ישיבת מליאה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 10, 2020-04-01 00:00

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת, היום, יום רביעי, ז' בניסן התש"ף, 1 באפריל 2020 – וזו לא מתיחה.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יעקב מרגי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת, התקנות האלה: תקנות שעות חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות) (תיקון מס' 2), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4945; תקנות שעת חירום (הגבלת מספר העובדים במקום העבודה לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדשה) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4946; תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (הגבלת מעברים בין קופות החולים), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4948.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: על סדר-היום נאומים בני דקה.

יעקב מרגי: יש לנו רשימת חברי כנסת דוברים.

יעקב מרגי: אני מודיע למי שנמצא כאן וגם למי שמאזין לנו ונמצא במשרדים: לאחר הנאומים בני דקה תהיה לנו הזדמנות להיפרד מהיועץ המשפטי של הכנסת בדברים, לכן חברי הכנסת מוזמנים גם לשאת דברים.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת יזהר שי.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – אורי מקלב, אם יהיה נוכח, ואם לא – חבר הכנסת משה אבוטבול.

יזהר שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: לא התכוונתי לדבר, אבל לא ידעתי מה הולך להיות סדר-היום, ואני רואה שעו"ד איל ינון נמצא כאן, אז אני רוצה לנצל את הדקה שלי כדי להביע הערכה עמוקה ודברי פרידה אישיים, אני בטוח שבשם רבים מחברי הכנסת שהייתה להם הזכות ליהנות מהדרכתו המקצועית, מהייעוץ המנהיגותי שלו ומהיכולות שהוא הפגין כאן בכנסת – במיוחד בימים שבהם שומרי הסף של מדינת ישראל נרדפים, זוכים להכפשות, השמצות לא מוצדקות, לא נכונות ולא ראויות.

יזהר שי: עו"ד ינון עמד כאן בכנסת כסלע איתן, ביצר את עמדתה של הדמוקרטיה הישראלית, את הנוכחות המשפטית, וגם, בדברי חוכמה הנחה את כולנו לעשות את הדברים הנכונים.

יזהר שי: אני מצדיע לך, אני מודה לך ואני מאחל לך הצלחה רבה.

יזהר שי: נקווה מאוד שתמשיך להגן גם על הדמוקרטיה וגם על החוק והמשפט בישראל.

יזהר שי: אני בטוח שבאשר תלך, זה יהיה הדבר הנכון.

יזהר שי: שתהיה לך הרבה הצלחה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: בוקר טוב.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, יושב-ראש נכבד, ממש בקצרה: אני בא עכשיו דווקא מוועדת ענייני קורונה, ושם העליתי נושא שאני חושב שבאמת חשוב לעורר את דעת הציבור אליו: אלה שמשרתים במשמר האזרחי, משרתים בצבא, מהמגזר החרדי, שבחרו דרך, כן לשרת בצבא, לצערנו הם נדחו ולא מקבלים חל"ת.

משה אבוטבול: מצבם הכלכלי מאוד מאוד קשה.

משה אבוטבול: מדובר במשפחות מכובדות, עם ילדים, שכתבו לי מכתבים בנושא הזה.

משה אבוטבול: הייתה גם פנייה של ידידי חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאלי בעניין הזה.

משה אבוטבול: דווקא ועדת הקורונה הגיעה לשם, וסגן הממונה על התקציבים, מר אסף וסרצוג, שגם בפניו העליתי את הבעיה הקשה הזאת, הבטיח שיבדוק ויטפל.

משה אבוטבול: אני מבקש לזרז את התשובה בנושא.

משה אבוטבול: לסיום, יוזמה ברוכה מאוד של אל המעיין לאיחוד עם ישראל, דווקא בתקופה הזאת שבאמת המצב מצריך הרבה אחדות: כתיבת ספר תורה לעילוי נשמת מרן הרב עובדיה יוסף שיוכנס לכותל המערבי מייד אחרי המשבר.

משה אבוטבול: יש כבר למעלה מ-10,000 אזרחים במדינה שקנו אות ב-5 שקלים.

משה אבוטבול: כדי לאחד את כולם, שלכל אחד תהיה אות בתוך ספר התורה הזה.

משה אבוטבול: אולי באמת אנחנו מחפשים הרבה סגולות והרבה דברים טובים כדי להיפטר ממגפת קורונה, אז אולי זו תהיה הדרך שבה אנחנו, בעזרת השם, נאחד את עם ישראל סביב הדבר היקר ביותר לעם היהודי: ספר תורה לכותל המערבי.

משה אבוטבול: תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יעקב מרגי: לאחר מכן, אם יהיה נוכח – חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בימים אלו, שבהם אנחנו מתמודדים עם אחד המשברים המורכבים ביותר שידע העולם – וזאת באמת מגפה ששינתה את השגרה של כולנו ואני מניח שתשפיע על כל העולם בהרבה מאוד תחומי חיים – נוצר מצב שבו יש גם מאות ישראלים שנתקעו בארצות זרות, אבל לשמחתנו משרד החוץ פועל ביתר שאת כדי להביא אותם ארצה.

איתן גינזבורג: אני כבר יודע ששלחו מטוסים של אל על כדי להחזיר את אותם ישראלים שנתקעו בחו"ל.

איתן גינזבורג: אבל בין אותם ישראלים יש גם עשרות זוגות של הורים ישראלים, שטסו לארצות הברית או לקנדה כדי להביא את הילדים שנולדו בהליך פונדקאות.

איתן גינזבורג: וכמו שחובתנו לדאוג לכל האזרחים בישראל בשעת חירום, אנחנו חייבים לדאוג גם לאזרחים שנמצאים מחוץ לגבולותיה, ובייחוד לאלה שנמצאים שם רחוק ונולדו להם ילדים קטנים.

איתן גינזבורג: אלו זוגות שיצאו מישראל בלית ברירה, כי החוק במדינה אוסר עליהם להביא ילדים בהליך פונדקאות.

איתן גינזבורג: הם נאלצים לנסוע למדינות אחרות כדי להביא את הילדים שלהם – הדבר הכי יקר לכולם.

איתן גינזבורג: לצערנו, אחרי שהילדים נולדו, תינוקות בני יומם, הם לא יכולים לשוב לישראל כי אין להם דרכון אמריקני, כי לא מנפיקים כיום דרכונים במדינות זרות.

איתן גינזבורג: ולכן הדרך היחידה להביא אותם ארצה היא באמצעות סיוע של משרד הפנים.

איתן גינזבורג: לצערי, נכון לשעה זו משרד הפנים מסרב להוציא להם תעודת מעבר זמנית ולהביא אותם לישראל מסיבות ביורוקרטיות כאלה ואחרות.

איתן גינזבורג: למרות שמשרד הפנים יכול לאפשר לאותם זוגות ישראלים שנמצאים שם במצוקה עם תינוקות שרק נולדו, בארץ זרה – להנפיק להם תעודות מעבר מיוחדות כדי להחזיר אותם לארץ, הם לא עושים את זה.

איתן גינזבורג: מדובר על פתרון זמני שאנחנו מבקשים ממשרד הפנים להידרש אליו, ולאפשר לאותם זוגות ישראלים וילדים קטנים, תינוקות שרק נולדו, להגיע לישראל.

איתן גינזבורג: אני קורא לשר הפנים: תחזיר את ההורים ואת הילדים הישראלים האלו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי, חברותיי, אני רוצה להעלות את הנושא של הסטודנטים, המצוקה של הסטודנטים בתקופה הזאת של משבר הקורונה.

ג'אבר עסאקלה: חברים, הסטודנטים, חלקם הגדול לומדים מרחוק, ממשיכים לשלם שכר לימוד וממשיכים לשכור דירות או מעונות סטודנטים.

ג'אבר עסאקלה: הם נקלעו למצוקה כלכלית.

ג'אבר עסאקלה: כל הפניות שלנו לראשי האוניברסיטאות ומהכללות נענות למחצה, כלומר מוכנים לפרוס תשלומים וכו'.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שבתוכנית של האוצר צריך להתייחס לקבוצה הזאת ולתמוך בה באופן משמעותי: לפצות את האוניברסיטאות על הורדת שכר לימוד, על הנחות בתשלום למעונות, וכן תמיכה בסטודנטים על ידי קרן מיוחדת במסגרת תוכנית משרד האוצר.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אם יהיה נוכח.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל מגלה נדיבות ומנסה להיות גם מהירה בביצוע.

מיכאל ביטון: אני יושב בוועדת הכספים, ואנחנו נשקיע 80 מיליארד.

מיכאל ביטון: יש חורים לא מטופלים: סוגיית העמותות והמלכ"רים – הם לא קיבלו פטור ממס מעסיקים, מס שכר; הרשויות לא קיבלו מקדמות לטפל קצת בקורונה.

מיכאל ביטון: יש חורים בתוכנית, אבל אני גם מפרגן לכמה פקידים ואנשי האוצר שעובדים יום ולילה ומביאים תוצאות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לדבר על בעיה שפשוט משגעת אותי: הבנקים בישראל.

מיכאל ביטון: המדינה תעמיד לרשותם – כבר חתמנו על זה – 1–2 מיליארד ערבויות כדי שהם יספקו אשראי והלוואות לעסקים קטנים ובינוניים.

מיכאל ביטון: בו בזמן מתגלה שבמרץ ובאפריל הריבית על הלוואות רגילות של הבנק עולה.

מיכאל ביטון: אנחנו מעניקים 1–2 מיליארד לבנקים, ביטחונות להלוואות לאנשים בקשיים והם מעלים את הריבית הרגילה.

מיכאל ביטון: כל המשק מתגייס; חברת אל על קורסת ועדיין מממנת את חלק מהטיסות להביא ישראלים.

מיכאל ביטון: אני קורא לראשי הבנקים בשמותיהם – תרשה לי, היושב-ראש – לדב קוטלר, מנכ"ל בנק הפועלים; ליושב-ראש עודד ערן; לעו"ד חנן פרידמן מבנק לאומי; לד"ר סאמר חאג' יחיא, יושב-ראש בנק לאומי; לאורי לוין, מנכ"ל בנק דיסקונט; לשאול קוברינסקי, יושב-ראש בנק דיסקונט; לאלדד פרשר, מנכ"ל בנק מזרחי-טפחות; למשה וידמן, יושב-ראש בנק מזרחי-טפחות; לרו"ח סמדר ברבר-צדיק, מנכ"לית הבנק הבינלאומי הראשון; לקובי סיט, ממלא מקום יושב-ראש הבנק הבינלאומי הראשון – תעשו מעשה.

מיכאל ביטון: מי יהיה הראשון ביניכם שיגיד: אני שומר על הריביות בחצי שנה הקרובה כפי שהיו לפני משבר הקורונה, ואעזור לכל יחיד ופרט שצריך עזרה.

יעקב מרגי: ידידי, תודה.

יעקב מרגי: ידידי, היית קורא למפקח על הבנקים ובזה סיימת עם כל הרשימה.

יעקב מרגי: תודה.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך להצטרף לקריאה הזאת – –

יעקב מרגי: קריאתי – – –

מיכאל ביטון: – – ועם הניסיון שלך לעזור לעשות את זה.

יעקב מרגי: קריאתי לבנקים לפתוח את הלב, לכרות את אוזנם למצוקות של כל המגזרים במשק.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת מיקי לוי.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בכל רגע נתון, בכל שעה, גם לא בימי משבר, יש איפשהו בעולם ילד שעובר התעללות.

אורלי פרומן: גם ברגע זה שבו אנו מתכנסים.

אורלי פרומן: עצוב, כואב ומציאותי.

אורלי פרומן: הסגר שנגזר על כולנו בעקבות משבר הקורונה וסגירת המרחב הביתי מסוכנים שבעתיים עבור הילד הזה.

אורלי פרומן: בשבוע האחרון נחשף כי משרד הרווחה מדווח על עלייה של 760% במספר המקרים של תלונות על אלימות ועבירות מין כלפי ילדים.

אורלי פרומן: כמובן שמדובר רק על המקרים המדווחים.

אורלי פרומן: עבור רובנו זהו עוד נתון סטטיסטי, אבל עבור אותם ילדים זו אימה יום-יומית ופצצה מתקתקת.

אורלי פרומן: ומה עושים משרדי הרווחה והאוצר?

אורלי פרומן: מקצצים, סוגרים תוכניות ליבה ושולחים עובדים סוציאליים הביתה.

אורלי פרומן: העלייה הזו היא תוצר של מצב קיצון שבו נמצאות רבות מהמסגרות הביתיות בצל הקורונה, ועל הממשלה למצוא לכך את המענה והפתרון הראויים.

