מעידים על למעלה מ-12,500 איש ואישה שנדבקו בנגיף בישראל, והמספר עולה מדי יום מכיוון שטרם נמצאו חיסון או תרופה.

אמיר אוחנה: למעשה הדרך היחידה למנוע ולצמצם את ההדבקה וההתפשטות של הנגיף היא הקפדה ממשית על הבידוד החברתי, אשר כולל את בידוד החולים ומי ששהו עימם במגע מרגע ההדבקה ועד לרגע האבחנה.

אמיר אוחנה: כלומר, בדיקה חיובית לנגיף, מניעת התקהלויות והגבלת תנועת האזרחים כפי שנקבע מעת לעת.

אמיר אוחנה: ואכן, משרד הבריאות קבע שורה של הוראות לעניין חובת בידוד של מי שחזר מחו"ל, של מי שאומת כחולה או של מי שהיה במגע עם חולה מאומת.

אמיר אוחנה: מספר המבודדים בבידוד בית מאז תחילת חובת הבידוד ועד היום עולה על 180,000 איש.

אמיר אוחנה: נכון לרגע זה הוא עומד על מעל 14,000 איש.

אמיר אוחנה: אי-קיום חובת הבידוד מהווה עבירה פלילית שבגינה ניתן להטיל קנס מינהלי ובמקרים מסוימים אף לפתוח בחקירה פלילית.

אמיר אוחנה: הצעת החוק שלפנינו תכליתה ליצור כלי פיקוח אפקטיבי לאכיפת חובת הבידוד.

אמיר אוחנה: ההצעה מבקשת להסמיך את המשטרה לקבל באופן מדגמי נתוני מיקום של אנשים החייבים בבידוד.

אמיר אוחנה: מדובר בנתון מיקום יחיד ולא ברצף של נתוני מיקום שמאפשר להתחקות אחר אדם.

אמיר אוחנה: הנתון שיתקבל הוא רק אינדיקציה ראשונית לעניין אי-קיום חובת הבידוד.

אמיר אוחנה: ככל שתימצא אי-התאמה בין מקום הבידוד למיקומו של האדם תוכל המשטרה להמשיך לברר מול האזרח אם אכן הופרה חובת הבידוד.

אמיר אוחנה: ההסדר המוצע בהצעת החוק מעוגן כעת בתקנות שעת חירום אשר תוקפן הוא עד ליום 21 באפריל 2020.

אמיר אוחנה: כנגד תקנות שעת חירום אלה הוגשו ארבע עתירות לבג"ץ, שבמסגרתן אף הוצא צו ביניים אשר מנע את השימוש בסמכויות המשטרה מכוח תקנות שעת החירום.

אמיר אוחנה: צו ביניים זה בוטל לבקשת המדינה, לאחר שזו הודיעה בין היתר על קידום חקיקה ראשית דחופה בנושא זה, והרי היא הצעת החוק שלפניכם.

אמיר אוחנה: אכן, מדובר בסמכות פיקוח חריגה.

אמיר אוחנה: מדובר באזרחים שלא פשעו ולא חטאו.

אמיר אוחנה: הממשלה, ואני בתוכה, אינה מקילה ראש בכך.

אמיר אוחנה: ואולם, לנוכח מצב החירום שבו נמצאת מדינת ישראל, סמכות חריגה זו נדרשת על מנת לסייע למשרד הבריאות לפקח על הוראות הבידוד; על מנת לצמצם את החיכוך בין השוטר לבין האזרח, הנגרם כתוצאה מפיקוח באמצעות ביקורים פיזיים, ועל מנת להרתיע ולאפשר אכיפה אפקטיבית של קיום החובה.

אמיר אוחנה: הכול, כמובן, על מנת לצמצם את קצב ההתפשטות של הנגיף, וכן לשמור על חייהם ובריאותם של אזרחי ישראל.

אמיר אוחנה: בתוך כך, ההצעה קובעת הוראות אשר נועדו להבטיח את מידתיות ההסדר ואת שקיפותו.

אמיר אוחנה: בין היתר מוצע לקבוע את אלה: 1.

אמיר אוחנה: הוראת השעה תוגבל לשלושה חודשים או עד תום מצב החירום המחייב בידוד ביתי; 2.

אמיר אוחנה: לא ייעשה שימוש בנתוני המיקום שיתק

אמיר אוחנה: בלו אלא לצורך פיקוח על קיום חובת הבידוד; 3.

אמיר אוחנה: ההצעה תלווה בנוהל שיאושר על ידי היועץ המשפטי לממשלה, שבו יעוגנו הדרכים להבטיח שלא ייעשה שימוש במידע בניגוד לחוק; 4.

אמיר אוחנה: הנתונים יימחקו בהקדם האפשרי, למעט נתונים שעשויים לשמש כראיה בהליך פלילי שעניינו אי-קיום חובת הבידוד; 5.

אמיר אוחנה: על מנת להגביר את השקיפות ואת הפיקוח על אופן הפעלת הסמכות, משטרת ישראל תדווח ליועץ המשפטי לממשלה אחת לשלושה ימים, ולכנסת ישראל – אחת לחודש, על מספר החייבים בבידוד שאוכנו וכן על מספר המקרים שבהם נמצאה אי-התאמה למקום הבידוד.

אמיר אוחנה: בנוסף, המשטרה תפרסם באתר האינטרנט שלה את מספר החייבים בבידוד שנתוני המיקום שלהם נדגמו, בחלוקה לימים.

אמיר אוחנה: לסיום, לנוכח חשיבותה של הצעה זו, נחיצותה לאכיפת קיום חובת הבידוד, האפקטיביות שלה ומידת הפגיעה, שהיא פחותה ביחס לכל האלטרנטיבות שהוצעו, ובשים לב למנגנוני האיזון אשר נקבעו בה, אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

אמיר אוחנה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לאדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת ינון אזולאי, ואחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לכל דובר.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, האמת, בימים אלו כולנו נמצאים בדאגה למען שלום עם ישראל, כל אחינו, אם זה בארץ ואם זה בתפוצות העולם.

ינון אזולאי: אבל אני רוצה להביע פה את כאבי.

ינון אזולאי: וראשית, לפני כאבי, להגיד יישר כוח לכל מי שעוסק בנושא: גורמי הרפואה, המשטרה, העובדים הסוציאליים, השרים, הוועדות השונות בכנסת, חיילי צה"ל, שעושים את עבודתם נאמנה בכל מקום שהם נמצאים, בסבלנות.

ינון אזולאי: וגם אם יש ביקורת על גופים כאלה ואחרים, ניתן להגיד את זה ואפשר להגיד את זה וצריך – בצורה מכובדת.

ינון אזולאי: אבל הפעם אני אתמקד בכאב האישי שלי, שאני בטוח שנמצאים בו עוד רבים כמוני.

ינון אזולאי: הגמרא במסכת ברכות אומרת: "כל הקובע מקום לתפילתו, אלוהי אברהם בעזרו".

ינון אזולאי: בימים אלו, שאנו זקוקים להרבה סייעתא דשמיא, זו האמונה שאנו מאמינים.

ינון אזולאי: אומנם בורא העולם הביא לנו את המכה הזאת בעולם, וגם ייקח מאיתנו את זה, בעזרת השם, במהרה.

ינון אזולאי: אבל אני לא מבין דבר אחד.

ינון אזולאי: קשה לי.

ינון אזולאי: אנחנו עושים את מה שצריך; יש זכות יסוד של חופש דת.

ינון אזולאי: כמו שבראייה ליברלית אדם ראוי לצאת ולהפגין, כי זו זכות יסוד, אני חושב שגם התפילה זו זכות יסוד.

ינון אזולאי: אז נכון, אז לא טוב לפעמים בתוך בתי הכנסת – זה כואב, כי אדם צריך לקבוע מקום לתפילתו, אבל כואב עוד יותר שלא נותנים לנו להתפלל.

ינון אזולאי: ואני שואל מה ההבדל בין אדם שעומד בהפגנה, שלא פעם ולא פעמיים ראינו שאפילו לא שומרים את המרחק, לבין אותו אדם שרוצה להתפלל, שמונעים את האמונה שלו?

ינון אזולאי: חברים, אני מכבד אתכם, אני אשמח שתכבדו אותי.

ינון אזולאי: אדם רוצה להתפלל לפי אמונתו.

ינון אזולאי: מה הוא מבקש?

ינון אזולאי: להתפלל.

ינון אזולאי: "ויצא יצחק לשוח בשדה".

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים: תנו לנו לשוח בשדה, להתפלל בעשרה.

ינון אזולאי: תנו לנו את כל המגבלות.

ינון אזולאי: אנחנו מוכנים לקבל אותן.

ינון אזולאי: אבל לא יכול להיות שהיום אני יושב בוועדת העבודה והרווחה ומאשרים ל-15 איש להיות שם, לאו דווקא חברי כנסת; אם בסוף הוועדה היינו עושים מניין – לא של חברי כנסת, כי אנחנו מוגנים כביכול מפני החוק בעניין הזה של תקנות החירום – מייד היינו עוברים על החוק.

ינון אזולאי: אם היינו משתתפים בהפגנה – אם אותם יהודים שמשתתפים בהפגנה, דקה אחרי שיסיימו או שבתוך ההפגנה יעשו מניין, הם עוברים על החוק.

ינון אזולאי: נשגב מבינתי להבין.

ינון אזולאי: דווקא בשעה זו שעם ישראל זקוק לתפילה, שעם ישראל זקוק לזעקה הזאת, זקוק לדמעות האלה.

ינון אזולאי: תבינו אותנו, אנחנו מדברים מתוך כאב.

ינון אזולאי: כואב לנו.

ינון אזולאי: יש לי ילד בר-מצווה בעוד שבועיים שהוא צריך תפילה במניין.

ינון אזולאי: מה אני אומר לו?

ינון אזולאי: נכון, אני אומר לו שהרבנים ככה אמרו לנו, ועל ימין שהוא שמאל ושמאל שהוא ימין.

ינון אזולאי: אבל גם הרבנים נשמעים להוראות החוק.

ינון אזולאי: לכן אני פונה: תעשו חישוב מסלול מחדש.

ינון אזולאי: בעניין הזה תעשו חישוב מסלול מחדש.

ינון אזולאי: אנחנו לא פחות מהפגנה ולא פחות מתור למרכולים שממתינים בו להם.

ינון אזולאי: אנחנו נהיה ממושמעים ואנחנו ממושמעים.

ינון אזולאי: אנא מכם, בואו נעשה הכול כדי שהמגפה הזאת תסור מאיתנו, כי אנחנו בטוחים שעל ידי התפילה, בנוסף לסייעתא דשמיא, שברוך השם יש לנו – אבל צריך עוד יותר.

ינון אזולאי: תנו לנו לזעוק מקרבנו וככה, בעזרת השם, נזכה שהמגפה תלך כמו שהיא באה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת גדי יברקן.

מרב מיכאלי: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, כמה פעמים עמדתי כאן על הדוכן והתנגדתי להצעות חוק שערורייתיות ומסוכנות של ממשלות נתניהו?

מרב מיכאלי: קשה לספור, באמת.

מרב מיכאלי: אבל הפעם הציניות היא מעוררת פלצות ממש.

מרב מיכאלי: עומדת ממשלה שלא קיבלה את אמון הציבור והכנסת שלוש פעמים ברציפות, ממשלת מעבר שאין לה באמת מנדט לעשות מהלכים משמעותיים – דבר שהיא עשתה בכל זאת, למרות שאסור לה, פעם ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם – ומנצלת ניצול ציני ובאמת מכוער ומסוכן חברה שנמצאת במשבר בריאותי מאוד גדול, ויותר מזה, וזה תכף יהיה עוד יותר מזה, משבר כלכלי עמוק מאוד.

מרב מיכאלי: הדבר שמייצר את תחושת חוסר הביטחון הקיומי העמוקה ביותר אצל אזרחיות ואזרחי ישראל הוא חוסר הביטחון הכלכלי.

מרב מיכאלי: זה דבר שנוצל על ידי בנימין נתניהו מאז ומעולם, כמו בהרבה משטרים אפלים לאורך ההיסטוריה, לצורך ליבוי שנאה, לצורך שיסוי באחר או אחרת מסוגים שונים ורבים, לצורך הפרד ומשול.

מרב מיכאלי: ועכשיו הוא מנצל את המשבר הזה כדי להעביר עוד ועוד חוקים ותקנות שממש מרסקים את הדמוקרטיה הישראלית: פגיעה בזכות הבסיסית לפרטיות, פגיעה בחופש התנועה, פגיעה בחופש הביטוי, פגיעה בחופש העיסוק.

מרב מיכאלי: כל הדברים האלה הם לא מליצות, הם לא מילים גבוהות; הם סכנה מוחשית ומיידית לשלומו ולשלומה של כל אזרחית ואזרח במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: מצב החירום הוא אכן מצב חירום, אבל הוא לא מנוצל על ידי נתניהו והממשלה שלו כדי לטפל במדינת ישראל ובאזרחיות והאזרחים שלה באופן מיטבי.

מרב מיכאלי: אילו זה היה המצב, היו משיגים עוד בדיקות, למשל.

מרב מיכאלי: אילו זה היה המצב לא היו מאפשרים למעסיקים לפטר ביד רחבה או להוציא לחל"ת ולמנוע מאנשים פרנסה, אלא היו אומרים למעסיקים: תחזיקו אותם, אנחנו נשפה ונפצה אתכם.

מרב מיכאלי: הוא מנצל, נתניהו, והממשלה מנצלת את המצב כדי לבסס את השלטון שלהם, את השלטון שלו, באופן שמעקר את כל המוסדות שאמורים לבקר, להגביל ולפקח על השלטון.

מרב מיכאלי: ולכן, בין השורות, אני קוראת לכם ולכן, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, להתנגד מכול וכול גם לחוק הזה וגם לחוק הבא שיועלה כאן להצבעה.

מרב מיכאלי: שני חוקים שאין להם הצדקה, שלא באמת משפרים את מצב החברה הישראלית במשבר, אבל מדרדרים את ישראל למצב של סכנה להמשך קיומה כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

ניר ברקת: העיקר שמדינת ישראל נמצאת במקום הראשון בהתמודדות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: לרשותך שלוש דקות.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להגיד תודה רבה לכוחות הביטחון, לצבא הגנה לישראל, לכל החיילים שפרוסים בכל הערים בישראל על מנת לעזור לאזרחים בישראל לעבור את שעת החירום הזו.

דסטה גדי יברקן: אני גם רוצה לציין לשבח את האזרח הישראלי הממושמע.

דסטה גדי יברקן: בעיניי ובעיני רבים אנחנו מתמודדים יחסית טוב, יחסית להרבה מדינות בעולם, בזכות המשמעת של אזרחי ישראל, שבאמת נשמעים להוראות.

דסטה גדי יברקן: יחד עם זאת, אדוני היושב-ראש, אנחנו היום מעבירים שני חוקים לא שגרתיים.

דסטה גדי יברקן: חוקים חריגים בנוף הדמוקרטי בישראל.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נמצאים בשעת חירום ועלינו להתנהג כפי שהחוק מחייב, הממשלה מורה לנו.

דסטה גדי יברקן: אבל אני רוצה להביע הסתייגות.

דסטה גדי יברקן: כמובן שאתמוך בחוק הזה בסוף, אבל אני רוצה להסתייג ממנו מכמה טעמים: החוק הזה בעצם בא להגביל את חופש התנועה של האזרחים, ואני רוצה לבקש מהשוטרים, שבסופו של דבר אוכפים את החוק, להפעיל שיקול דעת.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות מצב שבן אדם יוצא לזרוק זבל ונותנים לו דוח בגלל שהחוק מאפשר.

דסטה גדי יברקן: אנחנו היום מצביעים עם יד רועדת על החוק הזה על מנת לשמור על בריאות הציבור, אבל כל מי שאוכף את החוק הזה חייב להפעיל שיקול דעת לפני שהוא נותן דוח שבעצם הופך אזרחים שומרי חוק, נאמנים למדינה, לעבריינים.

דסטה גדי יברקן: והחוק הזה, גם יש איתו כמה שוטרים שעושים מעצר סלקטיבי.

דסטה גדי יברקן: יש שכונות – לצורך העניין ראינו את זה בבני ברק, בשכונות שבהן פרצה המגפה יחסית בעוצמה יותר גדולה.

דסטה גדי יברקן: ועדיין, אנחנו רואים אנשים בחוף ים בתל אביב, ואין שם אכיפה.

ניצן הורוביץ: זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: ודאי, כן נכון.

דסטה גדי יברקן: לך תראה.

דסטה גדי יברקן: אתה לא יכול לסנגר על זה, כי התמונות מדברות בעד עצמן.

דסטה גדי יברקן: יכול להיות שיש ממושמעים, אבל כן יש אנשים בחוף הים, והמשטרה, כן – לא עוצרת אותם.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

דסטה גדי יברקן: מה שאני בא להגיד הוא שהחוק הזה נועד לשמור על אזרחי מדינת ישראל, ויחד עם זאת, הפגיעה בחופש התנועה היא מידתית לשלושה חודשים, כפי שהחוק בא להעביר.

איתן גינזבורג: תודה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו צריכים להיות ממושמעים, ואסור שאזרחים ייפגעו מהדבר הזה.

דסטה גדי יברקן: ושוטרים צריכים להבין שגם הם לא רק אוכפי החוק אלא חלק מהדבר הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לך.

אמיר אוחנה: החוק הזה לא מגביל את חופש התנועה.

אמיר אוחנה: הוא רק מאפשר לפקח על חוקים אחרים שמגבילים את חופש התנועה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני השר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לא צריך לשכנע אף אחד מאיתנו שאנחנו מצויים בתקופת חירום.

יואב סגלוביץ': כולנו בתוכה: הכנסת, הממשלה, משפחותינו, משפחותיכם.

יואב סגלוביץ': אבל לא על הכול יכולה לכסות הקורונה.

יואב סגלוביץ': אז מעבר לכותרות נכון לצלול להצעת החוק – מה יש בה ומה אין בה.

יואב סגלוביץ': יש בה, להבנתי המקצועית, חוסר איזון משמעותי מאוד בין הזכות לפרטיות לבין החובות האחרות שעל הממשלה ועל המדינה לטפל בהן, בוודאי במשבר הזה.

יואב סגלוביץ': והאיזון הזה הופר, ולא בצדק.

יואב סגלוביץ': במשטר דמוקרטי משטרה אוספת מידע לגבי ביצוע עבירות.

יואב סגלוביץ': המשטרה איננה מנטרת אזרחים, היא לא עושה את זה.

יואב סגלוביץ': פה היא מנטרת ללא ביצוע כל עבירה.

יואב סגלוביץ': היא מקבלת רשימות ממשרד הבריאות – ואני שם סוגריים: האם הרשימות האלה מעודכנות, מסודרות, עדכניות לאותה נקודת זמן, ואני אומר לכם במפגיע שלא – והיא תעשה בקרה מדגמית.

יואב סגלוביץ': הבקרה מדגמית הזאת תראה אם מאן דהוא שהיה צריך להיות במקום x, y או z נמצא או לא נמצא, והיא תיתן חיווי.

יואב סגלוביץ': אני שם פה עוד סימן שאלה: החיווי הוא מדויק?

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם במפגיע :לא, בוודאי לא לטלפונים מסוימים ושונים.

יואב סגלוביץ': ואל מול הדבר הזה אנחנו רוצים לייצר הרתעה.

יואב סגלוביץ': אני אומר משהו ברמת הקונספט: הציבור ממושמע.

יואב סגלוביץ': כולנו מושמעים.

יואב סגלוביץ': הנחת העבודה שאנחנו צריכים לבדוק את כולם, שהם לא ממושמעים, איננה נכונה.

יואב סגלוביץ': היום בדיון שהיה בוועדה המסדרת שאלתי שאלה פשוטה: כמה הפרות היו?

יואב סגלוביץ': כמה נחקרו?

יואב סגלוביץ': כמה כתבי אישום הוגשו?

יואב סגלוביץ': לדעת באמת האם כצעקתה ומה המספרים.

יואב סגלוביץ': לא ידעו לנקוב במספרים.

יואב סגלוביץ': ואל מול העובדה שלא נוקבים במספרים ולא מסוגלים לתת תשובות לדבר הזה, אני אומר: האם זה מידתי?

יואב סגלוביץ': אני הייתי מאלה שבאו מטעם המשטרה אל מול הכנסת הזאת בעבר לשכנע על חקיקת חוק נתוני תקשורת.

אמיר אוחנה: אגב, אני יכול להשיב לך על המספרים.

יואב סגלוביץ': שנייה, תן לי, אדוני.

אמיר אוחנה: לא, על המספרים.

יואב סגלוביץ': אז בסדר.

יואב סגלוביץ': שאלתי במסגרת ההליך הרגיל.

יואב סגלוביץ': הם לא ידעו לתת את התשובה.

יואב סגלוביץ': זה גם לא כתוב.

יואב סגלוביץ': דרך אגב – לכתוב פה בתזכיר החוק.

אמיר אוחנה: כי ההליך היה קיצור מחובת הנחה.

יואב סגלוביץ': אני מכיר את המערכות ויודע כיצד אוספים נותנים במערכות האלה.

יואב סגלוביץ': האמן לי שאת זה אני יודע.

אמיר אוחנה: לא, לא.

אמיר אוחנה: את זה גם אני יודע.

אמיר אוחנה: אבל אני אומר לך: הדיון היה על קיצור משך הזמן של חובת ההנחה.

יואב סגלוביץ': אני שאלתי שאלה מקצועית את אנשי משרד המשפטים, ואמרו: נבדוק, תקבל יותר מאוחר.

יואב סגלוביץ': השעה עכשיו 16:25.

יואב סגלוביץ': יכול להיות ששר המשפטים קיבל את זה כדי להשיב.

יואב סגלוביץ': אבל אני, כששאלתי מה המהות, על זה לא קיבלתי תשובה.

יואב סגלוביץ': לא רק אני – חבריי, זה לא אישי.

איתן גינזבורג: תתחיל לסיים.

יואב סגלוביץ': ואני אומר שהסיפור הזה הוא איננו מידתי, והאלטרנטיבה נמצאת.

יואב סגלוביץ': הרי מה הסיפור של מידתיות – האם יש משהו אלטרנטיבי לעשות, טוב יותר.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם במפגיע: כן.

יואב סגלוביץ': המשטרה עושה את זה כל הזמן.

יואב סגלוביץ': שבעה מחוזות במשטרת ישראל, 100 ייבדקו בכל מחוז, תגיע ניידת, ואז תהיה באמת אכיפה אפקטיבית במקום שצריך לעשות אותה.

יואב סגלוביץ': לא מנטרים אזרחים על ידי משטרה.

יואב סגלוביץ': החוק הזה, בטעות יסודו.

יואב סגלוביץ': בהנחה שהוא יגיע לוועדה, הוא יצטרך לעבור שינוי.

יואב סגלוביץ': החוק שיגיע לאחר מכן לא יהיה אותו חוק.

יואב סגלוביץ': החוק הזה הוא חוק רע.

יואב סגלוביץ': אני מתפלא איך היועץ המשפטי לממשלה ואיך שר המשפטים נתנו את ידם לעניין הזה.

יואב סגלוביץ': כולנו בעד המאבק וכולנו בעד אכיפה – לא ככה.

יואב סגלוביץ': זו לא הדרך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת משה ארבל.

אמיר אוחנה: בינתיים, אני אשיב לחבר הכנסת סגלוביץ' שמיום 26 במרץ, כשהותקנו התקנות, ועד היום – – – 5,751 מקרים, מתוכם נמצאה התאמה ב-4,490 ואי-התאמה ב-761 מקרים.

אמיר אוחנה: המקרים הללו נבדקים על ידי המשטרה.

יואב סגלוביץ': כמה נחקרו וכמה כתבי אישום?

אמיר אוחנה: אז אני אומר לך: 761 המקרים האלה, לגבי חלק גדול מהם התקבלה שיחת טלפון וניתן הסבר מניח את הדעת.

אמיר אוחנה: לגבי חלק מהם, יש בירור.

יואב סגלוביץ': אז נשאלת השאלה האם זה מידתי.

איתן גינזבורג: תודה לשר המשפטים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת שחאדה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני אתחיל לדבר על הדרישות שהעלינו כבר לפני חודש ברשימה המשותפת ובוועדת הקורונה וגם בוועדת הבריאות.

אנטאנס שחאדה: ממש התחננו להתחיל בבדיקות ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: הכול, כל הדרייב אין, כל המערך הזה, התעכב בכניסתו ליישובים הערביים, ואנחנו רואים היום את התוצאה.

אנטאנס שחאדה: רק אחרי שהתערבנו וביקשנו ודרשנו החל המבצע הזה.

אנטאנס שחאדה: ואכן, יש נדבקים בקרב האזרחים הערבים, ואנחנו רואים שכל יום זה עולה.

אנטאנס שחאדה: מגמת ההדבקה היא בעלייה, למרות שקיים המנגנון הזה של ניטור ושל מעקב אחרי החולים, וזה כבר עובד ופועל.

אנטאנס שחאדה: המשטרה, או הממשלה, רשויות החוק, אמורות היו לשלוח הודעות לכל מי שהיה בקרבת אנשים שנמצאו כנפגעים מהווירוס.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נגד החוק הזה, כי זה מגביל את חירות האזרחים, את חופש האדם ואת הדמוקרטיה.

אנטאנס שחאדה: אבל אנחנו גם לא רואים שזה מיושם.

אנטאנס שחאדה: בדיר אל-אסד היו מקרים בבית מטבחיים.

אנטאנס שחאדה: מישהו, רב, הדביק עשרות.

אנטאנס שחאדה: אף אחד מהם לא קיבל הודעה.

אנטאנס שחאדה: באום אל-פחם שתי בחורות שעבדו בסופרמרקט במרכז, באזור תל אביב, נדבקו, וגם המקור ידוע – והן לא קיבלו הודעות.

אנטאנס שחאדה: גם אחרי שהתגלו כמה מקרים ביישובים הערביים, ראשי הרשויות התחננו לקבל את המסלולים של הנדבקים, ולא קיבלו.

שלמה קרעי: אתה רוצה לקבל או לא רוצה לקבל?

אנטאנס שחאדה: לא, לא, אני רוצה שתהיה הסברה, שיהיו בדיקות בזמן, שתהיה אינפורמציה ושלא נצטרך מנגנונים כאלה, שמגבילים את חופש האזרח, שמגבילים את הדמוקרטיה.

אנטאנס שחאדה: המדינה צריכה לעשות הכול כדי לא להגיע למצב הזה, והיא נכשלה בדברים הבסיסיים ביותר – הבדיקות.

אנטאנס שחאדה: הכוונה היא – למה אני מתריע על הכישלון – שגם אחרי שיש מנגנון שחודר לפרטיות של האזרח לא משתמשים בזה באופן האמור.

אנטאנס שחאדה: לכן זה מעלה עוד חששות.

אנטאנס שחאדה: אם זה לא עושה את התפקיד שלו, אז בשביל מה עושים את המעקב?

אנטאנס שחאדה: בשביל מה האיתור והניטור?

אנטאנס שחאדה: זה לא עוזר.

אנטאנס שחאדה: לא צריכים את זה, ויש מנגנונים טובים יותר שבאמצעותם אפשר להשיג את המטרה ולשמור על כבוד האדם וכבוד האזרחים ולא להיכנס לפרטיות שלהם, ולא שכל אזרח יהיה תחת מעקב 24 שעות ביממה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו דורשים מכאן להגביר את הבדיקות ביישובים הערביים, שהתוצאות יהיו מהירות יותר, שכל מנגנון הפעולה יהיה זריז יותר, ושידעו שאכן יש הבדלים וגם יקלו בדרישות הבדיקה: עובדתית, עד עכשיו רוב אלה שנדבקו ביישובים הערביים נדבקו או במקום העבודה ביישובים בישראל – לא בחו"ל, לא חזרו מחו"ל.

אנטאנס שחאדה: לכן צריך להוריד את התנאי הזה לבדיקות ולהתמקד במה שקורה ביישובים הערביים, אחרת יהיה מאוחר מדי.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת ווליד טאהא, ואחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

איתן גינזבורג: אם גם חבר הכנסת עודה לא יגיע, אז חברת הכנסת קטי שטרית.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשות אדוני.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אני מצר על זה ששר המשפטים נאלץ לעזוב את האולם, אבל בהחלט הונחה בפנינו הצעת חוק, שאני, קודם כול, מברך על זה שממשלת ישראל מביאה אותה לכנסת.

משה ארבל: התהליך הזה הוא תהליך שחייב לעבור בקרה פרלמנטרית.

משה ארבל: אנחנו, כחברי הכנסת, קואליציה ואופוזיציה, אם אפשר לקרוא לזה קואליציה ואופוזיציה, ימין ושמאל, צריכים יחד לבחון לעומק את הסוגיה הזאת.

משה ארבל: ישנם ציבורים במדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, ש"זוכים", במירכאות, לשיטור יתר, לפרופיילינג.

משה ארבל: היום בבוקר בדרכי לכנסת קיבלתי פנייה מתושבי מודיעין עילית: לפתע פתאום קצין משטרה – לא שוטר זוטר, קצין – החליט לאסור יציאה מן העיר, ללא כל מקור סמכות חוקי.

משה ארבל: אנשים, עובדי מדינה, שצריכים להגיע למקום עבודתם, מציגים בפניו את תעודת העובד והוא מודיע להם שאין יציאה.

משה ארבל: מה החטא שלהם?

משה ארבל: הם חרדים.

משה ארבל: כתב ynet חבש כובע וז'קט, התחפש לחרדי ועשה סיבוב – צלם, סליחה.

משה ארבל: כשהוא הגיע לנקודת השיטור עם לבוש חרדי ועם תעודת עיתונאי, הוא נתקל בעיכוב; כשלבש את לבושו הרגיל, עבר באופן חופשי.

משה ארבל: באותה מידה גם במגזר הערבי.

משה ארבל: אסור לאפשר בתהליך חקיקת החוק – אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, לעקוב בוועדה.

משה ארבל: פה לא יהיו קואליציה ואופוזיציה.

משה ארבל: אסור לאפשר.

משה ארבל: כבר היום ביקשתי תשובות מגורמים במשרד המשפטים.

משה ארבל: ישנם מקומות עם מספרי טלפונים כשרים, מספרים עם קידומת, שיודעים לומר – 0541 או 05276 אלה קידומות של מספרים שיודעים באופן ודאי שמי שמחזיק אותם הוא אדם חרדי.

משה ארבל: מי לידנו יתקע, מי יהיה ערב לכך שלא יהיה שיטור יתר ביחס לאותן אוכלוסיות?

משה ארבל: מי לידנו יתקע שעל פי שמות – אזרח שנושא את השם מוחמד, לא יהיה שיטור יתר לגביו?

משה ארבל: אנחנו חייבים להבטיח שביצוע האכיפה וביצוע הוראות החוק הללו ייעשו באופן מקצועי, נקי מפניות.

משה ארבל: ועל כך אני מברך את ממשלת ישראל שהביאה לכנסת את החוק הזה, על מנת שאנחנו, ככנסת שאמורה לפקח על עבודת הממשלה, בשיתוף פעולה, בסופו של דבר נביא לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק מתוקנת יותר.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: כבוד היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, מדינת ישראל עושה כל שביכולתה כדי למגר את מגפת הקורונה ולהגן על הציבור, ובחסות המטרות החשובות הללו אנחנו לעיתים מפספסים מטרות חשובות אחרות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו עוסקים הרבה בכלכלה ובעסקים, אבל יש נושאים הרי גורל שלא מדוברים מספיק והם בלתי הפיכים.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת, בין היתר, על הפסקת טיפולי הפוריות לנשים שסובלות מאי-פריון וייתכן שזאת ההזדמנות האחרונה שלהן להרות.

קטי קטרין שטרית: כ-1,000 נשים הנמצאות בתוך תהליך של טיפול פוריות אולצו להפסיק את הטיפול בעקבות נוהל שיצא עם התפרצות הקורונה.

קטי קטרין שטרית: לרבות מהן אין ילדים או שיש להן ילד אחד לכל היותר.

קטי קטרין שטרית: הפגיעה באפשרות להביא ילד לעולם היא מכה קשה עבורן וטומנת בחובה חשש גדול להחמיץ לחלוטין את ההזדמנות לחבוק ילד משלהן.

קטי קטרין שטרית: כל יום – אלמנט הזמן במאבק הזה הוא קריטי.

קטי קטרין שטרית: חשוב להדגיש שעד עתה לא הוכח שהקורונה פוגעת באופן מיוחד בעוברים או בתהליך ההיריון.

קטי קטרין שטרית: גם לא יצאה המלצה של משרד הבריאות לנשים לדחות הריונות ספונטניים.

קטי קטרין שטרית: לכן, אני סבורה שחייבים לאפשר לנשים הללו להמשיך את טיפולי הפוריות.

קטי קטרין שטרית: זה נושא כאוב, יקר ומטלטל גם בימי שגרה, ואל לנו להכביד עליהן עוד יותר.

קטי קטרין שטרית: ובמעבר חד אני רוצה לדבר גם על הקשישים בבתי האבות – ההורים שלנו, הסבים שלנו, היקרים לנו.