אורלי פרומן: אני דורשת ממשרד האוצר והרווחה להחזיר את התקצוב לתוכניות הליבה – –

יעקב מרגי: תודה.

אורלי פרומן: – – של הרווחה ברשויות המקומיות, להחריג עובדים סוציאליים בשירות המבחן כחיוניים ולהחזיר במיידי את תוכניות הסיוע בקהילה לאוכלוסיות במצוקה.

יעקב מרגי: תודה, אורלי.

אורלי פרומן: ואל מול זה אתם שם למעלה ממשיכים לתכנן את ממשלת נתניהו החמישית עם שרים ואבטלה סמויה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת מתבקשים לשמור על ההנחיות – לשוחח או לשבת במרחק של שני מטרים, בבקשה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום בוועדת הקורונה התבררו דברים מאוד מאוד חמורים ומדאיגים בעניין התוכנית הכלכלית שהוצגה על ידי שר האוצר.

אוסאמה סעדי: אחד מהדברים החמורים ביותר, שהעלינו אני וגם חברי ג'אבר, נוגע לגיל של בעלי העסקים שלא זכאים למענקים בתור עצמאים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, פורסם שהתוכנית מדברת על גיל מינימום של 28.

אוסאמה סעדי: היום שמענו – – –

יעקב מרגי: צמצמו את זה.

יעקב מרגי: הורידו את זה ל-23.

אוסאמה סעדי: צמצמו את זה ל-23.

יעקב מרגי: ומוכנים לחשוב גם על גיל 21.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו טענו, ובצדק, שהקריטריון הזה – בוועדה השתמשו במילים "ניחוח של גזענות".

אוסאמה סעדי: אני אומר: לא ניחוח – זה באבו-אבוה אפליה על רקע לאומי.

אוסאמה סעדי: כי אם אתה מדבר על גיל 23 וגיל 20 למובטלים, לחל"תים – הם לא זכאים לדמי אבטלה, הצעירים בני פחות מ-20 – אז מי הקבוצה הזאת שנפגעת?

אוסאמה סעדי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אלה בעיקר ערבים, אבל גם האוכלוסייה שאתה מייצג.

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהקריטריון של הגיל בעסקים הוא קריטריון זר ולא נוגע לעניין.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו מבקשים לבטל את כל המגבלה הזאת – –

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: – – גם לעסקים וגם למובטלים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מה שמעודד בזה הוא שאנחנו שומעים שיח, שאנשים קשובים, המשרדים קשובים ולומדים.

יעקב מרגי: אף אחד לא למד את הקורונה לפני כן, את המשבר הזה, ואני רואה שתוך כדי הליכה משנים ומקבלים החלטות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך.

מיקי לוי: ממשלת ישראל יורקת בפניהם של העצמאים והעסקים בישראל.

מיקי לוי: אין לי דרך אחרת להגיד ולתאר את אוסף המילים הריקות שראש הממשלה מציג ערב-ערב בתור תוכנית כלכלית.

מיקי לוי: לא תוכנית ולא נעליים.

מיקי לוי: יש כמה צעדים שאם לא תעשו אותם עכשיו, עסקים בישראל פשוט יקרסו, ושום מילים בומבסטיות לא יעזרו.

מיקי לוי: הינה ארבעה לדוגמה: המענקים וההלוואות לעצמאים הם בדיחה עצובה.

מיקי לוי: אני בא עכשיו משתי ועדות, קורונה וכספים, וכדי להבין איך צריך לעשות את זה צריך להיות מינימום פרופסור במכון ויצמן.

מיקי לוי: יתרה מכך, מהכסף שניתן להם, 6,000 שקלים, אתם יודעים כמה נשאר?

מיקי לוי: 3,000 שקלים בממוצע.

מיקי לוי: תפסיקו להוריד מיסים מה-6,000 שקלים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

מיקי לוי: אדוני, עוד לא התחלתי.

מיקי לוי: איפה, הדקה לא עברה.

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: חייבים לדחות את תשלומי מס ההכנסה לשלושה חודשים.

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: צריך לאפשר לאנשים למשוך את קרנות ההשתלמות.

מיקי לוי: זה כסף שלהם.

מיקי לוי: תנו להם למשוך אחרי שלוש שנים וארבע שנים.

מיקי לוי: זה יכול להיות חבל הצלה.

מיקי לוי: אני מבקש לנצל את המעמד הזה, אדוני היושב-ראש, ולאחל ברכות והצלחה לעו"ד שגית אפיק, שהיא מקצועית, עצמאית.

מיקי לוי: אני מכיר אותה מזה שבע שנים מוועדת הכספים, מעבודה משותפת.

מיקי לוי: אין לי בכלל ספק שהיא תעשה עבודה טובה ומקצועית.

מיקי לוי: בהצלחה גדולה מכל הבית הזה.

מיקי לוי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר סופר – נמצא?

יעקב מרגי: אינו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלון שוסטר, ולאחר מכן – חבר הכנסת משה ארבל.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, חבריי לבית, אני רוצה לספר לכם על תוכנית נהדרת שמתבצעת בשנים האחרונות, שמוקפאת כתוצאה ממחסור בכספים, ודווקא משבר הקורונה והמיליארדים יכולים לחלץ אותה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לכבד את חברכם.

יעקב מרגי: הוא מדבר.

אלון שוסטר: אני מדבר על העבודה של צעירים בחקלאות.

אלון שוסטר: חבר'ה שלא הייתה להם נגיעה קודמת, אנשים שבכלל באים, ברובם, מהעיר אל הכפר או חיים חיי קהילה, משקמים את היישוב בגליל ובערבה ורוכשים קשר אל הארץ, אל החקלאות, ומהווים תשתית יפה.

אלון שוסטר: הם עוזרים לעצמם גם בפרנסה, גם בחיי החברה, בחיי הקבוצה, מתחברים לחקלאות, היישוב עצמו מרוויח, החקלאים אוהבים מאוד את בני הארץ שבאים לעבוד איתם, והמדינה כולה חייבת לחזק את הפרויקט הזה ולתת לו את המשאבים המתאימים.

אלון שוסטר: יש תקנה לעניין במשרד החקלאות, וצריך למלא אותה במיליונים בודדים.

אלון שוסטר: אני קורא גם לאוצר וגם למשרד החקלאות לעמוד על כך שנוכל להגדיל את מספר הקבוצות הללו בארץ, כדי שנוכל גם לתת מענה לייצור המזון וגם לתת פרנסה בעת הזאת.

אלון שוסטר: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת משה ארבל, ולאחר מכן – חבר הכנסת ווליד טאהא.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר לביטחון הפנים, אני רוצה לנצל את הדקה הזאת כדי לדבר על הפנים היפות של משטרת ישראל.

משה ארבל: בחור בשם ארהל'ה – משום כבודו אני לא מציין את שם המשפחה – התארס לפני כמה ימים ונתפס על ידי שוטרי משטרת ישראל בגאולה בירושלים.

משה ארבל: לשאלתם מדוע הוא מסתובב בימים אלו ברחוב – לאחר הזדהותו, לקחו אותו לניידת – הוא הסביר שהוא עובד אחרי אירוסיו בניקיון בית הכנסת כדי לעזור להורים שלו, אנשים קשי יום.

משה ארבל: שוטר משטרת ישראל שלצערי איני יודע את שמו הוציא 100 שקלים, נתן לו אותם לתרומה, וביקש ממנו לא להסתובב ברחובות.

משה ארבל: הסיפור הזה מלמד על הפנים היפות של משטרת ישראל.

משה ארבל: זה לא מובן מאליו.

משה ארבל: הם עובדים במציאות מאוד מורכבת בשכר מאוד נמוך.

משה ארבל: יישר כוח.

משה ארבל: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להתחיל את הנאום שלי היום בבשורה לכל האזרחים במדינת ישראל שיש להם ראש ממשלה ושרים מדהימים, שעושים את כל מה שהם יכולים כדי לשמור על המדינה במצב המאוד-קשה של הקורונה – רק שלצערי אני אומר את זה ב-1 באפריל ואין לזה שום קשר למציאות.

סמי אבו שחאדה: אחד הדברים הכי קשים הוא שכל השרים עכשיו עסוקים בתפקיד הבא שלהם, וביניהם גם השר לביטחון פנים, שנכשל בכל רמה שהיא במילוי תפקידו, ובמקום שיתפטר וייעלם – אני מאוד מאחל לו, כמו שאזרחים ערבים אחרים מאחלים לו, שהתפקיד הבא שלו יהיה בחו"ל, כמה שיותר רחוק.

סמי אבו שחאדה: המשטרה המדהימה שעכשיו דובר עליה תגברה את הכוחות לחלק יותר דוחות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו עוזבים את האזרחים עכשיו במצב מאוד קשה מול אנשי השוק האפור, שמבחינתם אין קורונה, והם מאוד יעילים, הרבה יותר יעילים מאשר משטרת ישראל, ועושים לאנשים את החיים הרבה יותר קשים ממה שהם.

סמי אבו שחאדה: ואין משטרה במדינה – או שיש משטרה שתגברה את הכוחות כדי להמשיך ולחלק יותר דוחות.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה, ולאחר מכן – חברת הכנסת היבה יזבק.

קריאה: זו אחלה משטרה.

קריאה: מה אתה רוצה?

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נחשפים פה ללא פחות ממחדל.

מיכל שיר סגמן: לפני כמה ימים, תוך כדי דיון בוועדת הכספים, הממונה על התקציבים הודיע לנו שבעצם אין משבר פיננסי, כלומר אין חשש לקריסת מוסדות פיננסיים.

מיכל שיר סגמן: ועם זאת, אנחנו רואים את הבנקים שותים את הדם של הציבור כשהם מעלים את הריביות על המשכנתאות ב-33% וכשאנחנו רואים שאין שום התחשבות בהחזרי צ'קים והגדלת אשראי.

מיכל שיר סגמן: בנקים שכבר נתנו אישור למשכנתאות לוקחים את האישורים שלהם בחזרה, כי אותו בן אדם נכנס לחל"ת.

מיכל שיר סגמן: אנחנו עלולים למצוא את עצמנו במקום שהשוק האפור פשוט משתולל פה במדינה ביום שאחרי משבר הקורונה.

מיכל שיר סגמן: אני פניתי לוועדת הכספים בדרישה לקיים דיון מיוחד רק על נושא הבנקים.

מיכל שיר סגמן: פניתי באופן דחוף למפקחת על הבנקים.

מיכל שיר סגמן: היא אמרה, אגב, שהיא תחזור אליי רק בעוד שבועיים.

מיכל שיר סגמן: אנחנו חייבים עכשיו לעשות את הכול כדי לעצור את העושק הבלתי-נסבל הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת היבה יזבק.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חברת הכנסת מירב כהן, אם תהיה נוכחת.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא להקשיב.

יעקב מרגי: נא לשמור על השקט במליאה.

היבה יזבק: אומנם מגפת הקורונה היא ככל הנראה מאוד שוויונית, אבל המדיניות לטיפול במגפה הזאת היא מאוד מפלה.

היבה יזבק: אנחנו עדים כי עד היום אין, לצערנו, טיפול הולם במגפה בתוך החברה הערבית.

היבה יזבק: רק לפני שעה או שעתיים נודע לנו שיש כ-68 נדבקים בחברה הערבית, מתוך כ-1.5 מיליון אזרחים ערבים, ורק שלשום נפתחו התחנות הניידות לבדיקה בתוך החברה הערבית.

היבה יזבק: ואני באמת תוהה – חברה שלמה, יותר מ-1.5 מיליון, ואין התנהלות סבירה למתן מענה ובדיקות לציבור הרחב.

היבה יזבק: אנחנו מבקשים שיהיו תחנות בדיקות שהן קבועות בתוך החברה ובתוך היישובים הערביים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

היבה יזבק: צריכים להגיע גם לאזרחים הערבים, לבדוק אותם ולוודא מה המצב הבריאותי שלהם.

היבה יזבק: התמונה הסטטיסטית שאנחנו מקבלים כיום לא משקפת בכלל את המצב הבריאותי.

היבה יזבק: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב כהן – אינה נוכחת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יעקב מרגי: לאחר מכן – עאידה תומא סלימאן, אם תהיה במליאה.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום שלישי שעבר, בתאריך 24 בחודש, נהרג רוכב אופנוע בן 40 סמוך לצומת כורסי שבצפון; ביום חמישי האחרון, 26 בחודש, נהרג אזרח בן 70 כשאיבד שליטה על רכבו באשקלון והתנגש חזיתית בעץ; ביום ראשון האחרון, 29 במרץ, נהרג אושר דוידיאן בתאונת דרכים.