קטי קטרין שטרית: על פי הערכות, הסגר בבתי האבות צפוי להימשך עוד חודשים ארוכים, כדי להגן עליהם מפני הנגיף.

קטי קטרין שטרית: המשפחות מעלות חשש כבד בעקבות הנתק שנוצר, גם בפן של הבדידות וגם בפן של הבטיחות והמוגנות של הקשישים.

קטי קטרין שטרית: אני מבקשת לתגבר את מערך המצלמות.

קטי קטרין שטרית: עברנו כבר את הנושא הזה של מערך המצלמות.

קטי קטרין שטרית: צריך ליישם את זה כדי שהמשפחות יוכלו להיות רגועות ולדעת שיקיריהן בטוחים ומטופלים כראוי.

קטי קטרין שטרית: בנוסף, אני מבקשת למצוא פתרון יצירתי שיאפשר בכל זאת למשפחות לפגוש את הקשישים, את ההורים, את הסבים – פתרונות כמו בידוד של בן משפחה שירצה להיות יחד עם הקשיש או מפגש בשטח מוגדר, שבו בן המשפחה מתמגן בדומה לצוות שנכנס לעבוד במקום.

קטי קטרין שטרית: יש ליצור מנגנון דיווח מחייב ומתמיד בין בתי האבות למשפחות.

קטי קטרין שטרית: כל זמן שהקשישים בבידוד ואין למשפחות אפשרות לבקר ולראות את המצב של יקיריהם, הן דואגות מאוד.

קטי קטרין שטרית: "אל תשליכני לעת זקנה, ככלות כחי אל תעזבני", כתב דוד המלך בספר תהילים, ועלינו לוודא שמדינת ישראל תמלא את הבקשה הזאת.

קטי קטרין שטרית: זה לא מקרי שהנאום הזה שלי עוסק במעגל החיים, שתחילתו בהבאת ילדים לעולם ובכבוד ודאגה לקשישים שבינינו.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

קטי קטרין שטרית: חוסנו של עם ישראל נובע מהערך הרב של התא המשפחתי.

קטי קטרין שטרית: חשוב מאוד שנשמור על כך ולא נזניח את הערך הזה גם בימי המגפה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: לצערי קראנו בשמך, וגם אחריך היו, וקראנו.

איתן גינזבורג: צר לי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, ימי קורונה אלה, והמשבר, שהוא משבר גלובלי, כלל-עולמי – לא פוסח עלינו, לא פוסח על אף אחד.

אחמד טיבי: הוא לא אתני או לאומי, למרות וריאציות בארצות רבות, באפריקה, דרום אמריקה, אירופה ויישובים כאן בארץ.

אחמד טיבי: המאמץ חייב להיות מאמץ משותף, בכל הכוח, כדי למגר את הפנדמיה הזאת.

אחמד טיבי: כאשר אני אומר מאמץ משותף, אני אומר שכאשר צוותי רפואה עובדים ביחד, יהודים וערבים, גם הפיצוי והמענקים צריכים להיות – היחס אליהם והטיפול בהם צריך להיות שוויוני, גם לעסקים הקטנים ולכלל האזרחים שניזוקים מהפנדמיה.

אחמד טיבי: מיליון וחצי אזרחים מובטלים, אדוני היושב-ראש, זה לא דבר של מה בכך.

אחמד טיבי: ולכן, אם מישהו מתבשם מהסקרים כיום, כדאי לו לקרוא את המספרים, ותמיד לשנן את מה שהיה בעבר – שאבטלה ובעיות חברתיות היו דבר חשוב בשיקול דעתו של הבוחר הישראלי.

אחמד טיבי: לגבי הבדיקות היה פער של שבועיים-שלושה, אדוני היושב-ראש, בתחילת הבדיקות ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: זו הייתה טעות של משרד הבריאות בהתחלה, אבל כאשר התחילו הבדיקות של "היבדק וסע", שיעור הנבדקים הערבים היה 1% עד 2%.

אחמד טיבי: שלשום הוא עמד על 17.2%, וכמובן, שהשיעור יורד כאשר מחשבים את הבדיקות בקופות חולים, בצבא, במוסדות אחרים, בבתי אבות.

אחמד טיבי: חייבים להעלות את שיעור הבדיקות.

אחמד טיבי: בדיר אל-אסד למשל, כאשר פנה אליי אחמד דבאח, ראש המועצה, שוחחתי עם אלי בין, והוא מייד נענה והקים תחנת "היבדק וסע" במיידי.

אחמד טיבי: גם ראש עיריית אום אל-פחם, ד"ר סמיר מחאמיד, וחברי יוסף ג'בארין, בגלל מספר המאומתים באום אל-פחם, ביקשו תחנה מהירה.

אחמד טיבי: היום הוחלט, בתיאום עם אלי בין ומד"א ומשרד הבריאות, להקים תחנה לשלושה ימים, וחברי יוסף ג'בארין עוקב מקרוב אחרי העניין הזה ביישוב אום אל-פחם ובסביבה.

אחמד טיבי: רבותיי, אם מישהו חושב שאפשר לטפל רק בנושאי בריאות הוא טועה, כי יש אלמנטים כלכליים-חברתיים קשים ביותר של הפנדמיה הזאת, והממשלה נכשלת כישלון חרוץ בטיפול – גם במובטלים וגם באספקטים הנוספים.

אחמד טיבי: אני לא רוצה לדבר על המחדל של בתי האבות או על בדיקות, זמן הופעה–תוצאה וכדומה, אבל כלל האספקטים האלה.

אחמד טיבי: שלא יתבשם לו בנימין נתניהו ראש ממשלת המעבר ויצטט פעם אתר x, פעם אתר y, שפורסם בפורבס וכדומה: המצב החברתי-כלכלי במדינת ישראל לכלל האזרחים הוא גרוע מאוד – הכי גרוע שאפשר זה תקופה ארוכה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: אם הוא לא יגיע – חבר הכנסת אורי מקלב, ואם הוא לא יגיע – חבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, אני ראשית רוצה לומר שאנחנו מראש בעד החוק המוצע כאן, אין לנו עניין להתנגד אליו.

משה אבוטבול: כולנו גם כן בעד שמירת הוראות, חוק הבריאות לעם.

משה אבוטבול: אכיפת החוק זה דבר שהוא חשוב מאוד, בפרט כאשר בחוץ משתוללת מגפה.

משה אבוטבול: אסור לנו לתת חלילה ולו איזו מין אווירה כזו של זלזול בחוק או זלזול בדברים שבעצם מובאים לכאן.

משה אבוטבול: אנחנו בעד הנושא הזה, לחזק את מערכת האכיפה, שלא ישתמע אחרת.

משה אבוטבול: כולם גם כן, אני יודע, משתדלים ועושים עבודת קודש, קודש קודשים, אם זה, כמובן, בראש ובראשונה ראש הממשלה מר בנימין נתניהו, והשרים – כולם ללא יוצא מן הכלל.

משה אבוטבול: אני אזכיר רק את שר הבריאות, שבאמת מתאמץ, וכמובן שר הפנים הרב אריה דרעי, וכולם משתדלים ופועלים למען קיום המדינה בימים כאלה טרופים.

משה אבוטבול: כמובן, צריך להגיד גם תודה מיוחדת לכוחות הביטחון, לכוחות הרפואה, המתנדבים הרבים, שגם כן עושים עבודת קודש.

משה אבוטבול: אני כחבר בוועדת הקורונה נמצא כבר דיונים רבים, ורואים באמת את ההשלכות הרבות שיש סביב הנושא הזה של המגפה הזו.

משה אבוטבול: אבל גם מצער מאוד: יש לנו צער מאוד גדול שישנם בודדים, אומנם בכל מיני חלקים בחברה, ורואים את זה – אם זה בחברה הכללית שאנחנו מוצאים, ומגיעים אלינו סרטונים מפארקים שנמצאים שם תושבים רבים – שמזלזלים, לא בחוק, מזלזלים בעצמם.

משה אבוטבול: ברגע שחלילה תפרוץ המגפה, הם אלה שגם יינזקו מכך.

משה אבוטבול: אז אותם אלה שנמצאים בחופים, בפארקים או במקומות אחרים, אפילו במקומות של קדושה – אנחנו יודעים כמה הרבנים יצאו נגד הנושא הזה וביקשו לשמור על ההוראות של החוק, וזה לא קל.

משה אבוטבול: אני שמח שבאמת למעלה מ-95% מהמגזר החרדי נשמע להוראות הרבנים, נשמע לחוק, בניגוד למה שהתקשורת מנסה לצייר, דברים שהם לא נכונים.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר שדיברו על כך שצריך שתהיה מידתיות.

משה אבוטבול: דיבר על כך השר קודם – מידתיות, שקיפות, אלה דברים מאוד מאוד חשובים.

משה אבוטבול: אבל צר לי מאוד לומר שאנחנו רואים לצד זה תמונות אחרות, שמשטרת ישראל לא אוכפת בצורה מידתית ובשקיפות על כל המגזרים.

משה אבוטבול: צריך שהאכיפה תהיה אכיפה קשה כלפי כולם, ולא אכיפה בררנית.

משה אבוטבול: זה דבר מאוד מקומם כאשר באים ואומרים לי שבבתי כנסת שנמצא שם מניין נתנו קנסות של 5,000 שקל לאלה שהתפללו, גם כאלה שלא התנגדו לשוטרים, באו וכפו עליהם לקבל צו כזה של 5,000 שקלים קנס כזה; ברגע שלא מתנגדים אז נותנים רק 500 שקלים, ופה פתאום הכפילו את זה.

משה אבוטבול: מישהו כנראה התלהב או התאהב בסכום הזה במשטרת ישראל.

משה אבוטבול: אתה מכפיל את זה בסכומים גבוהים, ל-30 מתפללים, קיבלת סכום יפה של 150,000 שקלים.

משה אבוטבול: לכן, אני מבקש באמת שהמשטרה תעשה את עבודתה, אבל מול היגיון ומול החוק עצמו.

משה אבוטבול: בחוק עצמו – לידיעתך, אדוני היקר, יש רק דבר שהוא חסר בחוק, הייתי רוצה שהשר יתייחס גם אליו: מה קורה אם מישהו יתזז את המשטרה?

משה אבוטבול: לא מופיע בחוק מהם היעדים בזה.

משה אבוטבול: לדוגמה, הוא ייתן את הטלפון שלו, ויתחיל לעשות סיבובים עם הטלפון במקומות שהוא לא נמצא שם – האם החוק נותן את הדעת על כך?

משה אבוטבול: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כל זאת עוד ידובר בוועדה, אני מניח.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת היקר.

איתן גינזבורג: נעבור לחבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כולנו רוצים להכניס לשימוש את כל הכלים העומדים לרשותנו נגד מגפת הקורונה.

עופר כסיף: ניצחון על המגפה הזאת הוא אינטרס המשותף לכולנו – יהודים, ערבים, מהגרי עבודה ומבקשי מקלט, נשים וגברים, דתיים וחילונים.

עופר כסיף: בשעה קשה זו עלינו לעמוד מאוחדים כנגד נגיף שמאיים על כולנו, ובעיקר על החלשים ביותר – קשישים, אנשים עם מחלות כרוניות, אנשים בודדים, והאנשים שנגישותם לרפואה מוגבלת.

עופר כסיף: אני חושב שכולנו כאן מסכימים שזמנים קשים מצריכים החלטות אמיצות.

עופר כסיף: ואכן, כבר יותר מחודש ימים אנו חיים תחת מגבלות תנועה מחמירות ותנאי ריחוק פיזיים.

עופר כסיף: אבל חברי הכנסת, זה שיש לנקוט צעדים אמיצים לא אומר שיש להתיר כל רסן ושיקול דעת.

עופר כסיף: מעקב תנועה פולשני על ידי גופי ביטחון זה צעד שלא נקטה אף מדינה דמוקרטית עד כה.

עופר כסיף: במדינות רבות בחרו במקום זאת לצייד את האזרחים באפליקציות המותקנות באופן וולונטרי, כמו למשל בצרפת, נורבגיה ודנמרק.

עופר כסיף: ניתן לנצל את היכולות הטכנולוגיות ולבצע ניטור באמצעות אפליקציה על המכשיר עצמו, בידיעת האזרח ובשליטתו, ולא בשליטת המדינה ללא ידיעה ושליטה של האזרח.

עופר כסיף: חברי הכנסת, יש שלל פתרונות וצעדים אפשריים בפנינו, ובראשם, בהמלצת כל המומחים בארץ ובעולם, הגדלה מסיבית של מספר הבדיקות וקיצור זמן המענה.

עופר כסיף: את הצעד המתבקש הזה, משום מה, לא מימשה הממשלה.

עופר כסיף: חוק המעקב המוצג בפנינו אינו פתרון אלא נזק בפני עצמו.

עופר כסיף: הוא מקנה עוצמה בלתי נתפסת לממשלה; כוח שאינו רק עלול לפגוע בפוטנציה אלא פוגע ומשחית מעצם קיומו.

עופר כסיף: היה זה הפילוסוף פוקו שהתייחס למבנה הפנאופטיקון, שבו הנשלט חווה בידוד חברתי וחשוף תמיד לעינו של המפקח עליו מבלי לדעת מתי למעשה מביטים בו ומתי לא.

עופר כסיף: עצם המבנה והתחושה שהוא תחת מעקב ופיקוח משפיעים על האינדיבידואל, מכניעים אותו, שולטים בו וממשמעים אותו, בלשונו של פוקו.

עופר כסיף: כך, התרת מעקב ללא צו בית משפט הופכת את כולנו לנעקבים קוגניטיביים, כלומר כאלה שחשים תחת מעקב.

עופר כסיף: והיא תגרום לאזרחים לחשוש גם מביצוע פעולות לגיטימיות כמו מחאה נגד השלטון או ביקורת על השליט, רחמנא ליצלן, מחשש שיבולע להם.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עופר כסיף: עוד כמה שניות, ברשותך.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אל נהיה חותמת גומי עבור ממשלה שבראשה עומד נאשם בפלילים חמורים.

עופר כסיף: החשש מאופן השימוש במידע שייאסף הוא כבד.

עופר כסיף: הסיכון לדליפה, מניסיון העבר, הוא כמעט ודאי, והכי חשוב, אסור לנו לממש את חזון האימים של אורוול מ-1984.

עופר כסיף: אל לנו לתת כלי מעקב בלתי מוגבל ובלתי מפוקח בידי הממשלה, כי כלי כזה, מבלי שיופעל אפילו פעם אחת, הורס את חירויות הפרט והופך אזרחים חושבים לנתינים מפוחדים וצייתנים.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יזהר שי.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שהחוק הזה, כמה שהוא נצרך והוא חשוב, הוא חוק פרובלמטי.

אורי מקלב: הוא חוק מורכב מאוד, משתי סיבות מרכזיות: הסיבה הראשונה זה החלק הערכי והסיבה השנייה זה החלק הפרקטי.

אורי מקלב: בחלק הערכי, להפוך אזרחים שומרי חוק ותמימי דרך לחשודים בפוטנציאל זה כבר בעייתי באופן מובנה.

אורי מקלב: ככל שאנחנו תמיד נדרשים ודורשים לא לעשות ולא לראות את זה כדרך, ודאי וודאי שאנחנו גם יודעים שזה נותן למשטרה את הכלים לעשות אכיפה סלקטיבית.

אורי מקלב: ואכיפה סלקטיבית נעשית עכשיו, בימים האלה, במיוחד בתקופה, או במשבר הקורונה, נעשית אכיפה סלקטיבית, ולא משנה עכשיו אם הסיבות מוצדקות או לא.

אורי מקלב: אבל היא נעשית.

אורי מקלב: יודעים לעשות – וזה נהפך כמעט לתרבות בעניין הזה.

אורי מקלב: רבים הם המקרים שמציפים את העניין, ורואים כמה אבסורד, שיש חברה ויש אוכלוסיות מסוימות שבהן נעשית האכיפה, שיש שם סטיגמות, וככה פועלים בעקבות זה.

אורי מקלב: הציבורים והאוכלוסיות האלה ידועים, ומיותר להגיד שאני מייצג את אחת מהאוכלוסיות האלה שסובלות קשות מהאכיפה הסלקטיבית.

אורי מקלב: מעבר לזה, באופן מובנה ובאופן מעשי קשה מאוד, קשה מאוד כשאתה נותן לאותו שוטר, בלי הכוונה – כשהוא זה שצריך להחליט והוא צריך לפעול לפי החוק.

אורי מקלב: גם כיום, כשאנחנו מחוקקים חוקים כאן בכנסת, כולנו יודעים מה המשובים שאנחנו מקבלים מהאזרחים – ויש מרחק אדיר, מרחק גדול מאוד, בין החוק, לשון החוק, סמכות החוק, לבין מה שאחרי זה עושים, כשמדובר בבכירים יותר, וודאי כשמדובר בשוטרים זוטרים וגם בקצינים שנמצאים במחסומים.

אורי מקלב: אנחנו רואים איך עוברים – רק תדעו לכם שבירושלים במשך יום וחצי המשטרה פעלה בחוסר סמכות וחילקה את העיר לא לרבעים, כפי שהממשלה החליטה, אלא לתשע שכונות, ובכל אחת – הפרידה בין החלטת הממשלה, שהערימה קשיים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים מאיפה בא – כשאנחנו מדברים עכשיו על החלק הפרקטי, גם כיום, כשהשב"כ עושה את זה, ונניח שלמשטרה יש את אותה מקצועיות שיש לשב"כ, כמה טעויות יש בהחלטות או בהודעות לאזרחים?

אורי מקלב: אין לנו נתונים על הדבר הזה.

אורי מקלב: ביקשנו.

אורי מקלב: תארו לכם שזו תהיה עכשיו אינדיקציה לאכיפה.

אורי מקלב: אם השב"כ טועה – דרך אגב, מאוד מאוד קשה לברר את זה, וכמה אנשים מתייאשים כבר מראש.

אורי מקלב: אבל אלה שכבר ביררו, כמה אחוזים – אמר קודם שר המשפטים על חלק אחד של אינדיקציה, שיש 15%, 700 מתוך 5,000 או משהו כזה, שהתברר שהם לא נסעו כדין.

אורי מקלב: יש לי עוד דבר אחד, שאני אומר בגילוי לב.

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: המשטרה, ביחסי הציבור שלה, מדברת היום לאזרחי מדינת ישראל על מספר הדוחות.

אורי מקלב: כשזאת האינדיקציה לפעולות המשטרה – לא היחס, לא התנועה, לא המקצועיות, לא שעוצרים אנשים שמונעים מהם גם כשהחוק מאפשר להם, והם עובדים חיוניים, ועוד מאות מקרים שמגיעים לשולחני ואני מטפל בהם יום-יום, כל הזמן, כל החג ולפני החג – כשזאת האינדיקציה להצלחה, מה יעשה הבן ולא יחטא?

אורי מקלב: אם האינדיקציה היא כמה דוחות נתת בסוף, זאת האינדיקציה, ולא אומרים בדרך באיזו סמכות, ואיך הגיעו, ודאי שבנתונים האלה יש מוטיבציה ברורה מאוד לכל השדרה של הארגון לתת כמה שיותר דוחות.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אלה הדברים שצריכים להבין אותם בעניין הזה.

אורי מקלב: אין ספק שאני אתמוך בהצעת החוק הזו מסיבה אחת: כיום המשטרה פועלת לבד.

אורי מקלב: ודאי שיש עדיפות אחת, שאנחנו נעשה שהכנסת תהיה בפיקוח.

אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים לדעת לקראת מה אנחנו הולכים, ואנחנו מודעים להצעת החוק הזאת – מה המשמעויות ומה ההשלכות של החוק הזה.

אורי מקלב: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יזהר שי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: במידה שהוא לא יגיע – חבר הכנסת יאיר לפיד.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

יזהר שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: כנסת נכבדה, מדובר בהצעת חוק לחלוטין לא טריוויאלית, שעברה היום דיון קשה ונוקב בוועדה המסדרת.

יזהר שי: מדובר פה הרי בסתירה בין עקרונות של מדינה דמוקרטית, שאנחנו כל כך אוהבים ומכבדים, לבין הצורך, הכורח ההכרחי לתת בידי מי שעוסקים במלחמה הקשה הזאת את כל הכלים הדרושים להם כדי לנטר, לעקוב ולמנוע הידבקות, שהיא כל כך חשובה לנו גם כדי לשמור על הבריאות של הציבור וגם כדי להגיע למצב שאנחנו יכולים, סוף סוף, להתחיל לצאת מהבתים ולחזור לעבודה.

יזהר שי: לכן, הדיון היה דיון קשה ונוקב, ואכן, אני גם שמח שהוועדה המסדרת החליטה היום, בסופו של דבר, לחסוך לפחות בקריאה אחת, להאיץ את התהליך הזה ולהגיע למצב שהכנסת יכולה לדון כמה שיותר מהר.

יזהר שי: אני מקווה שהוועדה שתדון בנושא תעלה את כל הסוגיות הרלוונטיות ותחליט בזמן שנותר לנו עד ליום שלישי בלילה, יום פקיעת התקנות.

יזהר שי: הצורך שם הוא להכניס את החוק הזה לתוקף כמה שיותר מהר.

יזהר שי: אני רוצה להכליל מפה ולהגיד שזאת הייתה דוגמה לעבודה נכונה של כנסת מגויסת, ועדה שדנה בנושאים האמיתיים והרלוונטיים מכל צידי הבית, כדי להגיע לתכלית של החלטות.

יזהר שי: זאת דוגמה למה שהכנסת הזאת צריכה לעשות גם בחודשים הקרובים.

יזהר שי: זאת דוגמה למה שהמדינה הזאת צריכה בחודשים הקרובים.

יזהר שי: וכאן אני פונה לידידיי שנמצאים בצד הזה של הבית: חברים יקרים מיש עתיד, אני יודע שהמנהיג האהוב והמוערך יאיר לפיד עומד לדבר פה אחריי.

יזהר שי: שמעתי את חלקכם מדברים פה בשבועיים האחרונים ונושאים זעקות שבר על ההחלטה המנהיגותית של יושב-ראש כחול לבן בני גנץ להצטרף, להתגייס למאבק ולעשות כל מה שאפשר כדי לעזור במאבק הקשה הזה, וכדי להתגייס לעזור לטובת עם ישראל.

יזהר שי: חברים, בזמן שאתם תמשיכו לעמוד ביציע ולצעוק צעקות ולשאוג את שאגות החמס שלכם ולשלוח את הפעילים השונים בצורה שיטתית וראויה לציון – –

יאיר לפיד: אם אתה מצטט את השר, לפחות – – –

יזהר שי: – – לשלוח את הפעילים הרבים כדי לדפוק על דלתותינו ולהסביר לנו כמה אנחנו נטולי ערכים, כמה אנחנו פחדנים וכמה אנחנו נאיביים – –

יאיר לפיד: אל תטיף מוסר.

יזהר שי: – – הינה מה שנגיד לחבר הכנסת יאיר לפיד: נכנסנו לכאן בעיניים פקוחות וצלולות.

יזהר שי: לקחנו אחריות כשאתם העדפתם לעמוד ביציע.

יזהר שי: אתם תמשיכו שם להריע ולעמוד.

ניצן הורוביץ: אז איפה הממשלה?

יזהר שי: אנחנו יודעים שעשינו את הדבר הנכון בלי קשר לתוצאה.

יזהר שי: עכשיו יום חמישי אחרי הצוהריים – חברים, אני לא יודע אם תקום ממשלת אחדות או לא, אני לא יודע אם תשתמשו בזה נגדנו או לא.

יזהר שי: אתם אלה שתירשמו בהיסטוריה.

יזהר שי: אורנה, את עמדת שם, ליד המיקרופון ההוא, והעזת לגעור במנהיג אמיץ – –

תמר זנדברג: למה לגעור?

תמר זנדברג: למה לגעור?

יזהר שי: – – שלפני שנים נתן לך את הדרגה שלך ונתן לך את ההזדמנות הגדולה בצה"ל.

יזהר שי: עמדת פה וניסית להשפיל מנהיג שקיבל החלטה מאוד אמיצה.

אורנה ברביבאי: ממש לא, ההפך, מתוך הערכה אליו.

קריאות: – – –

יזהר שי: אדוני, אולי תגן עליי, שאני אוכל לסיים את דבריי.

איתן גינזבורג: פשוט פנית אליהם.

איתן גינזבורג: כשאתה פונה אליהם, אתה מזמין אליך.

איתן גינזבורג: אני מבקש מקריאות הביניים – – –

יזהר שי: אבל תיתן לי את חצי הדקה שהם לקחו לי.

איתן גינזבורג: חצי דקה זה לא היה, בוא תסיים.

יזהר שי: אני מעריך ומכבד את החלטת

יזהר שי: כם המכובדת לעמוד ביציע ולגעור בנו ולעודד מהקהל כשאנחנו לוקחים את האחריות.

יזהר שי: אני מאחל למדינת ישראל שלא משנה מה יהיה – – –

יאיר לפיד: יזהר, לא לקחת אחריות – זחלת.

יאיר לפיד: זה לא אותו הדבר.

יזהר שי: בסופו של דבר – – –

יאיר לפיד: יש לקחת אחריות ויש לזחול.

יאיר לפיד: אלה שני דברים שונים.

יזהר שי: חבר הכנסת לפיד, זה שאתם קוראים לשותף שלכם, שהלך איתכם דרך ארוכה – –

יאיר לפיד: זחלת.

יאיר לפיד: זחלת.

יאיר לפיד: זחלת.

יזהר שי: – – וייצר אלטרנטיבה, זחלן, אני חושב שזה לא מכבד לא אתכם ולא את כל מי שעמד פה ליד המיקרופונים השונים.

יאיר לפיד: יזהר – – –

יזהר שי: אנחנו אלה שמקבלים באהבה, ונמשיך להילחם למען מדינת ישראל – –

אורנה ברביבאי: בהצלחה.

יזהר שי: – – למען כל השותפים.

קריאות: – – –

יזהר שי: יש לי הפתעה בשבילכם, יכול להיות שאפילו נשתף פעולה בעתיד – – –

עידן רול: אזרח ישראל שהצביע לכם – – –

אורנה ברביבאי: אז תחסכו מאיתנו את כל ההערות ואת כל – – –

קריאה: – – –

יזהר שי: אנחנו פה בשביל לשאת באחריות המשותפת.

יזהר שי: אתם תודו לנו ותמשיכו להריע מהיציע.

יזהר שי: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה, אדוני.

יאיר לפיד: כמו אקוניס הפכת להיות.

קריאה: צריך כבוד.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לאור אירועי היממה האחרונה, החודש המביש האחרון, השנה האחרונה, אני רוצה לשים הצעה מול הבית הזה – לעצור את הפוליטיקה.

יאיר לפיד: לאנשים אין מה לאכול, עסקים מתמוטטים, בבתי החולים אנשים מתים.

יאיר לפיד: אנחנו צריכים לפתור את משבר הבדיקות, להתחיל לטפל, כי עוד לא התחילו לטפל במשבר הכלכלי.

יאיר לפיד: בנסיבות האלה, הקמת ממשלת שחיתות מנופחת היא אסון לאומי.

יאיר לפיד: הרעיון שאנחנו ניגרר לבחירות רביעיות בלתי נסבל.

יאיר לפיד: זה ניתוק גמור מהמציאות.

אנטאנס שחאדה: הם גם יזחלו וגם לא יקבלו תיקים?

אנטאנס שחאדה: קשה ככה.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע, בבקשה.

יאיר לפיד: לפיכך אני חוזר להצעה שכבר העליתי, הצעה פשוטה, נקייה: ללכת לשישה חודשי הקפאה.

יאיר לפיד: הבית הזה יצביע על הוראת שעה לתיקון סעיף 10 לחוק-יסוד: הממשלה, ונלך להקפאת מצב.

יאיר לפיד: זה נבדק משפטית, הצעת החוק הוגשה מוקדם יותר היום.

יאיר לפיד: המדינה צריכה יציבות, אנחנו חייבים למנוע בחירות רביעיות.

יאיר לפיד: נלך לשישה חודשים של הקפאת המצב הפוליטי, ובעוד שישה חודשים נחזור בדיוק למצב הנוכחי.

יאיר לפיד: בששת החודשים האלה, במקום להתעסק בפוליטיקה, נלך להציל את הכלכלה ואת מערכת הבריאות ואת חייהם של אנשים.

יאיר לפיד: בששת החודשים האלה ממשלת המעבר תמשיך.

יאיר לפיד: זו ממשלה רעה בעיניי, אבל היא לא תוכל לעשות מה שהיא רוצה, מפני שהפעם אנחנו ננהל את הכנסת.

יאיר לפיד: יהיו לכנסת שיניים ויהיה לה רוב.

יאיר לפיד: נניח את החוקים למניעת השחיתות, ונוודא שהממשלה לא מנצלת את הקורונה בשביל פוליטיקה.

יאיר לפיד: הממשלה והכנסת יעבירו יחד תקציב.

יאיר לפיד: נחזיר את המערכות החיוניות שלנו לתפקוד, נציל את העמותות, נקים מנגנון פיצוי יעיל לעסקים הקטנים, נטפל ביותר ממיליון מובטלים.

יאיר לפיד: זה מה שחשוב עכשיו.

יאיר לפיד: הקפאה זה לא מצב אידיאלי, זה לא מה שרצינו, אבל זה יותר טוב מממשלה שתכשיר את השחיתות, וזה בטח יותר טוב מבחירות רביעיות.

יאיר לפיד: אזרחי ישראל במצוקה, הם צריכים לדעת שהפוליטיקאים לא עסוקים בעצמם, אלא בהם.

יאיר לפיד: הם בעיקר צריכים לדעת שאנחנו עובדים בשבילם.

יאיר לפיד: בואו נקפיא את הפוליטיקה ונלך לעבוד.

יאיר לפיד: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת היבא יזבק, ואחריה – חבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: במידה שהוא לא יהיה כאן, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אכן אנחנו נמצאים בתקופה מאוד קשה, תקופה מאוד משברית, תקופה מאוד מערערת, ומצב מתמשך של חוסר ודאות והרבה איום.

היבה יזבק: אנשים מרגישים מאוד מאוימים בגלל שיש מצב של חוסר ודאות, לא יודעים איך כל זה ייגמר.

היבה יזבק: אבל בין זה לבין לעשות ניצול ציני, ניצול מקומם של משבר של הקורונה כדי להעביר חוקים שפוגעים מהותית, מהותית, בזכויות או בפרטיות של האזרח, יש הבדל מאוד מאוד גדול ועמוק.

היבה יזבק: אנחנו מדברים כאן על מצב חירום בריאותי, מצב חירום אזרחי, מצב חירום שכן דורש הרבה פעולות מצד הממשלה; הוא כן דורש הרבה יותר הסברה, יותר מודעות, יותר בדיקות, שאנשים באמת יהיו מודעים לסכנה בעקבות המתקפה הזאת.

היבה יזבק: אבל ללכת ישר לאמצעי הפוגעני ביותר, זה אכן פוגע בכל הערכים של הפרטיות של האזרח.

היבה יזבק: אסור לתת יד, להתייחס למשבר ולמצב חירום שהוא בריאותי באמצעים של ביטחוניזם.

היבה יזבק: הממשלה רוצה לחוקק כאן חוק שרק מעמיק את הפגיעה בזכויות האזרח, שוב, בחסות מצב החירום.

היבה יזבק: אנחנו עדיין עדים איך היסטורית, מאז 48', מצב החירום הפך לנוהל קבוע ולהוראות שמוארכות כל הזמן.

היבה יזבק: ועכשיו שוב פעם, בשם הבריאות רוצים לקבע מצב חירום קשה עוד יותר.

היבה יזבק: לא ניתן לחצות עוד קווים אדומים בשם הקורונה.

היבה יזבק: מי שאכפת לו מבריאות הציבור ומי שרוצה לעצור את המגפה פועל בשותפות עם האזרחים ומקדם מגמה של משמעת אזרחית; מגמה שכבר עכשיו קיימת, דרך אגב.

היבה יזבק: זה מה שאנחנו מקבלים מהדיווחים, שיש משמעת גדולה בקרב הציבור.

היבה יזבק: זהו מהלך של ביו-פוליטיקה שמפחיד אפילו יותר ממגפת הקורונה עצמה, שאני מקווה שאנחנו נצא ממנה מקרוב; אך מההיסטוריה למדנו כי מחוקי החירום ותקנות החירום אי-אפשר לצאת בריאים.

איתן גינזבורג: תודה.

היבה יזבק: אני מתנגדת לחוק זה וקוראת לשאר חברות וחברי הכנסת להתנגד לעוד חוק מסוכן ומדכא.

היבה יזבק: יש זכויות שאסור לפגוע בהן ויש אמצעים שאסור להכיל.

היבה יזבק: אנחנו כאן כדי לעשות את הכול למען רווחת הציבור, אבל לא נשתף פעולה עם אף צעד שמהותו פגיעה בפרטיות של האזרחים.

היבה יזבק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת יזבק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, סלאם עליכום, אנחנו באמת עומדים מול שני משברים – יש את המשבר הבין-לאומי שמשנה את חוקי המשחק וקובע עובדות חדשות ברמה הבין-לאומית, ברמה חברתית, תרבותית, כלכלית, פוליטית וכו', שזה משבר הקורונה, ועל זה דובר הרבה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לדבר על המשבר השני שבו אנחנו נמצאים, שבתוך משבר הקורונה זה נראה ריאלי לדבר על בחירות רביעיות במדינת ישראל, בתקופה כל כך קצרה.

סמי אבו שחאדה: ולמה זה קורה?

סמי אבו שחאדה: זה קורה כי המושחת מבלפור ממשיך לנהל את המדינה לפי התיקים הפליליים שלו.

סמי אבו שחאדה: אף אחד לא ציפה שיהיו בחירות שניות במדינת ישראל; בחירות שלישיות – בכלל נראה לנו אבסורד.

סמי אבו שחאדה: אני דווקא חושב שהבחירות הרביעיות נראות די קרובות, ויש לזה הסבר:

סמי אבו שחאדה: כי לא מספיק שהמושחת מבלפור חושב שמגיע לו להיות מלך, יש מסביבו לא מעט אנשים שחשבו שהמושחת הזה אמור להמשיך להיות מלך והם מאפשרים לו את הדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: במצב של ניצול ציני של משבר הקורונה עכשיו הם ממציאים לנו כל מיני סיפורים הזויים, שאף אחד לא מבין מאיפה זה יוצא, ובאים אלינו עם הצעות החוק המוזרות האלה כדי לייצר איזושהי אווירה של חירום.

סמי אבו שחאדה: ובאווירה של החירום יש רק קוסם אחד במדינת ישראל שמסוגל לעמוד בדברים הקשים, והוא המושחת מבלפור– ולכן צריך לסבול אותו ולתת לו עוד קצת זמן.

סמי אבו שחאדה: אני לא חושב שהדבר הזה צריך להימשך.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהמושחת מבלפור מזמן כבר היה צריך לא להיות פה, ולא רק בגלל הפשעים שבהם הוא מואשם – לא רק בגלל מרמה, הפרת אמונים ושוחד.

סמי אבו שחאדה: יש הרבה פשעים אחרים שהוא עשה, והם לא פחות חשובים, ואולי קצת יותר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נתנגד בכל הכוח להצעת החוק הזאת, כמו להצעת החוק שתבוא אחריה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שמספיק זמן המדינה מתנהלת באופן כביכול זמני.

סמי אבו שחאדה: יש פתרון אחד מצוין שהוא טוב לכולם: המושחת מבלפור יקום ויתפטר, ואז יהיה מצב הרבה יותר סביר – – –

שלמה קרעי: אפשר גם להוציא אתכם מחוץ לכנסת, כתומכי טרור, לא לתת לכם להיבחר בכלל – –

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני מבקש לא להפריע.

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: – – ובג"ץ מאפשר לכם פעם אחר פעם.

שלמה קרעי: זה הרבה יותר פשוט.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים בדבר אחד, כבוד היושב-ראש, במשפט אחרון.

סמי אבו שחאדה: זה מתמטיקה – שאף אחד לא יכעס.

סמי אבו שחאדה: אין רק אפס – אחד הדברים החשובים בספרה אפס זה שלא משנה כמה אפסים אתה מנסה לחבר או כמה אתה מנסה להכפיל את האפס הזה, הוא נשאר אפס.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: עשרה, 13, 15 – – –

סמי אבו שחאדה: ככה זה המושחת מבלפור ומי שסביבו – ככה זה.

סמי אבו שחאדה: זאת הספרה אפס, לא משנה כמה מחברים אליה אפסים, יישאר אפס.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

דסטה גדי יברקן: גם 15 הפך לאפס, ללא משמעות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, הייתי שמח שתשמע, אם לא – הפרוטוקול ישמע, גם זה חשוב, לא פחות חשוב.

יעקב מרגי: לא ייתכן – בדיון קודם אתה קורא לשוטרים ששומרים עליך "פושעים", היום אתה מתבטא, בטעויות, כלפי קבוצה של חברי כנסת, כאפסים.

יעקב מרגי: אותי לימדו – כל הפוסל במומו פוסל, ותדע לך שאני אדם מאופק, אבל יגיע זמן לזחיחות דעת שלך.

יעקב מרגי: כשאתה פוגע פה באנשים בצורה חופשית ובשוטרים, שאין להם בית, אין להם יום, אין להם לילה – קראת להם פושעים ופורעים – – –

סמי אבו שחאדה: זה מתמטיקה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, זה בסך הכול מתמטיקה, הכול בסדר – – –

יעקב מרגי: אני לא רוצה את התגובה שלך, תודה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לגופו של עניין – – –

סמי אבו שחאדה: מתמטיקה, הכול בסדר.

סמי אבו שחאדה: מה נעשה, זה מה שמאפיין אפסים.

סמי אבו שחאדה: אני לא המצאתי את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

יעקב מרגי: זחיחות הדעת הזאת תבוא לך בפרצוף.

יעקב מרגי: גם בנאומים, כאן, שייתנו לך את אותם דברים ותחפש מי שיגן עליך.

סמי אבו שחאדה: יותר גרוע – – –

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.

איתן גינזבורג: הנאום שלך כבר הסתיים.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תחילה, אנחנו בשעת חירום, ואני באמת רוצה לומר מילה טובה לכל מי שעושה במלאכה, ויש הרבה שעושים במלאכה.

יעקב מרגי: החברה הישראלית נמצאת בחבית לחץ, כמו הרבה חברות בעולם.

יעקב מרגי: אני זוכר כאן דיונים בכנסת, כשביקשו, פה, לתת סמכויות למשטרה, שתהיה האזנה על מכשירי טלפון ללא צו של שופט כדי להילחם בפשיעה.

יעקב מרגי: והכנסת המכובדת כאן, שכמה חברים לא ראויים לה, בזים לה והפכו אותה ללא רלוונטית, נתנה למשטרה את הסמכות הזאת – כן, כדי להילחם בפשיעה במקרים מצומצמים.

יעקב מרגי: ואני מקווה שזה נעשה במקרים מצומצמים.

יעקב מרגי: נתנו, לעיתים גם חשבנו שאולי עשינו טעות.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים כאן בשעת חירום.

יעקב מרגי: כל יפי הנפש מדברים איתי כרגע.

יעקב מרגי: ואם יש פצצה מתקתקת שמסתובבת לידי, ובגלל זחיחות הדעת שלה, בגלל האטימות שלה לא נכנסת לבידוד?

יעקב מרגי: אנחנו נאכוף זאת, ובמחיר של פגיעה בצנעת הפרט, במחיר שידעו איפה הייתי 24 שעות; גם Google Maps יודע את זה בלי טובות של אף אחד.

יעקב מרגי: שיעשו איכון – וזה לא פוגע באף אחד.

יעקב מרגי: אבל יש הזדמנות לתקוע, להתנגד לממשלה ולהרים דגלים.

יעקב מרגי: תאמינו לי שאין דמוקרט יותר ממני.

יעקב מרגי: גם אני חס על הערכים האלה, אבל אנחנו בשעת חירום.

יעקב מרגי: אני הייתי מציע – כן, כן, נכון – הייתי קורא כאן לכל חברי הכנסת, בחוקים האלה של שעת חירום.

יעקב מרגי: אנחנו לא משתמשים בהם – נכון, יש פה הארכות של תקנות לשעת חירום, וכל הסוגיה הזאת של המוצרים בשעת חירום, והגיע הזמן שהכנסת באמת תעשה עבודה, תסיים את העבודה הזאת.

יעקב מרגי: אבל פה זו שעת חירום אמיתית, זה לא בגלל שהכנסת התרשלה.

יעקב מרגי: הריבון – זרועות האכיפה מבקשות זאת, ואנחנו ניתן זאת, ונאפשר זאת, כדי למנוע, הלוואי, עוד חולה אחד מיותר.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ואחריו – חבר הכנסת יעקב טסלר.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני יושב-ראש המליאה.

בועז טופורובסקי: חבריי חברי הכנסת, בעצם מונחים לפנינו שני חוקים, אבל בואו נלך שנייה לחוק הראשון, שבא ואומר שבן אדם לא פשע, אבל אנחנו מסמיכים את משטרת ישראל שתוכל לעקוב אחריו, לאכן את הטלפון שלו ולבדוק אם הוא ביצע פשע.

בועז טופורובסקי: עצם זה שדנים כאן, זה מראה על חוסר הבנה בסיסי של דמוקרטיה וזכויות אדם במדינה מתוקנת.

בועז טופורובסקי: הרי אם אנחנו מאשרים את זה, השלב הבא שנצטרך לאשר – כי זה אותו טיעון – נבדוק בן אדם ששללו לו רישיון, נעקוב גם אחריו, נאכן את הטלפון ונראה שהוא לא נהג.

דסטה גדי יברקן: – – – בחוק – – –

בועז טופורובסקי: עזוב.

בועז טופורובסקי: בן אדם עוד לא פשע, אבל רק נוודא, נרצה לבדוק שבן אדם לא עשה פשע – לא עבר באדום, לא לקח שוחד, לא נתן סטירה למישהו שהוא לא היה אמור לתת, לא עשה שום פשע.

בועז טופורובסקי: בואו נוודא שאף בן אדם לא עשה פשע על ידי זה שהמדינה תעקוב כל הזמן אחרי כל האזרחים, נראה מה כל אחד יעשה בבית, מה כל אחד יעשה מרגע שהוא יוצא מהבית, מה כל אחד יעשה כל הזמן.

בועז טופורובסקי: ואז כולם, כולם יפחדו מהמדינה ואולי לא יעשו שום פשע, שום דבר שהמדינה אומרת שאסור.

בועז טופורובסקי: הרי זה בדיוק אותו הסבר לכל רצון למנוע מבן אדם לעשות פשע.

בועז טופורובסקי: הרי לא מדובר כאן על אנשים שאומרים שיש חשד לכך שהם פשעו, שהם חטאו, שהם עשו משהו שאסור.

דסטה גדי יברקן: איפה זה כתוב?

בועז טופורובסקי: אומרים: בואו נעקוב אחריהם כדי לוודא שהם לא עשו משהו שאסור.

בועז טופורובסקי: זה בדיוק מה שהחוק הזה אומר.

דסטה גדי יברקן: איפה זה כתוב, מה שאתה אומר?

דסטה גדי יברקן: אתה ממציא חוק שלא קיים?

בועז טופורובסקי: תקרא.

בועז טופורובסקי: אתה קראת את החוק?

דסטה גדי יברקן: כן, תראה לי את החוק שאתה מדבר עליו.

בועז טופורובסקי: בוא, הינה.

דסטה גדי יברקן: עבריין, פושע – – –

בועז טופורובסקי: מוצע לקבוע הוראות שעה שיאפשרו למשטרת ישראל לקבל נתוני מיקום של אדם החייב בבידוד בשביל לוודא – –

דסטה גדי יברקן: בידוד – – –

בועז טופורובסקי: – – שהוא עוקב אחר ההוראות – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יברקן, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: גדי, זה שאתה לא מבין – זה אותו דבר.

בועז טופורובסקי: תחשוב – –

דסטה גדי יברקן: אתה מבין – – –

בועז טופורובסקי: – – האנשים – בוא אני אלך איתך למקום אחר – – –

דסטה גדי יברקן: – – –

איתן גינזבורג: אני מבקש להפסיק.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: גדי יברקן, יבוא שוטר, יגיד שבא מישהו משכונת רמת אליהו בראשון לציון ולדעתו עבר על החוק – הוא לא יודע את זה, אין לו שום הוכחה או שום טענה, אבל הוא אומר, בוא נעקוב אחריו ונבדוק שהוא לא עבר על החוק.

בועז טופורובסקי: בטיעון שאיתו אתה יכול להצדיק את החוק הזה, אתה יכול להצדיק לגבי אותו בחור מרמת אליהו, שאולי אתה מכיר ואולי אתה לא מכיר אותו.

דסטה גדי יברקן: יש לי בשורה בשבילך, אני בדיוק דיברתי על זה קודם, לפני שהגעת.

בועז טופורובסקי: אדוני יושב-ראש המליאה, גם יושב-ראש הכנסת – –

דסטה גדי יברקן: לפני שעלית לדוכן אני דיברתי על זה בדיוק.

בועז טופורובסקי: – – זה החוק הראשון שהוא חתום עליו, ולדעתי גם אתה וגם עוד כמה חברים כאן.

דסטה גדי יברקן: חוסר אחריות.

בועז טופורובסקי: זה חוק שמדבר על הגבלת כהונה של ראש ממשלה, על זה שראש ממשלה לא יכול להיות מישהו שהוגשו נגדו שלושה כתבי אישום.

דסטה גדי יברקן: זה סיפור אחר.

דסטה גדי יברקן: תן לבית המשפט להכריע, אבל אל תמציא חוקים – – –

בועז טופורובסקי: ועל זה שמישהו שהוגש נגדו כתב אישום, יצטרך להתפטר מתפקידו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יברקן.

בועז טופורובסקי: מה שאני מציע, שבמקום להזדרז ולהיות חותמת גומי של חוקים כאלה נוראיים, חוקים שהם נגד הדמוקרטיה במדינת ישראל כמדינה דמוקרטית ומתוקנת, אתם תעלו את החוקים האלה, שהם הראשונים שאתם העליתם, החוקים הראשונים שאתם הגשתם ברגע שהושבעתם להיות כאן חברי כנסת, בכנסת הזאת.

בועז טופורובסקי: הגיע הזמן שאתם תעלו את החוקים האלה, לא תהיו צבועים, ותעבירו את החוקים האלה, במקום לבוא ולקחת חוקים שהממשלה ניסתה לעשות בלי חקיקה.

בועז טופורובסקי: היועץ המשפטי לממשלה הכריח אותה, ואז היא מעלה – –

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

בועז טופורובסקי: – – אותם עם פטור מהנחה בלי שיהיה בהם דיון אמיתי, בשביל שיוכלו לעקוב אחרי אזרחי ישראל.

בועז טופורובסקי: לא בשביל זה הגעתם לפוליטיקה הזאת, והגיע הזמן שממשלת ישראל תדאג לטפל בכלכלה ההרוסה, באזרחי ישראל, ולא לחפש פושעים איפה שאף אחד לא פשע.

בועז טופורובסקי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לאדוני.

שלמה קרעי: אתה בכלל זה שאמרת שהקורונה היא שפעת, לא?

שלמה קרעי: אז עכשיו אתה – – – הנחיות חדשות – – –

איתן גינזבורג: בבקשה.

בועז טופורובסקי: – – – מקורונה – – – תגלה שזה נכון.

בועז טופורובסקי: שראש הממשלה – – –

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת טופורובסקי.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נושא איכון הטלפונים חשוב מאין כמותו ברתימת הטכנולוגיה למאבק בקורונה, ולכן יש להסדיר את הסוגיה בחקיקה מתאימה.

יעקב טסלר: אבל אליה וקוץ גדול בה: בישראל קיימים אלפי אנשים שעל שמם רשומים קווים ניידים, אבל מי שמשתמש בהם אלו לא הם אלא בני משפחה, חברים, עובדי עסק וכיוצא באלו.

יעקב טסלר: הפרוצדורה הקיימת כיום מאוד לא הוגנת.

יעקב טסלר: אדם שקיבל הוראה על כניסה לבידוד בגלל איכון שנעשה למכשירו חייב לציית מיידית, גם אם הוא יטען שהמכשיר כלל לא נמצא בשימושו או ברשותו.

יעקב טסלר: הוא אומנם זכאי להגיש ערעור למשרד הבריאות, אבל עד שהתשובות מתקבלות לוקח כמה ימים, ובינתיים הכניסו אדם למעין כלא והפכו אותו לעציר על לא עוול בכפו.

יעקב טסלר: אני רוצה ברשותכם לציין דוגמה של מקרה שהגיע אליי.

יעקב טסלר: יצרו קשר עם אדם שהורו לו להיכנס לבידוד בגלל איכון טלפון, ובפועל מי שהשתמש במכשיר הזה הייתה רעייתו.

יעקב טסלר: אז מה יצא מזה?

יעקב טסלר: שהאדם הנקי סגור בביתו בגלל שהוא כפוף להוראות המאלצות אותו, ואילו אשתו, שייתכן שהיא נשאית של הנגיף ואולי לא, מסתובבת בינתיים באופן חופשי בארץ ומדביקה את כל מי שנמצא בסביבתה.

יעקב טסלר: קוראים לזה בעברית פשוטה חלם.

יעקב טסלר: בנוסף, מאות תלונות מגיעות אלינו, נציגי הציבור, על טעויות פטאליות, כאשר המערכת מזהה בטעות אנשים כמי ששהו בסמיכות לחולי קורונה, כאשר בפועל אותם אנשים שהו אז בביתם או במקומות אחרים, והם נענשים כביכול בבידוד מיידי.

יעקב טסלר: הערר שהם מגישים אומנם יכול להוציא אותם שוב לחירות, אבל כאמור זה עלול לקחת כמה ימים ובינתיים שיבשנו להם את החיים סתם ולריק, וזה לא צודק ולא הוגן.

יעקב טסלר: ולכן כאשר אנו דנים בהסדרת חקיקה בנושא חייבים לוודא שלא תצא עוולה מתחת ידנו, חייבים לעגן בחוק את הסעיפים הרלוונטיים כדי שכל הוראות הבידוד המונחתות על האדם יהיו רק לאחר בדיקה פרטנית עמוקה ומקצועית, ולא חובבנית כמו שעד היום.

יעקב טסלר: ועד שהנתונים לא בדוקים ומאומתים במלוא מאת האחוזים, אין סמכות לאף גורם לכלוא אדם בביתו על סמך השערות ומידע מעורפל.

יעקב טסלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טסלר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לאדוני.

אלעזר שטרן: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב בראש, עמיתיי חברי הכנסת, זו שעת חירום.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים את זה, אני חושב שאנחנו מתנהגים ככה, אני מניח, כאופוזיציה.

אלעזר שטרן: אני חושב שכבר הוכחנו את זה.

אלעזר שטרן: אנחנו לא צריכים תעודות מאף אחד לא על מה שעשינו ולא על מה שאנחנו עושים עכשיו.

אלעזר שטרן: אבל שעת חירום לא צריכה למחוק היגיון, והיסטריה לא צריכה לבטל שיקול דעת ותהליך נכון של קבלת ההחלטות.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אם שעת החירום הייתה באמת בוערת בלב כולם, וצריך לקבל החלטות נכונות, לפיד הציע כאן קודם את ההצעה הכי טריוויאלית: חצי שנה ניקח הפסקה, נתמוך בממשלה על מה שהיא צריכה לעשות בשביל להילחם בקורונה, ואחר כך נחזור לאותה הנקודה.

אלעזר שטרן: מה יותר פשוט?

אלעזר שטרן: חוץ מג'ובים וכיסאות, שהינה מוותרים עליהם בדברים האלה.

אלעזר שטרן: אני חושב שלשם היה צריך ללכת.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד עוד משהו: תראו, אתם אומרים שצריך לאכן ואני בעד שצריך לאכן.

אלעזר שטרן: תלוי איך, תלוי איזה דיון עושים על זה, מהו עומקו של הדיון כדי לחסוך – איך אמר כאן קודם חבר הכנסת מרגי – אולי בן אדם אחד.

אלעזר שטרן: תגידו, אתם יודעים כמה חיי אדם עולה עוצר הכלכלה?

אלעזר שטרן: תשאלו את שר הביטחון.

אלעזר שטרן: אתם חושבים שכשראש ממשלה מחליט על תקציב, כשהוא נותן מיליארד לביטחון ופחות מיליארד לבריאות, הוא לא יודע שיש לזה מחיר של חיי אדם?

אלעזר שטרן: תדעו, לכסף יש מחיר של חיי אדם.

אלעזר שטרן: זאת חובה של מנהיגים לשקול.

אלעזר שטרן: גם לפגיעה בזכויות בני אדם יש – בקצה – מחיר של חיי אדם.

אלעזר שטרן: כל מה שאנחנו מבקשים זה: אל תיקחו לא את החוק הזה ולא את העמדות שלנו כמבחן של פטריוטיות.

אלעזר שטרן: אנחנו מצדיעים לאנשי הבריאות, לאנשי כוחות הביטחון, לשוטרים שלו בבתים שעומדים, אבל תעצרו.

אלעזר שטרן: תדעו שהכותרת הזאת של חיי אדם – כן, הקורונה גובה גם חיי אדם, וצריך להילחם בה בכל האמצעים שעומדים לרשותנו, ובלבד שבמבחן עליה אנחנו לא מקריבים חיים אחרים, גם אם בדרך קצת יותר עקיפה, וגם אם זה לא בטווח המיידי אלא בטווח הרחוק.

אלעזר שטרן: אני חושב שבדברים האלה, כמי שנמצא בבית הזה, ולא משנה קואליציה או אופוזיציה, טוב נעשה אם נשקול, ולא נגיד שבחסות הקורונה הזאת – כמו שכבר קורה פה לצערי הרב:

אלעזר שטרן: כל הערכים הכי בסיסיים שלנו, שגם להם יש מחיר של חיי אדם בסוף – אנחנו מוותרים עליהם.

אלעזר שטרן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, ושוב בחסות הקורונה, אבל אני אדרים איתכם לעיר רהט, לשכונה 21, שכונת אל-תקווה.

סעיד אלחרומי: בשכונה הזאת, כמו לצערי בכמה יישובים בארץ, התחוללו לפני שבועיים יריות בין שתי חמולות, והמצב החמיר ביום חמישי לפני עשרה ימים או לפני שבוע בדיוק, ושם במהלך פעילות משטרתית נורו גם רכבים של משטרת ישראל.

סעיד אלחרומי: באותו יום נכנסנו לתמונה וגינינו את האירוע, ולא רק ראש העיר וקברניטי העיר, אלא אני, גם מהדוכן הזה, מבקש למצות את הדין עם מי שיורה בכלל בתוך שכונת אזרחים, וגם מי שירה ברכבי המשטרה או הרכבים שהיו שם.

סעיד אלחרומי: אבל בין זה לבין הענשה קולקטיבית של שכונת אל-תקווה, שיש בה אלפי תושבים, נשים וטף, וסגירת השכונה במצור כבר שמונה ימים, בבטונדות מסביב לשכונה; כל הכניסות של השכונה סגורות, מי שנכנס ויוצא – דוחות על ימין ועל שמאל, והיום הגדילו לעשות כשנכנסו פקחי בנייה לחפש עבירות בנייה בתוך השכונה.

סעיד אלחרומי: שומו שמיים, בתוך מצב חירום, בתוך מצב שאנשים יושבים בבית וכל מי שיוצא לקנות במרכז קניות או ללכת לבית מרקחת חוטף קנס, מה שחסר היה – להביא פקחים גם לחפש עבירות בנייה.

סעיד אלחרומי: כאילו אנחנו במקום אחר לגמרי ולא במדינת חוק.

סעיד אלחרומי: עושים אכיפה סלקטיבית כלפי שכונת אל-תקווה, הדברים האלה מתרחשים.

סעיד אלחרומי: אני קורא מכאן לשר לביטחון הפנים: תפסיק.

סעיד אלחרומי: תפסיק את הסיפור העלוב הזה, את הדבר הנבזה הזה.

סעיד אלחרומי: עבריין – צריך לתפוס אותו, להעניש אותו, זה אדם שצריך לשלם את המחיר, אבל הענשה קולקטיבית איננה מקובלת ואנחנו לא נסבול את זה.

סעיד אלחרומי: במהלך השבוע האחרון, אדוני היושב-ראש, אני וחבר הכנסת מנסור עבאס השגנו שלב ראשון בסולחה בין החמולות, מאז אין יריות.

סעיד אלחרומי: אבל הצעדים האלה שעושות המשטרה ורשויות אחרות מחבלים במאמץ הזה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלחרומי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: כולנו מודעים למצב החירום שנמצאים בו, ואולי פעם ראשונה שיש מצב חירום במדינה שהוא לא קשור לעניינים שאפשר להגיד שיש בהם עמדת ערבים ועמדת יהודים.

עאידה תומא סלימאן: אולי פעם ראשונה שיש מצב חירום שמאחד את כולנו בסכנה מיידית, שעלולה להגיע לכל בית ולכל אדם ולכל אישה, בלי הבדלים של מוצא, של גזע, של דת, של מין.

עאידה תומא סלימאן: אבל הוא לא מאחד אותנו, יכול להיות, במידת הנגישות לשירותים; מצב החירום הזה לא מאיר איזושהי נורת אזהרה בפני הממשלה, שצריכה להבין שהפעם אם יש איזושהי קבוצה שמודרת, אם יש איזושהי קבוצה שמרחיקים אותה מהשירותים הבסיסיים – כמו בדיקות או כמו מתן שירותים אחרים שתלויים בעניין רווחתה הנפשית ורווחתה החברתית – זה בסופו של דבר יגרום לכולנו לסבול, לא רק לקבוצה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אם תהיה התפרצות של הידבקות בתוך קבוצה מסוימת, אז כל החברה הישראלית תסבול ולא רק אותה קבוצה.

עאידה תומא סלימאן: לכן, כאשר חושבים על פתרונות, אם יש משהו ללמוד מהמשבר של הקורונה – פעם אחת צריך לחשוב באופן שוויוני, באופן צודק ובאופן שלא רומס זכויות בסיסיות כדי כאילו לספק פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד מביאים חוק שדורס זכות בסיסית של אדם שלא ייכנסו אליו לחיים הפרטיים שלו ושלא להיות במעקב, ואף אחד לא יודע איך ישתמשו במידע הזה אם יזלוג החוצה, ובאותו זמן מבקשים מהאדם שמקבל הודעה שהוא אמור להיות בבידוד להודיע לרשויות שהוא אמור להיות בבידוד.

עאידה תומא סלימאן: כאילו – איפה השכל?

עאידה תומא סלימאן: אתם שלחתם לבן אדם שהוא חיובי מבחינת הקורונה?

עאידה תומא סלימאן: תכניסו אותו ישר למאגר של אלה שידוע שהם צריכים להיות בבידוד.

עאידה תומא סלימאן: למה הוא צריך להירשם?

עאידה תומא סלימאן: למה הוא צריך להעביר את המידע הזה?

עאידה תומא סלימאן: למה הסרבול?

עאידה תומא סלימאן: אם יש יכולת טכנולוגית אדירה לעקוב אחרי בני אדם, לא יכולים לחשוב על פתרון כל כך פשוט?

עאידה תומא סלימאן: אלא אם כן יש לפתרון הטכנולוגי הזה מטרות שהן מעבר לעניין של הידבקות, שהן מעבר לעניין המאבק במחלה, שהן בעצם המשך של הכרסום במרחב הדמוקרטי שהתקיים לפני הקורונה וימשיך להתקיים אחרי הקורונה וחוגג בצל הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: חוגג, כי משתמשים בו לעניינים פוליטיים, לצערי הרב, ואת המסר העיקרי של משבר הקורונה, שכולנו בסופו של דבר בני אדם שווים, אף אחד לא רוצה להבין בממשלה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: מוותרת.

איתן גינזבורג: מוותרת.

איתן גינזבורג: אז אחריה – חבר הכנסת מיכאל ביטון.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, גברתי.

אימאן ח'טיב יאסין: סלאם עליכום ג'מיען, כנסת נכבדה, אני שמעתי פה בהתחלה חלק מהחברים שדיברו על החזרה כאילו לשגרה והחזרה לעבודה וכאילו אנחנו באמת נמצאים במקום הזה של לחזור לשגרה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתחיל מהמקום הזה של לשים לב שיש פערים מאוד מאוד גדולים בין הקבוצות בתוך החברה הישראלית, ואני כן רוצה לשים דגש על החברה הערבית, ובתוך החברה הערבית יש קבוצות שהן גם נמצאות בפערים, במיוחד אם אנחנו מדברים ומדברות על הדרום, על הנגב, על הכפרים הבלתי-מוכרים, שרק היום התחילו לעשות בדיקות לאנשים ולנשים האלו בשלושה מוקדים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז איך ייתכן שאנחנו מדברים ומתארגנים לקראת החזרה בזמן שבתוך החברה הערבית יש יישובים שלמים שעוד לא עשו אף בדיקה?

אימאן ח'טיב יאסין: זה בלתי נתפס, כאילו שאנחנו חיים במקום אחר במדינה הזו.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, הממשלה דורשת לעשות אכיפה ולעקוב ולהעניש את האנשים כאילו עשו בדיקות.

אימאן ח'טיב יאסין: שוב, מי שמשלם על זה הם המוחלשים.

אימאן ח'טיב יאסין: שוב, זה שיצטרך להיכנס לבידוד הוא גם מוחלש במקום מסוים: הוא גם איבד את מקום העבודה שלו, הוא גם בלי פרנסה, הוא גם עם לחץ נפשי ובריאותי, הוא גם חושב על הסובבים אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: אז למה שבמקום זה – במקום שהממשלה תציע חוק כזה, שתמצא פתרון לבן האדם הזה?

אימאן ח'טיב יאסין: וצודקת חברתי עאידה.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שיודע על זה ראשון הם מוסדות המדינה, אז שמוסדות המדינה והממשלה ייקחו אחריות על הבן אדם הזה ויאפשרו לו בידוד מכובד.

אימאן ח'טיב יאסין: מי אמר שבתקופה של חירום אנחנו צריכים לרמוס זכויות אדם?

אימאן ח'טיב יאסין: בהחלט לא בצורה כזו.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן אני גם מתנגדת לדרך הזו.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת מיכאל ביטון, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, קודם כול, ברכות, טוב לראות אותך כאן.

מיכאל ביטון: מזל טוב.

מיכאל ביטון: אני רוצה לדבר על נושא אחר לחלוטין, שהוא כרגע לא בפוקוס של מדינת ישראל, אבל הוא חובתנו כמדינה וכיהודים – מצב הקהילות היהודיות בעולם.

מיכאל ביטון: אני שומע זעקה גדולה ומרה ביהדות איטליה, שסופרת את החולים ואת הנפגעים ממחלת הקורונה ולא ערוכה מספיק, ארגונית וכלכלית, להתמודד עם המשבר הזה לבדה.

מיכאל ביטון: כך גם יהדות מרוקו, שסופרת את מתיה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לדבר על הערך החשוב שלנו כיהודים – ערבות הדדית.

מיכאל ביטון: יש כ-14 מיליון יהודים בעולם, שישה מיליון יהודים בארץ, שישה מיליון יהודים בארצות הברית שמתמודדים עם משבר קשה מאוד ולכן הם לא יכולים עכשיו להיות הכוח התומך ביהדות העולם, ועוד כשני מיליון יהודים פזורים ברחבי העולם.

מיכאל ביטון: אני גם זוכר את הערבות ההדדית של הקהילות היהודיות למען מדינת ישראל.

מיכאל ביטון: די אם נזכיר את אותן שלוש אוניות של 1,500 עולים ממרוקו בטרם קום המדינה שהלכו למחנות המעצר בקפריסין והצטרפו למלחמת השחרור, או גיבורים בקהילת איטליה, למשל משפחת סרני, אנצו סרני זיכרונו לברכה, המפורסם, שהיה צנחן יהודי, ואביו שמואל סרני שהיה רופאו של המלך עמנואל באיטליה, ודודו אנג'לו סרני, ראש הקהילה היהודית באיטליה 35 שנה, שהוביל לתמיכה בציונות.

מיכאל ביטון: אני פונה לראש הממשלה ולשר החוץ להכין משלחת סיוע לקהילות היהודיות שבמצוקה הכי גדולה, שאין להן תשתית לתמיכה עצמית, במיוחד מרוקו ואיטליה, ואם יש עוד קהילות – למפות את זה ולבצע את זה.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל ידעה להעלות מטוסים לרעידת אדמה בטורקיה או בנפאל, והערבות ההדדית היהודית והאחריות שלנו כמדינה שיש לה חוסן ועוצמה כלכלית יותר מבעבר – להחזיר לקהילות היהודית שתמכו בנו והן בשעת משבר.

מיכאל ביטון: אני קורא לחברי הכנסת לפעול ולומר ולהזכיר את הקהילות היהודיות בעולם שהן במשבר, ואני רוצה, ביחד איתכם והממשלה, להכין תוכנית סיוע ומיפוי כיצד עוזרים ליהדות איטליה ויהדות מרוקו בשעת צרה, ואם יש עוד קהילות – שנלמד את זה.

מיכאל ביטון: שר החוץ, ראש הממשלה, הנשיא, כל באי הבית – אל תשכחו את הערבות ההדדית והכרת הטוב.

מיכאל ביטון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל ביטון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

איתן גינזבורג: ואחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתקופה לא פשוטה – ברכות, אדוני היושב-ראש, לא הספקתי לברך – וקודמיי כבר דיברו על המורכבות של תקופה זו.

מיכאל מלכיאלי: אבל, אני שואל את עצמי, האם פנינו, חלילה, למלחמת אחים?

מיכאל מלכיאלי: האם כשאנחנו רואים אכיפה – אני רוצה מעל במה זו לחזק את משטרת ישראל, את משרד הבריאות, את ראש הממשלה, את הצבא, שעושים עבודת קודש, בלי ספק.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אבל אנחנו צריכים לשאול את עצמנו כחברה, האם אנחנו לוקחים את וירוס השנאה איתנו לעוד כמה שנים?