בועז טופורובסקי: אושר, צעיר בן 25, מתמודד העונה הקודמת של "הכוכב הבא", נהרג בכביש 25 שבנגב, סמוך למושב ברוש.

בועז טופורובסקי: כביש 25 הוא כביש דמים, שאפשר – והיינו צריכים מזמן – לטפל בו ולדאוג שלא יהיו בו יותר תאונות.

בועז טופורובסקי: בעולם מקביל, שבו יש 34 שרים וארבעה סגני שרים בעלות של 200 מיליון שקל, דואגים לזה, אבל לא דואגים לכביש 25 המסוכן, ולעוד כבישים כמו כביש 90 וכביש 232.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שהממשלה, כשהיא תקום, אם היא תקום, תדאג לכבישים האלה ולא רק לעצמה.

בועז טופורובסקי: ואני מבקש מכל אזרחי ישראל: סעו בזהירות, שמרו על עצמכם, לא רק מפני הקורונה אלא גם בדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה נוכחת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: סייד יעקב מרגי, ראיס אל-ג'לסה, היום ייפתחו סוף-סוף בירושלים המזרחית לפחות ארבע תחנות בדיקה, מרכזי בדיקה לקורונה, אחרי עיכוב רב ולא מובן.

אחמד טיבי: לא מובן מאליו.

אחמד טיבי: גם במגן דוד תהיה תחנה וגם בקופות – מעניין שכולן באותו יום, אגב.

אחמד טיבי: אתמול חנכנו תחנה ניידת בטמרה, לפני זה בוואדי עארה, היום ברהט, לאחר שבועות שבהם כל ראשי הציבור הערבי, ועדת המעקב המשותפת, ראשי רשויות, זעקו ודרשו בדיקות, כי השיעור של חולים ערבים היה נמוך וזה לא בשל גנים מיוחדים שעושים מאיתנו חסיני קורונה.

אחמד טיבי: יש תת-בדיקות, אדוני היושב-ראש, ואחר כך חייבים שכל מי שיש לו תסמינים יתקשר ל-101, לא להישאר בבית עם תסמינים.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: ולכן, ברשותך אני אגיד בערבית כמה מילים.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: שלשום נפתח מרכז בדיקות בוואדי עארה, אתמול בטמרה, היום ברהט וגם בירושלים הערבית ומחר ומוחרתיים ובימים בהמשך לפי מה שפרסמנו ברשימה המשותפת.

אחמד טיבי: מה שחשוב, שכל אחד שיש לו תסמינים כמו חום, קוצר נשימה, שיעול או חולשה יתקשר ל-101 ויאמר שהוא רוצה להיבדק על סמך התסמינים האלה.

אחמד טיבי: חובה להישמע להוראות משרד הבריאות.

אחמד טיבי: מרגי, חובה להישמע להוראות משרד הבריאות.

אחמד טיבי: ) להישמע להוראות של משרד הבריאות, יהודים וערבים, ערבים ויהודים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעקב מרגי: גם ה-60 שניות הן בעברית ובערבית אותו דבר.

יעקב מרגי: תודה, אדוני הסגן.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת עידן רול.

יעקב מרגי: ד"ר טיבי, שמור מרחק.

אחמד טיבי: – – – אתם תשמרו ממני מרחק.

יעקב מרגי: אנחנו עושים זאת.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הדקה הזאת קודם כול להגיד שבזמן שיש פה ויכוחים סביב הממשלה, סביב השרים וכמה זה יעלה – אני רוצה קודם כול להודות לאלפי מתנדבים, אם לא עשרות אלפים, שפשוט בשעה הזאת, בדקה הזאת, עושים את העבודה, דואגים לציבור המבוגר, נוסעים בכל המדינה, מביאים משלוחים.

יבגני סובה: אני חושב שאחרי שהמשבר הזה יסתיים מדינת ישראל צריכה להסתכל מחדש על כל הסיפור של הארגונים, איך להתייחס לכל הארגונים והמתנדבים, שעושים פשוט עבודת קודש.

יבגני סובה: אני חושב שזאת גם הזדמנות להגיד להם תודה.

יבגני סובה: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש:

יבגני סובה: ביום ראשון רציתי בערב להיכנס לסופר לקנות מצרכים, כמו כל אזרח במדינה.

יבגני סובה: אז ראיתי תור ענק.

יבגני סובה: אמרתי שאולי אסע לסופר אחר.

יבגני סובה: באתי לסופר אחר וראיתי שם תור ענק, בגלל המספר המוגבל של האנשים בתוך החנות.

יבגני סובה: אז הגעתי למצב שב-02:00 החלטתי פשוט, על דעת עצמי, לעשות סיור ולראות אילו חנויות פתוחות.

יבגני סובה: בכל החנויות שהיו פתוחות, המעטות מאוד – הסופרים הגדולים באזור ראשון והייתי דווקא באזור ראשון וביהוד – ראיתי שאנשים עומדים בלילה לא פחות משעה רק בשביל להיכנס לסופר ואחר כך עוד שעה בשביל לשלם את המצרכים.

יבגני סובה: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ואולי אפילו לקרוא לבעלי הרשתות של הסופרים, שאני שומע אותם הרבה בזמן האחרון מדברים על כך שלא צריך לדאוג והמוצרים יהיו על המדפים: אולי תשקלו בשבוע הזה, לקראת חג הפסח, להגדיל את מספר הסופרים שיעבדו 24 שעות, גם באזור המרכז וגם באזור הפריפריה?

יבגני סובה: כי אנשים באמת צריכים לא רק להרגיש שיש בתוך הסופר אלא גם להבין שהליכה הפשוטה הזאת לסופר לקנות לקראת החג לא תהפוך למשימה בלתי אפשרית של כמה שעות.

יבגני סובה: אני קורא מפה לכל בעלי הרשתות – אני לא רוצה לנקוב פה בשמות, כדי לא לתת להם פרסום – אבל באמת תשקלו להגדיל משמעותית את מספר החנויות שפתוחות 24 שעות לקראת החג, כי אני רואה שבאמת אנשים זקוקים לזה.

יבגני סובה: יש גם פניות רבות.

יבגני סובה: אולי נשמע בשורה על כך לקראת החג.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת עידן רול, ואחריו – ניצן הורוביץ.

עידן רול: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני מגיע עכשיו משיחה – שיחת זום, כי אי-אפשר להיפגש – עם התאחדות הסטודנטים.

עידן רול: הסטודנטים הם עוד מגזר שנפגע עכשיו מכל משבר הקורונה.

עידן רול: קשה להגיד בדיוק, אבל יש עשרות אלפים לבטח שפוטרו או הוצאו לחל"ת.

עידן רול: חשוב לדעת שבזמן שרבים מהם מפוטרים או בחל"ת הכול ממשיך כרגיל.

עידן רול: גם תשלום השכירות, גם תשלום שכר הלימוד, כל ההוצאות שכבר התבצעו במהלך השנה והם מחויבים בהן.

עידן רול: אנחנו מכירים את ההנחיה, עדיין לא רשמית, אבל לפי הכיוון שקובע משרד הבריאות לאחר חג הפסח תהיה חזרה הדרגתית למשק, והראשונים לחזור יהיו הצעירים – זה אומר אותם סטודנטים.

עידן רול: כדי להבטיח שאותם סטודנטים, שהם מגזר חיוני למשק שלנו, ובטח גם לעתידו, יוכלו לחזור ולפעול, אנחנו חייבים לסייע להם בתקופה הזאת, מה גם שפרק הזמן שדורש סיוע כלכלי אצלם הוא יחסית קצר – אנחנו מדברים פה על חודש-חודשיים.

עידן רול: שני דברים שחשוב מאוד בעיניי להתחיל לעשות כבר עכשיו, ושאני מקדם, הם קודם כול השוואת הפיצוי בביטוח לאומי: צעירים מתחת לגיל 28 מקבלים 25% פחות פיצוי מביטוח לאומי, אבל עכשיו הם צריכים את זה בדיוק כמו כולם.

עידן רול: הדבר הנוסף – הקמת קרן סיוע ממשלתית.

עידן רול: משרד האוצר חייב לראות בסטודנטים עוד מגזר שצריך קרן סיוע.

עידן רול: אותם סטודנטים שבימים כסדרם נחשבים לסטודנטים זכאים לסיוע – זה לא מספיק.

עידן רול: היום יש לנו עוד מגזר רחב יותר שנחשב סטודנטים זכאים לסיוע.

עידן רול: צריך לשנות את הנהלים ולייצר באמת מנגנון תמיכה מיידי, שיאפשר להם גם להצליח בלימודים שלהם וגם לחזור לפעילות מלאה, בתקווה שמייד לאחר חג הפסח.

עידן רול: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח.

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אמש התבשרנו שמדינת ישראל דורגה ראשונה בעולם במדד המדינות הבטוחות מפני התפשטות קורונה.

קרן ברק: זה נתון מדהים.

קרן ברק: הדירוג הזה מתבסס על מדדים וסקרים אובייקטיביים, ובפרקטיקה אני רואה את חזרתם ההמונית של הישראלים מכל רחבי העולם, שמבינים שבעת הזאת כדאי להם להתמודד עם המשבר כאן בישראל.

קרן ברק: הם מצביעים ברגליים, כך שמלבד המדדים, זוהי הבעת האמון הגבוהה ביותר בדרך הטיפול במשבר.

קרן ברק: האמון הזה, שסחף את כל הישראלים חזרה הביתה, הוא שמייחד אותנו כאומה.

קרן ברק: הוא הביטוי האמיתי לכך שישראל היא בית לאומי.

קרן ברק: בעיניי זה מדהים, אבל זה לא קורה סתם.

קרן ברק: ראש הממשלה נתניהו היה הראשון מבין מנהיגי העולם שהבין את גודל האירוע והיה ראש המדינה הראשון שהחליט להתייחס לקורונה כאל משבר לאומי ועולמי, המחייב את ההנהגה והניהול של ראש הממשלה עצמו.

קרן ברק: ישראל הייתה למדינה הראשונה שסגרה את גבולותיה והטילה חובות בידוד נרחבות.

קרן ברק: ככל שהמגפה התפשטה הוחמרו הצעדים, מתוך ראיית הנולד; מתוך ראיית נולד רחבה ולא מתוך היסטריה, אלא מתוך אחריות, ניהול והנהגה.

קרן ברק: מהר מאוד הבינו שישראל נוהגת נכון, ורוב מדינות העולם החלו ממש לשכפל את המדיניות הישראלית.

קרן ברק: מהרגע הראשון ראש הממשלה מתייחס אל האירוע כאל מלחמה של ממש.

קרן ברק: כפי שנקבע בתורת המלחמה של צה"ל, אנחנו נוקטים יוזמה, אנחנו נוקטים מתקפה, ולא רק מגננה.

קרן ברק: כמו במלחמה, גם כאן, מי שמנהל את כל המערכה זה ראש הממשלה, תוך ניהול יום-יומי של עשרות דיונים והתייעצויות עם כל גורמי המקצוע הרלוונטיים, החל ממומחי מערכת הבריאות, דרך שרים ומנכ"לים ועד זרועות הביטחון והמל"ל.

קרן ברק: מאחר שהמגפה הזו משפיעה על כולנו באופן קיצוני ויום-יומי, הוא גם מקפיד לעדכן את הציבור באופן שוטף ושקוף.

קרן ברק: גם בזה אנחנו מקדימים את מדינות העולם.

קרן ברק: בסופו של יום, ראש הממשלה והממשלה כולה מקבלים החלטות שאומנם נוגעות למחלת קורונה אבל אסור לנו להתבלבל – בפועל מדובר בסוגיה של הביטחון הלאומי והחוסן הלאומי של מדינת ישראל והחברה כולה.

קרן ברק: לסיום, אני רוצה להודות לכל הצוותים הרפואיים וכוחות הביטחון, שמנהלים מלחמה עיקשת נגד אויב שאיננו רואים אותו ואיננו יכולים לדבר איתו.

קרן ברק: תודה גם לך, יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת בני גנץ.

קרן ברק: למרות הפערים ולמרות היצרים, קיבלת החלטה אמיצה בעת חירום והוכחת שישראל לפני הכול.

קרן ברק: אני יודעת שעל הצעד האמיץ הזה ההיסטוריה תעשה איתך חסד.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, גברתי.