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להביא דבר שראיתי היום: צלם של ynet, משה מזרחי, הגיע לכמה מחסומי משטרה בלבוש לא דתי והעבירו אותו בקלות, לא שאלו שאלות.

מיכאל מלכיאלי: אותו העיתונאי, מזרחי, לבש כובע וחליפה – חזות של אדם חרדי – נדרש להוכיח שהוא בתפקיד, אוים בקבלת דוח.

מיכאל מלכיאלי: תגידו לי, לאן הגענו?

מיכאל מלכיאלי: אדם שבגלל שהוא לבוש כאדם חרדי צריך להוכיח לשוטר יותר מאשר אם הוא היה אדם שלא נראה חרדי?

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להביא עוד ציטוט, של יקי אדמקר – הוא מביא מישהו שמתצפת על מחסום משטרה בבני ברק.

מיכאל מלכיאלי: שמונה חילונים נכנסו ויצאו רגלית ללא בדיקה.

מיכאל מלכיאלי: חילונים עוברים את אותו מחסום – לא בודקים אותם.

מיכאל מלכיאלי: נוספו עליהם אחרי זה שני נהגים חילונים – בלי שאלות.

מיכאל מלכיאלי: חמישה נהגים חרדים – כולם צריכים להציג אישור.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אף אחד לא צריך לעבור בלי אישור, כולם צריכים בדיקה.

מיכאל מלכיאלי: אבל למה אותו שוטר במחסום, כשהוא רואה אדם חרדי, רואה את משה מזרחי מ-ynet עם כובע וחליפה – הוא עוצר אותו?

מיכאל מלכיאלי: רבינוביץ' מהארץ – סליחה, אדמקר – מספר לנו על אותם חרדים שכשהם עוברים מתשאלים אותם; חילונים – לא מתשאלים אותם.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אני רוצה להביא את הפן היפה בחברה שלנו, את אותם אנשים שעשרות שנים לא איבדו תפילה במניין והיום בכאב לב מתפללים בבית.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להביא לכם עיתונאי חרדי, ישי כהן – מביא את הרב בני פישר.

מיכאל מלכיאלי: אין אדם שלא מכיר אותו, מומחה בתחום הרפואה, שהולך ברחוב ורואה את אותם חיילי צה"ל מחלקים אוכל – באיזו אהבה מקבלים אותם, קראתם את זה באיזה מקום?

מיכאל מלכיאלי: אהרן רבינוביץ' מספר לנו על אותן חיילות של פיקוד העורף, שהוא מתעד אותן מחלקות סלי מזון, איך מקבלים אותן בבני ברק במאור פנים.

מיכאל מלכיאלי: תחשבו אם איזה חרדי אחד היה זורק איזה מילה לא במקום – זה היה פותח את כל המהדורות היום בערב.

מיכאל מלכיאלי: מישהו שמע על אותם חרדים שמקבלים במאור פנים, או שמעתם את אותם הדברים האחרים?

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, הגיע הזמן שאנחנו כאן, בבית הזה, נוציא אמירה של אחדות, של אהבה.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה להתנער מאותו עשב שוטה שנמצא כאן – לא פיזית עכשיו – אותו חבר כנסת שמוציא היום הודעה בטוויטר.

מיכאל מלכיאלי: הוא כותב על ליצמן: "היחידים שלא הוצאו לחל"ת, ומעולם לא שילמו מס הכנסה וביטוח לאומי, וממשיכים לקבל מדי חודש", אלו האברכים ותלמידי הישיבות.

מיכאל מלכיאלי: ריבונו של עולם, מה יש לליברמן עכשיו – אותו עשב שוטה שבליל הסדר, ליל אחדות, ליל אהבה, צפצף על ההוראות.

מיכאל מלכיאלי: תחשבו שאיזה שר חרדי היה שם את הילדים שלו איתו בבית – מה היה קורה.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: ואותו ליברמן שאין לו מה לעשות היום – לא לבכות את הנפטרים, לא להתפלל לרפואת חולים, לא לחשוב על פתרונות של בעיות שנמצאות בוועדות הכנסת, רק לדבר על אותם בחורי ישיבה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: לווירוס הקורונה, בעזרת השם, יימצא הפתרון, אבל לווירוס השנאה ייקח הרבה הרבה זמן.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו, ימין ושמאל, דתיים ושאינם דתיים, תפקידנו להביא את המאחד בחברה.

מיכאל מלכיאלי: ואני מקווה שהשם יעזור והמגפה – שתי המגפות האלה יסתלקו מעלינו.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת עידן רול.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לגברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: דמוקרטיות גוועות בדיוק בזמני משבר – לא בשגרה בדרך כלל, במשבר.

תמר זנדברג: זה משבר עולמי, נאמר כבר כאן כבר קודם, ואפשר להסתכל ברחבי העולם, לעבר הונגריה למשל, שלפני שבועיים ביטלה את הדמוקרטיה אצלה.

תמר זנדברג: הממשלה פועלת בלי פיקוח של הפרלמנט, אפשר לעצור עיתונאים ואפשר אפילו לבטל את הבחירות, חברות וחברים, דבר שנשמע הזוי בכל דמוקרטיה אחרת, אבל כשאני מסתכלת על החוקים כאן, שמובאים לנו, ולצערי אני שומעת שחלק מחברי הכנסת מוכנים לוותר בהתנדבות על הסמכות של הפיקוח הפרלמנטרי שלנו, ומוכנים לתת את הזכויות של האזרחים ששלחו אותנו לכאן אפילו בלי מאבק – שיעשו איכון; בטח, שיעשו איכון לאלה שחולים, ואחר כך לאלה שבאו במגע עם חולים, ואחר כך לאלה שבאו במגע עם אלה שבאו במגע עם חולים.

תמר זנדברג: מדובר על כל אזרחי המדינה, חברות וחברים, ואחר כך על עיתונאים.

תמר זנדברג: אני האזנתי, ועקבתי גם אחרי הדיון בבג"ץ – שזה המקום לשבח שלראשונה, באופן תקדימי, ויש גם דברים טובים שמשבר מביא איתו, הוא נפתח ושודר היום לציבור.

תמר זנדברג: המדינה שם באה וטענה שהיא מתכוונת להרחיב את הסמכויות של שב"כ עוד יותר ממה שהן היום, אבל היא לא אמרה מה בדיוק.

תמר זנדברג: מישהו יודע?

תמר זנדברג: מישהו שמע?

תמר זנדברג: מישהו מוכן לוותר על הזכויות שלנו בהתנדבות, ועוד בזמן שיש חלופות, חברות וחברים.

תמר זנדברג: תראו, כבר היום מובא לנו כאן חוק – הפלא ופלא, אפשר לחוקק חוק כי יש כנסת, יש דמוקרטיה במדינה – ששוטר יוכל לבקש את נתוני המיקום מחברות הסלולר.

תמר זנדברג: מישהו שאל, בעצם, אז למה צריך שב"כ אם יש לנו חברות אזרחיות שאפשר לבקש מהן?

תמר זנדברג: אפשר להביא את הדבר הזה לצו שופט – יש גם שופט תורן, זה גם בלילה, זה 24 שעות.

תמר זנדברג: יש אפליקציה של משרד הבריאות, אפליקציית מגן.

תמר זנדברג: מישהו שאל את השאלות האלה, האם יש חלופות אזרחיות טובות יותר?

תמר זנדברג: האם אפשר לשמור על הבריאות וגם לשמור על הזכויות שלנו?

תמר זנדברג: או שאנחנו רצים מהר מהר לחוקק.

תמר זנדברג: אנחנו רצים מהר מהר להשתמש בתקנות תוך ביטול הזכויות הבסיסיות שלנו: הזכות לפרטיות, חופש ההפגנה – – –

שלמה קרעי: באמת נראה לך שמי – – – משתמש באפליקציית מגן?

שלמה קרעי: באמת.

תמר זנדברג: חברות וחברים, יש חלופות אזרחיות טובות לא פחות.

תמר זנדברג: צריך רק לרצות.

תמר זנדברג: אוי ואבוי אם – –

קריאה: – – – משתמש – – –

תמר זנדברג: – – אנחנו נפקיד את הזכויות שלנו בהתנדבות בגלל שיש משבר.

תמר זנדברג: להפך, שעת משבר היא-היא – –

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע.

תמר זנדברג: – – השעה להקפיד הקפדת יתר על הזכויות שלנו.

תמר זנדברג: לבדוק שאין לנו במקרה מנהיגים שנאשמים בשוחד, שנאחזים בכיסא שלהם ושמוכנים לעשות הכול, כל דבר, לא חשוב המחיר.

תמר זנדברג: אז כן, חשוב לשמור על הבריאות, חשוב להתמודד עם המשבר, זה משבר עולמי, זאת מגפה עולמית.

תמר זנדברג: חשוב מאוד להגן על החברה ועל הכלכלה ועל האזרחים שלנו.

תמר זנדברג: וחשוב לא פחות להגן על הדמוקרטיה שלנו, כי היא הבסיס כדי שנוכל בכלל להמשיך לעשות את כל שאר הדברים שאנחנו עושים כאן.

תמר זנדברג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת זנדברג.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מנסור עבאס.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה, אנחנו באמת חייבים לדבר על פרטיות, אבל לדבר עליה בלי סיסמאות.

עידן רול: לא כל פגיעה בפרטיות היא הרס הדמוקרטיה ולא כל פגיעה פרטיות היא נקודה שאי-אפשר לחזור ממנה.

עידן רול: יש פגיעה בפרטיות שיכולה להיות גם מצילת חיים, אבל עלינו לוודא שלפני שפוגעים בפרטיות ניסינו ומיצינו כל דרך אחרת.

עידן רול: זה זמן טוב – דווקא עכשיו בכנסת ישראל, כשאנחנו מדברים על החוקים שמונחים היום על שולחן הכנסת – לקרוא לכם, אזרחי המדינה, ולהגיד: קחו את הפרטיות יותר ברצינות.

עידן רול: לפעמים זה יכול להיות דיון בגבוה מדי, לפעמים זה מטרחן, אבל זה חשוב.

עידן רול: ישראלים, כהכללה, לא מתרגשים יותר מדי מפרטיות.

עידן רול: אנחנו ממהרים, ביחס למדינות אחרות, לוותר על הפרטיות שלנו לגופים גדולים מסחריים כמו גוגל וכמו פייסבוק, ואנחנו גם לא נרעשים מדי כשממשלת ישראל מחליטה לפגוע בפרטיות שלנו.

עידן רול: אתם לא חייבים להיות נגד בכל מצב, אתם לא חייבים לוותר עליה בקלות, אבל אתם חייבים להתעניין בזה.

עידן רול: ונכון להיום זה מין ויכוח של שוליים, מתנגדים מאוד נחרצים ואנשים שממהרים להקל בזה ראש.

עידן רול: אז אני מבקש, דווקא מעל במה זו, מאזרחי המדינה, לתת על זה את הדעת.

עידן רול: החוקים שמונחים היום על שולחן הכנסת הם ניסיון לא רציני ולא יסודי בעליל לטפל בסוגיה הכי רצינית שיש, והיא החופש שלנו.

עידן רול: יש מקרים, כמו שאמרתי, שפגיעה בפרטיות, ופגיעה בזכויות אחרות, אגב, היא מצילת חיים – יש המון מקרים שאני תומך בזה.

עידן רול: אבל כאן אין ספק – ואני אומר את זה אפילו בצער מסוים, בגלל שאם זה היה מוכח ככלי יותר רציני, שנבדק יותר, ולא עבודה שהיא – סליחה – קצת חאפ-לאפ של הממשלה פה, עם החוק הזה, אז היה אפשר לדעת שזה אולי משהו שנכון לאשר.

עידן רול: צריך להשקיע ביותר בדיקות, לא באיכון.

עידן רול: צריך להשקיע בזה שבדיקות לא ייקחו 48 שעות לפיענוח, צריך לדבר על אסטרטגיית יציאה, צריך לעשות סיורים של שוטרים, ויש לנו עדיין מספיק שוטרים לואו-טק לגמרי, לבקר בבתים ולוודא שהסגר נשמר.

עידן רול: יכול להיות – ואני שם את זה כאן – יכול להיות שאם נגיע ל-120,000, 150,000 מבודדים שצריך לעקוב אחריהם, יהיה נכון לעשות איכון, ואז יהיה מקום שוב להעלות את זה על שולחן הכנסת.

עידן רול: אבל נכון לנקודת זמן זו זה ניסיון לא רציני מספיק, לא יסודי מספיק, שפוגע פגיעה חמורה בפרטיות וצריך להתייחס לזה במלוא כובד הראש.

עידן רול: אני חושב שדווקא הפרטיות הזאת, האיכון הזה, שהוא בעצם עוד מכשיר של הבידוד – אנחנו צריכים להיות פה ולהתריע: אל לנו להתמכר לבידוד, זה לא הכלי היחיד.

עידן רול: במקום לשבת פה ולדון היום באמצעי לאיכון, אנחנו צריכים לשבת ולדון באסטרטגיית יציאה; צריכים לשבת ולשמוע איך מדינת ישראל, שהיא באמת מדינה למודת משברים ומלחמות, מדינה שהיא סטרטאפ ניישן, איך דווקא אנחנו, מכל האומות, מוצאים דרך החוצה מהמצב הזה לאיזושהי שגרת קורונה, ואיכון הוא לא הדרך.

עידן רול: איכון הוא הדרך להסכים למצב הקיים ולגרום לאנשים להישאר בבית במקרה הטוב.

עידן רול: אני שוב אומר לסיום, אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שיש פה ניסיון של משטר אפל, ממש לא.

עידן רול: אני גם לא חושב שיש פה איזשהו מעשה בזדון של הממשלה לפגוע בזכויות הפרט.

עידן רול: אבל זו פשוט הצעת חוק לא רצינית, לא מידתית, שעוסקת בנושא מאוד מאוד רציני, שהוא החופש שלנו.

עידן רול: מן הראוי שהממשלה תחזור, תעמיק בדברים, תמצא אלטרנטיבות ותרכך את הפגיעה הזאת, כדי שנוכל למצוא פתרון שהוא גם הולם את גודל השעה וגם דואג לאזרחים.

עידן רול: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עידן רול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לחוק הזה אנחנו מתנגדים, לא כי אנחנו מתנגדים לצעדים שבאו במטרה למגר את המגפה הזאת ולטפל בה; אנחנו מתנגדים כי יש פגיעה בחירויות.

מנסור עבאס: אנחנו מתנגדים כאשר אנחנו רואים בעיניים שלנו איך המשטרה היום ואתמול ושלשום מתנהגת בשכונת אל-תקווה, שכונה מס' 21 בעיר רהט.

מנסור עבאס: שם, במקום לטפל בפושעים, בעוברים על החוק במשך חודשים, שכל יום משתמשים בנשק חי ויורים אחד על השני והמשטרה עומדת בצד, היום שוב המשטרה מענישה את האוכלוסייה, את התושבים שם, פעמיים: פעם כאשר היא לא נותנת מענה לפשיעה ולאלימות בעיר, ופעם שנייה כאשר מישהו מעז – ועל זה התרענו כמה פעמים – לירות על ניידות המשטרה ועל השוטרים, ואנחנו מגנים את זה.

מנסור עבאס: במקום לתפוס אותם ובמקום להעניש אותם, היא באה להעניש ענישה קולקטיבית חברה שלמה.

מנסור עבאס: היום הכניסו את פקחי ועדות התכנון והבנייה.

מנסור עבאס: אני בא במגע עם יועץ בכיר במשרד לביטחון הפנים, והוא אומר לי: מה הבעיה, כל המפקחים עובדים במדינה, היום יש פיקוח של ועדת הבנייה והתכנון ומחר יש שם מפקחים של הגנים הלאומיים ומפקחים של רשות המיסים.

מנסור עבאס: אז כאשר אתה רואה שגוף סטטוטורי, משטרת ישראל, מתנהג בצורה שלא מכבדת את החוק ואת זכויותיהם של התושבים – ואני שוב אומר, הם סובלים פעמיים: הם סובלים מהפשיעה והאלימות והם סובלים עכשיו מהתנהגות המשטרה – אז אתה אומר, בשביל מה צריך חוק כזה, לתת עוד כוח לעוד גוף סטטוטורי שיבוא ויחצה את הקווים בשמירה על זכויות הפרט?

מנסור עבאס: לכן אנחנו במשך שנים תמיד שאלנו:

מנסור עבאס: למה לא נותנים למשטרה – למה הממשלה לא נותנת למשטרה כלים מתוחכמים, מתקדמים, כדי שתוכל להילחם בפשיעה ובאלימות בחברה הערבית בכלל ובחברה בפרט?

מנסור עבאס: והשוטרים ומפקדי המשטרה אומרים: אין לנו את האמצעים הטכנולוגיים כדי לעשות את העבודה כראוי; והיום יש את האמצעים האלו, משתמשים בהם בתחום מסוים, ובתחום אחר, שגם הוא נוגע לקדושת החיים ולערך החיים של האזרחים, הולכים לכיוון של ענישה קולקטיבית כאילו כל החברה אשמה שיש שם עבריין שהוזנח במשך תקופה ארוכה; מענישים את החברה הזאת ולא משתמשים באותם כלים שדרכם יכולים להגיע לפושעים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מנסור עבאס: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו נתנגד לחוק הזה עקרונית ומהותית, אנחנו נתנגד לו כי הוא לא נותן מענה הולם בסוגיה שאנחנו דנים בה היום.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאתחיל להתייחס לחוקים עצמם, אני רוצה לפנות מפה לשר הבריאות בבקשה, והבנתי שגם חברתי חברת הכנסת קטי שטרית הייתה פה קודם ודיברה על כך: אני שלחתי לו מכתב בערב החג, לפני כשלושה ימים, עם בקשה להתחיל את נושא טיפולי הפוריות לנשים.

קטי קטרין שטרית: יואב, מחר מתכנסת ועדה בנושא הזה.

יואב קיש: בסדר, אני אומר עוד פעם:

יואב קיש: אנחנו בסיטואציה שאין טיפולים אלקטיביים ואנחנו לקראת תוכנית שחרור המשק.

יואב קיש: הגיע הזמן – אנחנו לא בקריסה במערכת הבריאות, ברוך השם, אפשר להקצות את המשאבים ולאפשר לנשים טיפולי פוריות כשלב ראשון במהלך של חזרת המשק לשגרה.

יואב קיש: אני חושב שיש פה באמת אולי אפילו פיקוח נפש מסוים, כי יש נשים שאם לא יתחילו עכשיו את הטיפולים זה יהיה מאוחר מדי להן, ולכן אני שמח שיש היענות וגם יש ועדה ואנחנו נעקוב אחרי זה.

יואב קיש: לגבי החוקים עצמם, יש פה היום שני חוקים שמגיעים למליאת הכנסת שמטרתם להשתמש בכלים שקיימים היום בשב"כ, במשטרה, על מנת להתמודד עם הקורונה.

יואב קיש: אני חושב שהחוק הראשון, שאנחנו דנים בו עכשיו, הוא חוק סביר.

יואב קיש: אני לא חושב שהנתונים של איפה שאנחנו נמצאים מהווים פגיעה גסה מדי בפרטיות; מהצד השני, הדלתא שהם נותנים היא ביכולת המעקב והטיפול במבודדים או במי שאחר כך מתגלה כחולה קורונה.

יואב קיש: לעומת זאת, החוק השני, שיעלה אחר כך להצבעה, הוא בעיניי חוק מאוד בעייתי.

יואב קיש: הנושא הזה של הדרישה של ה-carte blanche, להשאיר אנשים במעצר גם אם עכשיו לא חוקרים בעניינם, אני חושב שזה אירוע שאסור לנו להיכנס אליו.

יואב קיש: ולכן אני איזהר מאוד, ואני לא מתכוון להצביע עליו.

יואב קיש: אבל בוודאי ובוודאי, החוק הראשון הוא בהחלט מאוד רלוונטי, בליבת האיזונים הנדרשים, ואני קורא לכנסת לאמץ אותו.

יואב קיש: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עוזי דיין.

איתן גינזבורג: סליחה, חבר הכנסת דיין: אחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין, ואחריו – חבר הכנסת עוזי דיין.

איתן גינזבורג: סליחה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, באמת אני מתפלא, כבוד השר, על הצעת החוק הזאת.

אוסאמה סעדי: אין ספק שכולנו מאוחדים במלחמה נגד הנגיף הזה, שפוגע בכולנו, ובאמת, אנחנו צריכים לעשות את כל המאמצים, ואני מברך מפה את כל הצוותים הרפואיים, ערבים ויהודים, שנמצאים בחזית המלחמה נגד הקורונה ומסכנים את עצמם.

אוסאמה סעדי: אבל לבוא ולדרוס באופן גס זכויות בסיסיות, זכויות יסוד כמו הזכות לפרטיות, כמו כל הזכויות הבסיסיות שאנחנו מדברים עליהן – אני אגיד לך, אדוני השר: הרי בהתחלה, גם כממשלה השתמשתם בתקנות לשעת חירום.

אוסאמה סעדי: ואז הלכו לבג"ץ, ובג"ץ נתן כמה ימים ואמר לכם: תעגנו את זה בחקיקה ראשית, יש כנסת.

אוסאמה סעדי: טוב שאתם עושים את זה ואתם מביאים את הצעת החוק הזאת כחקיקה ראשית ולא בתקנות לשעת חירום.

אוסאמה סעדי: אבל בתקנות שעת החירום הראשונות, דובר על מעקב של שב"כ, ואז כולם התקוממו:

אוסאמה סעדי: מה יש לשב"כ – חבר הכנסת הורוביץ – מה יש לשב"כ עם קורונה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, לפחות, אתם באתם לפה ותיקנתם את זה, ונתתם את הסמכויות האלה למשטרה ולא לשב"כ.

אוסאמה סעדי: אז זה אומר שכל הטענות שלנו מלכתחילה נגד שימוש בתקנות שעת חירות ושימוש בשב"כ לצרכים אזרחיים – עכשיו אפילו הממשלה הזאת הגיעה למסקנה שזה נכון.

אוסאמה סעדי: איך אני יודע, חבר הכנסת מיקי לוי, שמדובר בזה שכנראה אנחנו הולכים לקראת בחירות?

אוסאמה סעדי: את הדיווח אחת לחודש צריכים לתת לוועדה להתמודדות עם הקורונה, שהיא ועדה זמנית מיוחדת.

אוסאמה סעדי: היום דיברנו עם יו"ר הוועדה, חברנו עופר שלח, ואמרנו שעכשיו לפחות אנחנו יודעים שיש עוד זמן לוועדה הזאת, כי צריכים לתת לנו דיווח.

אוסאמה סעדי: זה, כמובן, בהומור.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על מעקב ועל פגיעה בפרטיות, ועל זה שאפילו בלי צו של בית משפט הולכים ומקבלים את הכתובת של אותו מפר בידוד.

אוסאמה סעדי: קודם כול, כמה מפירי בידוד יש?

אוסאמה סעדי: שאלתם את עצמכם?

אוסאמה סעדי: אני יודע על כמעט, אולי 150 – חבר הכנסת ג'בארין, קיבלנו את המספר 150; 150 מתוך 140,000–150,000.

אוסאמה סעדי: אז בשביל 150 מפירים – ואני, כמובן, נגד כל הפרה של בידוד, ואני קורא לאנשים, לכולם, לכל האזרחים, ערבים ויהודים; אנחנו מסתובבים, אדוני היושב-ראש, ביישובים שלנו, ואומרים וקוראים לכל התושבים למלא אחר ההוראות.

אוסאמה סעדי: אם מישהו נמצא בבידוד שיישאר בבידוד ולא יצא.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר מדובר במספר זניח, המשטרה לא יכולה לטפל בזה אלא באמצעות חוק ובאמצעות תקנות שעת חירום ובאמצעות פגיעה בפרטיות, ואני יודע לאיפה המידע הזה יזלוג ולמי יזלוג ואיך ישתמשו בזה אחרי זה?

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו, ברשימה המשותפת, מתנגדים בתוקף להצעת חוק כזאת ונצביע נגד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, ואחריו – חבר הכנסת עוזי דיין.

איתן גינזבורג: ג'בארין – אני לומד, תודה על התיקון.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: אני חושב שחברי עו"ד סעדי, שמומחה גם לזכויות אדם, התייחס להפרות אותו איזון עדין בין זכויות הפרט והזכות לפרטיות מצד אחד, לבין הצורך, שכולם כמובן מכירים בו, להיאבק במחלת הקורונה מצד שני.

יוסף ג'בארין: אבל הטענה שלנו היא שהאיזון כאן הופר באופן גס, גם בתקנות שעת חירום, ועכשיו חוזרים על זה בדיון כאן.

יוסף ג'בארין: אין ביטחונות לאזרחים שלא יהיה שימוש לרעה באותם נתונים ושהנתונים הללו לא יזלגו גם למטרות אחרות.

יוסף ג'בארין: כאן מדובר ביחס בין האזרח לבין הרשויות.

יוסף ג'בארין: מטבעו, היחס הזה הוא יחס מתוח – וחבריי קודם גם דיברו על כך שאם אנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית, מתקיים יחס כמו שוועדת אור תיארה אותו ב-2003: המשטרה מתייחסת אל האזרחים הערבים כאל אויבים ועוינים.

יוסף ג'בארין: ולכן, אנחנו אומרים שהאיזון שנדרש כאן בין שני השיקולים הללו לא מתבטא בהצעת החוק הזאת.

יוסף ג'בארין: מכאן גם החשש שלנו משימוש לרעה ומזליגת חומר, וגם, את מה שכנראה עושים עכשיו יהיה קשה לתקן אחר כך והמשטרה תמשיך גם בשיטות העבודה הפסולות הללו.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שכשנעבור את הקורונה – החשש שלנו הוא שימשיכו גם בשיטות עבודה כאלו.

יוסף ג'בארין: אני גם רוצה לומר שבכלל לא זיהינו תופעה אזרחית בקרב האזרחים של אי-ציות לצווי הבידוד.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, רק הוציאו את התקנות ומייד את העונשים, מייד הסמיכו את המשטרה.

יוסף ג'בארין: אפילו לא עברה תקופה שבה היה אפשר לראות שזה לא הולך, זה לא עובד, ואולי אז היה נדרש להתחיל לחשוב על מעורבות יתר של המשטרה ועל שימוש באמצעים הטכנולוגיים.

יוסף ג'בארין: זה לא קרה.

יוסף ג'בארין: אפשר היה, כמובן, להשתמש בכלים של התודעה הציבורית, של הפצת מידע, של שיח עם הציבור, שלדעתי הוא הרבה יותר חשוב והרבה יותר אפקטיבי.

יוסף ג'בארין: אתם כבר מכירים את זה שכעיקרון אותו אזרח יכול להשאיר את הנייד שלו בחדר מסוים ולצאת, נכון?

יוסף ג'בארין: זה לא שאי-אפשר פשוט להתחכם כאן.

יוסף ג'בארין: ולכן, לדעתי, היה כאן פספוס של ניסיון לבנות את האמון הזה עם האזרחים, הצורך הקבוצתי של כלל החברה להתמודד עם הנגיף, והגלישה – –

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף ג'בארין: – – מייד לתקנות שעת חירום ולאמצעים הטכנולוגיים לא הייתה במקומה, חרגה מהסמכות המתבקשת בהגנה על זכויות האדם, והיא פוגעת יתר על המידה בזכות לפרטיות.

יוסף ג'בארין: לכן, אנחנו גם נתנגד לחוק הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת סונדוס סאלח.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לאדוני.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה אדוני, שלוש דקות.

עוזי דיין: כבוד היושב-ראש, ברכותיי.

עוזי דיין: עמיתיי לכנסת הנכבדים, שני נושאים: הראשון הוא החוק.

עוזי דיין: בחלק של סמכויות האכיפה אני ממש מבין את החשש והרתיעה בימים כתיקונם, אבל לא השתכנעתי שיש פה סיכון לא מחושב.

עוזי דיין: כן השתכנעתי שיש צורך דחוף, ואני חושב שאנחנו לא עושים פה דבר שלא נדע לבקר אותו או לחזור בנו ממנו.

עוזי דיין: לכן אני מתכוון להצביע בעד.

עוזי דיין: אני חושב שזה נותן לנו אפשרות חשובה להתחיל לדון מוקדם ככל האפשר, וגם לתת דוגמה מסוימת לרשות המבצעת שאנחנו לא עוצרים דברים, ומניחים אותם עד שמגיעים לדון בהם אחר כך.

עוזי דיין: בקיצור, אני חושב שהדמוקרטיה היום – בעיקר העם צריך את האפשרות הזאת, ואני לא חושב אנחנו עושים מהלך אירוורסבילי או מסוכן.

עוזי דיין: אני רוצה, לעומת זאת, להצביע על איזושהי סכנה שדווקא מגיעה ממקום מאוד מאוד טוב.

עוזי דיין: החיילים של צה"ל מתחילים לצאת לחופשות, חלקם כבר יצאו היום.

עוזי דיין: מגיעה להם כל דקה מהחופשה הזאת.

עוזי דיין: ולצד התרומה המצוינת שלהם בתחומים חשובים ישנן שתי סכנות.

עוזי דיין: הסכנה הראשונה היא הדבקה של הציבור.

עוזי דיין: מדובר באנשים צעירים וצעירות שבאים ממשימות שבחלקן הם מאוד חשופים גם לקורונה.

עוזי דיין: ולכן, אני פשוט קורא להם: בואו הביתה, תלכו למשפחות שלכם, אל תעסקו בלצאת ולבלות עם החבר'ה, ותבקרו את ההורים ולא את הסבא והסבתא.

עוזי דיין: בקיצור, תנהגו באחריות, כי לדעתי יש בזה סיכון.

עוזי דיין: הנקודה השנייה, אני התרשמתי מסיפורים של חיילים שכבר יצאו, שחלק מהכללים והנהלים של מה עושים בצבא בשעות הפנאי לא מספיק ברור ולא מספיק מקוים.

עוזי דיין: מה שכן, מדובר גם על מה שהיה אתמול, ערב המימונה, מה שהיה בערב החג.

עוזי דיין: ובכלל, אני חושב שהצבא צריך להדק ולהבהיר הרבה יותר טוב מה קורה בשעות הפנאי, בגלל שלצבא יש תפקיד מאוד חשוב גם במצב החירום הזה, והוא פתרון ותשובה בהרבה תחומים.

עוזי דיין: אסור שהוא יהווה בעיה וסכנה בתחומים אחרים של בריאות הציבור.

עוזי דיין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עוזי דיין.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סונדוס סאלח, ואחריה – חבר הכנסת מיקי לוי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, גברתי.

סונדוס סאלח: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני אתייחס לחוק אני אתייחס לנושא שבעיניי הוא לא פחות חשוב מהחוק הזה, והוא הקמת צוות מומחים לתכנון שלב היציאה ממשבר הקורונה.

סונדוס סאלח: מישהו החליט שם שהמומחיות נמצאת אך ורק אצל גברים, ונשים לא יכולות להוסיף למומחיות ולתכנון היציאה מהמשבר הזה.

סונדוס סאלח: בפרפרזה על הטקסט המכונן של האומנית האמריקאית זואי לאונרד משנת 1992:

סונדוס סאלח: אני רוצה נשיאה אישה – אני רוצה אישה נציגה מהכפרים הלא-מחוברים למים זורמים, שתהיה נציגת ציבור בתוך הצוות הזה.

סונדוס סאלח: אני רוצה אישה ערבייה שהייתה ועדיין היא רופאה בחזית המגפה ונלחמת בקורונה, אני רוצה שהיא תהיה נציגת ציבור בתוך הצוות הזה.

סונדוס סאלח: אני רוצה אישה שהיה לה עסק חדש שפתחה לפני שלושה חודשים ונסגר בגלל המשבר, ואין לה סיוע, ואין לה דרך להתקיים עכשיו בגלל המשבר, שתהיה נציגה בתוך צוות המומחים הזה.

סונדוס סאלח: מישהו החליט שבצוות הזה יהיו רק גברים.

סונדוס סאלח: מישהו החליט שלא יהיו נשים בצוות הזה.

סונדוס סאלח: עם כל הכבוד לפיזיקאים וההערכה האישית שלי לתחום הזה, מי החליט שמסה כל כך גדולה של פיזיקאים יכולה לתכנן תוכנית ולצאת מהמשבר?

סונדוס סאלח: מישהו החליט שם שלא רק שלא יהיו נשים – מישהו החליט שלא יהיו ערבים.

סונדוס סאלח: יש הדרה לאוכלוסייה שלמה.

סונדוס סאלח: רק להזכיר לכם, בזמן שאנחנו מתכננים יציאה מהמשבר יש חברה שלמה שרק נכנסת למשבר עכשיו, ונמצאת בשיא המשבר בכפרים ובערים בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: זה שהקורונה לא מבדילה בין אוכלוסיות זה ברור לנו, לכולנו.

סונדוס סאלח: היא לא מבדילה בין יהודי לערבי, בטח לא בין גבר לאישה.

סונדוס סאלח: אבל המדיניות ומקבלי ההחלטות אכן מוכיחים כל פעם מההתחלה שהם מבדילים בין אוכלוסיות, מבדילים בין מגדרים, מבדילים בין קבוצות שונות, מבדילים בין ערבי ליהודי.

סונדוס סאלח: אני דורשת ואני מצפה – ואני חוזרת לחוק, להצעת החוק: כמובן, אני מתנגדת לחוק הזה.

סונדוס סאלח: והלוואי שיכולתם ויכלה הממשלה להעביר חוק שיציל 50% מהנשים שנרצחו ודיווחו שעל החיים שלהן יש מאיימים והחיים שלהן בסכנה עוד לפני שנרצחו.

סונדוס סאלח: הלוואי שטכנולוגיות אלו היו בשימוש.

סונדוס סאלח: היינו מצילים נשים רבות שעכשיו הן נרצחות, לצערי.

סונדוס סאלח: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: דברים חשובים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת איילת שקד.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

מיקי לוי: נראה לי, אדוני היושב-ראש, שהמיקרופון הזה הוא הדבר הכי מסוכן במליאה.

איתן גינזבורג: אנחנו מחטאים אותו מעת לעת.

מיקי לוי: אז לא ראיתי את זה.

מיקי לוי: אני אישאר עם המסכה.

מיקי לוי: יש לי מספיק קול גבוה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קצין משטרה צעיר הייתי וגם זקנתי, אבל הצעות חוק דרקוניות, פרוצות ופולשניות, כגון אלה לא ראיתי.

מיקי לוי: והאמת, אני לא אומר אם זה טוב או רע.

מיקי לוי: אני רק מפנה אתכם, את תשומת ליבכם: הצעות החוק הללו פשוט לא יכולות לעבור במתכונתן ובניסוחן הנוכחי בקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: נקודה.

מיקי לוי: בחסות הקורונה פוגעים פגיעה קשה בזכויות הפרט בלי שורה ארוכה של אמצעי פיקוח ובקרה, וזאת למרות שבחלק מן המקרים ישנם תחליפים ראויים.

מיקי לוי: פותחים פה פתח גדול בשעת חירום, והרי אנו יודעים שהזמני זה הדבר הכי קבוע שיש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, חוק המעקבים הסלולריים מעצם טבעו הוא חוק מסוכן, בעייתי.

מיקי לוי: במתכונת ובנוסח שאתם מביאים אותו הוא בלתי אפשרי לעיכול בדמוקרטיה.

מיקי לוי: עד כה הוגדרו – ותקשיב טוב, אדוני היושב-ראש, למספרים – 160,000 איש בישראל כמחויבי בידוד.

מיקי לוי: המספר הזה עולה כל הזמן ויכול להגיע גם לרבע מיליון.

מיקי לוי: ותחשבו על זה: הממשלה יכולה להיכנס לפלאפונים של רבע מיליון ישראלים, וזה כשעד כה נחשדו, על פי הנתונים שנאספו, רק 150 איש.

מיקי לוי: בלבד.

מיקי לוי: 150 איש הפרו את ההוראה הזאת.

מיקי לוי: זה 0.0009%.

מיקי לוי: זה כלום.

קריאה: חשודים כ-.

מיקי לוי: חשודים כ-.

מיקי לוי: בשביל זה מפעילים את כל המערכת?

מיקי לוי: ואני אומר לכם כקצין משטרה: לאן תשלחו את הניידות האלה?

מיקי לוי: מה הן יספיקו לעשות?

מיקי לוי: יש את כל העומסים על השוטרים אלה עכשיו, הם גם ילכו לבדוק עכשיו מי הפר את הצווים האלה?

מיקי לוי: נראה שמישהו פה לא חשב מספיק.

מיקי לוי: וגם – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: תיחסם עוד פעם על חצי, על חצי מיליון.

מיקי לוי: כמה זה 150 איש?

קריאה: 150,000 אמרו.

מיקי לוי: וגם מהם היו בלבולים, גם 150 האלה לא בדיוק היו אותם 150, כי בסוף הציבור בישראל הוא ציבור ממושמע.

מיקי לוי: אז לא ברור מדוע צריך להמשיך ולעשות שימוש באמצעי כל כך דרקוני בתנאים הללו.

מיקי לוי: לא מסבירים לנו.

מיקי לוי: ואם כבר עושים שימוש אז לא ברור אם מעדכנים את המבודדים שחודרים להם לפלאפון.

מיקי לוי: מה קורה אם התבלבלו?

מיקי לוי: האם המבודד יכול לבדוק במאגר כלשהו?

מיקי לוי: חדרו?

מיקי לוי: ואני קראתי את החוק.

מיקי לוי: מותר לקצין משטרה להעביר את הידיעות.

מיקי לוי: למי הוא יעביר?

מיקי לוי: למי מותר לו להעביר?

מיקי לוי: הכול פרוץ.

מיקי לוי: הכול בלגן אחד גדול.

מיקי לוי: לגבי חוק המעצרים, אדוני היושב-ראש, מעצרו של אדם חף מפשע שטרם הוגש נגדו כתב אישום, בתקופה שבה לא ניתן לחקור אותו, פוגע בזכויות היסוד שלו לחירות ולהליך הוגן.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיקי לוי: אני מסיים, אדוני.

מיקי לוי: האיזון הראוי בין פגיעה זו לבין צורכי החקירה והאינטרס הוא רחוק מאוד מאוד.

מיקי לוי: שנייה אחת, אני מסיים.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, בדמוקרטיה אין צ'ק פתוח לפגיעה בחופש הפרט, גם לא במצבי חירום.

מיקי לוי: ההצעות הללו מחוררות כמו גבינה שוויצרית, ונהיה חייבים לתקן אותן בקריאה השנייה והשלישית, אם זה יעבור.

מיקי לוי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אופיר סופר, ואם הוא לא יגיע, ינעל את רשימת הדוברים חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, גברתי.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשעת משבר – ואנחנו נמצאים בשעת משבר – ננקטים אמצעים קשים, וננקטו לא מעט אמצעים שפוגעים בזכויות הפרט.

איילת שקד: החוק הזה ללא ספק פוגע בזכויות הפרט.

איילת שקד: אבל אני חושבת שהסגר זה דבר שפוגע הרבה יותר בזכויות הפרט.

איילת שקד: קודם כול, כשיש הסגר כולם יודעים איפה אתה.

איילת שקד: אז במצב שאנחנו נמצאים בו היום, כולם יודעים איפה כולם, כי רוב המדינה נמצאת בהסגר, וההסגר הזה פוגע בצורה קשה ואנושה במיליוני אנשים.

איילת שקד: יש כבר מעל מיליון מובטלים, משפחות קורסות, אני שומעת סיפורים מאוד מאוד מאוד קשים של עצמאים שמאבדים את כל עולמם.

איילת שקד: ולכן, אם אנחנו צריכים לשלם מחיר, וזה מחיר, שהמשטרה תוכל לגשת למיקומים של אנשים שצריכים להיות בבידוד.

איילת שקד: גם ככה אותם אנשים צריכים להיות בבידוד, זאת אומרת, אמורים לדעת איפה הם, כי הם אמורים להיות בבידוד ולא להפר אותו.

איילת שקד: אז זה מחיר שדמוקרטיה חזקה יכולה לשלם, בוודאי אם זה נמצא בפיקוח של הכנסת, בפיקוח של היועץ המשפטי לממשלה, וכמובן, זה תקנות לשעת חירום.

איילת שקד: ראיתי דברים שאפשר לשנות בהצעה: לא צריך שהמשטרה תחזיק במידע 90 יום, זה מיותר.

איילת שקד: יש שם דברים שצריך לשנות והדברים האלה בוודאי ישונו בכנסת.

איילת שקד: בשעה הזאת יש אצל ראש הממשלה דיון עם כמה שרים על אסטרטגיית היציאה מהמשבר.

איילת שקד: אני באמת כבר הרבה מאוד זמן אומרת באופן עקבי שמייד אחרי פסח צריך לשחרר את המשק.

איילת שקד: להשאיר בבידוד אוכלוסייה שנמצאת בסיכון, מעל גיל 65 ועם מחלות רקע, אבל לשחרר לעבודה את כל שאר האנשים תחת מגבלות: לשמור על ריחוק חברתי, לשטוף ידיים, לנקות ידיים, לשים מסכות.

איילת שקד: צריך להיכנס לשגרה, שגרת קורונה.

איילת שקד: אין מה לעשות, לא ניפטר מהמחלה הזאת תוך שבוע או תוך שבועיים.

איילת שקד: אי-אפשר להחריב את כלכלת ישראל.

איילת שקד: אני מבינה את עמדת משרד הבריאות, הם רואים את זה בראייה שלהם, אבל אני לחלוטין תומכת בעמדה של משרד האוצר, או בתוכנית של שר הביטחון.

איילת שקד: צריך ביום ראשון להחזיר את עובדי התעשייה, ההייטק, השירותים, המסחר, החנויות.

איילת שקד: גם המספרות, גם הקוסמטיקאיות, שוב, תחת חוקים של משרד הבריאות, אבל צריך להחזיר את האנשים לעבוד, להחזיר להם את פרנסתם, להחזיר להם את כבודם.

איילת שקד: הפגיעה הכי קשה במשבר הזה, לפני הפגיעה בפרטיות כתוצאה מכל תקנות העיקוב האלה, זאת הפגיעה הקשה בכלכלה, בפרנסה של אנשים.

איילת שקד: אנשים רבים נכנסים לדיכאון.

איילת שקד: האלימות במשפחה עולה.

איילת שקד: אני כבר שמעתי גם על מקרי התאבדות כתוצאה מהמשבר הזה.

איילת שקד: אנחנו חייבים ביום ראשון לתת גיבוי למשרד האוצר וללחוץ על הממשלה לשחרר את המשק.

איילת שקד: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת הורוביץ.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, אדוני.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שבימים אלו בהחלט אפשר לומר שמדינת ישראל מתמודדת בצורה מובילה, מקצועית, מעוררת השראה וגם גאווה.

אופיר סופר: הייתי אומר, מהמדינות הטובות בעולם.

אופיר סופר: אני חושב שאפשר לזקוף את זה קודם כול לזה שבאמת זכינו לא להיות מהראשונים שנפגעו מהמגפה הזאת.

אופיר סופר: גם אפשר לומר שאפשר לזקוף את זה לאזרחי ישראל, להיענות הטובה שלהם; למשק הישראלי, על זה שהוא הגיע חזק.

אופיר סופר: בכלל, אנחנו יודעים שמדינת ישראל בשנות קיומה הצליחה לעשות הרבה דברים שמדינות אחרות לא הצליחו לעשות בשנים רבות.

אופיר סופר: מעל הכול ולפני הכול אני חושב שיש לנו במדינת ישראל סייעתא דשמיא.

אופיר סופר: יש למדינת ישראל את ההשגחה האלוקית, מה שאנחנו נוהגים לומר, ובהחלט כנראה שזה גרם גם לזה שלא נהיה הראשונים וגם שנהיה טובים, וצריך לדעת להודות על זה.

אופיר סופר: בפסח עסקנו ביציאת עם ישראל ממצרים, ומה שליווה את יציאת עם ישראל ממצרים היה תמיד עמוד הענן שהוביל והלך לפני המחנה.

אופיר סופר: זה אולי אחד הכלים שנתנו את הביטחון ועזרו לעם ישראל בסופו של דבר לדעת להתמודד עם אי-ודאות.

אופיר סופר: אנחנו נמצאים בתקופה שאתה מקבל כל היום אינפורמציות כחבר כנסת ואתה כל היום מרגיש שעם ישראל נמצא באיזושהי אי-ודאות; לא רק עם ישראל, כל העולם כולו.

אופיר סופר: כל מדינת ישראל, כל האזרחים, כל העולם, נמצאים באיזושהי אי-ודאות כוללת.

אופיר סופר: מרכיב האי-ודאות הוא מרכיב מאוד מאוד משמעותי, חלק מההתמודדות עם הפתרון במשבר הקורונה.

אופיר סופר: צריך להבין את זה.

אופיר סופר: כל משקי הבית, כל העסקים הגדולים, כל העסקים הבינוניים, כל העמותות, כל זרועות הביצוע הממשלתיות והוולונטריות – בסופו של דבר, כל המערכה הזאת צריכה להיות מתוכללת וצריכה להתכנס תחת איזושהי אסטרטגיה אחת.

אופיר סופר: והיא כנראה קיימת אלא שאנחנו ניזונים כל הזמן באמת, גם אומנם מהודעות כלליות לתקשורת אבל בסופו של דבר, כשאנחנו עושים זום אין על סוגיית הרווחה ועושים זום אין על סוגיית הכלכלה ועושים זום אין על סוגיות בחינוך, אנחנו מבינים שצריכים לפתח פה מערך הסברה ממשלתי שיטפל במשך כל השנה הקרובה במשבר הקורונה; מערך הסברה ממשלתי שידע להיות קשוב ולהקשיב לרזולוציות ולדעת גם כן לתת את הכיוונים הכלליים, לתת את הכיוונים היותר-ממוקדים ולתת מענה לאזרחי ישראל.

אופיר סופר: ברגע שיהיה מערך הסברה כזה פרטני, שידע לתת מענה וילווה אותנו במשך כל השנה הזאת, אני מניח שחלק נכבד ממרכיב האי-ודאות שמלווה את המערכה הזאת יצומצם וממילא גם כן ההתמודדות תהיה כנראה טיפה יותר פשוטה.

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סופר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ניצן הורוביץ ינעל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: נבקש לצלצל ולהודיע לחברי הכנסת שמייד לאחר מכן נתחיל בהצבעה השמית.

קריאה: שמית?

איתן גינזבורג: בימי קורונה אנחנו בשמית.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, שלוש דקות לרשותך.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נתנגד לשתי הצעות החוק האלה, שהן בעינינו פסולות ומיותרות.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק הראשונה מאפשרת להרחיב את הניטור והאיכון באמצעות מכשירים סלולריים אחרי כל אזרח בעצם ללא צו שיפוטי.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק השנייה מאפשרת להאריך מעצר של אדם שהוא רק חשוד, הוא חף מפשע, גם כשזה לא מוצדק לצורך קידום חקירה.

ניצן הורוביץ: זה הרי העיקרון המרכזי בחקירה הפלילית, שאתה עוצר בן אדם ושולל ממנו חירות כי המעצר שלו מקדם את החקירה.

ניצן הורוביץ: פה אנחנו חורגים מהעיקרון הבסיסי הזה.

ניצן הורוביץ: מה שעומד ביסוד שתי הצעות החוק זה פגיעה בלתי מידתית ובלתי נסבלת בחירויות היסוד.

ניצן הורוביץ: ביחס להצעה הראשונה, נתוני תקשורת: משטרה לא צריכה לנטר אזרחים, נקודה, בטח לא כאלה שלא עברו שום עבירה.

ניצן הורוביץ: יש כאן בעיה מהותית שאי-אפשר לעבור עליה לסדר-היום גם בימי קורונה.

ניצן הורוביץ: כשאנחנו משווים את מה שקורה בארץ עם מדינות אחרות – הרי הקורונה היא לא רק אצלנו ולא רק כאן יש מגפה, בכל העולם יש מגפה – אנחנו רואים שבקרב מדינות דמוקרטיות, בישראל נעשה השימוש המופרז ביותר או הנרחב ביותר באמצעי מעקב שכאלה.

ניצן הורוביץ: מי כן עושה מעקבים כאלה?

ניצן הורוביץ: הינה, היום במקרה ראיתי כתבה במגזין Vice, שמונה 30 מדינות שבחסות הקורונה מהדקות את טבעת החנק על חירויות היסוד, למשל רוסיה, קמבודיה, הפיליפינים, סין, מיאנמר ואיראן, וגם ישראל, לצערי הרב, נמצאת ברשימה הזאת.

ניצן הורוביץ: היא לא צריכה להיות ברשימה הזאת.

ניצן הורוביץ: החוקים האלה הם גם פרצה שקוראת לגנב, וזה מה שנקרא מדרון חלקלק, זאת בדיוק הדוגמה.

ניצן הורוביץ: היום, למשל, בדיון בבג"ץ, פרופ' סדצקי אמרה שמשרד הבריאות רוצה להרחיב משמעותית את השימוש באמצעי המעקב של השב"כ, בלי לפרט.

ניצן הורוביץ: אני שואל שאלה: מדוע רק בישראל – אני מדבר רק מקרב המדינות הדמוקרטיות – השירות החשאי הוא שמנהל את העניין הזה?

ניצן הורוביץ: זה לא קורה בגרמניה, זה לא קורה בבריטניה, זה לא קורה בספרד, ובהן יש יותר קורונה ויותר מתים ממה שיש פה, וטוב שפה יש פחות.

ניצן הורוביץ: למה כאן האמצעים צריכים להיות הדרקוניים ביותר?

ניצן הורוביץ: מה, אנחנו סין?

ניצן הורוביץ: מה, אנחנו רוסיה?

ניצן הורוביץ: זה לא מתאים למדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: אני רק רוצה להגיד לסיום שלצערי לא בזה עוסק ראש הממשלה ולא בזה עוסק גם יושב-ראש הכנסת בני גנץ; לא בקורונה, לא בבתי החולים, לא באבטלה, לא בקריסה הכלכלית.

ניצן הורוביץ: הם מדברים כבר ימים על ימים על הוועדה למינוי שופטים, איך לביבי יהיה וטו על מינוי שופטים ואיך אפשר יהיה לעקוף את בג"ץ.

ניצן הורוביץ: לכל הקומבינה הזאת קוראים ממשלת חירום וממשלת קורונה וממשלת אחדות.

ניצן הורוביץ: לא קורונה ולא שמורונה, רק כרטיס לנתניהו להיחלץ מהמשפט ולשלוט ללא מעצורים.

ניצן הורוביץ: חבל מאוד שזה קורה בחסות הקורונה, ואני קורא לכנסת לדחות את שני החוקים הללו.

ניצן הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת הורוביץ.

איתן גינזבורג: האם הממשלה רוצה, מעוניינת, לסכם את הדיון?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: צלצלנו, הודענו לחברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה שמית.

איתן גינזבורג: גברתי מזכירת הכנסת, נעבור להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (קבלת נתוני מיקום לצורך פיקוח על קיום הוראות הבידוד), התש"ף

איתן גינזבורג: –2020, בקריאה ראשונה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח

קריאה: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד גלעד ארדן – אינו נוכח גבי אשכנזי – בעד יעקב אשר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אני חוזרת: דוד ביטן – בעד עוזי דיין – אינו נוכח אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – נגד צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת ציפי חוטובלי – בעד עוזי דיין – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח חילי טרופר – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכח מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד מיקי לוי – נמנע בנימין גנץ – בעד יואב בן צור – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד תמר זנדברג – נגד

איתן גינזבורג: נבקש מחברי הכנסת שהצביעו לצאת מהמליאה על מנת לאפשר לחברי כנסת אחרים להיכנס ולהצביע.

איתן גינזבורג: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת אני חוזרת: יוסף ג'בארין – נגד מאיר כהן – נגד יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח עופר כסיף – נגד

מירי רגב: כולם עומדים בחוץ ופשוט – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סונדוס סאלח – אינה נוכחת היבה יזבק – נגד בועז טופורובסקי – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – אינה נוכחת אני אחזור: צחי הנגבי – בעד מירב כהן – בעד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת אשר הצביעו, אני מבקש לאפשר את כניסתם של חברי כנסת אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ע'דיר כמאל מריח – נגד יואב סגלוביץ' – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יזהר שי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד סעיד אלחרומי – נגד ווליד טאהא – נגד אימאן ח'טיב יאסין – נגד חנה אתי עטיה – בעד מרב מיכאלי – נגד אחמד טיבי – נגד סונדוס סאלח – נגד אוסאמה סעדי – נגד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד אנטאנס שחאדה – נגד מנסור עבאס – נגד אורלי פרומן – נגד פנינה תמנו – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד מיכאל מלכיאלי – בעד מאיר פרוש – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד יעקב מרגי – בעד יועז הנדל – בעד ינון אזולאי – בעד אלון שוסטר – בעד רם שפע – בעד צבי האוזר – בעד עפר שלח – נגד אורי מקלב – בעד אלעזר שטרן – בעד עידן רול – נגד

איתן גינזבורג: נעבור לקריאה נוספת של השמות.

איתן גינזבורג: אני מציע לעבור ברצף על השמות מהאות א'.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת גילה גמליאל – בעד משה גפני – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו במליאה או בקרבתה שנמצא ולא הצביע?

איתן גינזבורג: ניתן כמה שניות למי שנמצא מחוץ למליאה.

איתן גינזבורג: סדרנים, יש עוד חברי כנסת בחוץ?

איתן גינזבורג: אין עוד חברי כנסת.

איתן גינזבורג: תמה ההצבעה, נעבור לספירת הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: בעד הצעת החוק בקריאה הראשונה – 49; נגד – 26; נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אם כך, אני קובע כי החוק עבר בקריאה ראשונה ויעבור לדיון בוועדת החוץ והביטחון הזמנית.

אחמד טיבי: בוועדת הקורונה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בוועדה המסדרת, על מנת לקבוע באיזו ועדה החוק יידון.

קריאה: מה זה קשור לחוץ וביטחון?

עפר שלח: ועדת הקורונה מופיעה בטקסט של החוק.

עפר שלח: תסתכלו, הדיווח צריך להיות – – –

איתן גינזבורג: מכיוון שיש עמדה משפטית ויש בקשה של חברי הכנסת, מי שתכריע זו הוועדה המסדרת.

איתן גינזבורג: ולכן היא תכריע בין דיון בוועדת הקורונה לבין דיון בוועדת החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1297).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לסעיף השני בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה), התש"ף–2020, קריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: הצעת החוק קיבלה פטור מחובת הנחה ויציג אותה – מי מציג מהממשלה?

איתן גינזבורג: השר יואב גלנט, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יואב גלנט: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה), התש"ף–2020.

יואב גלנט: מכובדי היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה), התש"ף–2020.

יואב גלנט: עניינה של הוראת השעה בהסמכת בית המשפט להאריך מעצר של חשוד בנסיבות שבהן המעצר הוא חיוני ויש מניעה לקדם את החקירה הפרונטלית בשל הסיכון הבריאותי הכרוך בחקירת החשוד עצמו או בחקירת עד חיוני אשר נמצאו חולים או שוהים בבידוד.

יואב גלנט: כידוע, מדינות העולם, ומדינת ישראל בהן, מתמודדות עם מגפה כלל עולמית כתוצאה מהתפרצות והתפשטות נגיף הקורונה.

יואב גלנט: נתוני משרד הבריאות מעידים על מעל 12,500 איש שנדבקו בנגיף הקורונה בישראל והמספר עולה מדי יום.

יואב גלנט: לצערנו טרם נמצאו חיסון או תרופה ולמעשה הדרך היחידה למנוע הדבקה והתפשטות נוספת של הנגיף היא הבידוד החברתי, אשר כולל את בידוד החולים ומי ששהו עימם במגע, מניעת התקהלות והגבלת תנועת האזרחים.

יואב גלנט: מצב דברים זה מציב אתגרים אף לגופי החקירה של גופי הביטחון – שירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל – בבואם לבצע את תפקידם בשמירה על שלום הציבור וביטחון המדינה.

יואב גלנט: לנוכח התפשטות המחלה ייתכנו מצבים שבהם גופי החקירה ייאלצו לחקור גם חשודים, מתלוננים, עדים ונפגעי עבירה אשר יהיו חולים מאומתים או מצויים בבידוד.

יואב גלנט: בתוך כך, פעולות חקירה שונות, כגון עריכת שחזורים או עימותים, כרוכות מטבע הדברים במגע קרוב וממושך בין החוקר לבין הנחקר ולעיתים אף מחייבות את הוצאת הנחקר מחוץ למתקן הבידוד.

יואב גלנט: זאת ועוד, בחלק מהמקרים, בעיקר בעבירות חמורות ובעבירות ביטחון, לא ניתן לקיים חקירה אפקטיבית במצב שבו הנחקר חב הבידוד והחוקרים ממוגנים, שכן מיגון זה עלול להקשות על החוקרים להבחין בהבעות הפנים ובתגובות הגופניות של הנחקר, מה שנהוג לכנות "אותות האמת והשקר", שהם חלק אינטגרלי מהחקירה.

יואב גלנט: נוסף על כך, ביצוע פעולות חקירה הדורשות השתתפות של נחקרים חבי בידוד עלול לסכן את כל אלה: עצורים אחרים הנמצאים במתקני המעצר; עדים, לרבות נפגעי עבירה; סוהרי שירות בתי הסוהר ואנשי הסגל, וכאמור גם צוותי החקירה עצמם.

יואב גלנט: ואכן, לנוכח הדחיפות הנובעת מקצב התפשטות הנגיף ומהצורך החיוני במניעת התפשטות הנגיף בבתי הסוהר, בקרב גופי חקירה ובקרב הציבור הרחב, ובשים לב לצורך להמשיך להגן על שלום הציבור, על ביטחונו ועל ביטחון המדינה גם בתקופה זו, עוגן ההסדר המוצע בתקנות שעת חירום שעניינן מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה.

יואב גלנט: תוקפן של תקנות אלה עד ליום 23 באפריל 2020.

יואב גלנט: יצוין כי מנתונים אשר יש בידינו ההסדר הקבוע בתקנות שעת חירום הופעל עד כה בשני תיקי חקירה: בתיק דקירה ובתיק אונס.

יואב גלנט: לפי ההסדר המוצע, טרם החלטתו של שופט להורות על מעצר או על הארכתו בנסיבות שבהן לא ניתן לקדם חקירה בשל חולי או חובת בידוד של חשוד או עד הוא נדרש לשקול את כל אלה: חיוניות המעצר, חומרת העבירה, משך התקופה הצפויה שבה לא ניתן יהיה לקדם את החקירה והפגיעה הצפויה בחשוד.

יואב גלנט: יודגש כי ההסדר לא מציע לקבוע עילת מעצר נוספת ולא מציע, בניגוד לגרסאות קודמות שהונחו בפניי – אני מדבר בשמו של שר המשפטים – להאריך את תקופות המעצר מעבר לתקופות הקבועות בחוק.

יואב גלנט: לכך לא הסכמתי.

יואב גלנט: על בית המשפט להשתכנע תחילה כי ישנה עילה למעצרו של החשוד וכן כי מעצרו חיוני ואין חלופה שיכולה לאיין את המסוכנות או החשש לשיבוש הליכי חקירה, הימלטות מדין וכדומה.

יואב גלנט: ורק לאחר שהשתכנע בכל אלה, עליו לשקול גם את השיקולים הנובעים מהטיעונים שברישא.

יואב גלנט: יצוין כי גם בימים רגילים, לפי ההסדר החוקי הקיים היום, ישנם מקרים שבהם מוארך מעצרו של חשוד בנסיבות שבהן לא ניתן לקיים את החקירה, למשל במצב שבו החשוד מחוסר הכרה או במצב שבו נדרש להמתין עד להגעתו של עד מרכזי מחו"ל.

יואב גלנט: אכן, החוק הקיים סובל פרשנות זו, אך היא נכונה לנסיבות מיוחדות ולא נסיבות של חובת בידוד, נסיבות אשר מסתמן שהופכות להיות שגרתיות בימים אלה.

יואב גלנט: לכן ראוי שהמצב החוקי יעוגן בצורה מפורשת וברורה תוך יצירת איזונים והתוויית שיקול הדעת השיפוטי.

יואב גלנט: לנוכח חשיבותה של הצעה זו, ובשים לב למנגנוני האיזון אשר נקבעו בה, ותוך לקיחה בחשבון שתמיד ובכל מקרה שיקול הדעת הנתון לבית המשפט הוא רחב ובלעדי, אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: תודה לשר יואב גלנט.

איתן גינזבורג: נעבור לרצף הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת ינון אזולאי – הוא אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן, ואחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: ובזאת אני גם נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום, בחוק הזה, אני מסתכל ואומר:

דסטה גדי יברקן: אני חושב שאנחנו בשעת חירום ובמשבר בריאותי בין-לאומי שמדינת ישראל עמוק בתוכו.

דסטה גדי יברקן: הודות להתנהלות הנכונה של ראש הממשלה והאזרחים במדינת ישראל, וכל צוותי הרפואה בישראל וכל העוסקים בעבודת הקודש הזאת, אנחנו נמצאים במצב יחסית טוב.

דסטה גדי יברקן: אבל כשאני רואה שאנחנו הולכים להעביר חוקים על מנת להגן על אזרחי מדינת ישראל, אני רואה אנשי ציבור שבשעת חירום, בשעה קשה זו, מחליטים לעשות פוליטיקה.

דסטה גדי יברקן: אני יכול להבין את חבריי ביש עתיד שזה עניין של "נולדו לאופוזיציה", אבל אני לא יכול להבין את הרשימה המשותפת שעכשיו הם מבקשים – הציבור זועק לעזרה, שכוחות הביטחון יבואו ויסייעו להם, שמערכת הבריאות תיכנס לערים ולשכונות על מנת להיאבק בנגיף הקורונה ביחד איתם; אני רואה את כל חברי הרשימה המשותפת מטנפים על כוחות הביטחון, מצביעים נגד חוק שיכול לסייע ולהציל נפשות.

דסטה גדי יברקן: אני לא מבין, בשביל מה נבחרתם?

דסטה גדי יברקן: האם כל יום תגידו שקר על כל דבר, גם כשאתם יודעים שאתם פוגעים בבריאות הציבור שלכם?

דסטה גדי יברקן: האם אין בושה?

דסטה גדי יברקן: האם אתם יכולים עכשיו ללכת הביתה ולהגיד: טוב, ייצגנו אתכם נאמנה בכנסת?

סמי אבו שחאדה: אנחנו כן – – –

דסטה גדי יברקן: אתה קודם מנית ואמרת שכמה אפסים מתחברים, וגם אם יתחברו אלף פעמים התוצאה תהיה אותה תוצאה.

דסטה גדי יברקן: אבל עוד לא ראיתי ש-15 מנדטים שווים אפס.

דסטה גדי יברקן: עוד לא ראיתי דבר כזה.

דסטה גדי יברקן: אתם 15 מנדטים פה – –

סמי אבו שחאדה: שמח שלמדת מהר.

סמי אבו שחאדה: שמח.

דסטה גדי יברקן: – – אתם פשוט אפס.

סמי אבו שחאדה: שמח שלמדת מהר.

דסטה גדי יברקן: פשוט אפס.

דסטה גדי יברקן: ויש פה אזרחים, לא משנה אם חרדים, יהודים, ערבים, לא משנה מה.

דסטה גדי יברקן: הנגיף הזה לא מבדיל, אבל אתם עושים מזה פוליטיקה על הגב של הציבור ששלח אתכם?

דסטה גדי יברקן: בושה.

דסטה גדי יברקן: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', ואחריו – חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על הצעת חוק ממשלתית נוספת, הצעת החוק לתיקון כל מה שקשור לסמכויות אכיפה – מעצרים.

יואב סגלוביץ': אני מניח שזה גם מעניין את חבריי שמדברים כרגע במליאה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ברקת, אדוני השר סמוטריץ', זה מפריע.

יואב סגלוביץ': מעצרים זה מעניין.

קריאה: תלוי למי.

עפר שלח: – – –

מיקי לוי: רק את מי שעצרו אותו, אולי.

יואב סגלוביץ': כאמירה מקדמית, בהצעת החוק הזאת – ובדברי ההסבר – גם בה, אין נתונים.

יואב סגלוביץ': על מה מדובר פה, מה היקף הבעיה, כמה חולי קורונה, בחודש האחרון, נעצרו, נחקרו, היה צריך לעשות משהו מיוחד איתם?

יואב סגלוביץ': ואני חוזר למה שאמרתי פה קודם בכנסת, לא יכולות להיות הצעות חוק ממשלתיות נטולות נתונים.

יואב סגלוביץ': במצב הרגיל – אני מודע לזה, אנחנו נמצאים בעת חירום – המשטרה, שיקרה לליבי ושירתי בה שנים רבות, ואני יודע בדיוק באיזה עוצמות של פעילות היא נמצאת וברור לי לחלוטין כמה קשה לטפל עכשיו והיא צריכה לקבל את הגיבוי גם מהבית הזה, בוודאי שממני.

יואב סגלוביץ': אבל אחרי שאמרתי את זה, כשאנחנו באים היום ומתקנים את חוק המעצרים בשביל נסיבות מיוחדות, צריכות להיות אכן נסיבות מיוחדות; לא בגדול, לא להגיד "הקורונה" – להגיד איפה הבעיה, מה ההיקף שלה ומה הפתרון.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, יש פתרונות גם היום.

יואב סגלוביץ': גם היום, כאשר מגיע עצור, והעצור הזה חשוד בעבירה חמורה, והוא נמצא במצב רפואי שלא מאפשר לחקור אותו, לא חוקרים אותו.

יואב סגלוביץ': בית המשפט יודע את הדרך לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': יש לו את הסעיף שבו הוא משתמש בחוק בדרך הפרשנית שלו – לא מהיום, 20 ו-30 שנים אחורה.