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברצוני לחרוג הפעם מנושאי השגרה, המשבר או הפוליטיקה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לפנות כאן ליועץ המשפטי של הכנסת איל ינון, שיושב פה ביציע – להביע בפניך את הערכתי אליך.

אורית פרקש הכהן: אני רק שנה בכנסת, אבל הכרתי אותך עוד מעברי בממשלה.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שהדברים שמאפיינים אותך הם "דברי חכמים בנחת נשמעים".

אורית פרקש הכהן: לא תמיד הסכמנו, אבל יישוב הדעת שלך, שיקול הדעת שלך, הנחת שבה במצבים מאוד רותחים ומלאי עצבים אתה יודע להביע את דעתך, לפשר, לגשר – וגם להיות שומר סף כשצריך.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להגיד לך המון המון תודה ולאחל לך בהצלחה בהמשך דרכך.

אורית פרקש הכהן: כמובן – לברך את שגית, היועצת המשפטית הנהדרת של ועדת הכספים, שאני מכירה ומוקירה, על המינוי שלה ליועצת המשפטית הזמנית של הכנסת.

אורית פרקש הכהן: בהצלחה רבה לכולם.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אחריו – יוסף ג'בארין.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לבשר לכל הפרשנים שלא חושבים שתקום ממשלה: תהיו רגועים, הולכת לקום ממשלת שמאל פריטטית.

אלי אבידר: איך אני יודע?

אלי אבידר: כי ראש הממשלה ביקש מדודי אמסלם, ידידי היקר, לבקש להפסיק להעלות אנשים לדבר על קורונה בטלוויזיה.

אלי אבידר: פתאום האיש שכל ערב הכניס היסטריה במדינת ישראל, הכניס את השב"כ לטלפונים שלנו, הכניס את השב"כ לבדוק איפה אנחנו, איפה אנחנו נמצאים, לאן נסענו, עם מי דיברנו – האיש הזה אומר שצריך להוריד את סף ההיסטריה.

אלי אבידר: פתאום אומרים שצריך לראות איך המשק יצא.

אלי אבידר: למה לעזאזל עצרתם את המשק?

אלי אבידר: 300,000 אנשי הייטק – היה צריך לעצור אותם?

אלי אבידר: הם אלה שמשלמים את המיסים.

אלי אבידר: כמה תעזרו להם עם 6,000 שקל מסכנים?

אלי אבידר: תנו למשק לחזור לעבוד ואל תיתנו לו נדבות.

אלי אבידר: תנו לחברות להמשיך לעבוד.

אלי אבידר: תנו לכל אנשי הכלכלה לחזור ולעשות את מה שהם יודעים לעשות.

אלי אבידר: ככה אתם הורגים את המשק הישראלי ולא יהיה מי שישלם את הכסף שאתם מבטיחים לשותפים הקואליציוניים.

אלי אבידר: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה לך.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

בנימין (בני) גנץ: אחריו – יעקב מרגי.

בנימין (בני) גנץ: בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, לצערי, מחלת הקורונה ממשיכה להתפשט, ואנו מאוד מודאגים מהיעדר המוכנות המתאימה – אולי בכלל בישראל, אבל ספציפית אני רוצה לדבר על החברה הערבית ועל היישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: כפי שידוע לכם, אין בתי חולים ממשלתיים ביישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: אני חושב שעכשיו זה בדיוק הזמן להתייחס אל שלושת בתי החולים הקיימים בנצרת, האנגלי, הצרפתי, האיטלקי – אתם שומעים את השמות?

יוסף ג'בארין: אנגלי, צרפתי, איטלקי – צריך להתייחס אליהם כאל בתי חולים ממשלתיים לכל דבר ולהכין אותם באופן מלא אם במקרה באמת תהיה התפרצות, שכנראה מתקרבת, לפחות לפי ההערכות של אנשי הבריאות.

יוסף ג'בארין: אז לכן צריך לדאוג לכך ששלושת בתי החולים האלה יהיו מוכנים גם מבחינת המיטות הנדרשות וגם מבחינת מכונות ההנשמה.

יוסף ג'בארין: רק אתמול דיברתי עם מנהל בית החולים הצרפתי.

יוסף ג'בארין: הבנתי שהוא עדיין מחכה לפחות לחמש מכונות הנשמה במחלקת הילדים שהקימו שם.

יוסף ג'בארין: אבל צריך לדאוג לכך שגם המוסדות הרפואיים הפרטיים באום אל-פחם, בתמרה, ברהט, ביישובים הגדולים, יהיו מוכנים לקלוט את החולים ברגע הצורך, ולכן גם יש להכין אותם כמוסדות רפואיים חיוניים.

יוסף ג'בארין: זה עדיין לא קורה.

יוסף ג'בארין: אנשי הרפואה בחברה הערבית מאוד במתח ומאוד מוטרדים, ובצדק.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שמקבלי ההחלטות יפנו את תשומת ליבם לנושא הזה ויטפלו בו.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת יעקב מרגי.

בנימין (בני) גנץ: אחריו ידבר השר ארדן בהתייחסותו לנאומים בני דקה.

בנימין (בני) גנץ: בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מזכירת הכנסת, רשמת, מכובדי היועץ המשפטי של הכנסת מר ינון איל.

יעקב מרגי: ניתנה לנו ההזדמנות לומר לך כמה מילות – אלה לא מילות פרידה; מילים חמות להביע את מה שאנחנו חושבים שאתה ראוי לו.

יעקב מרגי: בר-מצווה של שנים כיהנת כאן בכנסת – שלוש שנים כמזכיר הכנסת ועשר שנים, עשור, כיועץ המשפטי של הכנסת.

יעקב מרגי: תכונה אחת שהכרנו זה השקט, השלווה, מאור הפנים, ומעל הכול – ידעת תמיד להיות אוזן קשבת להתייעצויות אישיות ומקצועיות, וידענו שההתייעצות נשארה אצלך ולא עברה הלאה.

יעקב מרגי: זו תכונה נדרשת בבית הזה במיוחד ובמגזר הציבורי בכלל.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות לך בשמי, ומאמין שגם בשם הרבה חברים שלא נמצאים כאן היום.

יעקב מרגי: תודה רבה על כל השנים הנפלאות.

יעקב מרגי: לי אין ספק שהמשפחה היקרה שלך, בת זוגך וכן הילדים הנחמדים ייהנו ממך.

יעקב מרגי: המסגרת הבאה שתעסוק בה – אין לי ספק שתצליח בה, והם ירוויחו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: כבוד השר.

בנימין (בני) גנץ: בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי לנצל את הסעיף בתקנון שמאפשר לשר להתערב בדיון במליאה ולהתייחס קצת לדברים שנשמעו כאן, כי בהחלט הימים שאנחנו עוברים הם לא ימים רגילים.

גלעד ארדן: אני בהחלט מברך על כך ושמח שהכנסת חזרה לפעול, כיוון שהפעילות שלה – הפיקוח, הבקרה על פעולות הממשלה – היא דבר הכרחי, דבר בסיסי במשטר דמוקרטי.

גלעד ארדן: צריך לומר תמיד ביושר: לא כל החוכמה נמצאת בממשלה, וכשאנחנו מתמודדים עם משבר עולמי חסר תקדים, וכמובן ישראל מתמודדת איתו גם כן, גם יכולות לקרות טעויות כשצריך לקבל החלטות מהר, ורבים מחברות וחברי הכנסת מאירים כאן זוויות שהממשלה צריכה לשמוע.

גלעד ארדן: הרבה פעמים בזכות הקשבה למה שקורה בכנסת, או לדיונים בוועדות, אנחנו משפרים את התפקוד של הממשלה, ובטח שבימים כאלה, שהתפקוד הוא מציל חיים, אין דבר חשוב מכך.

גלעד ארדן: אני כמובן רוצה לפתוח, לנצל את ההזדמנות ולומר תודה מכל הלב ליועץ המשפטי של הכנסת עו"ד איל ינון.

גלעד ארדן: מעבר לעובדה שהוא למד בישיבה תיכונית נכונה – אני אומר את זה בהומור, כי גם אני למדתי בה, בנתיב מאיר; לדעתי הוא בוגר נתיב מאיר – מעבר לכך, וגם אם לפעמים יש לנו חילוקי דעות עם עמדותיו, כמו שקורה הרבה בשנים האחרונות, ולא רק עם עמדותיו – עם עוד משפטנים – אין ספק שאיל הוא אדם מבריק.

קריאה: – – –

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אבל לא כזה מבריק כמו איל.

גלעד ארדן: איל הוא משפטן מבריק ומסור, ובאמת שהוא ובת זוגו מבצעים שליחות ציבורית לעילא ולעילא זה שנים רבות למען אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני בהחלט רוצה להודות לך על תרומתך ולהביע את ההערכה וההוקרה על השירות המסור שלך למען אזרחי מדינת ישראל, וכמובן למען הכנסת.

גלעד ארדן: חשוב לי לומר בקצרה כמה מילים על התחום שאני אחראי לו, שאני חושב שחוץ ממשרד הבריאות, כמובן, הוא אולי התחום המשמעותי ביותר להתמודדות עם מגפת הקורונה, וזה כמובן התפקוד של משטרת ישראל והאכיפה, שבימים אלה אין אפשרות להפריז בחשיבות שלה – היא באמת אכיפה מצילת חיים.

גלעד ארדן: אני מאוד מאוד הצטערתי לשמוע חלק מהדברים שנאמרו כאן, כי אני חושב שחוץ מהצוותים הרפואיים, מי שנמצא היום בחזית יותר מכל אחד אחר הם השוטרות והשוטרים.

גלעד ארדן: אף אחד מהם לא עשה חישובים אם יש להם ציוד מגן מספיק או אין להם או אם ההנחיות שניתנו להם נכונות או לא נכונות, והם יצאו לרחובות כדי לאכוף את ההנחיות מצילות החיים של משרד הבריאות, ועשו את זה באמת במסירות נפש ובצורה מעוררת כבוד והערכה.

גלעד ארדן: יכולות להיות גם טעויות, אני לא אומר שלא; כשעשרות אלפי שוטרים ושוטרות נמצאים ברחוב ונדרשים לאכוף תקנות מאוד מורכבות, שמתקבלות באישון לילה וכבר בבוקר או למוחרת צריך לתרגם אותן לאכיפה על תשעה מיליון אזרחים, יכולות להיות גם תקלות וטעויות.

גלעד ארדן: אבל ההסתכלות שלנו כאנשי ציבור צריכה להיות על מתן גיבוי בעת הזו לרשויות המדינה ולאוכפי החוק – ודאי לצוותים הרפואיים, אבל אני מתמקד כרגע באותם גופי חירום והצלה: המשטרה, לוחמי האש, שמבצעים חיטוי בשטחים הציבוריים ובעוד מקומות בהתאם לצורך, וכמובן אנשי שירות בתי הסוהר, שמתמודדים עם אחד האתגרים הכי מורכבים והכי מסוכנים בעת הזו – מניעת התפשטות הנגיף בתוך בתי הכלא שלנו.

גלעד ארדן: אנחנו רואים איזה איום זה יוצר במקומות אחרים בעולם כשאתה לא עושה את הפעולות הנדרשות.

אוסאמה סעדי: יש נדבקים, אדוני השר, בבתי הסוהר?

גלעד ארדן: למיטב ידיעתי אין אסירים שנדבקו.

גלעד ארדן: טוב ששאלת, כיוון שיש הרבה פעמים הפצה של שמועות שקריות שמכניסות ללחץ.

גלעד ארדן: אני מבין את הלחץ הזה – משפחות של אסירים –והלחץ הזה הוא מיותר.

גלעד ארדן: אני יזמתי צעדים חסרי תקדים בלית ברירה כבר בתחילת המשבר כדי להפריד את האסירים מהעולם החיצון, ובמידה מסוימת גם את הסוהרים.

גלעד ארדן: בתיאום עם לשכת עורכי הדין מנענו כניסת מבקרים, כולל עורכי הדין.

גלעד ארדן: אפשרנו שיחות וידיאו בהליכים משפטיים כדי שהאסירים יקבלו את זכויותיהם – המגפה הזו לא מבטלת את זכויותיו של האסיר, כמובן.

גלעד ארדן: אני חושב שהצלחנו עד כה למנוע את הכניסה של הנגיף לבתי הכלא.

אוסאמה סעדי: גם המשפחות – גם את ביקורי המשפחות אסרתם – – –

גלעד ארדן: היית יכול לומר את הדגשים שלך בזמן שלך.

גלעד ארדן: אכן, מנענו ביקורי משפחות, והביקורים שהם הכרחיים מתקיימים מאחורי מחיצה.