יואב סגלוביץ': לא נולדנו היום – חוק המעצרים לא נולד כשהגיע הנגיף ולא על כל דבר צריך לעשות משהו מיוחד.

יואב סגלוביץ': מדוע?

יואב סגלוביץ': כשאתה פותח פתח, יהיו פתחים נוספים אחריו, יהיו אירועים נוספים מיוחדים אחרים.

יואב סגלוביץ': ואני, כמי ששירת במערכת האכיפה שנים רבות, אומר לכם, חבריי: החוק הזה הוא חוק שלא צריך אותו.

יואב סגלוביץ': הוא לא באמת חוק נחוץ.

יואב סגלוביץ': משטרה נמצאת בסיכון כל הזמן, ואם יהיה אירוע שצריך לחקור עצור – אין ברירה וצריך לחקור אותו, כי הימים נגמרים.

יואב סגלוביץ': הרי הצעת החוק הזאת לא משנה את זמני המעצר, בסוף עצורים משתחררים.

יואב סגלוביץ': אני במקום זה הייתי מציע, אדוני השר, ואני פונה לשר גלנט שיושב כאן: היה נכון יותר, אולי לא בחוק אבל בהכוונה, שיעשו יותר בדיקות של אותם עצורים חשודים.

יואב סגלוביץ': מדוע?

יואב סגלוביץ': אם כבר עצרו אדם, ויש חשד שהוא חולה בקורונה, בואו נבדוק שהוא באמת חולה, ננטר אותו ונמשיך לחקור אותו.

יואב סגלוביץ': אבל זה לא נעשה, הלכו לפתרון הקל – הרחבת הסמכות של בתי המשפט.

יואב סגלוביץ': אני מכבד את השופטים ומכבד את בית המשפט.

יואב סגלוביץ': בית המשפט – יש לו סמכות לקבל את ההחלטות האלה גם היום.

יואב סגלוביץ': הוא לא צריך את החוק הזה, המדינה לא צריכה את החוק הזה.

יואב סגלוביץ': הוא חוק מיותר, פוגעני, שלא ייטיב דבר אבל יפתח פתח כזה גדול להחלטות שבהכרח לא תמיד הן יהיו מידתיות.

יואב סגלוביץ': ואני אומר כאן, כהסתייגות, כי החוק הזה כנראה יעבור – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יואב סגלוביץ': – – החוק הזה כנראה יעבור, אבל גם אם הוא יעבור יהיה צורך בדיווח מסודר מהנהלת בתי המשפט כמה השתמשו בסמכות הזאת.

יואב סגלוביץ': הסמכות הזאת בסוף עושה דבר אחד – היא פוגעת בזכויות העצורים.

יואב סגלוביץ': היא לא בהכרח מיטיבה עם החקירה.

יואב סגלוביץ': ואת הדבר הזה לא נכון להעביר בכנסת הזאת, בטח לא בעיתוי הזה, בטח לא על סמך ההצעה הזאת, שאין בה נתון אחד שמסביר את הבעיה, אחד – אין.

יואב סגלוביץ': אמירות יש – קורונה.

יואב סגלוביץ': זה בסדר, גם אני רוצה להילחם, בוודאי בעצורים שעושים ופוגעים בנפש ובאנשים אחרים.

יואב סגלוביץ': אין פה נתון אחד משמעותי שמחייב, שמצדיק את העניין שאנחנו הולכים אליו.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת משה אבוטבול.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו נמצאים במצב חירום, כנראה שנצטרך להתרגל למצב הזה, אם כי במידה פחותה יותר, אבל לאורך זמן ארוך יותר.

אנטאנס שחאדה: אנחנו נהיה בתקופת חירום כלכלית, בתקופת חירום חברתית ובתקופת חירום בריאותית.

אנטאנס שחאדה: והשאלה הנשאלת, האם אנחנו נציגי העם, ובמקרה הזה נציגי החלשים, נהיה מוכנים, בכל פעם שבה יהיה מצב חירום או משבר להעניק ולהאציל עוד כוח ועוד עוצמה למדינה; עוד כוח ועוד עוצמה על חשבון האזרחים – ובמקרה הזה על חשבון הנחקרים, או על חשבון החשודים – הוא בגדר חשוד.

אנטאנס שחאדה: גם החוק שעבר לפני דקות מקנה עוד עוצמה ועוד כלים למדינה כדי לפקח על האזרחים.

אנטאנס שחאדה: מידת הדמוקרטיה ועוצמת הדמוקרטיה נמדדות בעיתות משבר.

אנטאנס שחאדה: עוצמת האנושות, אם תרצו, תימדד בתקופות משבר ובתקופות שיש בהן לחצים לא רגילים על המערכת; בתקופות שיש צורך אמיתי להגן על הבריאות ועל חיי אדם, אבל גם על חירות וחופש של בני אדם ועל זכויות אדם וזכויות אזרח.

אנטאנס שחאדה: אל לנו לרגע לשכוח, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, שכל מה שאנחנו מחוקקים היום נהפך לתקדים.

אנטאנס שחאדה: אנחנו עושים תקדימים מסוכנים ברגע שנותנים יותר כוח למשטרה.

אנטאנס שחאדה: ושמענו – לפניי דיבר איש ששירת במשטרה ובא מהמשטרה, והוא אמר שאין צורך, זה לא נחוץ.

אנטאנס שחאדה: והראינו דוגמאות גם לחוק שעבר – על כל האיכון והניטור והאיתור בשימוש בטכנולוגיה במכשירי טלפון – שזה לא באמת עוזר.

אנטאנס שחאדה: זה לא מוריד את מספר הנדבקים, זה לא מוריד את התחלואה.

אנטאנס שחאדה: מה שמוריד זה טיפול אמיתי ויסודי.

אנטאנס שחאדה: כל השאר זה הקניית עוד עוצמה ופגיעה באזרחים, ולא פותר את הבעיה.

אנטאנס שחאדה: אני קורא לחברי הכנסת להתנגד לחוק הזה.

אנטאנס שחאדה: זה פוגע בזכויות העציר וזה פוגע עוד יותר – חבר'ה, אתם מפריעים לי, סליחה – כי זה חל גם על בתי משפט צבאיים.

אנטאנס שחאדה: זה נוגס עוד יותר בשאריות זכויות העצורים והאזרחים שנשארו.

אנטאנס שחאדה: במיוחד בתקופה זאת כולנו צריכים לעמוד איתנים.

אנטאנס שחאדה: לא לפחד ולא לוותר לרגע על זכויות שנרכשו בעמל ובזיעה רבה – זכויות אדם, זכויות אזרחים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת ווליד טאהא.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, אדוני היושב-ראש, ראשית אנחנו כמובן בעד החוק שמוצע כאן, אבל עם כל זה אנחנו חייבים להגיד כמה מילים.

משה אבוטבול: ישנן עשרות פניות יומיות שמתקבלות אצלי – אולי כחבר ועדת הקורונה, ובטוח אצל כל אחד מחברי הכנסת שנמצאים כאן – במגוון נושאים.

משה אבוטבול: זה עובר להרבה הרבה תחומים: מעוניינים לדעת בנושא של תספורות בתקופה הזאת, שמירת התור במרפאות, הנושא של מחירי המסכות והפקעת המחירים, או בכלל לתת אותן בחינם למשפחות מעוטות יכולת; הנושא של חשמל, מים, טלפון בתקופה הזאת, שרוב הציבור נמצא בבית ופשוט החשבונות זורמים, זורמים; יש את נושא השכירות, הקפאת המחירים בהרבה דברים, המשכנתאות, ההלוואות.

משה אבוטבול: אני אומר פה רק ממש מקצת מהמגוון של הדברים שאנחנו אומרים.

משה אבוטבול: מקומות עבודה, המשמר האזרחי, שפנו וגם העברנו את הפנייה הזאת; אפילו הייתה פנייה כזו – תתפלאו לשמוע – מה עם הקפאת הנקודות בנוסע המתמיד של אל על, שיקפיאו את הזמן כי אין טיסות.

משה אבוטבול: בכל דבר יש שאלות לציבור שלנו שנמצא בבית – יש לו הרבה זמן לשאול, וטוב שכך, אנחנו שמחים בכך.

משה אבוטבול: כל שאלה היא בעצם תמרור בשבילנו לטפל בנושא – ויש זמן לנושא הזה.

משה אבוטבול: אבל מול כל מאות השאלות האלה, אני חושב שחייבים להקים מין מוקד מידע לאזרח שיתכלל את כל השאלות והתשובות האלה לאותם תושבים שעומדים נבוכים.

משה אבוטבול: ואם למישהו יש קצת קשרים פה ושם הוא מנסה לנצל את הקשרים שלו על ידי השאלות.

משה אבוטבול: אז הייתי מאוד רוצה לחשוב על הנושא הזה של תכלול השאלות.

משה אבוטבול: דבר אחרון – רגישות, רגישות.

משה אבוטבול: אנחנו שומעים על מעצרים של ילדים מחינוך מיוחד.

משה אבוטבול: אנא, אנא, אני קורא למשטרת ישראל לשים לב, לשים עין על אותם ילדים, שלפעמים אולי בחזות לא מזהים את זה; ברגע שכן יודעים שמדובר בכזה, או שמקבלים קריאה מאחד השכנים שמזהיר בנושא הזה, אז ודאי שצריכות להיות חמלה ורגישות בנושא הזה, גם לשוטר הכי קשוח.

משה אבוטבול: והדבר האחרון, ראינו את זה גם כן: בשבוע שעבר נכנסו, פרצו לתוך ביתו של אחד הזמרים, רולי דיקמן, וגם כן פרצו לתוך הבית שלו שמה, והחרימו, ועשו שם בעיות בנושא הזה.

משה אבוטבול: קצת יותר רגישות.

משה אבוטבול: אנחנו פשוט מאבדים את הרגישות.

משה אבוטבול: עם הנושא הזה, ככל שבאמת אנחנו מסכימים שזה דבר מסוכן ומגיפה משתוללת, חייבים גם כן לעשות, אולי – מה זו הגדרת רשות ומה זו הגדרת הנושא של המעצר.

משה אבוטבול: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבוטבול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ווליד טאהא.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת איימן עודה, אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: ואם הם לא יגיעו, אז חבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני כשבועיים הצהיר שר הביטחון נפתלי בנט שבמדינת ישראל מתקיימות בו בזמן שלוש מדינות של קורונה.

וליד טאהא: האחת, על פי בנט, היא מדינת הקורונה של החברה הערבית; השנייה היא מדינת הקורונה של החברה החרדית, והשלישית – והכול על פי בנט – היא מדינת הקורונה של שאר האזרחים במדינת ישראל.

וליד טאהא: באותה תקופה, אדוני היושב-ראש, שהשר בנט הכריז על קיום שלוש המדינות של הקורונה בישראל, למדינה, למד"א ולמערכת הבריאות עוד לא היה מושג מה קורה בתוך החברה הערבית, פשוט משום שהמדינה ומשרד הבריאות לא טרחו עד אז לערוך את הבדיקות הנדרשות לגילוי הנגיף בקרב חולים פוטנציאליים בחברה הערבית.

וליד טאהא: אף על פי כן, ועל אף היעדר נתונים של חולים בחברה הערבית, הדבר לא מנע מהשר להכריז בריש גלי שבמדינת ישראל מתקיימות שלוש מדינות של קורונה.

וליד טאהא: ואני שואל, לאור זה שהממשלה מביאה לחקיקה שני חוקים הקשורים לסדר הדין הפלילי לגבי נתוני מיקום לצורך פיקוח ומעצר חשודים: כלפי איזו מדינה מבין שלוש המדינות של הקורונה שעליהן דיבר השר בנט מתכוונת הממשלה להפעיל את החוקים הללו?

וליד טאהא: האם חוקים אלה יפעלו בהתאם לחלוקה שקבע השר בנט?

וליד טאהא: אנחנו, בחברה הערבית, ואני מניח גם שרבים בתוך החברה החרדית, שגם היא מדינת קורונה בתוך ישראל, על פי השר בנט, מעוניינים לשמוע תשובה מהשר או מכל נציג של הממשלה לגבי אופן הפעלת החוקים המוצעים.

וליד טאהא: על איזו מדינה מבין שלוש המדינות שעליהן דיברו החוקים האלה יפעלו?

וליד טאהא: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: Timing is everything.

איימן עודה: סליחה?

איתן גינזבורג: קראתי לך, לא היית.

איתן גינזבורג: אז אחמד טיבי – אתה תיכנס אחריו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: התזמון של טיבי, עודה, היה פשוט מושלם, אז לא יכולנו לשבור את – – –

קריאה: הם עשו את העבודה ביניהם.

קריאה: זה בסדר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: נתחלף.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לפני כמה ימים, חבורה של פרחחים פושעים, שמכונים נוער הגבעות – כי יהודים, סמי, לא יכולים לקרוא לעצמם מחבלים.

סמי אבו שחאדה: טרוריסטים.

אחמד טיבי: מערכת פוליטית ישראלית.

אחמד טיבי: בדרך כלל זה רק הצד השני.

אחמד טיבי: נוער הגבעות – אתה יודע מה הם עשו.

אחמד טיבי: שני רכבים פלסטיניים עברו באופן תמים באזור ים המלח, (אומר בערבית: ים המלח) – תקפו אותם, הכו אותם, שרפו את הרכבים ותקפו את האישה.

אחמד טיבי: מדובר ב-so called נוער הגבעות שנמצאים בתוך אוהל בידוד שהצבא הכין להם.

אחמד טיבי: לאחרונה הם פירקו את האוהל (אומר בערבית: וברחו, נפוצו לכל עבר.

אחמד טיבי: ) למה?

אחמד טיבי: כי הם יכולים.

אחמד טיבי: ברחו.

אחמד טיבי: מישהו עצר אותם?

אחמד טיבי: תאר לעצמך שזה מצב הפוך.

מיכל שיר סגמן: – – –

אחמד טיבי: תאר לעצמך מצב הפוך.

אחמד טיבי: תמשיכי להגן על הזבלים האלה, המוסריים.

מיכל שיר סגמן: – – –

אחמד טיבי: תמשיכי לגונן על הזבל המוסרי הזה.

אחמד טיבי: אני חשבתי שכשאני מדבר עדיף לשתוק, כשאני מציג את העובדות, או להתבייש או קצת להסמיק.

מיכל שיר סגמן: או להראות צדדים – – –

אחמד טיבי: מותר.

אחמד טיבי: או להסמיק.

אחמד טיבי: מה ההבדל בין בעלי חיים לבין בני אדם, סמי?

אחמד טיבי: בני אדם מסמיקים כשיש בושה, בעלי חיים לא.

אחמד טיבי: זה ההבדל.

אחמד טיבי: ולכן, עד עכשיו לא המשטרה, לא השב"כ, לא עצרו אותם.

אחמד טיבי: המשטרה לא הביאה כוחות.

אחמד טיבי: אבל אתה יודע לאיפה שלחו כוחות?

אחמד טיבי: אתם יודעים לאיפה?

אחמד טיבי: חבר הכנסת ארבל, לאיפה המשטרה שלחה כוחות לאחרונה?

אחמד טיבי: לתחנת בדיקת קורונה בסילואן.

אחמד טיבי: היא התנפלה על כל הצוות הרפואי, עצרה אותם ופירקה את התחנה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי זו תחנה פלסטינית, בקשר עם הרש"פ, לא בקשר עם הרש"פ.

אחמד טיבי: בסילואן יש חשש כבד – אנשים חוששים מהקורונה.

אחמד טיבי: טבעי.

אחמד טיבי: והם רוצים להרחיב את הבדיקות, לעשות יותר בדיקות.

אחמד טיבי: זה מה שמשטרת ישראל מצאה לנכון עשות בעת מצוקה זו, במקום ללכת לעצור את הפרחחים ההם, (אומר בערבית: הפושעים, החוליגנים.

אחמד טיבי: ) זו תמונת קונטרסט, ניגוד.

אחמד טיבי: אנשים שיש נגדם אכיפה ויד קשה, ואכיפה כשלא צריך – מה עושים אנשים?

איתן גינזבורג: נא לסיים, אדוני.

אחמד טיבי: משרתים את הקהילה באמצעות בדיקות קורונה.

אחמד טיבי: שם הפרחחים האלה, הפושעים, תוקפים אנשים, פוצעים אותם, ובסוף – לא יודע, הנאשם מבלפור הוציא הודעה, משהו?

אחמד טיבי: לא שמעתי.

אחמד טיבי: דקה, דקה, אדוני.

אחמד טיבי: הוציא?

אחמד טיבי: לא הוציא.

אחמד טיבי: במה הוא עסוק?

אחמד טיבי: במה הוא עסוק?

אחמד טיבי: במה?

משה ארבל: בלהציל חיים.

אחמד טיבי: להציל את חיי הכיסא שלו, חבר הכנסת ארבל.

אחמד טיבי: את חיי הכיסא שלו.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: שאלוהים לא יהיה בעזרו.

אחמד טיבי: )

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עופר כסיף.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיב על דבריו של חבר הכנסת טיבי.

איתן גינזבורג: אתה צריך להעביר בקשה בכתב, עם תמצית דבריך.

איתן גינזבורג: ובתום הדיון, אם – – –

משה אבוטבול: זה התקנון?

איתן גינזבורג: לא חייבים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להזהיר מפני שתי סכנות אסטרטגיות שמוביל ראש הממשלה בנימין נתניהו.

איימן עודה: לפני כעשרה ימים פורסם בעיתון הארץ שראש הממשלה נתניהו אומר שבמדינת ישראל אין דמוקרטיה, יש deep state – מדינה עמוקה.

איימן עודה: ראש ממשלה שמכהן בתפקידו יותר מכל ראש ממשלה אחר אומר שבמדינת ישראל אין דמוקרטיה.

אנטאנס שחאדה: אפשר לשאול אותו.

איימן עודה: אני חושב שזו אמירה חשובה.

איימן עודה: אבל מה הוא מחפש?

איימן עודה: הוא מחפש איך לחסל את ה-deep state, שה- deep stateמפריעה לדמוקרטיה.

איימן עודה: אני למדתי על הנושא הזה רק מבית מדרשו של הדוצ'ה בניטו מוסוליני, שאמר שצריך לחסל את המוסדות וצריך רק את רצון העם בדרך דמוקרטיה עממית, הכי ישירה, באין מפריע.

איימן עודה: הסכנה השנייה זה הסיפוח.

איימן עודה: בנובמבר יש בחירות בארצות הברית.

איימן עודה: טראמפ זקוק לאוונגליסטים, וזקוק, בין היתר, לימין הקיצוני במדינת ישראל, והוא אכן יתמוך בסיפוח בפועל של חלקים מהשטחים הכבושים בגדה המערבית.

איימן עודה: נתניהו כבר אמר מעל במה זו שלעד נחיה על חרב.

איימן עודה: מי שרוצה לספח ולהפנות עורף לזכויות הלאומיות של העם הערבי הפלסטיני אומר בעצם שנחיה לעד על חרב.

איימן עודה: כל בן אדם שוחר שלום, דמוקרטיה, צריך להתקומם ולצאת נגד, ובוודאי, חבר הכנסת איציק שמולי, לא להצטרף לממשלה כזו אלא להתנגד לה.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

עופר כסיף: אני חייב להודות שהייתי מעורב בעברי, וגם בהווה, ואני מקווה שגם בעתיד, בהרבה מאבקים חברתיים, ואני בקשר עם לא מעט פעילים מתחומים חברתיים שונים.

עופר כסיף: ידוע לי, למדתי את זה היטב, שמעצר משטרתי הוא במקרים רבים לא כלי לחקירה בכלל אלא כלי לענישה ולהרתעה, ושהפיקוח על הכלי הזה לוקה מאוד בחסר.

עופר כסיף: למעשה, המשטרה משתמשת בכלי הזה לעיתים קרובות כדרך לסמן גבולות של לגיטימיות סביב קבוצות שונות של אזרחים, ולקבוע – על פי ההוראות של המפקד, או שר, או ראש ממשלה – מה מותר ומה אסור, הרבה מאוד פעמים בלי קשר לחוקי המדינה ואולי אפילו לפעמים בניגוד להם.

עופר כסיף: ריטואל אחד שידוע ומוכר הוא שלאחר שעוצרים מפגינים מייבשים אותם בתחנה, בתחנת המשטרה, ואז לעיתים גם מנסים להאריך את המעצר שלהם בבית המשפט.

עופר כסיף: בבקשות של המשטרה להארכת המעצר נאלצים השופטים לא פעם לדחות את הבקשה, ולנזוף במשטרה על כך שהשתמשה בכלי המעצר ללא הצדקה וללא סמכות.

עופר כסיף: אבל המשטרה ממשיכה בשלה, והשימוש במעצרים לצורכי ענישה והרתעה ממשיך.

עופר כסיף: כאשר, מאידך, בתי המשפט רואים את הבקשה להארכת מעצר מוצדקת הם מקבלים אותה ומאריכים את המעצר, בלי קשר כרגע אם זה נכון או לא.

עופר כסיף: מה שמבקשת הממשלה הזמנית לקבוע כעת בחוק הוא יד חופשית להארכת מעצר בלי שהמשטרה תצטרך להתאמץ ולהוכיח מדוע ההארכה היא חיונית ומדוע אין חלופות אחרות.

עופר כסיף: החוק יספק למשטרה כלים להארכת מעצרים באופן שרירותי.

עופר כסיף: אל לנו להיות תמימים: מהרגע שנאשר את החוק הזה יתחילו להשתמש בו על ימין ועל שמאל, או יותר נכון – על שמאל ועל שמאל.

עופר כסיף: מעכשיו, כל חשוד שירצו להאריך את המעצר שלו כדי להפעיל עליו לחץ, ייאלצו לעצור את חקירתו באורח פלא בשל הקורונה.

עופר כסיף: מהר מאוד נשמע שוטרים מאיימים על חשודים, משתמשים במעצר קורונה ככלי של הפחדה וסחיטה.

עופר כסיף: ואני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, חברי הכנסת, לכך שהחוק מחולק בין מערכת החוק האזרחית לזו הצבאית.

עופר כסיף: בפועל כבר היום בתי המשפט הצבאיים אינם אלא פסי ייצור למעצרי שווא והאשמות כזב.

עופר כסיף: החוק הזה שאנו דנים בו מקרב את מערכת המשפט האזרחית בישראל למערכת המשפט הצבאית.

עופר כסיף: פשוט מעתיקים מאפיינים אוטוריטריים משם לכאן.

עופר כסיף: נכון שאנחנו נמצאים במצב חריג, ואף אחד מאיתנו לא מקל ראש בחשיבות של פעילות המשטרה בכל מה שנוגע למניעת פשעים אלימים והצלת חיים, אבל אסור לתת למצב חריג, או אסור שמצב חריג ייתן למשטרה יד חופשית ללכת ולעצור כאילו שאין זכויות אדם ואזרח ובניגוד לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, חוק-היסוד שקובע במפורש את חירותו של האדם כערך חוקתי עליון במדינה.

עופר כסיף: עלינו לעמוד על הערך הזה ולשמור עליו מכל משמר, כי בלעדיו כולנו נהיה בסכנה.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יזהר שי – מוותר; חבר הכנסת יעקב מרגי – ויתר; חברת הכנסת היבה יזבק – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: סמי אבו שחאדה, בבקשה אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לאדוני.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, קודם כול ברכות על התפקיד החדש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, אכן מצב של משבר, אבל במצב של משבר – דווקא פה מנהיגות מוכיחה את עצמה, ודווקא בעיתות משבר צריכים להיות עם קצת יותר אחריות, כפי שהיה מצופה, ולפחות כך האזרחים היו מצפים מהמנהיגים.

סמי אבו שחאדה: וכמובן גם היה סביר לצפות שהמנהיגות תהיה role model כזה, מודל לחיקוי.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד מקווה שבישראל האזרחים לא לוקחים את ראש הממשלה כמודל לחיקוי, כי אז אנחנו במצב מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: העניין הזה של החקירות – אנחנו לא יודעים מה בכלל גודל הבעיה כדי לחוקק לה חוק.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא ראינו שום מספרים, לא ראינו כמה זה מקשה על עבודת המשטרה, מה גודל הסוגיה, על מה מדובר, על כמה נחקרים מדובר, כמה מהנחקרים הם חולי קורונה, וכמה זה הקשה על עבודתה של המשטרה ובשביל זה צריך לחוקק חוק.

סמי אבו שחאדה: האם מדובר על מאות אלפים?

סמי אבו שחאדה: עשרות אלפים?

סמי אבו שחאדה: אלפים?

סמי אבו שחאדה: מאות?

סמי אבו שחאדה: עשרות?

סמי אבו שחאדה: בודדים?

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא יודעים.

סמי אבו שחאדה: אין פה שום נתון רציני שאפשר להסתמך עליו כדי להמשיך בעוד חקיקה דרקונית ומיותרת.

סמי אבו שחאדה: בלי הנתונים האלה, לדעתי, אף אחד לא יכול – אף אחד שאכפת לו קצת מזכויות אדם לא צריך להצביע בעד חוק מהסוג הזה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שכולם צריכים להתנגד לחוק הדרקוני הזה.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד מקווה שנעבור את התקופה הזו בלי ממשל צבאי או-טו-טו, שרוצה לשמור רק על ראש ממשלה, ואז אפשר לפרק את כל המוסדות בכלל.

סמי אבו שחאדה: למה צריך מוסדות במדינה אם יש לנו את ביבי?

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שהמוסדות בסוף כן יבואו וייקחו את המושחת מבלפור לאן שהוא צריך להיות.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב טסלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מאיר פרוש, סגן השר, יש לומר.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשות אדוני.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אומר את זה בצער: אני היום בבוקר התפללתי תפילת שחרית בבית.

מאיר פרוש: אני בחול המועד פסח, אומר גם את זה בצער, התפללתי שחרית בבית.

מאיר פרוש: אתמול, יום שביעי של פסח, חג, התפללתי בבוקר במניין של מרפסות, למי שיודע מה הכוונה.

מאיר פרוש: אני לא בא, חלילה, כאן להתריס נגד תקנות שאנחנו מחויבים לפעול לפיהן, אבל אני רוצה לשאול מעל הבמה למה אי-אפשר לחשוב מחוץ לקופסה ולמצוא פתרונות?

מאיר פרוש: אם יגידו לי שאין פתרונות אז אני אשאל מדוע אנחנו עכשיו, כאן במליאת הכנסת, נמצאים 21 אנשים.

מאיר פרוש: מותר באופן רשמי שיהיו שישה בכל פאה, 18, ניקח את הצוות שיושב פה – 21 איש.

איתן גינזבורג: 23.

מאיר פרוש: מה?

איתן גינזבורג: 23.

מאיר פרוש: אני חשבתי ש-21.

מאיר פרוש: זאת אומרת שכאשר רוצים לקיים את דיוני הכנסת יש פתרונות.

מאיר פרוש: מדוע שלא יחשבו איך וכיצד ניתן לאפשר להתפלל במניין, ויקבע משרד הבריאות, או מי שצריך לקבוע – אני לא יודע מי צריך לקבוע בדברים האלה – שבית כנסת של 50 מטרים מותר שיתפללו בו x אנשים וב-100 מטר מותר כך.

מאיר פרוש: אם חלילה עברו, והיו יותר אנשים בבית הכנסת אפשר לתת קנס לגבאי על זה שיש שם אנשים יותר מהמותר.

מאיר פרוש: אני כבר לא רוצה לדבר על דבר שהוא לא דבר שביום-יום: שלא תהיה תחבורה ציבורית לא של אוטובוסים ולא של מוניות לעיר העתיקה.

מאיר פרוש: אבל למה, אם אנשים רוצים להגיע ברגל להתפלל בכותל המערבי, הוא נראה היום כמו שהוא היה נראה 19 שנה בימי שלטון חוסיין.

מאיר פרוש: אני חושב שמותר לחשוב איך עושים את הדברים האלו לאנשים שזה לחם חוקם להתחיל את הבוקר ולהתפלל בשחרית עם מניין, וכך הלאה – מנחה ומעריב.

מאיר פרוש: אבל אני אומר, אני היום התפללתי שחרית בבית ואני אומר את זה בצער.

מאיר פרוש: אנחנו צריכים לחשוב איך עושים את זה, ומכאן אני מוצא את המקום להריע ולהתריע ולבקש: תחשבו ותמצאו את הפתרונות.

מאיר פרוש: אסור לנו לתת שנגיף הקורונה יפגע בכל דבר שבקדושה – לא בתפילות, לא בכל הדברים האלה שיש להם סממני קדושה.

מאיר פרוש: נגיף הקורונה מנצח אותנו.

מאיר פרוש: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת פרוש.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב טסלר.

איתן גינזבורג: ניתן לך לנוח קצת, אורי מקלב, ביקשת.

איתן גינזבורג: טסלר, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

אלעזר שטרן: איך הסדר הזה נהיה, אני רואה שיש חוקים חדשים פה.

איתן גינזבורג: הוא פשוט נכנס דקה אחרי שקראתי בשמו אז אפשרתי לו להיכנס.

אלעזר שטרן: לא, אבל אני לא ראיתי – – – אני מאוד אוהב אותו, אבל איך זה נהיה.

איתן גינזבורג: לא, אין, אני אחרי זה אסביר לך.

איתן גינזבורג: מקלב היה לפני, ביקש לדחות רגע ונכנס בסוף בזמן.

אורי מקלב: – – –

אלעזר שטרן: לקבוע רשימות לכנסת, לדלג, להביא – – –

איתן גינזבורג: אנחנו בסדר.

איתן גינזבורג: אנחנו בסדר.

איתן גינזבורג: לא, לא, אנחנו בסדר.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

אלעזר שטרן: אתה לא העניין, אתה לא העניין.

יעקב טסלר: כנסת נכבדה, אנו דנים כעת בהצעת החוק להסדרת סמכויות האכיפה שיינתנו למשטרת ישראל כדי לאכוף את הנחיות הבריאות והוראות החירום של ממשלת ישראל לתקופה קשה זו.

יעקב טסלר: אין ספק כי הצעת החוק הזו חיונית, ואני כמובן גם אצביע בעד החוק, אנחנו במדינת חוק.

יעקב טסלר: אני רוצה תחילה להגיד מילה טובה למשטרה, שבימים טרופים אלפים משוטריה פרוסים בכל הארץ ונרתמים כמיטב יכולתם ומבצעים את תפקידם לעצור את המגפה המשתוללת.

יעקב טסלר: אבל חברים, קיימת בעיה רצינית ביותר עם המשטרה, שנוקטת שיטור יתר ויחס מפלה ובררני למול המגזר החרדי באופן כללי, ובמיוחד בתקופה זו.

יעקב טסלר: אני רוצה להזכיר שבגלל שאנחנו במדינת חוק חשוב להדגיש שגם השוטרים אינם מעל החוק.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, הנושא בעצם מתחלק לשתי קטגוריות: האחת, נקיטת יד קשה ולעיתים אלימה וחריגה במקרים שמתרחשים בקרב שכונות החרדים.

יעקב טסלר: השנייה, יחס סלחני ועצימת עין באשר לאירועים והפרות חוק שמתרחשות בקרב מגזרים אחרים.

יעקב טסלר: תקופה ארוכה אנו שומעים ורואים תיעודים של אלימות שוטרים כלפי חסרי ישע, שחוזרת על עצמה שוב ושוב.

יעקב טסלר: רק לפני כמה ימים ראינו תיעוד מזעזע נוסף של אלימות שוטרים כלפי חוסה.

יעקב טסלר: גם בימי הסגר בבני ברק נוכחנו בהתנכלות כמעט שיטתית, ולפעמים אף זוועתית, של שוטרים כלפי תושבים, וכשמדובר באכיפת איסור תפילה במניין נוקטת המשטרה יד תקיפה באופן חריג, בחוסר פרופורציה, בלא שום יחס לאכיפת שאר ההגבלות.

יעקב טסלר: כך, למשל, שמענו על פריצה של שוטרים לתוך בית שהתקיימה בו תפילה בסלון הבית על פי הכללים, שהופסקה בידיהם בלא סיבה.

יעקב טסלר: אני רוצה לציין כאן עובדה מקוממת: אזרחים שאינם חרדים החולפים במחסומים משטרתיים בימים אלו עוברים באורח חופשי וכמעט ללא בידוק או תחקור.

יעקב טסלר: רק חרדים נאלצו לנופף באישורים על היותם עובדים חיוניים כדי שיוכלו לצאת.

יעקב טסלר: בטח שמעתם על צלם אתר ynet שחצה בקלילות כל מחסום אפשרי כשעבר אותם כחילוני, אבל כאשר התחפש לחרדי וחלף שנית בדיוק באותם מחסומים הערימו עליו קשיים.

יעקב טסלר: מאידך, נחשפנו לצילומים שונים מחופי הים עמוסי המתרחצים, מפארקים הומי אדם – אנשים, נשים וטף – מתפילות של מוסלמים על גגות בניינים, שמענו על משתתפים רבים – – –

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

יעקב טסלר: מופעי זמר ברחבות בתי חולים שהייתה בהם התקהלות אסורה, ועוד.

יעקב טסלר: הפארקים בשכונת רחביה פתוחים לרווחה, אבל בשכונת רמות הגינות והפארקים משולטים ומגודרים, שלא ייכנסו בהם חלילה.

איתן גינזבורג: תודה.

יעקב טסלר: אני מסיים מייד, אדוני.

יעקב טסלר: ועוד אין-ספור אירועים.

יעקב טסלר: מראות שבריכוזי המגזר החרדי כבר לא רואים מזמן, ובכל אלה, כמה מפתיע, המשטרה כלל לא הגיעה לפזר, לעצור או לקנוס.

יעקב טסלר: ואחר כך לא יבינו למה אנו זועקים על אפליה.

איתן גינזבורג: תודה.

יעקב טסלר: לכן אני חושב שיחד עם נתינת כוח למשטרה צריך למסד הפעלת משמעת כלפי שוטרים שיש להם אצבע קלה על הדק הכוח המופרז בפזיזות וללא שיקול דעת – –

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יעקב טסלר: – – ולקבוע נהלים ברורים בסוגיה זו.

יעקב טסלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואם הוא לא יגיע – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, הינה אתה, אדוני היושב-ראש, נראה שעשית אפליה.

אורי מקלב: הקדמת, נתת לי לדבר בזמן שלא הייתי, וכבר אנשים חושבים – בדימוי זה נראה כאילו יש כאן איזה חוסר עקביות בהחלטות שלך ובניהול שלך, ואני יודע בעצמי שלא נכון.

אורי מקלב: אתה קראת, ביקשת.

אורי מקלב: ביקשתי רק להחליף עם מישהו, ככה שלא לקחתי משום זמן של מישהו אחר.

משה אבוטבול: המחמאות זה על חשבון – – –

אורי מקלב: לא, לא, לא.

אורי מקלב: זו רק הקדמה להראות שיש דברים שאנשים רואים מבחוץ, והם רואים את הדברים אחרת ממי שנמצא מבפנים.

אלעזר שטרן: למי היתרון?

אלעזר שטרן: למי היתרון?

אורי מקלב: ודאי שלמי שנמצא בפנים ורואה את זה אחרת.

אלעזר שטרן: לא , לא – – –

אורי מקלב: מי שרואה מבחוץ רואה דברים לא אמיתיים, מי שנמצא בפנים יודע.

אורי מקלב: אחד הוויכוחים שיש לנו – – –

אלעזר שטרן: לא, הוא – טוב, נדבר על זה.

אורי מקלב: טוב, נדבר על זה.

אורי מקלב: אז אני רק אתחיל קודם כול, אני אגיע לזה.

אורי מקלב: כשאנחנו באים עכשיו לדבר בהצעות החוק, שתי הצעות החוק שאנחנו מביאים היום למליאה הן בעצם פגיעה בזכויות האזרח, והשאלה תמיד היא האיזון, מערכת האיזונים של פגיעה מול הצורך.

אורי מקלב: אנחנו תמיד צריכים לתת את הדעת ולראות אם באמת השיקול – גם אם זו הצעת חוק ממשלתית כזו או אחרת, האם היא נעשית נכון.

אורי מקלב: אבל אני חושב שהמשקולת המרכזית בעניין הזה בין מה שדיברתי בהצעת החוק הראשונה לעכשיו – בשעתיים האלה קיבלתי באמת הרבה טלפונים, חלקם להזכיר לי שאני צריך גם להודות, וזה נכון, על עבודת המשטרה שנעשית.

אורי מקלב: נעשית עבודה טובה, מסורה, גם ההתנהלות, של הרוב של רובם, אין לי ספק שעושים את זה טוב.

אורי מקלב: גם נתקלתי ועשיתי סיור מחסומים ודיברתי איתם – אין ספק.

אורי מקלב: אבל אנחנו תמיד שואלים: אלו שלא עושים ככה, מה התרבות ואיך המערכת מסתכלת עליהם?

אורי מקלב: האם היא עושה את זה ככה, או שדברים כאלה המערכת של המשטרה ומערכת החוק יודעות להציף, יודעות לקחת את זה כדבר שאפשר ללמוד אותו ולהתנהג אחרת?

אורי מקלב: זה אנחנו לא בטוחים שנעשה.

אורי מקלב: והינה אחת העובדות, ויש כמה עובדות: בסופו של דבר, בין הצעת החוק שאנחנו נאשר בסמכויות לבין מה שקורה בשטח יש פערים מאוד גדולים, בין אם זה המערכת כולה ובין אם זה אותו שוטר או אותו איש ביטחון או אותו איש חירום שנמצא בקצה.

אורי מקלב: האם אנחנו באמת נותנים סמכות לשוטר לתת דוח על 120 מטר מחוץ לבית?

אורי מקלב: עובדת כנסת סיפרה לי היום שבחג אתמול היא יצאה 20 מטר מהבית שלה; ברמקול השוטר אומר: תיכנסי מייד הביתה.

אורי מקלב: היא אומרת לו: אבל מה קרה?

אורי מקלב: אני כאן בתוך ה-100 מטר – תיכנסי מייד הביתה, אני לא רוצה לשמוע.

אורי מקלב: וכמו שהביא חברי משה ארבל, סגירת עיר בגלל שיקול דעת כזה, אנשים לא יכולים לעבור מחסומים.

אורי מקלב: כל שוטר יכול למדוד את הדציבלים של הרמקולים של תפילה שנעשית מתוך בית, תפילה של עשרות אלפים.

אורי מקלב: והתפרצו לבית, אדוני היושב-ראש, התפרצו, שוטר התפרץ, בסולם עלה וטיפס ונכנס דרך המרפסת לתוך בית כדי להפסיק מערכת הגברה כזאת.

אורי מקלב: והוא יודע שהדציבלים – אולי השמיעה היא סלקטיבית?

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אורי מקלב: אין לי ספק, אם זה היה איזה זמר אחר או משהו שנשמע לו יותר ובא לו עליו והוא יותר נעים לו, אז הקול הרם הזה, הדציבלים לא היו כל כך גבוהים, אבל כנראה שתפילה זה אחרת.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני אומר עוד חצי משפט: היום אנחנו מתעסקים הרבה עם בתי אבות.

אורי מקלב: קרה מה שקרה שם, באמת עצוב מאוד.

אורי מקלב: אבל תדעו לכם שגם בבתי החולים, שנמצאים היום עם כוח עבודה מצומצם, עם כוח עבודה שנופל מרגליו, כשאין משפחה ואין מי שסועד ואין מי שעוזר – אנשים רבים, גם חולי קורונה וגם לא חולי קורונה, סיעודיים, נמצאים בבתי חולים ללא כוח העזר ולא יכולים להתהפך, הם כאבן שאין לה הופכין, לא יכולים לאכול לבד ולא יכולים לשנות צד לבד.

אורי מקלב: אלה נמצאים היום במצב קשה מאוד.

אורי מקלב: בסופו של דבר אולי קוראים שהם מתו מקורונה – הם לא מתו מקורונה, הם מתים מחוסר טיפול.

אורי מקלב: היום צריך להניף את הדגל הזה יחד כולם, לדעת שגם האנשים האלה, שנמצאים היום בחוסר אונים, צריכים את הטיפול הנכון.

אורי מקלב: שלא נגיע למה שקורה בבתי האבות.

אורי מקלב: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בכבוד.

אלעזר שטרן: אורי, לאן אתה הולך?

אלעזר שטרן: חכה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לאדוני.

אלעזר שטרן: חברי, חבר הכנסת אורי מקלב, אני עליתי לפרוס פה את החלום שלי אבל זה משולב עם מה שאמרת.

אלעזר שטרן: אמרת שאלה שבפנים רואים יותר טוב מאלה שבחוץ.

אלעזר שטרן: אני אגלה לך משהו, לא שומעים אותנו:

אלעזר שטרן: בפעם השנייה שיצאתי עם אשתי הבאתי חבר.

אלעזר שטרן: אמרו לי: תגיד, השתגעת – הינה, חבר הכנסת ניר ברקת מכיר את זה אמרו לי, אתה פעם שנייה יוצא עם בחורה, מה אתה מביא חבר?

אלעזר שטרן: אמרתי: אני ראיתי הרבה חברים שאכלו אותה, טוב שיהיה מישהו בצד שיסתכל ויגיד לי אם אני בכיוון.

אלעזר שטרן: אמרו לי: מאיפה למדת את זה?

אלעזר שטרן: אמרתי: אני יכול להיות מג"ד בצנחנים בן 32, בסוף אני לוקח סמל בן 20 ואומר לו, תעלה על הגבעה, תגיד לי מה התמונה האמיתית, והוא רואה את התמונה האמיתית.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד לך שאם החברים מהצד הזה, חלק פה, היו עכשיו מסתכלים גם מבחוץ על איך הם נראים מבפנים, היינו במציאות הרבה יותר טובה.

אלעזר שטרן: עכשיו אני רוצה להגיד לך, ובזה אני אסיים, שבאמת יש לי חלום, אם מותר בימים כאלה גם לחלום.

אלעזר שטרן: עזוב שנתגבר על הקורונה והכול יחזור, אבל יש לי חלום שרשימות תהיינה רשימות.

אלעזר שטרן: אני, אין לי טענות ליושב-ראש, לחבר הכנסת גינזבורג.

אלעזר שטרן: שרשימות תהיינה רשימות.

אלעזר שטרן: כשהעם אומר את דברו ויש תוצאות – אז יש תוצאות, ולא מתחילים לראות מי מושך את מי ומי יורק למי ומה המשמעות של 61 מול 59, ומה המשמעות של איך נראות מפלגות.

אלעזר שטרן: והחלום הזה, שרשימות הן רשימות, שתוצאות הן תוצאות, שרוב הוא רוב במוצאי הבחירות, תאמין לי, זה יעשה לנו מדינה וחברה הרבה יותר טובה.

אלעזר שטרן: תגיד לי: זה חלום.

שלמה קרעי: יש לך זמן לחלום?

אלעזר שטרן: אנחנו, אין לנו ברירה, אנחנו מוכרחים לחלום.

אלעזר שטרן: ובזה אני אסיים: אתה יודע, בחיים של בן אדם יש שתי טרגדיות.

אלעזר שטרן: האחת, כשהוא לא מצליח להגשים את החלום שלו; השנייה, כשהוא מצליח.

אלעזר שטרן: אז אנחנו שומרים על חלומות, שיום יבוא ובאמת הדמוקרטיה הישראלית והפוליטיקה הישראלית יהיו הרבה יותר יפות, גם לאלה שנמצאים בתוכן, ואנחנו בתוכן, אבל גם לאלה שרואים אותנו מבחוץ.

אלעזר שטרן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: רק שתדע, חבר הכנסת שטרן, שהרשימות הן רשימות ואנחנו מקפידים עליהן, ובתקופת הקורונה מאפשרים למי שפספס לבוא ולהיכנס ולומר את דברו.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, ידוע, וחברים לפניי דיברו על זה, שזכויות אדם נרמסות בדרך כלל בעיתות חירום.

סעיד אלחרומי: בעיתות חירום ההנהגה, מי שמנהיג את המדינה, בדרך כלל עוקף את המסלול הרגיל של החקיקה ונותן בעצם לגופי האכיפה – למשטרה, לצבא, לגופים אחרים – זכויות יתר, או, בוא נגיד, מצב שבו הם כל-יכולים במידה מסוימת.

סעיד אלחרומי: כבר התרעתי בעבר לגבי גובה הקנסות שהמשטרה מחלקת גם לבעלי העסקים הקטנים וגם לאזרחים עצמם, אני חושב.

סעיד אלחרומי: בעל עסק קטן, המדינה אמרה: גם אם נפצה אותו לפי המחזור של 2018 – המקסימום בהתחלה היה עד 6,000; עד, זה לא 6,000 שקל – יכול להיות שהוא יגיע ל-3,000, יכול להיות 4,000, יכול להיות פחות.

סעיד אלחרומי: אבל אם שוטר מסוים תפס אותו בתחילת הדרך והוא פתח את העסק הזה, הוא חוטף קנס של 5,000 נטו, אין דירוג בקנסות, אין לפני הסברה מתאימה בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: ולכן אני נכנס לסוגיה שמעסיקה אותנו בימים האלה, והיא סוגית הדיבור על יציאה מהמשבר.

סעיד אלחרומי: התבשרנו שכל המומחים שהמל"ל בעצם הציע, הצוות שיכין את היציאה מהמשבר הזה, כולם ללא יוצא מן הכלל – אין ייצוג לאוכלוסייה הערבית בכלל ובעצם לאוכלוסיות שונות בחברה הישראלית.

סעיד אלחרומי: וכאן אני אעמוד על ההבדלים.

סעיד אלחרומי: בחברה הערבית, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נושא העסקים הקטנים הוא נושא קריטי.

סעיד אלחרומי: בחברה ובכפרים הערביים, בדרום, בצפון, כולם, כל הכלכלה בחברה הערבית מתמקדת בעיקר בעסקים הקטנים.

סעיד אלחרומי: והעסקים האלה, כמה שתידחה הפתיחה שלהם בצורה כזאת או אחרת ככה המשבר יעמיק יותר.

סעיד אלחרומי: נושא החזרה ללימודים, למשל: בעוד שבעה ימים יתחיל חודש הרמדאן; בדרך כלל בחודש הרמדאן ממילא אנחנו סובלים מהיעדרויות של ילדים מבתי הספר, אז מה הטעם לפתוח את בתי הספר בחודש הרמדאן, במקום לדחות את הפתיחה כמה שיותר ולשמור כך על חיי אדם ולמנוע בצורה זו הדבקה המונית?

סעיד אלחרומי: שלא יהיו בתי הספר מדגרה להתפתחות המחלה הזאת.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

סעיד אלחרומי: ולכן דרישתנו היא שיהיה ייצוג לחברה הערבית, ומבחינתי לאוכלוסיות השונות, בתוך הצוות הזה.

סעיד אלחרומי: זה דבר חשוב מאוד.

סעיד אלחרומי: הדבר השני: עם בקשות חוזרות ונשנות, היום, לאחר דין ודברים, סיכמנו שבשבוע הבא יחלו הבדיקות של הקורונה בכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: ביום ראשון הן יחלו.

סעיד אלחרומי: אני מקווה שאנחנו נספיק את זה לפני הרמדאן, אבל אני קורא מכאן לתושבי הכפרים הלא-מוכרים בנגב: תיגשו למרכזי הבדיקה ואל תפספסו את זה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת עפר שלח.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לגברתי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, הצעת החוק הזאת, כמובן אנחנו מתנגדים לה, ואנחנו מתנגדים לה מאותה גישה שהתנגדנו להצעת החוק הקודמת, כאשר בצל מצב החירום הבריאותי והכלכלי-חברתי שאנחנו עומדים בפניו אנחנו רואים יותר ויותר העברה של כל מיני הצעות חוק שמכרסמות בזכויות אזרחים וזכויות אדם בסיסיות.

עאידה תומא סלימאן: שנים רבות היו מאבקים, עד שהגענו למצב – אני לא אומרת אידיאלי, כי לא היה מצב אידיאלי לפני הקורונה מבחינת זכויות אדם וזכויות אזרח במדינה; אבל לצפות שנעבור את המשבר הזה, ואנחנו כן נעבור אותו, ונישאר עם מצב שיש בו אפילו כרסום יותר ויותר בזכויות אדם ונישאר עם מצב שנרמסו בו חוקים, זה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: מדינת ישראל – הממשלה הודיעה שהיא משחררת אסירים מבתי סוהר כי היא לא יכולה לשאת בעומס שקיים שם, ויש אפשרות להידבקות, ומתחילים לשחרר יותר ויותר אסירים – היום באה ואומרת: תנו לנו את הזמן שלנו כדי לקיים את החקירות שאנחנו צריכים לקיים.

עאידה תומא סלימאן: הטענה המופרכת הזאת, שלא יכולים לראות את הבעות הפנים של האדם שנמצא במעצר – תעשו את זה מאחורי זכוכית, תעשו את זה כשהוא נמצא בבידוד, תסתכלו על הפנים שלו, תבינו בדיוק מה הוא מנסה להחביא בהבעות הפנים שלו, אבל אל תנסו לעשות מאיתנו צחוק כאשר מדברים בצורה כזאת.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שבמדינת ישראל עושים מעצרים מינהליים, עושים מעצרים מינהליים ודוהרים עם מעצרים מינהליים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו כאילו באים לכסות עם החוק הזה על העובדה שהמשטרה לא מצליחה לשאת בנטל עם אכיפה בחוץ.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולים להבין את זה שיש עבודת אכיפה יותר אינטנסיבית של המשטרה בחוץ, אבל שאנשים פרטיים ישלמו את המחיר על זה וישכחו אותם במעצר כי אין את הזמן לעשות את החקירות, זה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: בזמן חירום יש צורך להיות יותר רגישים לאיזונים מאוד מדויקים בין הרצון לשמור על הכלל, על כל אזרחי המדינה, וגם לשמור על הפרט, על האדם בתוך זה.

עאידה תומא סלימאן: אותו דבר קרה בתקנות לשעת חירום שקיבלו עליהן החלטה בממשלה בעניין עבודת נשים, כאשר פטרו את המעסיקים מקבלת אישור והיתר לפיטורי נשים בהיריון.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: הוש-הוש, בשקט, פורצים את החוק הזה, נותנים למעסיק אור ירוק.

עאידה תומא סלימאן: אני לא עברתי על זה, יש עתירה בבג"ץ בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אסור לנו לתת יד לרמיסת זכויות אדם ואזרח בתקופה קשה כזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת עפר שלח.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לגברתי.

אימאן ח'טיב יאסין: סאלם עליכום.

אימאן ח'טיב יאסין: מכובדי משכן זה, אני בהתחלה רוצה להפנות את דבריי לכל אלה שמביעים תמיהה למה הרשימה המשותפת מתנגדת להצעות האלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להזכיר לכולם, גם מהעבר הלא-רחוק וגם מההווה, איפה אנחנו נמצאים ולאיזו מדינה משלוש המדינות שבנט חילק אנחנו שייכים, ומיהם השותפים הטבעיים שלנו בזמנים מסוימים ובסיטואציות מסוימות.

אימאן ח'טיב יאסין: אז זה טבעי ומובן מאליו שאנחנו נתנגד, כי אנחנו באנו לכאן כדי לייצג נאמנה את אלה ששלחו אותנו לכאן ואת אלה שהאמינו בדרך שלנו לאורך כל השנים ולאורך כל הדרך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני גם רוצה לציין שאנחנו עִם לא להפר חוקים, ואפילו מתנגדים להפרת חוקים.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה, לא חוקים שבאים לרמוס זכויות בסיסיות של אנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא יכול להיות – זה קל מאוד בעיתות של חירום לרמוס ולהעביר דברים.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שהקול שלו לא יהיה חזק ויעלה זה שוב האנשים המוחלשים, ואנחנו כאן בשביל הקול הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שהמשטרה תרשה לעצמה, כשיש לה את היכולת לאכוף את החוק בצורה מכבדת – אני רוצה להביא דוגמה מאוד קטנה ואישית מסוף השבוע שעבר, איך שהמשטרה באופן מיוחד, במיוחד בכפרים הערביים, מרשה לעצמה לנהוג בדרכים לא דרכים.

אימאן ח'טיב יאסין: השוטר עומד בצד הדרך ולוקח עבירות, והוא בעצמו, באמצע רחוב ראשי באחד הכפרים הערביים, מחליט לעצור, לנהוג ברוורס ולפגוע ברכב שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: מי ישאל אותו מה הוא עשה?

אימאן ח'טיב יאסין: אם זה היה בן אדם פשוט, איך היו מתייחסים אליו?

אימאן ח'טיב יאסין: הדוגמה הזאת רק מעידה על היכולת ועל היד הנטויה של המשטרה להשתמש בדברים לא לפי החוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן אנחנו נמשיך להתנגד לכל דבר שירמוס זכויות אדם.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ח'טיב יאסין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, ואחריו – חברת הכנסת קרן ברק.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

עפר שלח: תודה, אדוני, החוק הזה מובא אלינו בחסות משבר הקורונה, באמירה שהמשבר הזה מחייב צעדים קיצוניים וזה אחד מהם, בלי להבין בכלל שמשבר מסוג משבר הקורונה הוא הרגע שבו נמדדת הדמוקרטיה ונמדד הממשל תחת לחץ.

עפר שלח: דמוקרטיה וממשל תקין בימים כתיקונם זה לא ממש בעיה, אבל הקורונה עכשיו מהווה תירוץ לכל כך הרבה דברים, שהחוק הזה, חברי מאיר כהן, הוא אולי רק סוג של דוגמה.

עפר שלח: למשל, העיר קודם חבר הכנסת סגלוביץ' שמביאים לפנינו את החוק בלי לתת לנו נתונים והסברים.

עפר שלח: אז הלכתי לברר את הנתונים, מיקי לוי נתן לי אותם.

עפר שלח: בשנה יש בישראל כ-60,000 מעצרים ו-25,000 כתבי אישום, זאת אומרת שבממוצע – כמובן כתבי האישום יכולים להיות משנים קודמות – בממוצע 35,000 איש שהובאו למעצר, וחלקם, מן הסתם, חלקם הגדול, גם להארכת מעצר, בכלל לא עמדו למשפט.

עפר שלח: אבל לא צריך לתת את זה עכשיו, כמו שיש תירוץ לא לתת מידע לציבור בענייני הקורונה או בענייני החלטות הממשלה, כי אנחנו בקורונה; ויש תירוץ לכרוך בסל את מי שיועמד אולי לדין על העבירות הכי חמורות בספר החוקים עם מי שלא יועמד אף פעם לדין, כי יש קורונה; כמו שיש תירוץ להטיל סגר על כל הציבור הישראלי ולא לבחור ולנהל מדיניות נבונה בלי הבחנה, ולגרום נזק כלכלי וחברתי אדיר, כי יש קורונה; ויש תירוץ לקחת את שיקולי בית המשפט, שבדרך כלל עומדים ושוקלים ובוחנים אם יש לעשות הארכת מעצר, ולבטל אותם, כי המשטרה עכשיו על פי זה יכולה בכלל להתרשל בעבודתה ולבוא ולהגיד: לא גמרנו לעבוד, יש קורונה; כמו שיש תירוץ לפוליטיקאים לקבל החלטות שהן הפרת כל הבטחה לבוחר, כי יש קורונה.

עפר שלח: זו התמצית של החוק הזה, זו התמצית של החוקים שמובאים בפנינו.

עפר שלח: זו התמצית של הכישלון גם לשמור על הדמוקרטיה וגם לנהל את המדינה הזאת כמו שצריך.

עפר שלח: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: אם היא לא תגיע – חבר הכנסת יואב קיש, ואם הוא לא יגיע – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, אני פונה בערבית, אדוני, לציבור הערבי.

מנסור עבאס: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אחיי ואחיותיי, שלום לכם ורחמי האל וברכותיו.

מנסור עבאס: פה בכנסת דנים בחוקים מתוך כוונה שישמשו כלי אפקטיבי ומוצלח בצמצום התפשטות מגפת האלימות – מגפת הפשיעה והקורונה.

מנסור עבאס: מובן שזו אינה טעות, אבל בעצם החוקים שכרגע מחוקקים קשורים לנושאים ביטחוניים, והם פתרונות ביטחוניים לנושא שהוא בבסיסו דילמה בריאותית ומגפה בריאותית.

מנסור עבאס: אבל זה ההיגיון כעת בישראל: אפילו הנושאים הבריאותיים והכלכליים והאחרים זוכים לטיפול ביטחוני – חוק שקשור בסמכויות השב"כ ואחר שקשור בסמכויות המשטרה – –)

ינון אזולאי: אני לא מבין מה שהוא אומר.

איתן גינזבורג: זכותו לדבר באיזה שפה שהוא רוצה, ואני חושב שלא צריך להפריע לו.

מנסור עבאס: (– – ולכן יש סימן שאלה אם החוקים האלה בעלי האופי הביטחוני ייתנו פתרונות אמיתיים לחברה הערבית שלנו.

מנסור עבאס: זה סימן שאלה גדול, שלא נדון בו פה, אבל אנחנו יכולים כבני החברה הערבית להגן על עצמנו בעצמנו, להגן על החברה שלנו, להגן על הבנים שלנו, להגן על הבנות שלנו, להגן על אבותינו, אימהותינו, סבינו וסבותינו – להגן עליהם מפני המחלה הזאת ומפני המצב הזה.

מנסור עבאס: ההנחיות בעניין הזה ברורות ומפורשות: כל אדם נשאר בביתו ולא בא במגע ישיר עם אחרים כדי שלא ישמש ככלי להעברת המחלה הזאת.

מנסור עבאס: אנחנו גם בפתחו של חודש רמדאן המבורך.

מנסור עבאס: החודש הזה הוא חודש של ברכות ומעשים טובים, חודש של מעשי חסד.

מנסור עבאס: לא נכון שחודש רמדאן המבורך יהפוך לחודש שבו תעבור מגפת הקורונה בין האנשים.

מנסור עבאס: המצב בחברה הערבית שלנו טוב, אבל אנחנו אולי בתחילתה של מגמת עלייה בשיעור ההתפשטות של המחלה הזאת בחברה שלנו.

מנסור עבאס: לפיכך אני קורא לאנשים להבליג ולהחזיק מעמד במצב החברתי המיוחד שאנו חווים.

מנסור עבאס: נכון, המסגדים סגורים והתפילות אינן מתקיימות בתוך המסגדים ברבים, אבל כל זאת בשביל חיינו וחיי בנינו והחברה שלנו.

מנסור עבאס: לפי מה שאנו רואים הפתרונות שהממשלה נותנת לנו הם פתרונות חלשים ואינם עומדים בציפיות החברה הערבית שלנו.

מנסור עבאס: ) חבר הכנסת אזולאי, אני פניתי לציבור הערבי בדרישה שאנחנו נשמור על עצמנו.

מנסור עבאס: החוקים שמוצעים היום בכנסת, יש להם אופי שהוא פתרון ביטחוני לבעיה בריאותית.

מנסור עבאס: ולכן אני דורש ומבקש מהציבור הערבי כן לשמור על ההוראות שיוצאות ממשרד הבריאות, וכן להקפיד, במיוחד בחודש רמדאן, שאנחנו עומדים לפתחו.

מנסור עבאס: א-סלאם עליכום ורחמת אללה וברכאתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מנסור עבאס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, בטרם אני אתייחס להצעת החוק לגופה ואגיד מה העמדה שלנו, והואיל ואי-אפשר, גברתי השרה, בתקופה זו שלא לדבר על הקורונה ועל הנגיף שמשבית את חיינו, ואפרופו הישיבות על תכנון אסטרטגיית היציאה מהמשבר, וגם אולי חזרה ללימודים, אני אומר לך, ותעבירי את זה לממשלה: אני עכשיו קיבלתי הודעה ממשפחה בפוריידיס, היינו שם לפני כמה ימים בתחנת בדיקת קורונה.

אוסאמה סעדי: יש משפחה שהם חברים שלי, הבן שלהם עובד כאח בבית אבות, צעיר בשנות העשרים.

אוסאמה סעדי: הוא נדבק במקום העבודה שלו.

אוסאמה סעדי: הוא לא ידע.

אוסאמה סעדי: הוא שיחק עם התאומים בני אחיו, וגם עם בת שלוש, בת אחותו, והוא הדביק את כולם.

אוסאמה סעדי: עכשיו הם קיבלו, לצערנו, תוצאה חיובית – תינוקת בת שלוש ושני ילדים תאומים בני תשע.

אוסאמה סעדי: כל המשפחה המורחבת עדיין לא קיבלה תוצאות, כך שיכול להיות שכל המשפחה, משפחת חסנייה מפוריידיס, נדבקה.

אוסאמה סעדי: ליבי עם המשפחה הזאת, עם חברנו חאלד חסנייה מפוריידיס, ועם משפחתו.

אוסאמה סעדי: ואני אומר לו: תהיה חזק, ואתם תצאו ואתם תחלימו, אינשאללה, בעזרת השם.

אוסאמה סעדי: אבל זה אומר שאל תמהרו כבר לתכנן את היציאה מהמשבר.

אוסאמה סעדי: אנחנו בעיצומו של המשבר, במיוחד בחברה הערבית, גברתי השרה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עכשיו עדים לאחרונה, בימים האחרונים, להתגברות והתפשטות של הנגיף הזה.

אוסאמה סעדי: שמענו כולנו על דיר אל-אסאד, אנחנו שמענו עכשיו על אום אל-פחם, ויושבים פה חברי תושב אום אל-פחם ד"ר ג'בארין וחברי אחמד טיבי, ועכשיו משרד הבריאות ומד"א החליטו על שלושה ימי בדיקות החל מהערב באום אל-פחם.

אוסאמה סעדי: ולכן אני סבור שבאמת תשקלו את הדברים, ולא כדאי למהר ואז אנחנו נאבד חיים.

אוסאמה סעדי: לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש – –

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אוסאמה סעדי: – – מדובר בעוד הצעת חוק שאין לה מקום.

אוסאמה סעדי: מדובר למעשה ביצירת עילת מעצר חדשה.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת ארבל, אתה עורך דין, מדובר ביצירת עילת מעצר שאי-אפשר לחקור ואז עוצרים את החשוד, או אי-אפשר לחקור את העד מכיוון שהוא חולה קורונה או שהוא בבידוד או שהוא בבית חולים, ואז מאריכים את המעצר.

איתן גינזבורג: תודה.

משה ארבל: זה ערך יסוד במשפט, חף מפשע.

אוסאמה סעדי: ולכן צריך להתנגד לחוק הזה.

משה ארבל: וגם ראש הממשלה חף מפשע.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סעדי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת סונדוס סאלח.

איתן גינזבורג: אם היא לא תגיע – חבר הכנסת מיקי לוי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, בכל מה שקשור לחוק אני חושב שחברי חבר הכנסת סעדי – – –

אחמד טיבי: – – –

יוסף ג'בארין: (אומר בערבית: אותה היד.

יוסף ג'בארין: ) ככל שהדיון נוגע לחוק, אני חושב שחברי חבר הכנסת סעדי בהחלט הסביר את הבעייתיות בחוק.

יוסף ג'בארין: ונראה לי שכל מי שכאן למד משפטים יודע להגיד שזה חוק אבסורדי.

יוסף ג'בארין: זה חוק שיוצר עילת מעצר שאפשר היה להתמודד איתה בכלים הרבה פחות פוגעניים כמו פגיעה כל כך קשה בחירות של האזרחים.

יוסף ג'בארין: ולכן זאת באמת יצירת עילה חדשה שלא קיימת בספר החוקים, ואנחנו סבורים שזה גם לא חוקתי, לא רק שזה חוק לא ראוי.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא יימצא הרוב המתאים במשכן הזה לחוק.

יוסף ג'בארין: ואם זה יעבור, אני מקווה שבג"ץ יתערב כדי לפסול אותו.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לנצל את הדקתיים שנותרו כדי להתריע שוב על הצורך בהגברת הבדיקות למחלת הקורונה ביישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: ואני רוצה להגיד לכם שאם לפני שלושה שבועות דיברנו על עשרות מקרים ביישובים הערביים, היום אנחנו מדברים על מאות.

יוסף ג'בארין: לדעתי הערב המספר כבר חוצה את 500 המאובחנים כחולים ביישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: אבל גם קצב העלייה יחסית גבוה.

יוסף ג'בארין: כשאני בדקתי את הנתונים לגבי היקף הבדיקות המבוצעות ביחס לגודל היישוב בהשוואה לכמה אנשים אובחנו, ראיתי שיש קשר ברור: ככל ששיעור הבדיקות עולה ביישוב מסוים, אז אנחנו מזהים יותר ויותר נדבקים, ולכן זה מחייב.

יוסף ג'בארין: גברתי השרה גילה גמליאל, זה באמת מחייב שתהיה כאן התגייסות כדי להגביר כמה שאפשר, תוך יומיים-שלושה, את מערך הבדיקה בקרב החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: כיום המצב הוא שמכל הבדיקות שנעשו, נעשו פחות מ-10% ביישובים הערביים – ולכן המספרים עדיין אולי בסביבות ה-500 מאובחנים.

יוסף ג'בארין: צריך תוך תקופה קצרה של יומיים-שלושה להגיע לעוד 20,000 לפחות, כדי לקבל תמונה רחבה יותר, תמונה שאנחנו נוכל להרגיש שהיא תמונה יחסית מתאימה לתמונה הכללית בישראל.

יוסף ג'בארין: אחרת, אנחנו חוששים שיש אנשים, בדיוק כמו הדוגמה ששמענו כרגע, שנושאים את המחלה, הם לא יודעים, ואז הם מפיצים אותה – וכאן יהיו, אולי, תוצאות מאוד קשות.

יוסף ג'בארין: לכן, אני שב וקורא לכל האנשים האחראים להגביר את קצב הבדיקות.

יוסף ג'בארין: איתנו חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי, יושב-ראש ועדת הבריאות ברשימה המשותפת, שעושה מאמצים כבירים בשבועות האחרונים כדי להגביר את הבדיקות הללו.

יוסף ג'בארין: ואנחנו משתפים פעולה כדי לעשות עוד מאמץ בשלושת-ארבעת הימים, כי אנחנו צריכים קפיצה משמעותית.