גלעד ארדן: זה לגבי שירות בתי הסוהר.

גלעד ארדן: לגבי משטרת ישראל, גם פה ננקטו צעדים חסרי תקדים כדי להגדיל את יכולות האכיפה.

גלעד ארדן: עוד בתחילת המשבר הקדמנו להביא את התקנות לשעת חירום לאישור הממשלה.

גלעד ארדן: כעת הן יגיעו גם לדיונים בכנסת.

גלעד ארדן: הענקנו סמכויות לקנסות מינהליים כדי שהאכיפה תהיה יותר אפקטיבית.

גלעד ארדן: לא נכון בימים כאלה לפתוח תיק פלילי או חקירה פלילית ולהשאיר כתם על עתידם של אנשים, אלא עדיף לנקוט צעדים מרתיעים אבל אפקטיביים ומיידיים, כדי לגרום לאנשים לציית להנחיות, שאינן פשוטות.

גלעד ארדן: הסמכנו גם את הפקחים העירוניים במה שאפשר להסמיך – למשל אכיפה אל מול בתי עסק שאמורים להיות סגורים.

גלעד ארדן: בימים האחרונים הוספנו את המפקחים הממשלתיים – החזרנו אותם מהחופשות ללא תשלום – מפקחי רשות מקרקעי ישראל ומפקחים אחרים שיכולים לסייע, שהוכפפו למשטרה.

גלעד ארדן: יש לנו כמובן אתגרים נוספים בימים כאלה, שהם אתגרים שקיימים בכל ימות השנה אך ביתר שאת בימי ההסגר שנכפה על אזרחי ישראל – למשל נושא האלימות בתוך המשפחה.

גלעד ארדן: כשאזרחי ישראל נמצאים סגורים בבתיהם ובלחץ נפשי גדול מאוד, מצבים שגם כך הם היו יכולים להיות לא טובים בתוך התא המשפחתי מקבלים איזושהי דחיפה ופוטנציאל להגברת הלחץ עד כדי אלימות.

גלעד ארדן: לכן, למשל, על בסיס פנייה שקיבלתי מחברת הכנסת קרן ברק, וגם בשל העלייה בנתונים שראינו, הנחיתי את משטרת ישראל לבצע ביקורי בית יזומים בכל הבתים שבהן מתגוררות היום נשים שאנחנו יודעים שנמצאות ברמת סיכון גבוהה יותר לפי הנתונים שמתקבלים מהמשטרה או ממשרד הרווחה.

גלעד ארדן: נאלצנו גם לבקש מצה"ל, שוב, כדי להגביר את הנוכחות ואת ההרתעה בשטחים הציבוריים במדינת ישראל – חשוב לי לחדד שחיילי צה"ל שהתחלתם לראות מאז אתמול ברחובות לא קיבלו סמכויות של שוטר: הם לא מבצעים אכיפה, הם לא בממשק עם האזרחים.

גלעד ארדן: התפקיד שלהם הוא בעיקר של נוכחות והרתעה ומתן אבטחה לכוחות השיטור, מה שמאפשר לנו לשחרר יותר צוותי שיטור לפעולות אכיפה ובעצם להגדיל כך את הסיכוי שהציות להנחיות יהיה נרחב יותר.

גלעד ארדן: ונקודה אחרונה, ובזאת אני מסיים, הציבור החרדי, שיש הרבה מאוד פוקוס עליו – אני חושב שמזה כולנו צריכים ללמוד לקח בהמשך: נכון, יש מגזרים עם מאפיינים ייחודיים.

גלעד ארדן: אני לא חושב שהתקופה הזו היא תקופה שבה אנחנו צריכים לצאת בהאשמות.

גלעד ארדן: לכל מגזר במדינה יש את המאפיינים הייחודיים שלו, ואנחנו צריכים לכבד אותם ולנסות להתאים את הפעילות הממשלתית.

גלעד ארדן: כשאנחנו מדברים על ציבור דתי, בעיקר חרדי, המאפיינים הקהילתיים חזקים יותר, בין אם זה בבתי הכנסת או בסעודות החג, וכמובן גם הצפיפות רבה הרבה יותר.

גלעד ארדן: כשאנשים מתגוררים בדירות קטנות עם משפחות, ברוך השם, מרובות ילדים, ודאי שהיכולת שלהם לציית לתקנות היא קשה.

גלעד ארדן: גם כך התקנות קשות, אבל להם זה קשה ביתר שאת, ובעיקר כשיש מיעוט שטחים ציבוריים ליד מבני המגורים.

גלעד ארדן: עדיין התחלואה הגבוהה בחלק מהיישובים הדתיים, בטח היישובים החרדיים, חייבה אותנו לאכיפה מוגברת ביממות האחרונות.

גלעד ארדן: זה מה שקורה.

גלעד ארדן: אלה המבצעים המשטרתיים שאתם רואים.

גלעד ארדן: האכיפה היום היא חסרת תקדים, בהיקף חסר תקדים, ואם תהיה החלטה על סגר, אנחנו יודעים לבצע אותה בזמן מיידי.

גלעד ארדן: צריך להבין, כשמדברים, מה זה סגר: כל אזרחי מדינת ישראל נמצאים היום בסוג של סגר.

גלעד ארדן: הפער הוא האם למנוע מאנשים לצאת גם מהבתים להצטיידות של מזון ותרופות, ואם אנחנו מחליטים החלטה כזאת, צריך שצה"ל יהיה ערוך בהיקף נרחב להכניס פנימה אל תוך הבתים צרכים של מזון, צרכים של תרופות, וכמובן גם להכין רשימות של אלפי אנשים בעלי מקצועות חיוניים: עובדי רווחה, עובדי עירייה, עובדי תברואה, עובדי חברת חשמל וכו' שיוכלו לצאת מהבתים כשאתה מדבר על סגר של עיר של 200,000 איש.

גלעד ארדן: ולכן אני חושב שהצעד הדחוף ביותר, אדוני היושב-ראש, זה לא בהכרח הסגר, שכדי לקיים אותו צריך הנחיות נרחבות מאוד על עיר בגודל כזה.

גלעד ארדן: אנחנו היום באכיפה הדוקה, והציבור שם משתף פעולה באופן מלא.

גלעד ארדן: בדקות אלה ממש מתקיימת הלוויה של רבנית, אשתו של אחד מהרבנים הבכירים ביותר של הפלג הירושלמי, שנחשב כקיצוני ביותר, ואני שמח לומר שההלוויה הזאת מתקיימת כעת בבית העלמין בסגולה בדיוק לפי ההנחיות – עד 20 משתתפים.

גלעד ארדן: יאמרו כאן חבריי חברי הכנסת החרדיים שבימים של שגרה זו הלוויה שהיו משתתפים בה עשרות אלפים אם לא מעבר לכך – אשתו של הרב פרידמן ז"ל.

גלעד ארדן: לכן המיקוד כרגע, בעיניי – ובזה אני חושב שצריך לשתף פעולה – זה לגבות את משרד הבריאות; להוציא, אם צריך גם בכפייה, את החולים מתוך בתי המגורים שלהם, בין אם זה בבני ברק או בכל יישוב אחר.

גלעד ארדן: ההחלטה לא צריכה להיות של החולה או של חייב הבידוד, אם הוא נשאר בביתו.

גלעד ארדן: לפעמים זה נוח יותר, ואני מבין את זה, אבל כאשר אין תנאי בידוד, או אין יכולת שהחולה לא ימשיך להדביק את משפחתו ואז הלאה – המדינה חייבת להחליט עבורו, אחרי שמישהו בודק את תנאי הבידוד בביתו, אם הוא יכול לעשות את הבידוד או את תקופת ההחלמה בבית או שצריך להוציא צו ולכפות עליו יציאה מביתו להחלמה במקום אחר או לבידוד במקום אחר.

גלעד ארדן: בעיניי זה הדבר הדחוף ביותר כרגע במאבק שלנו למניעת התפשטות הנגיף; זה, וכמובן הציות להנחיות: לעשות את הסדר לבד, לא להזמין אחרים.

גלעד ארדן: מי שיכול, שיעשה בזום עם בני המשפחה, עם ההורים.

גלעד ארדן: אני יודע שהרבנות לא התירה, אבל אני אומר למי שכן רוצה להתיר – ודאי על עצמי.

גלעד ארדן: אנחנו מתכוונים לקיים מבצעים מאוד נרחבים בבוקר ליל הסדר כדי לוודא שההנחיה הזאת נשמרת, כי מה שאנחנו רואים היום הוא המחיר של סעודות פורים, שבועיים וחצי אחורה.

גלעד ארדן: ושנהיה רק בריאים, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: חבריי, תם פרק נאומים בני דקה והתייחסות השר.

בנימין (בני) גנץ: נעבור לדברי פרידה – ותודה – מהיועץ המשפטי לכנסת עו"ד איל ינון.

בנימין (בני) גנץ: אין ספק, איל, שהיה ראוי שתהיה פה מליאה מלאה ולא ב-remote control, אבל בהתחשב במצב, מאחר שסברתי שלא יהיה נכון לא לקיים כזה דבר, ביקשנו לקיים מופע צנוע, ברוח הימים, שאינו מעיד על דבר וחצי דבר.

בנימין (בני) גנץ: ברשותכם, אפתח בדברים שלי, ולאחר מכן, על פי סדר הדוברים שסוכם, יעלו החברים ויתייחסו ככל שיבקשו להתייחס.

בנימין (בני) גנץ: חבריי חברי הכנסת, מחר נתעורר לבוקר חדש, נלבש את החליפה, נגיע למשכן, ואיל ינון לא יהיה פה אחרי 13 שנה כמעט כמזכיר הכנסת וכיועץ המשפטי לכנסת.

בנימין (בני) גנץ: איל היקר, החברים הוותיקים כבר "יספידו" אותך, במירכאות כפולות ומכופלות, ואני כמובן מאחל לך אריכות ימים.

בנימין (בני) גנץ: אבל אני מבקש לומר לך קודם כול תודה.

בנימין (בני) גנץ: מעבר למקצועיות שלך, שאותה משבחים כל מי שדיברתי איתם ושגם אני זכיתי להכיר מעט בעצמי, עשית בשנים האחרונות את הדבר הקשה ביותר לעובד ציבור לעשותו: להשמיע את דעתך ואת עמדתך גם כשהיא לא נוחה לממונים עליך, גם כשהיא גוררת ביקורת קטלנית.

בנימין (בני) גנץ: עשית זאת בכתב, בקול, בחדרים סגורים ובחדרי הוועדות המשודרות, תמיד בצורה בוטחת ומיומנת, כשתוקפים אותך מימין וכשתוקפים אותך משמאל.

בנימין (בני) גנץ: תמיד ידעת לומר את שלך, גם מול בעלי שררה, וגם כשזה לא פופולרי.

בנימין (בני) גנץ: עמוס עוז, שעימו היו לי מפגשים רבים טרם מותו, אמר פעם, ואני מצטט: "מי שמנסה להגשים את חלומותיו, כדאי שידע שמחיר ההגשמה הוא פשרה".

בנימין (בני) גנץ: ואכן, כך מילאת את תפקידך.

בנימין (בני) גנץ: ניסית לנווט את חברי הכנסת למלא את משימתם, להעביר את חוקיהם ולהשמיע את קולם בדרך החוק, גם אם הדבר כרוך בפשרה כואבת.

בנימין (בני) גנץ: ואכן, הצלחת.

בנימין (בני) גנץ: מול כנסת שהלכה והתפלגה ידעת לתת תמיד מענה הוגן ומאחד; מול יוזמות בעייתיות ידעת לתת פתרונות, להגיד מה כן אפשר, אבל לעשות זאת במסגרת החוק.

בנימין (בני) גנץ: וכשהיה צריך להניף את הדגל ולומר: עד כאן, לשם לא הולכים – עשית זאת בלי פשרות.

בנימין (בני) גנץ: מול לחצים מימין ומשמאל הסתכלת תמיד ישר.

בנימין (בני) גנץ: בשנה וחצי האחרונות ניהלת את המצב המשפטי של הכנסת בסיטואציה של "מצב המתן", אתגר שלא היה לאף יועץ לפניך.

בנימין (בני) גנץ: גם כאן שבו ועלו יוזמות שונות, ואתה, איל, יחד עם צוותך, ידעת תמיד להיות המבוגר האחראי.

בנימין (בני) גנץ: בימים אלה, כשאנו עמלים על הקמת הממשלה, אני מסתכל על כל היוזמות האנטי-דמוקרטיות שבלמת, על השיסוי והקיטוב ועל ההכפשות שספגת גם באופן אישי, ומבקש גם במידה מסוימת להתנצל בשם כל חברי הבית, שלעיתים חצו את הגבול.