יוסף ג'בארין: לא עוד 1,000 ו-2,000, אלא באמת צריך להגיע ל-20,000–30,000 בדיקות תוך שלושה-ארבעה ימים, כדי שנוכל לקבל תמונה מספיק ברורה בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ג'בארין.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סונדוס סאלח – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי לוי.

איתן גינזבורג: מיקי לוי, ואחריו – חברת הכנסת איילת שקד, ואם היא לא תהיה נוכחת – חבר הכנסת אופיר סופר, ואם הוא לא יגיע – חבר הכנסת איציק שמולי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, תראו איזה מצב הזוי, במקום לדבר על העצמאים שעסקיהם קורסים ועל האזרחים שאיבדו את מקום פרנסתם, כמיליון איש, וזקוקים לסיוע המדינה, אנחנו יושבים פה, מדברים על חוק המעצרים, על סדר הדין הפלילי.

מיקי לוי: מי צריך את זה?

מיקי לוי: אני אספר לכם סיפור קטן.

מיקי לוי: לפני כשנה וחצי, בעוונותיי כי רבים, ויש הרבה כאלה, הגשתי הצעת חוק שבאה ואומרת לתת ליחידה מיוחדת של שירות בתי הסוהר שעוסקת בפדופילים לבצע מעצרים, כאשר הם עוקבים אחריהם בזמן יציאתם מן הכלא, ורואים שהם נכנסים לגני משחקים ולמגרשים שבהם יש קטינים ועושים בהם מעשים מגונים.

מיקי לוי: אבל לאותם בלשים מיוחדים מיחידה מיוחדת של שירות בתי הסוהר, שמגינים על הילדים שלנו, פסלו את החוק.

מיקי לוי: בוועדת שרים לחקיקה ראו מיקי לוי, ישר פסלו.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: ככה, שיהיה נחמד.

מיקי לוי: איפה שצריך לתת לא נותנים, איפה שלא צריך לתת – נותנים.

מיקי לוי: בשביל מה?

מיקי לוי: תחשבו מי צריך את זה.

מיקי לוי: יש מספיק סמכויות גם בלי הדברים האלה.

מיקי לוי: וכאן, ממשלת ישראל מדברת, מדברת, מדברת בשטח.

מיקי לוי: כחצי מיליון עצמאים ועסקים קטנים לא רואים יותר מדי את הזעם שמתחיל לצאת לרחובות – וכולנו נרגיש את זה בקרוב.

מיקי לוי: יש הבטחות להגדלת מענקים.

מיקי לוי: אני יושב כל יום, כל יום, בוועדת כספים, לא זז מהכיסא.

מיקי לוי: יש הבטחות להגדלה של מענקים, להקלת התנאים, לקבלת הלוואות מהמדינה ומה לא.

מיקי לוי: אבל בינתיים איננו רואים את התקנות מגיעות לאישור ועדת הכספים.

מיקי לוי: הכול דיבורים, דיבורים, דיבורים באוויר.

מיקי לוי: ואני, כמו קאטו הזקן, אחזור ואגיד עוד פעם שהממשלה חייבת לעשות כמה צעדים דחופים, לא רק לדבר.

מיקי לוי: אגב, מתוך ה-80 מיליון, 30 מיליון זה בכלל לא כסף ממשלתי.

מיקי לוי: המדינה ערבה ל-12.5% מהלוואות.

מיקי לוי: וכדי לקבל הלוואה צריך להיות פרופסור באוניברסיטה – לכלכלה, לא סתם.

מיקי לוי: מענקים והלוואות לעצמאים, הגדלת הסכום, פישוט הביורוקרטיה, דחיית מס הכנסה בשלושה חודשים, ומע"מ עד חודש להחזרת המשק.

מיקי לוי: צריך להסיר את החשש ואת חוסר הוודאות של האזרחים.

מיקי לוי: חייבים לאחד דוחות מס כדי לקזז הפסדים.

מיקי לוי: חייבים לאפשר לאנשים למשוך קרנות השתלמות.

מיקי לוי: הרי הכסף הזה של האנשים הוא עומד בתור לסופר, והקופאית אומרת לו: אין כיבוד של כרטיס האשראי שלך.

מיקי לוי: ואני אומר, יש להם קרן השתלמות.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיקי לוי: הגשתי הצעה: תנו לו בשנה הראשונה למשוך 15% מהסכום, בשנה השנייה עוד 15%.

מיקי לוי: הרי זה כסף שלו, זה לא עולה למדינה אפילו פרוטה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: למה לא? בנקים, שמנקים, הסבר, נפילות – תעשו לי טובה, לאנשים אין כסף.

מיקי לוי: תנו להם למשוך את הכסף שלהם שבקרנות השתלמות.

מיקי לוי: לא הכול – על כל שנה 15%, זה הכול.

מיקי לוי: ובעיות בקבלת הלוואות.

מיקי לוי: אני מסיים.

מיקי לוי: המייצגים עורכי הדין, רואי החשבון, מנהלי החשבונות, המערכת – יצאה הוראה מהחשב הכללי באוצר: אתה יכול לייצג רק חמישה איש בקבלת ההלוואות, אבל אם יש לי 50, מה יעשו 45?

מיקי לוי: ילכו לחפש מייצג אחר, שאינו מכיר את הדוחות הכספיים, לעזאזל.

מיקי לוי: ואני כבר שבוע מתחנן: תורידו את המגבלה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה.

מיקי לוי: בא לי לבכות.

מיקי לוי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת איילת שקד – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, אדוני.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: גברתי השרה, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אומרים שהמגפה לא מפלה, שכולנו שווים בפניה, אחים לגורל ושותפים לאותה הסכנה ללא הבדלים של דת, גזע, לאום ונטייה מינית.

איציק שמולי: אין שקר גדול מזה.

איציק שמולי: הנגיף אולי אינו מפלה, אבל החברה שלנו דווקא כן.

איציק שמולי: והמגפה הזו לא רק שאינה משטחת את תמונת הפערים החברתיים אלא שהיא רק מהדהדת ומגבירה את אותם הפערים שהיו מושרשים הרבה הרבה קודם אצלנו בחברה.

איציק שמולי: מיליוני מובטלים – סליחה, מיליון מובטלים, עשרות אלפי עסקים קטנים, שנשבר מטה לחמם, אלפי חולים, אינם נושאים את עיניהם לא ליד הנעלמה ולא לשוק החופשי ולא למעשה האלילות שהתפתח כאן סביב הרפואה הפרטית.

איציק שמולי: הם תולים את יהבם במדינה – במוסדותיה, בעובדיה, בחוזה שכרתו האבות המייסדים שלנו איתנו האזרחים.

איציק שמולי: ישראל לא יכולה לקיים את הבטחתה להיות מקלט בטוח, בית ומגן אם תימשך המגמה המסוכנת של ההרעבה של השירותים החברתיים.

איציק שמולי: בן-גוריון כבר לימד אותנו שכוחה של ישראל תלוי בשני יסודות: בכוחה וגם בצדקתה.

איציק שמולי: וחברה שצמחה על בסיס הערך של כל ישראל ערבים זה לזה, ומקץ 70 שנה הגיעה למצב של שיעורי עוני פנומנליים ופערים חברתיים יוצאי דופן היא אינה חברה צודקת – היא חברה חולה.

איציק שמולי: מחובתנו – אני מדבר על בני הדור שלי – להמשיך לשמור על ישראל עם עליונות צבאית, זה בטוח, אבל גם לחזקה מחדש מבחינה פנימית.

איציק שמולי: ישראל, שהתנערה מהאחריות הממלכתית ובזה לסולידריות בשנים האחרונות, חייבת, אחרי המגפה הזו, לכתוב מחדש את החוזה החברתי שלה עם האזרחים.

איציק שמולי: מכונות הנשמה ומיטות בתי חולים חשובות לא פחות לביטחון מאשר המטוסים.

איציק שמולי: היכולת לספק הזדמנות בחינוך לכל ילד ולתת הזדמנות מחודשת לנתמכי הרווחה היא חלק בלתי נפרד מהחוסן הלאומי והחברתי שלנו.

איציק שמולי: אנחנו כמדינה, ימין ושמאל, קואליציה ואופוזיציה, זקוקים לניו דיל חברתי וכלכלי.

איציק שמולי: הווירוס הזה, אדוני היושב-ראש, הוא לא שוויוני.

איציק שמולי: הוא קוטל קודם כול את המבוגרים המפוחדים בבתי האבות או שספונים בבתים שלהם.

איציק שמולי: היום התבשרנו שהאוצר מבקש לחתוך בתוכנית הדגל של משרד הרווחה, נושמים לרווחה, כך שתוכניות המקרו לחילוץ המשק, חלקן ימומנו – תקשיבו טוב – על ידי קיצוץ בזכויות של האוכלוסיות המוחלשות.

איציק שמולי: לכאורה – ובזה אסיים, אדוני היושב-ראש – הווירוס הזה זקוק רק לשלושה דברים כדי להתמודד איתו: בידוד, שני מטר והיגיינה.

איציק שמולי: בידוד למי?

איציק שמולי: לקופאיות בסופר?

איציק שמולי: לשליחים?

איציק שמולי: למטפלים הסיעודיים, גם המטפלים הערבים, ד"ר טיבי, שעושים עבודת קודש בימים האלה?

איציק שמולי: עובדי כפיים שבלית ברירה נמצאים בחזית האפרורית והמסוכנת של המאבק הזה.

איציק שמולי: שני מטר למי?

איציק שמולי: למי?

איציק שמולי: לנפגעי האלימות במשפחה?

איציק שמולי: לקשישים בודדים?

איציק שמולי: למשפחות עניות עם הרבה ילדים ומיעוט חדרים?

איציק שמולי: היגיינה למי?

איציק שמולי: אלכוג'ל בסופר עולה 20 שקל.

איציק שמולי: חבילה של כפפות – 70 שקל.

איציק שמולי: קצבת זקנה ליחיד היום במדינת ישראל – 1,500 שקל.

איציק שמולי: קצבת נכות – בערך 3,200.

איציק שמולי: כמה אתם חושבים שיכולים לקנות היגיינה בסכומים האלו?

איציק שמולי: אז לסיכום, אדוני היושב-ראש, על המחלה הזו, כמו שהיינו מול אתגרים בעבר, אנחנו נתעלה ונתגבר.

איציק שמולי: אנחנו ישראלים.

איציק שמולי: אין שאלה בכלל.

איציק שמולי: אבל השאלה היא: האם אנחנו נצא ממנה כחברה אחת מלוכדת וחסונה או האם נמשיך לחיות כאן כאוסף של פרטים ובודדים?

איציק שמולי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, ואחריה – חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, גברתי.

אורנה ברביבאי: המגפה הנוראית הזאת פוגעת באנושות כולה.

אורנה ברביבאי: ודווקא ככזאת, לא כמקרה בוחן רק לחברה הישראלית, היא מעמידה את המנהיגות בכל העולם במבחן.

אורנה ברביבאי: בעוד אנחנו רואים דוגמאות של מנהיגים מעוררי השראה, שמבינים את גודל השעה ומבינים עד כמה הקורונה יכולה לפגוע בפחדים הכי הכי מוחשיים לכל אדם – בריאות, פרנסה, משפחה – ויודעים לשמש עבורם השראה, אנחנו רואים איך אצלנו, להבדיל, במקום לעסוק בתוכנית עבודה שמפרטת בדיוק בפני האזרח כמה הוא הוא זה שישפיע על מיגור הקורונה, כי הוא ידע מה מצופה – להקטין את חוסר הוודאות, לדעת שהיכולת להתמודד עם הנגיף הנורא הזה תלויה בעיקר בפרט ובהתנהגות שלו – במקום לעורר השראה בקרב האזרחים, במקום להסביר להם, למבוגרים, לצעירים, מה המשמעות של ההתמודדות עם הנגיף, היום מונחות פה שתי הצעות חוק שאחת מדברת על אכיפה, הגברת האכיפה, והשנייה מדברת על המעקבים.

אורנה ברביבאי: ואני שואלת: האם אלה שתי הצעות חוק שישנו את המציאות בקרב אזרחי המדינה?

אורנה ברביבאי: בחוסר הוודאות והכאוס, גם בהיבטים של כלכלה וגם בהיבטים של בריאות, לא מספיקה לאזרחי המדינה המציאות הכל-כך קשה הזאת, שאנחנו צריכים להוסיף להם עכשיו גם מעקבים וגם מעצרים?

אורנה ברביבאי: אני חושבת שצריך להתנגד בתוקף.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שמי שעושה איזה עוקף דמוקרטיה בשם הקורונה, ואומר: תעזבו עכשיו, מה נתעסק עם דמוקרטיה, יש לנו כזה איום של קורונה, לא מבין שדמוקרטיה היא הכלי המשמעותי ביותר להתמודדות, בוודאי בעת משבר בסדר גודל כזה של הקורונה.

אורנה ברביבאי: לכן אני אתנגד לשתי הצעות החוק האלה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שכאשר הקורונה תחלוף ואנחנו נרים את הראש ונצטרך לחיות פה כמדינה חופשית ודמוקרטית, נצטרך לשאול את עצמנו איך נגרם נזק בלתי הפיך במציאות שלא נוכל להחזיר חזרה.

אורנה ברביבאי: ולכן צריך לשמור ולעשות כל מה שנדרש עבור אזרחי המדינה כדי להתמודד עם הקורונה ולשמור על הדמוקרטיה, לא פחות מזה.

אורנה ברביבאי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת אורנה ברביבאי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי, ואחריו – חבר הכנסת משה ארבל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל מובילה במאבק נגד הקורונה.

שלמה קרעי: על פרטי ודקדוקי הצעת החוק הזו אפשר ואף רצוי לדון בוועדה, אבל חלילה לנו למנוע מהממשלה ומכוחות החירום לבצע את תפקידם בשמירה על בריאותו ושלומו של הציבור.

שלמה קרעי: ישבתי כאן ושמעתי בקשב רב את הנאומים חוצבי הלהבות על קץ הדמוקרטיה מחבריי חברי הכנסת שהגורל שם אותם בצד השני של המפה הפוליטית.

שלמה קרעי: ואני לא סתם אומר "הגורל", כי זו אינה אידיאולוגיה ואלו אינם ערכים; הם משתמשים בדמוקרטיה עצמה כקרדום לחפור ולהרוס את יסודותיה.

שלמה קרעי: הרי באותה נשימה אתם מבקשים להגיש הצעת חוק אנטי-דמוקרטית בעליל – הצעת חוק שליועצים של ארדואן יהיה הרבה מה ללמוד ממנה, הצעת חוק שתסיר מהמגרש הפוליטי מועמד אחרי שכבר ניצח אתכם.

שלמה קרעי: ממש דמוקרטיה במיטבה.

שלמה קרעי: הצביעות עולה על גדותיה והורסת כל חלקה טובה.

שלמה קרעי: יאיר לפיד ואביגדור ליברמן הם האנשים חסרי האחריות והצבועים ביותר בפוליטיקה הישראלית.

שלמה קרעי: אתם צריכים להתבייש בעצמכם, חברי ישראל ביתנו וחברי יש עתיד.

שלמה קרעי: אתם לא ענייניים.

שלמה קרעי: אתם לא דוברים אמת.

שלמה קרעי: אתם מקדשים את הפוזיציה ואת הצביעות.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: יושבים כאן אנשים – – –

מיקי לוי: אנחנו רוצים שמועמד שמואשם בשוחד והפרת אמונים ילך ויעמוד למשפט.

מיקי לוי: זה מה שאנחנו רוצים.

שלמה קרעי: בדיוק.

שלמה קרעי: פתאום, פתאום אין דמוקרטיה.

מיקי לוי: לא רוצים יותר מזה.

שלמה קרעי: יושבים כאן אנשים ששנה שלמה – –

מיקי לוי: – – – שוחד והפרת אמונים – – – שנות מאסר.

שלמה קרעי: – – מכרו לאזרחי ישראל אדם מסוים כראש ממשלה, ועכשיו מלכלכים עליו בכל פה.

קריאה: – – –

שלמה קרעי: אז תן לי להסביר לך, חבר הכנסת מיקי לוי, את המהלך של חבר הכנסת גנץ.

שלמה קרעי: מתוך פרקי אבות, שנתחיל לקרוא בשבת הקרובה, רבי מתיא בן חרש אומר: הווי זנב לאריות ואל תהיה ראש לשועלים.

שלמה קרעי: אם תעשו חשבון, ואתה אוהב חשבונות, חבר הכנסת לוי, לפיד – זה 124, ליברמן – 332; שניהם ביחד – 456, וזה בדיוק שועלים.

שלמה קרעי: אחרי שלוש מערכות בחירות, הבין גנץ שלא כדאי להיות ראש לשועלים.

שלמה קרעי: שועלים קטנים מחבלים בכרמים כשלפידים של שנאה קשורים בזנבותיהם.

שלמה קרעי: אריות זה 617.

שלמה קרעי: איפה הוא מצא אריות?

שלמה קרעי: בליכוד.

שלמה קרעי: ביבי נתניהו – 617.

שלמה קרעי: הוא בחר לשלם מחיר באחריות לאומית ולהיכנס למשא-ומתן רציני על ממשלה בראשות נתניהו.

שלמה קרעי: לפיד וליברמן, בין אם יהיו בחירות ובין אם תקום ממשלת אחדות, אתם תיזרקו לשולי ההיסטוריה.

שלמה קרעי: הדבר היחיד שיזכרו לכם הוא את הניצול הציני, הבזוי, של כל משבר, של כל בעיה במדינה, לצורך פוליטיקה קטנה שבינה ובין דאגה למדינת ישראל אין ולא כלום.

שלמה קרעי: תודה.

קריאה: – – – והמשיח יבוא – – –

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת היבה יזבק.

אחמד טיבי: מושחתים – זה 823.

קריאה: כמה?

אחמד טיבי: 823.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת ינון אזולאי, ובכך יסתיימו הדוברים.

איתן גינזבורג: אני מציע להתחיל לצלצל.

קריאה: הוא סתם אומר.

אחמד טיבי: ארבל, ארבל, ארבל, תבדוק.

אחמד טיבי: מושחתים – זה 823.

אחמד טיבי: תבדוק.

משה ארבל: ד"ר טיבי, אני מצטער.

משה ארבל: לא למדתי ליבה.

אחמד טיבי: לא רציתי להקשות עליך.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

איתן גינזבורג: שלוש אתה יודע, כן?

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אומנם ביקשתי מכבוד היושב-ראש לדבר בהודעה אישית, שלא אושרה לי, אבל לבסוף הוא, לפנים משורת הדין, אישר לי לבוא ולהעלות כאן לדוכן.

איתן גינזבורג: לא, זה לא היה לפנים משורת הדין, אדוני.

משה ארבל: לא?

איתן גינזבורג: הרשימה לא הייתה סגורה, אז נרשמת לדבר.

איתן גינזבורג: אז זה בסדר.

משה ארבל: מאה אחוז.

משה ארבל: אני מודה לך על ההזדמנות.

משה ארבל: זה בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ד"ר טיבי, שהזכיר את שמי בנאומו בנושא הכאוב שהיה ליד נחל דרגות.

משה ארבל: מדבריך, חבר הכנסת טיבי, עלה שמא יש איזו הסכמה שבשתיקה או הכלה או חוסר בושה או היעדר הסמקה ממעשה הנבלה של נוער אנרכיסטי ששהה במתחם בידוד לחולי קורונה, שהוקם על ידי צה"ל עבורו.

משה ארבל: אז אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, גברתי השרה, לציין שהדברים החמורים הללו, אין ראוי לעבור עליהם לסדר-היום.

משה ארבל: היום, ממש בשעות האחרונות, שר הביטחון נפתלי בנט הוציא הודעה בתקשורת, אפשר לומר המגזרית, אפילו, בבייס שלו; הודעה ברורה, שפורסמה בין היתר באתר סרוגים, ואני מצטט: "השחתת המתחם שהקים צה"ל והצתת הרכבים הפלסטיניים הן מעשי נבלה שחצו את כל הקווים האדומים.

משה ארבל: מדובר בחוצפה ובחרפה שלא יתוארו, ואין לנו שום כוונה לעבור על כך לסדר-היום.

משה ארבל: אינני מקבל כל גילויי אלימות, בוודאי שלא בעת הנוכחית, שבה צה"ל ומערכת הביטחון נרתמו במלוא הכוח לסייע במשבר".

משה ארבל: עוד הוסיף שר הביטחון: "הנחינו את כוחות הביטחון להגיע לכל החשודים בהקדם ולמצות עימם את הדין, כך שהמסר יעבור בבירור: על אלימות משלמים".

משה ארבל: אני לא נציג הממשלה.

משה ארבל: אני חבר כנסת.

משה ארבל: היה לי חשוב להביא את דבריו של שר הביטחון כדי להצטרף לגינוי בפה מלא לאנשים שצריכים לדעת, ומעל הבמה הזו: כל אלימות, מכל מגזר וכנגד כל אדם, ראויה לגינוי ולהוקעה, וחייבים למצות את איתם את הדין.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: מייד לאחר מכן, אם לא תהיה הודעת סיכום של הממשלה, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת מתבקשים להגיע למליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כמובן שאני מתנגדת להצעת חוק זו.

היבה יזבק: זו עוד הצעת חוק בשם מצב החירום שבאה לעשות ולהפעיל עוד דיכוי על האזרחים, על האנשים, על התושבים.

היבה יזבק: זו הצעת חוק מיותרת, בכל הרמות היא מיותרת.

היבה יזבק: האמת היא שצעדים של הסברה, צעדים של שיתוף פעולה עם האזרחים, עם הציבור הרחב, הם באמת צעדים שהוכיחו את עצמם.

היבה יזבק: ואני מכאן שואלת ותוהה, באמת אני תוהה: זה מדהים, פתאום הממשלה יכולה לבוא ולאכוף ולהפעיל ומעצרים ומעקב בטלפונים, אבל כשאנחנו כבר שבועיים-שלושה מעלים את העניין של האלימות במשפחה, אלימות נגד ילדים, אלימות נגד קטינים, אלימות נגד קשישים, ואנחנו מצביעים על העלייה, באחוזים ובמספרים, של אלימות המתמשכת, בשל המצב, ולנוכח המשבר של הקורונה, נגד האוכלוסיות המוחלשות – אין, אף אחד לא שומע.

היבה יזבק: לאף אחד אין פתרון בתוך הממשלה, זה לא מעניין אף אחד.

היבה יזבק: אנחנו לא מקבלים שום מענה.

היבה יזבק: אבל כשזה מגיע לעניין כל כך ביטחוניסטי – וזו אכן עוד הצעת חוק ביטחוניסטית, ולא קשורה לא למצב בריאותי ולא למצב האזרחי – אנחנו פתאום רואים הצעות חוק ומצב חירום שאנחנו צריכים לטפל בו מיידית.

היבה יזבק: הגיע הזמן להגיד במפורש שצעדים אלו והצעות חוק כאלה, שכנראה שיעברו בכנסת הנוכחית, הם לא יכסו והם לא יסתירו את הכישלון הברור של הכנסת ושל הממשלה, סליחה, בטיפול בכל המשבר של הקורונה – אם זה בעניין של הבדיקות, אם זה בעניין של הרווחה, אם זה בעניין של האלימות המתפשטת בתקופת הקורונה ואם זה בעניין המשבר הכלכלי.

היבה יזבק: שום דבר לא יסתיר את העובדה ולא יכסה על העובדה שקיים כאן כישלון מאוד גדול.

היבה יזבק: אנחנו כמובן נצביע נגד הצעת חוק זו.

היבה יזבק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת יזבק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, אחרון הדוברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחריו נעבור לסיכום הממשלה, לבחירת הממשלה, ולהצבעה.

ינון אזולאי: אדוני היושב בראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר ראיתי סרטון מזעזע שפורסם באתר בחדרי חרדים על שוטר שהכה אדם עם מוגבלות נפשית מכות נמרצות.

ינון אזולאי: הוא בא לעצור אותו, הפילו אותו על הרצפה בשביל לעצור.

ינון אזולאי: תגובת המשטרה הייתה שמצאו שם בית תפילה ומקווה, כמובן לא על פי ההוראות – כולנו מגנים זאת, אין שום סיבה מוצדק בעולם לקיים מניין נגד ההוראות ומקווה נגד ההוראות, זה מובן.

ינון אזולאי: אבל אומרת המשטרה: כשהם הגיעו למקום כולם ברחו, וכנראה תפסו את החלש.

ינון אזולאי: מה חשבתם, שאם הוא היה נורמלי הוא היה נשאר?

ינון אזולאי: קצת רגישות.

ינון אזולאי: תגובה מבזה של המשטרה.

ינון אזולאי: ואני שולח אותם לראות את ההנחיות שהוציא משרד המשפטים לצוותי אכיפה שנתקלים באדם עם מוגבלות.

ינון אזולאי: אקרא קטע קטן: "במידה שאינכם מזהים שמדובר באדם עם מוגבלות, תוכלו לתשאל אותו בעדינות למעשיו ולסיבות הימצאותו מחוץ לביתו.

ינון אזולאי: שימו לב כי התייחסות נוקשה עלולה לאיים על אדם עם מוגבלות ולגרום לו לתחושת לחץ ובלבול, במקרה כזה הוא עלול להימנע משיתוף פעולה ומענה לשאלות", וכן, זו הדרך.

ינון אזולאי: אבל את המשטרה זה לא מעניין.

ינון אזולאי: אני שואל: בהצעת חוק הזאת שעכשיו מביאים, אולי להוסיף שם ששוטר שהכה אדם עם פגיעה נפשית – וזו לא פעם ראשונה: אנחנו זוכרים את ההכאה של יענקי רוזנברג; גם בחור עם מגבלות נפשיות, שגם הוכה ופצעו אותו והוא שתת דם, והמשטרה עוד פעם הוציאה איזו תגובה, ומח"ש, המחלקה לחיפוי שוטרים, סגרה את התיק הזה; אולי בחוק הזה נוסיף ששוטר שהכה אדם עם מוגבלות נפשית ייעצר מייד עד תום ההליכים ל-30 יום, עד שיעבור המקרה, עד שיעברו התקנות האלה, החירום שאנחנו נמצאים בו?

ינון אזולאי: אבל זה לא יהיה.

ינון אזולאי: יש שוטרים מיוחדים – שתדעו לכם, רוב השוטרים במשטרת ישראל אנשים טובים שעושים עבודתם 24/7 למעננו, למען כל עם ישראל.

ינון אזולאי: מגיע להם יישר כוח עצום, ולשר שעומד בראש מגיע יישר כוח שהוא עושה את כל המאמץ על מנת שהמשטרה תתנהג כמו שצריך, גם ביום-יום וגם בנושא של החירום.

ינון אזולאי: אבל יש עשבים שוטים, ואותם אנחנו צריכים להוקיע.

ינון אזולאי: ולכן אני מבקש מהמשטרה לעשות בדק בית.

ינון אזולאי: גם בשבוע שעבר כשפרצה לדירה; נכון, הייתה תלונה של שכנים על הפרעה באמצע היום, על תפילה, פרצו דרך הגג.

ינון אזולאי: יש כל מיני מקרים שמביאים לסימני שאלה.

ינון אזולאי: אני מבקש מהמשטרה לעשות בדק בית אמיתי ולבדוק איפה זה נמצא.

ינון אזולאי: לסיום דבריי אני רוצה לברך את אלי ביר.

ינון אזולאי: אלי ביר הוא נשיא איחוד הצלה.

ינון אזולאי: הוא מאושפז היום בארצות הברית, וברוך השם הוא התעורר לאחר שלושה שבועות.

ינון אזולאי: אני מבקש לשלוח מפה את ברכותיי להחלמתו המהירה.

ינון אזולאי: הוא עושה עבודת קודש למען עם ישראל.

ינון אזולאי: איחוד הצלה, ואני נמנה עם הארגון הקדוש הזה, ואני גאה להיות בו, עושה עבודת קודש.

ינון אזולאי: לצערי, בימים האלה מידרו את המתנדבים, אותנו, אבל זה לא הזמן לעשות את החשבונות.

ינון אזולאי: אני רק מקווה שלא נשלם על זה בחיי אדם, בגלל אגו.

ינון אזולאי: אבל לך, נשיא איחוד הצלה אלי ביר, שתהיה לך רפואה שלמה.

ינון אזולאי: וביחד, לכל המתנדבים, תהיו חזקים.

ינון אזולאי: אני יודע שגם עכשיו אתם עושים את עבודתכם קודש 24/7, על מנת להגיע לכל חולה, ולהמשיך עם הפרויקט "תן כבוד".

ינון אזולאי: בסיום היום הזה, יישר כוח לעם ישראל, שביום המימונה נשמע להוראות, בברכת תרבחו ותסעדו.

ינון אזולאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: הממשלה רוצה לסכם?

איתן גינזבורג: גברתי השרה.

גילה גמליאל: לא.

איתן גינזבורג: אז אנחנו נעבור להצבעה שמית.

איתן גינזבורג: נקרא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: נבקש מחברי הכנסת שנמצאים במשכן להגיע למליאה להצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי המזכירה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד משה אבוטבול – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת סעיד אלחרומי – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד גלעד ארדן – אינו נוכח גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח אורנה ברביבאי – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יוסף ג'בארין – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח סעיד אלחרומי – נגד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח דוד ביטן – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח תמר זנדברג – נגד ציפי חוטובלי – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת שרן השכל – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד יעקב טסלר – בעד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת שהצביעו, אני מבקש לפנות את המקום על מנת לאפשר לחברי כנסת אחרים להיכנס למליאה ולממש את זכות ההצבעה.

איתן גינזבורג: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חילי טרופר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – נגד עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת מתן כהנא – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח סונדוס סאלח – אינה נוכחת גבי אשכנזי – בעד יואב בן צור – בעד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד גדעון סער – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – בעד אורלי פרומן – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אנדרי קוז'ינוב – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח

איתן גינזבורג: חברי הכנסת שהצביעו – קרעי, ברקת, דיין, בבקשה, אם אפשר לאפשר לאחרים להיכנס.

איתן גינזבורג: אתם נמצאים ולא מאפשרים בגלל מגבלת הכמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סונדוס סאלח – נגד דסטה גדי יברקן – בעד אנטאנס שחאדה – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יזהר שי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד עפר שלח – נגד איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד פנינה תמנו – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – נגד חוה אתי עטייה – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד בועז טופורובסקי – נגד מירב כהן – בעד מיכאל ביטון – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד ווליד טאהא – נגד יזהר שי – בעד אורי מקלב – בעד אלון שוסטר – בעד רם שפע – בעד עידן רול – נגד פנינה תמנו – בעד

איתן גינזבורג: אני אבקש לקרוא שוב את שמות אלו שלא נכחו בקריאה השנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח ניצן הורוביץ – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת חילי טרופר – אינו נוכח עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח יוליה מלינובסקי קונין – אינה נוכחת משולם נהרי – אינו נוכח אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח גדעון סער – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח ג'אבר עסאקלה – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח אורלי פרומן – אינה נוכחת עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – אינו נוכח אורית פרקש הכהן – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יואל רזבוזוב – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת סליחה, קטי שטרית הצביעה.

קריאה: הצביעה בעד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלעזר שטרן – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם נמצא במליאה או מסביבה חבר כנסת שהצבעתו לא נרשמה?

איתן גינזבורג: ניתן לו כמה שניות להיכנס למליאה.

איתן גינזבורג: נבקש מהסדרנים לבדוק אם יש מישהו בחוץ.

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה ונבקש לספור את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תוצאות ההצבעה הן כדלקמן: בעד הצעת החוק – 37, נגד – 23, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה) עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת החוץ והביטחון הזמנית – –

עפר שלח: ועדת הקורונה.

איתן גינזבורג: – – או לוועדה המיוחדת להתמודדות עם נגיף הקורונה, לפי החלטת הוועדה המסדרת.

איתן גינזבורג: אנחנו עושים עכשיו הפסקה בדיונים ונודיע על ההמשך.

איתן גינזבורג: כרגע יש הפסקה בדיון, והוועדה המסדרת תקבע עכשיו.

איתן גינזבורג: אנחנו נודיע מתי תתכנס המליאה בשנית.

איתן גינזבורג: אני מחדש את ישיבת המליאה.

איתן גינזבורג: הודעה לממלא מקום יושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יזהר שי: תודה.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, גברתי מזכירת הכנסת, כנסת נכבדה, הוועדה המסדרת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות החוק כדלקמן לשם הכנתן לקריאה שנייה ושלישית: ועדת החוץ והביטחון תדון בהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (קבלת נתוני מיקום לצורך פיקוח על קיום הוראת הבידוד), התש"ף

יזהר שי: –2020, מ/1296.

יזהר שי: הוועדה המיוחדת בעניין ההתמודדות עם נגיף הקורונה תדון בהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (מעצר חשוד בעת מניעה לקדם חקירה), התש"ף

יזהר שי: –2020, מ/1297.

יזהר שי: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת יזהר שי.

איתן גינזבורג: אם כך, תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ו בניסן התש"ף, 20 באפריל 2020, בשעה 11:00.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.