בנימין (בני) גנץ: ישראל צריכה ממשלה – וקואליציה מתפקדת – שרואה בכנסת מקום שבו מסייעים לה, אבל גם מקום כזה שבו מפקחים עליה, מבקרים אותה ולעיתים אפילו יעכבו בו את יוזמותיה.

בנימין (בני) גנץ: אני וחבריי מתכוונים לעמוד על כך שזה יהיה המצב גם בהמשך.

בנימין (בני) גנץ: איל, בשנים האחרונות בנית מערך ייעוץ מקצועי, אנושי ובעל עמוד שדרה חזק ויציב.

בנימין (בני) גנץ: רק בשבוע שעבר ראיתי כיצד אתה נעמד ובלב כבד עושה את עבודתך למען הדמוקרטיה, בשעה שבה נקראת לדגל, ללא פחד וללא משוא פנים.

בנימין (בני) גנץ: שמרת על בית המחוקקים, על הדמוקרטיה שלנו.

בנימין (בני) גנץ: על כך אני מבקש להודות לך ולאחל לך המשך קריירה מוצלחת.

בנימין (בני) גנץ: כמי שכבר פרש כמה פעמים וחזר, יש לי הרגשה שאולי עוד ניפגש ונעבוד שוב ביחד בצורה כזאת או אחרת.

בנימין (בני) גנץ: זה המקום לאחל לממלאת המקום של היועץ המשפטי לכנסת, עו"ד שגית אפיק, ולכל החברים – שכולם היו ראויים, ועם כולם דיברתי, עם כולם התייעצתי – לקרוא להם לשיתוף פעולה, ולאחל הצלחה ללשכה המשפטית, שמורכבת מאנשים מדהימים, ככל שיכולתי לראות בשנה שאני נמצא פה, ושתמשיך לתפקד ולהיות החלק המרכזי והלב הפועם והמשפטי, ששם אותנו ושומר אותנו בדרכי החוק, ולומר לכם: המשיכו לפעול במסירות ובמקצועיות.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך, איל, והרבה מאוד הצלחה.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לקרוא לחברי הכנסת שנרשמו לדבר, על פי הסדר שנקבע פה.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אם אפשר להתכנס לשלוש דקות, תודה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: איל הנכבד, ביקשתי לעלות ובשם הרשימה המשותפת קודם כול להודות לך על שנים של עשייה במשכן, אבל גם לאחל לך הרבה הצלחה בהמשך דרכך.

יוסף ג'בארין: בנימה אולי אופטימית אני מזכיר את הפתגם הערבי שמדבר על כך שהימים הטובים עוד לפנינו, אז מי ייתן והימים הטובים יהיו עוד לפניך.

יוסף ג'בארין: בנימה יותר אישית – אני שמחתי לעבוד עם איל במשך ארבע שנים בוועדת האתיקה של הכנסת, והאמת היא שכמי שהגיע מהאקדמיה, היה לי קצת לא קל להתברג לעבודת הכנסת המהירה, שהרבה פעמים היא שטחית, וקצרה בכל דבר, ויכול להיות שבוועדת האתיקה אפשר קצת למצוא שינוי: דיונים יותר ענייניים, דיונים מעמיקים והקשבה שלא תמיד קיימת בבניין הזה.

יוסף ג'בארין: אז אני באמת רוצה להודות לך על תקופת העבודה הזו ביחד.

יוסף ג'בארין: כמובן – ואני אומר את זה – היו לנו הרבה מחלוקות, אבל כל כך היה מרשים איך ניהלנו את חילוקי הדעות הללו באופן מאוד קונסטרוקטיבי, מכבד ובגובה העיניים.

יוסף ג'בארין: הלוואי שכל הדיונים במשכן הזה היו דומים לדיונים שחוויתי בוועדת האתיקה במשך השנים הללו.

יוסף ג'בארין: אגב, הרבה פעמים אני הייתי בדעת מיעוט בוועדת האתיקה – ועדיין יכול להיות שיש חילוקי דעות בינינו בעניין הזה:

יוסף ג'בארין: אני סברתי שצריך לתת לחברי הכנסת יותר חופש ביטוי ככל שזה נוגע לרעיונות אוניברסליים, דמוקרטיים, אך סברתי גם שצריך לצמצם את חופש הביטוי של חברי הכנסת ככל שזה נוגע להסתה וגזענות, גם מעל הדוכן הזה.

יוסף ג'בארין: בייעוץ המשפטי סברו שצריך לתת, אולי, יותר מרחב.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד שנושאים של הכנסת הגיעו גם לבג"ץ – נושא של ביקורי אסירים פוליטיים, וגם הגבלות על השתתפות של חברי הכנסת בכנסים בחו"ל.

יוסף ג'בארין: צר לי שאתה נפרד מאיתנו לפני שאנחנו מצליחים לסיים את ההליכים הללו.

יוסף ג'בארין: באופן יחסי, העמדה שלכם בייעוץ המשפטי הייתה עמדה תומכת.

יוסף ג'בארין: ושוב בנימה אישית, אני רוצה להודות לך ולעו"ד ארבל על ביקור התנחומים אצלנו באום אל-פחם.

יוסף ג'בארין: זה לא היה מובן מאליו.

יוסף ג'בארין: זה רק הדגיש שהקשרים הפרסונליים, האישיים, הם הרבה הרבה יותר חשובים מכל המחלוקות הפוליטיות.

יוסף ג'בארין: אז איל, שוב תודה, שיהיה לך בהצלחה, ואני מקווה שתהיה גם הצלחה לממלאת המקום שגית אפיק בהמשך עבודתה, ואני אשמח לשמור על קשר, גם אישית וגם מקצועית.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לאדוני.

בנימין (בני) גנץ: אני רק מקווה שאין במדינת ישראל אסירים פוליטיים.

בנימין (בני) גנץ: אולי יש אסירים ביטחוניים.

בנימין (בני) גנץ: אני מקווה שאין אסירים פוליטיים.

בנימין (בני) גנץ: אני מזמין את נציג סיעת כחול לבן, חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יוסף ג'בארין: התחלת לדבר כמו בממשלה.

בנימין (בני) גנץ: שלוש דקות לאבי.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה יום– בעצם, אירוע, אני חושב – מטלטל גם בכנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איל ינון ליווה את כנסת ישראל כיועץ משפטי, ולפני זה כמזכיר כנסת, בעשר השנים האחרונות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בחוויה שלי, איל, בשנה האחרונה השרית הרבה מאוד ביטחון, יציבות ומקצועיות, וכמובן, יחס אישי ויחס של כבוד לחברי הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהאי הזה של היציבות ימשיך בזכות המצוינות של הלשכה המשפטית ושל מי שיחליף אותך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חלק מהיתרונות של איש ציבור ראוי זה שהוא גם מכין את הרקע לעזיבה שלו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: באמת יש לנו לשכה משפטית לעילא ולעילא בכנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היו החלטות שהסכמתי איתן שאתה קיבלת בשנה האחרונה והיו החלטות שחלקתי עליהן, אבל אני ידעתי לכל אורך הדרך שכל החלטה ניתנת בהרבה מאוד שיקול דעת, הרבה מאוד אחריות, מתוך ראייה משפטית רחבה מאוד, מתוך הרבה מאוד ניסיון חיים והרבה מאוד ניסיון משפטי, ותוך ראיית בית המחוקקים כדבר המרכזי שצריך לשרת אותו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני קיבלתי כל החלטה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: קצת הצטערתי, אפילו הצטערתי מאוד, כשבאו ואמרו שיש שיקולים לא ענייניים בחלק מההחלטות שלך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יכול להגיד מידיעה אישית, מראייה אישית ומחוויה אישית: כל החלטה הייתה מתוך שיקול דעת מקצועי נטו ומתוך הרבה מאוד חוכמת חיים וחוכמה משפטית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שמה שמאפיין אותך מאפיין אנשי ציבור שהם אנשי ציבור מובילים, אנשי ציבור שמדינת ישראל מתברכת בהם וצריכה להתברך בהם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שאתה מסמל במידה רבה איך צריך להיראות ואיך צריך לתפקד איש ציבור.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מאחל לך באמת מכל הלב שתיהנה קצת מהחופש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מגיע לך, אתה עבדת קשה עד אתמול בלילה ובטח גם היום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה עובד קשה לכל אורך הדרך, אז מגיע לך באמת קצת לנוח עם המשפחה – – –

בנימין (בני) גנץ: כן, כן, אבי.

בנימין (בני) גנץ: אני רוצה להדגיש שהמינוי שלו הוא בתוקף עד חצות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני יודע, אז אמרתי, אז אמרתי, אמרתי שגם היום הוא יעבוד – – –

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מתכוונים למצות את הדקות האחרונות שאפשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז קצת תיהנה ותהיה עם המשפחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני בטוח שיש לך עוד עתיד גדול – אני מקווה מאוד שבמישור הציבורי, כי מדינת ישראל זקוקה לאנשים כמוך, תודה.

בנימין (בני) גנץ: תודה, חבר הכנסת ניסנקורן.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, ברצוני לברך אותך על המינוי הקבוע, שאנחנו מקווים שהוא יהיה זמני מאוד וזה ייגמר מהר.

יואב בן צור: לא שאתה לא ממלא את תפקידך נאמנה, אבל אנחנו רוצים להגיע לאיזשהו סוג של יציבות בזמנים האלה.

יואב בן צור: רבותיי, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, חשבתי לעצמי – אחרי היכרות של כ-20 שנה עם איל, עוד מימי היותו בפרקליטות – כיצד להתחיל עם מילות הפרידה מהיועץ המשפטי של הכנסת עו"ד איל ינון: האם מהמקצועיות הרבה או מהחריצות או בכלל, ממזגו הנוח והנעים והיכולת שלו להביע את דעתו בצורה ראויה ומכובדת ובעיקר מכבדת?

יואב בן צור: אבל בחרתי לפתוח במילותיו של איל, שלדעתי משקפות יותר מכול את מזגו המקצועי ויותר מכול מגדירות את תפקידו של יועץ משפטי, וגם של כל מי שמחזיק במשרה שיפוטית.

יואב בן צור: כך אמר איל באחד מהראיונות שנעשו עימו, ואני מצטט: "כדי שאוכל לשמור על אפקטיביות בנושאים שעומדים לפתחי, אני צריך לשמור על הפרדה בין שיחות סלוניות של קיטורים לבין חוות דעת משפטיות.

יואב בן צור: האקלים הזה, אם הוא קיים, הוא בדיון הציבורי, וצריך להיות דאגתם של נבחרי הציבור.

יואב בן צור: זה לא עניינו של היועץ המשפטי לכנסת.

יואב בן צור: אפשר להניח שיש לי עמדות מגובשות בנושא, אבל אני עושה הפרדה מוחלטת בין היותי אזרח לבין התפקיד.

יואב בן צור: זה אחד האתגרים שעומדים בפני יועצים משפטיים.

יואב בן צור: אקלים, רוח, מגמות, לא נתונים לפתחי".

יואב בן צור: האמירה הזאת מגדירה בעיניי את תפקידו של יועץ משפטי, אבל גם מגדירה יותר מכול את איל: את יכולותיו המקצועיות, את תבונתו המשפטית ואת היכולת והצורך של יועץ משפטי לייצר הפרדה מוחלטת בין שיחות סלוניות ועמדות אישיות לבין תפקיד היועץ המשפטי.

יואב בן צור: זו לא משימה קלה, זו אפילו משימה קשה מאוד, אבל יועץ משפטי שמצליח בכך זוכה לאהדה שאיל זוכה לה מכל חלקי הבית, גם אם חלקם חולקים על עמדותיו ודעותיו המשפטיות והאישיות.

יואב בן צור: איל, אולי לא כולנו נסכים עם כל מה שנאמר ונעשה על ידיך בתפקידך כיועץ המשפטי של הכנסת.

יואב בן צור: הבית הזה חלוק בדעותיו; החברה הישראלית גם היא בנויה מפסיפס רחב של דעות והשקפות עולם.

יואב בן צור: מי כמוך יודע שגם מספר הדעות בקרב היועצים המשפטיים הוא לעיתים כמספר היועצים.

יואב בן צור: אבל אני מניח שכל יושבי הבית יסכימו על יכולותיך המקצועיות, על תבונתך הרבה, ומעל הכול – על מזגך הנוח.

יואב בן צור: חז"ל אומרים במסכת אבות: "דברי חכמים בנחת נשמעים".

יואב בן צור: הפירוש הפשוט הוא שחכם אומר את דבריו בנחת, אבל אני חושב שזה גם הפוך:

יואב בן צור: אם אתה רוצה לדעת אם נאמרו דברי חוכמה תבדוק אם הם נאמרו בנחת.

יואב בן צור: ואתה בהחלט הצלחת תמיד להעביר את דבריך, גם אלו שהיו פחות נוחים לאוזן השומע – בנחת.

יואב בן צור: תרשה לי לאחל לך, ברגעים אלו של פרידה מתפקידך הנוכחי כיועץ המשפטי של הכנסת, שתזכה לעשות טוב.

יואב בן צור: זה לא סוד שהדין והמשפט לא תמיד מתיישרים עם הטוב והצדק.

יואב בן צור: איך אמר לי פעם אחד מהמשפטנים: יש הבדל בין צדק משפטי לצדק אובייקטיבי, לא תמיד שניהם נפגשים.

יואב בן צור: ואני באמת רוצה לאחל לך שתזכה שהצדק המשפטי שעוד תעשה בעתידך יפגוש תמיד את הצדק האובייקטיבי, את הנכון ואת הראוי.

יואב בן צור: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: אני שמח להזמין את חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: זו גם ההזדמנות לברך אותך על התפקיד הזמני, אבל הינה אתה גם מוכיח שאפשר בזמן קצר ללמוד דברים.

אורי מקלב: הלכה מסובכת.

אורי מקלב: תמיד אנחנו אומרים: איך אדם בלי ניסיון – והינה, בלי ניסיון אתה עושה את זה מצוין, כזקן ורגיל.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

אורי מקלב: משנתו סדורה.

אורי מקלב: אז בהצלחה גדולה.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, היועץ המשפטי עו"ד איל ינון, אני לא יודע – לא הייתי בתחילת הדברים – אני מניח שצריך להתנצל בפניך קצת על האווירה שבה אנחנו היום, עכשיו, במסיבה או באירוע הפרידה.

אורי מקלב: לא דמיינו לעצמנו שהיא תהיה כזאת מנוכרת ורחוקה כל כך.

אורי מקלב: היה הרבה יותר מתאים לעשות את זה בצורה הולמת, אבל זו גם תרומתך לאווירה וגם תרומתנו לאווירה שבה אנחנו נמצאים, אבל זה לא פוגם בשום דבר בהרגשה הפנימית שאנחנו מרגישים עכשיו, עם סיום תפקידך היום בחצות.

אורי מקלב: לאחר עשר שנים של ההשקעה רבה ומסירות רבה, שבהן הוכחת את יכולתך המקצועית והאישית, אני מרשה לעצמי להגדיר את עצמי, ברשותך, כידיד.

אורי מקלב: אני נמצא כאן כנציג של הסיעה שלי, אבל אחרי הכול גם הוותק – נראה לי שחבר הכנסת עמיר פרץ יותר ותיק ממני וההיכרות יותר גדולה, אבל חוץ מממנו נראה לי שאני אחריו בהיכרות ארוכת השנים.

אורי מקלב: אתה גם – זו גם פרידה ממך כמזכיר הכנסת שהיית.

אורי מקלב: אנחנו זכינו להיות איתך כמזכיר הכנסת, ככה שהאולם הזה לא מנוכר לך לגמרי.

אורי מקלב: זה נכון גם בגלל שהיית מזכיר הכנסת מוערך מאוד.

אורי מקלב: בכל אופן, אז אני אמרתי שאני מגדיר את עצמי כידיד, זה מתוך כך שלא פעם – גם הרבה שנים, וגם בוועדות כמו ועדת חוקה, שנותנת ממשקים, ועוד, וגם בנשיאות הכנסת, שנתנה לנו הרבה עבודה – אבל בעיקר אני רוצה להתחיל לפני זה מהפן האישי: לא פעם הצטלבו דרכינו בשעות מאוחרות בכנסת, ביציאה מהכנסת; בשעות מאוחרות מאוד, כשהמסדרונות כבר היו חשוכים, עלינו מאותו מקום והצטלבו דרכינו, ואז תמיד התפתחו גם שיחות לא פורמליות, ככל שאפשר להגדיר אותן כך.

אורי מקלב: השיחות הלא-פורמליות האלה באמת הציפו את האישיות הפנימית שלך עם הרגישות.

אורי מקלב: תמיד שאלת, ותמיד דאגת, ותמיד חיווית את דעתך על התפקיד, על איך שהולך, ועל מה שיהיה אחר כך, בצורה כל כך חמה.

אורי מקלב: ההרגשה הייתה שאתה עושה את זה ללא שום אינטרס, ובצורה כל כך מחכימה וכל כך מאירה.

אורי מקלב: גם למדתי – למדתי איך אתה רואה, איך אתה מסתכל על העבודה הציבורית של חבר הכנסת, של כל שליח ציבור.

אורי מקלב: אולי פעם תכתוב מאמר על זה – היום, כשאתה נמצא בחוץ.

אורי מקלב: אני חושב שזה יחכים הרבה וזה יכול להיות נר לרבים.

אורי מקלב: אני למדתי הרבה, ואני מודה לך על כך.

אורי מקלב: מעבר לכך גם צריך להודות: לימדת אותנו.

אורי מקלב: לא פשוט.

אורי מקלב: אני קצת נדנדתי לך ושאלתי אותך הרבה שאלות, ומתוך זה הגיעה גם הסתכלות שלך על דברים.

אורי מקלב: ראיתי את הכושר, שאולי רבים ראו בחוות הדעת המקצועיות והמתוקשרות, וההשתקפות שלך, שגם באה לידי ביטוי בניתוח ברור מאוד של כל נושא.

אורי מקלב: היכולת לפשט אותו לצורה שכולם יכולים להבין אותה, וכושר הניסוח בכתב, ואחרי זה גם ההתבטאות, התורה שבעל פה, בצורה מאוד מעולה.

אורי מקלב: זה בא מאחר שיש לך מוח חד וחריף ויכולת תפיסה מעמיקה ורחבה, עד ירידה לפרטי פרטים.

אורי מקלב: זה דבר שאתה לוקח מאיתנו.

אורי מקלב: אבל אתה משאיר – אני רוצה להגיד עוד מילה אחת על העבודה שלך, חוץ מעליך אישית, אדוני היושב-ראש – את המחלקה המשפטית שאתה עמדת בראשה עשר שנים.

אורי מקלב: היא מחלקה מעולה, מאוד מאוד, אפשר להגיד עליה שהיא מקצועית ביותר, מסורה, אחראית – רואים את האחריות שיש ליועצים המשפטיים, שיושבים בדיוני ועדות ובחקיקה, ועומדים באומץ מול כל מישהו אחר – ואמינה כלפינו.

אורי מקלב: אני לא חושב – – –

פנינה תמנו: וגם ברמה האישית, לעשות אחר כך פגישות עם הח"כים.

אורי מקלב: העבודה היסודית, הפגישות; לבוא מוכנים ולעבוד קשה מאוד מאוד, ולעמוד לפני זה עם כל הגורמים המקצועיים, הממשלתיים והחיצוניים, זה משהו שאני, שבא ממערכות אחרות – זה באופן בלתי רגיל.

אורי מקלב: המערכת, המחלקה המשפטית – כמה שהיא יודעת – היא החומה בין הפוליטיקה לבין המקצועיות; בין הבית הזה, שהוא מלא פוליטיקה, לבין המחלקה הזאת, שכל כולה נטולה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אברהם רביץ, זיכרונו לברכה, היה אומר שפוליטיקה נמצאת בכל קיוסק.

אורי מקלב: בכל קיוסק יש פוליטיקה: מי מקבל את הסחורה, מי מסדר את המדפים, מי עומד בקופה ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: בכל מחלקה, בכל מקום יש.

אורי מקלב: אבל היכולת הזאת, כלפי חוץ, כלפינו, לדעת לתת את המחלקה שאתה עמדת בראשה – אז אולי אוהבים להגיד שאדם משאיר חלל.

אורי מקלב: במקרה הזה לא השארת חלל, אתה משאיר מחלקה משפטית שיש בה אנשים מיומנים מאוד, ואנחנו גם באופן אישי לכולם – לכולם באופן כללי, אבל באופן אישי גם לעו"ד שגית אפיק, שהיא ממלאת את מקומך.

אורי מקלב: אני חושב שמכירים אותה, מוקירים אותה מאוד ביכולות, במורשת הזו של המחלקה המשפטית המיוחדת הזאת, שיודעת לעמוד בראש, אם בראש ועדות או בראש בית כזה, בית המחוקקים, שיש בו מורכבות רבה מאוד.

אורי מקלב: לדעת לשמר אותה, לדעת להעביר אותה, לדעת לתת את החלק המקצועי בצורה כל כך ברורה, זה בטוח מביא אותך לידי סיפוק.

אורי מקלב: זה החלק שאנחנו גם רואים כחלק מהמחמאה.

אורי מקלב: אז כולם אומרים שהיכולת שלך – "דברי חכמים בנחת נשמעים" – שהיכולת שלך להעביר את הדברים ולהתנהל מול אנשים, אין ספק שזה דבר שילווה כל מה שאתה תעשה אחר כך.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לאחל לך הצלחה גדולה בדרכך, ותודה גדולה מאוד על מה שתרמת ועל מה שעשית בתקופה זאת, בהיותך היועץ המשפטי של הכנסת.

אורי מקלב: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: אני מזמין את חבר הכנסת עודד פורר, ועד שחבר הכנסת פורר יגיע אני רוצה להגיד תודה על הברכות שלכם.

בנימין (בני) גנץ: תדעו שאני מתחיל ליהנות מהתפקיד.

בנימין (בני) גנץ: מי יודע כמה זמן הוא יימשך.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, איך אומרים, תיזהר ממה שאתה מאחל לעצמך, זה עוד עלול להתגשם.

עודד פורר: תמיד צריך לזכור.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היועץ המשפטי לכנסת איל ינון, יש כאן חברי כנסת שחוו איתך את כל תקופת כהונתך, עוד מתקופת היותך מזכיר הכנסת.

עודד פורר: אני רק בכמעט חמש השנים האחרונות עבדתי מולך כיועץ משפטי.

עודד פורר: כמי שראה יועצים משפטיים בכל מיני פוזיציות אני חייב לומר לך, ראשית, תודה.

עודד פורר: תמיד היית שם.

עודד פורר: זה נאמר, אבל יש את הצורך גם לחזור על זה.

עודד פורר: זה תמיד טוב.

עודד פורר: תיהנה ממה שאתה שומע עכשיו, כי אחר כך לא תשמע את זה עוד הרבה.

עודד פורר: תמיד היה טוב להיכנס אצלך לחדר, לסגור את הדלת ולדעת שמה מתייעצים איתך נשאר בהתייעצות איתך.

עודד פורר: אני חושב שזאת גדולה של עורך דין בוודאי, אבל קל וחומר של יועץ משפטי בבניין כזה, כל כך מורכב, כשאתה צריך לתת שירות לכל כך הרבה זרמים ולכל כך הרבה סיעות ולכל כך הרבה דעות ולכל כך הרבה כיוונים, כשכל אחד מושך לכיוון שלו.

עודד פורר: אני חושב שאולי זה החשוב ביותר: תמיד הסתכלת וידעת שמאחוריך תלוי סמל המדינה ונמצא דגל המדינה וידעת שבסוף הנאמנות שלך נתונה להם, גם בייעוץ שנתת לחברי הכנסת וגם בוויכוחים המרים שניהלנו.

עודד פורר: אז אני רוצה פשוט א.

עודד פורר: להודות לך על התקופה שעשית כאן; ב.

עודד פורר: לאחל לך בהצלחה על מה שעוד תעשה.

עודד פורר: אני בטוח שעוד יש לך הרבה לתרום; ג.

עודד פורר: אני חייב, כי אי-אפשר להגיד בלי משפט: אני כן מרגיש צער, ואני בטוח שגם לך יש איזושהי מועקה בלב, על התקופה האחרונה, שבה ראיתי אותך מתייסר בניסיונך לשמור על כבוד הבית הזה, ובכלל על המערכת הדמוקרטית שלנו, שנמצאת באמת במשבר חריף מאוד מאוד.

עודד פורר: גם בתוך התקופה המורכבת הזאת ידעת להישאר יועץ משפטי שמייעץ, שמוצא את הפתרונות ושמחפש את דרך להגיע באמת לפתרונות האלה.

עודד פורר: הלוואי שנפגוש עוד הרבה יועצים משפטיים כמוך – לא רק פה, במקומות נוספים.

עודד פורר: תודה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, איל היקר – אדוני היושב-ראש, אתה יכול להודיע שאתה מעוניין להישאר בתפקיד, היום 1 באפריל.

איילת שקד: פתאום חשבתי על זה.

איילת שקד: איל, אני בטוחה שאם לא היינו תחת תקנות קורונה אז המליאה בוודאי הייתה מלאה.

איילת שקד: עם כולנו עבדת – עם חלקנו יותר זמן, עם חלקנו פחות זמן – בצורה די אינטנסיבית.

איילת שקד: אני זוכרת שדריסת הרגל הראשונה שלי בכנסת הייתה, לדעתי, אצלך במשרד, בשיחה שהסברת לי מה תפקידה של הלשכה המשפטית ומה תפקידה של הכנסת.

איילת שקד: אני בסך הכול מהנדסת מחשבים במקצועי, ואני באמת זוכרת את השיחה הזאת עד היום.

איילת שקד: וכל אחד מחברי הכנסת החדשים שמגיע לכאן באמת זוכה ליחס אישי ולמאור פנים.

איילת שקד: אתה תמיד עונה על שאלות, לא משנה באיזו שעה, ותמיד בצורה מאוד מאוד מקצועית ומאוד מאוד דיסקרטית.

איילת שקד: אתה, מה שנקרא, civil servant מהספר.

איילת שקד: אני באמת רוצה להודות לך על שנים רבות ויקרות שבהן אנחנו עובדים ביחד, גם בתור חברת כנסת וגם בתור שרת משפטים.

איילת שקד: כשרת משפטים היה לי עימות אחד גדול עם הייעוץ המשפטי לממשלה, סביב חוק ההסדרה.

איילת שקד: הכנסת חוקקה את חוק ההסדרה, וזו הייתה פעם ראשונה ויחידה ממש שבה היועץ המשפטי לממשלה לא הסכים להגן על עמדת המדינה, על עמדת הממשלה והכנסת.

איילת שקד: ואיל ינון כתב חוות דעת מאוד מקצועית ורצינית והגן על החוק.

איילת שקד: ובאמת, התפיסה של איל היא שיועץ משפטי צריך להגן על עמדת הדרג הנבחר בצורה מקצועית, בהתאם לחוק.

איילת שקד: אני חושבת שהיו לנו סיטואציות לא פשוטות, גם חוק דירה שלישית, שאחר כך נפסל בבג"ץ – שידעת להגן עליו בצורה מקצועית ונכונה.

איילת שקד: אני חושבת שאתה דוגמה ליועץ משפטי מקצועי.

איילת שקד: אף אחד לא יודע למי אתה מצביע, אף אחד לא יודע מה הדעות הפוליטיות שלך – וכך צריך להיות.

איילת שקד: אתה גם היית בין המועמדים לבית המשפט העליון בבחירות האחרונות, ואני בטוחה שעוד נכונו לך עלילות.

איילת שקד: אז תודה רבה על השנים היקרות ששירת את הכנסת.

איילת שקד: דרך אגב, בתקופה של איל הלשכה המשפטית התנפחה.

איילת שקד: עכשיו, לא רק הלשכה המשפטית בכנסת; לצערי, כל מערך הייעוץ המשפטי הציבורי התנפח בשנים האחרונות, ב-20 השנים האחרונות, כי היום הכול משפטי וכל דבר שואלים את היועצים המשפטיים, וגם בכנסת היה תהליך של משפטיזציה.

איילת שקד: אבל באמת בכנסת הייעוץ המשפטי הוא מהמקצועיים שיש במדינת ישראל.

איילת שקד: אז תודה רבה, איל, והמון הצלחה.

בנימין (בני) גנץ: תודה, גברתי.

בנימין (בני) גנץ: אני שמח להזמין את חבר הכנסת עמיר פרץ, שבעודו עולה אני מניח שהוותק שלו נותן לו את הזווית הרחבה והארוכה ביותר לומר דברים על היועץ המשפטי לכנסת.

בנימין (בני) גנץ: בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: מה שטוב בכנסת הוא שלמרות הוותק, אדוני היושב-ראש, אתה לא מקבל יותר זמן.

בנימין (בני) גנץ: יכול להיות שאני אחרוג בזה, באחוזים בודדים.

עמיר פרץ: אוקיי.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, איל, אני באמת מביט אליך ויודע הרבה יותר מאחרים איזו תרומה גדולה הייתה לך לבית הזה.

עמיר פרץ: קודם כול, כמזכיר הכנסת, שבא באמת בתקופה ההיא, אתה הצלחת להפוך לכתובת לכל חברי הכנסת, חדשים וותיקים, שרצו להתייעץ איתך ולחסוך לעצמם, מה שנקרא, את ייסורי הכניסה.

עמיר פרץ: ועשית זאת בהרבה מאוד סבלנות כלפי כל אחד, וזה דבר שקשה מאוד לשכוח.

עמיר פרץ: כמובן שעשר השנים שבהן אתה מכהן כיועץ משפטי לכנסת היו אולי השנים החשובות ביותר גם לבית הזה וגם לך.

עמיר פרץ: אתה שמרת על הבית הזה כמי ששם את האצבע על הדליפות שקיימות מעת לעת בסכר.

עמיר פרץ: שמרת עליו, למרות שלא פעם חבטו בו, ואמות הסיפים של התשתית המשפטית כאן עברו לא אחת זעזועים, אבל אתה הצלחת בהחלט לעמוד במשימה ולמנוע את הקריסה.

עמיר פרץ: בקהילה המשפטית – שאני לא שייך אליה, אבל מאוד אוהב להקשיב לה – נהוג להדגיש כי המצפן של כל עורך דין הוא לשמור על המושג Officer of the Court, שמשמעותו היא מחויבות בראש ובראשונה לשלטון החוק ולהכרעות הדין בבית המשפט ומחויבות אתית לשמור על הכבוד למקצוע.

עמיר פרץ: בפרלמנט הישראלי, בכנסת, בכנסת ישראל, הדבר הופך מסובך עוד יותר, אך גם הרבה יותר משמעותי.

עמיר פרץ: ואתה, איל ינון, יצרת את המושג Officer of the Parliament, ולהרבה מאוד אנשים שיצטרכו להחליף אותך יש מה ללמוד, איך אפשר לשמור על איזונים נכונים במקום שבו הכול פוליטי.

עמיר פרץ: אתה היית מחויב לבית הנבחרים, לשמירה על החוק, לתקינות ההליך ולכבוד בית המחוקקים – כבוד בית המחוקקים, שהגנת עליו בעיני הציבור, בעיני חברי הכנסת עצמם, ולעיתים תוך התנגשות מול חברי כנסת, שלא בטוח שהבינו את המשמעות של אי-כיבוד ההליכים ופגיעה בתשתית חוקתית.

עמיר פרץ: איל, אתה אדם נעים הליכות, ששומע ומקשיב ומנסה למצוא את שביל הזהב בלי לסטות מהמחויבות העיקרית שלך למשפט ולחוק.

עמיר פרץ: איש מקצוע לעילא ולעילא, אך במובנים רבים לא רק באת למקום העבודה שלך בכל בוקר; בבקרים הרבים המשימה שציפתה לך הייתה הגנה על ייצוב הדמוקרטיה הישראלית.

עמיר פרץ: בשנים האחרונות עלו הטונים לגבהים מאוד קשים.

עמיר פרץ: הדציבלים כאן לעיתים היו מחרישי אוזניים.

עמיר פרץ: השנים האחרונות היו המורכבות ביותר.

עמיר פרץ: באיזונים האלה של הדמוקרטיה הישראלית והחוק הישראלי אתה הצלחת למצוא את התשובות הנכונות גם בימים הכי דרמטיים.

עמיר פרץ: מצאת את האיזון הנכון בין מהי חקיקה אידיאולוגית ומהי החקיקה פרוצדורלית ואפילו חקיקה פרסונלית.

עמיר פרץ: כולן עברו דרך שולחנך, אבל בסופו של דבר יצרת את המצפן הנכון כדי לעבור את הדילמות האלה.

עמיר פרץ: ידעת להילחם על הבלמים של הבית הזה ולחזק את האיזונים.

עמיר פרץ: אני מאחל לך מכל הלב הצלחה בהמשך הדרך.

עמיר פרץ: רק הדוגמה האחרונה של השבוע שחלף – כמה אתה יורד לפרטים, כמה הקפדת על כל פרט ופרט, ואין לך שום בעיה להרים טלפון, להתייעץ, כי כולם יודעים שאתה עושה זאת רק לטובת העניין.

עמיר פרץ: כשקיבלתי את הטלפון ממך שעה לפני שהלכת לבית המשפט העליון, והבהרת לי מה האפשרויות שעומדות ואמרת לי שאתה מבקש שאני אתן לך את הסמכות גם להציע הצעות – אני עשיתי זאת בחפץ לב, בנפש חפצה ובביטחון מוחלט שאתה באמת תעשה את הדבר הנכון לטובת הכנסת, לטובת מדינת ישראל.

עמיר פרץ: אני מאחל לך הצלחה בכל אשר תלך.

עמיר פרץ: ודאי הבית הזה הוא בית שתמיד היה הבית הראשון שלך – ואני בטוח שחברים רבים כאן ישמחו עוד לפגוש אותך ולהיות איתך בהזדמנויות נוספות.

עמיר פרץ: אני מברך, כמו כולם, את התשתית המשפטית שבנית כאן.

עמיר פרץ: בעשר השנים האחרונות נוצרה כאן לשכה משפטית עם עוצמה בלתי רגילה, שיודעת לעמוד בתוך הבית, באיזונים בתוך הבית, אבל גם מול כל הגורמים המשפטיים מבחוץ, שלא אחת ניסו לערער על המעמד הסופי של הכנסת כלפי משרדי ממשלה, כלפי לשכת היועץ המשפטי על כל מרכיביו.

עמיר פרץ: אתה בנית כאן לשכה משפטית, ולכל אחד מראשי הלשכות שלך יש את האומץ ואת היכולת להתמודד בצורה מקצועית ורצינית מול כל הגורמים המשפטיים החיצוניים, אם זה אינטרסנטים פרטיים כאלה ואחרים.

עמיר פרץ: הבית הזה אמור להצליח להכיל את כולם: לכל אזרח במדינה הזאת יש מקום לומר את דברו, ולא אחת המשפטנים הם אלה שמייצגים אותם.

עמיר פרץ: הלשכה שבנית היא לשכה מפוארת, חזקה, שיודעת לתת כאן את הגיבוי ואת התוקף להחלטות שלנו.

עמיר פרץ: אני מאחל הצלחה גם לעו"ד שגית אפיק, שנכנסת לתקופה מורכבת, אבל אני בטוח שהיא תעמוד באתגר הזה.

עמיר פרץ: אני בטוח שהיא תקבל את עצתך במקום שהיא תחפוץ בה, ואני בטוח שהסערה שעוברת על הדמוקרטיה הישראלית, שעדיין לא שככה לחלוטין, תוציא אותנו מחוזקים, טובים יותר, עם קשר וכבוד הדדי בין הכנסת בישראל לבין אזרחיה.

עמיר פרץ: תודה רבה לך.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: אלה היו דברי תודה לך, עו"ד איל ינון.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו עוד נקיים מפגש צנוע בשבוע הבא בהשתתפות מצומצמת, נוכח הנסיבות, ובו אנחנו גם נוכל לשמוע את מה שלך יש לומר, מעבר למאמר, שבאמת אולי כדאי שאחרי חצות, אם לא אכפת לך, תתחיל לעסוק בו, ובאמת ילמד את כולנו עבודת כנסת מהי.

בנימין (בני) גנץ: ואם אפשר לבקש שהוא יהיה יחסית מצומצם שגם נוכל לקרוא אותו.

בנימין (בני) גנץ: אבל ימים יגידו.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך, אדוני, בשם כל חברי הכנסת, בשם הבית הזה, ובאמת הצלחה לכל הצוות שלך.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, בהתאם לסעיף 73(א) לתקנון הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: תקנות שעת חירום (הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש) (תיקון), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2020 – החלטה מס' 4949.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לכם.

בנימין (בני) גנץ: תם סדר-היום.

בנימין (בני) גנץ: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ב בניסן התש"ף, 6 באפריל 2020, בשעה 16:00.

בנימין (בני) גנץ: אני מודיע שאם יהיה צורך, תתכנס הוועדה המסדרת להוסיף ישיבת כנסת, ועל כך נודיעכם בהתאם.

בנימין (בני) גנץ: ישיבה זו נעולה.