ישיבת מליאה, כנסת 22, פרוטוקול מספר 28, 2020-02-17 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ב בשבט התש"ף, 17 בפברואר 2020.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עם כמה סעיפים על סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון שבהם: הצעת ועדת הכנסת לקביעת חסינות בפני דין פלילי לחבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת הוועדה יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודיע, חברי הכנסת, שיש לנו רשימה של דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להצטרף לדוברים – שיירשם עכשיו אצל מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני אסגור את הרשימה עוד דקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להציג בפניכם את הצעת ועדת הכנסת לקבוע חסינות דיונית מפני העמדה לדין פלילי לחבר הכנסת חיים כץ, בהתאם להוראות סעיף 13 לחוק חסינות חברי הכנסת.

): כבר בפתח הדברים אציין שלא הייתי שותף להחלטת הרוב – ואסביר: אני מכיר את חיים כץ שנים רבות גם כשותף פוליטי בהסתדרות, גם כיו"ר ועדת העבודה והרווחה וכשר העבודה והרווחה, וגם חבר כחבר מפלגה המתמודדת מול כחול לבן על השלטון.

): אני מוקיר מאוד את פועלו החברתי רב השנים ומקווה שבהליך הפלילי יזוכה.

): ואולם בדיוני חסינות עסקינן – בעילות החסינות.

): בעניין זה קיבלתי את עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה, שהוצגה בהרחבה לוועדת הכנסת.

): בדיוני ועדת הכנסת בנושא חסינות, להבדיל מניהול התיק הפלילי, רואים את העובדות המפורטות בכתב האישום כאילו הוכחו, דבר אשר להבנתי מוביל במקרה זה לאי-מתן חסינות.

): עם זאת, כיושב-ראש הוועדה אציג בפניכם את ההחלטה שהתקבלה.

): חשוב לומר כי ההחלטה התקבלה לאחר שני דיונים ארוכים וממצים, והפרוטוקולים שלהם, וגם כל החומר שהונח בפני חברי הוועדה, נשלחו אליכם לקראת הדיון על ידי מזכירות הכנסת.

): חוק החסינות קובע כי לחבר הכנסת אין חסינות דיונית אוטומטית בפני דין פלילי, אלא חסינות זו יכולה להינתן לו על ידי הכנסת, לפי הצעה של ועדת הכנסת, רק אם ביקש זאת בתוך 30 ימים לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה אישר להגיש נגדו כתב אישום.

): בקשתו של חבר הכנסת צריכה להתבסס על אחת או יותר מתוך ארבע העילות הקבועות בחוק.

): במקרה של חיים כץ, היועץ המשפטי לממשלה הודיע על כוונתו להגיש נגדו כתב אישום בעבירה של מרמה והפרת אמונים.

): חבר הכנסת כץ ביקש כי הכנסת תקבע לו חסינות בשל כל ארבע העילות.

): במהלך הדיון בוועדה חזר בו מהבקשה בקשר לאחת העילות, כך שהבקשה התבססה על שלוש עילות.

): בסופו של דיון ארוך, שבו נשמעו הן היועץ המשפטי לממשלה והן חבר הכנסת חיים כץ ובאת כוחו, החליטה ועדת הכנסת להציע לכנסת כי תינתן לו חסינות בקשר לשתי עילות.

): אלה הן העילות שלגביהן מציעה הוועדה כי תינתן לחבר הכנסת חיים כץ חסינות: 1.

): "העבירה שבה הוא מואשם נעברה במילוי תפקידו או למען מילוי תפקידו כחבר הכנסת וחלות הוראות סעיף 1" לחוק החסינות; 2.

): "התקיימו כל אלה: הכנסת או מי שמוסמך בה לכך קיימו הליכים או נקטו אמצעים לפי הדינים והכללים הנהוגים בכנסת נגד חבר הכנסת בשל המעשה המהווה עבירה לפי כתב האישום, העבירה בוצעה במשכן הכנסת במסגרת פעילות הכנסת או ועדה מוועדותיה, ואי-ניהול הליך פלילי, בהתחשב בחומרת העבירה, מהותה או נסיבותיה, לא יפגע פגיעה ניכרת באינטרס הציבורי".

): חשוב להזכיר כי בעילה נוספת שנטענה על ידי חבר הכנסת כץ, שלפיה "כתב האישום הוגש שלא בתום לב או תוך הפליה", החליטה הוועדה שלא לקבל את הבקשה, ולכן היא לא תובא להצבעה במליאה.

): יש לשים לב כי המליאה, כמו הוועדה, תצביע על כל עילה בנפרד, שכן הכנסת אינה נותנת חסינות בעלמא אלא רק אם היא סבורה כי התקיימה אחת העילות.

): אם הכנסת תקבל את הצעת ועדת הכנסת באחת העילות, או שתיהן, לא ניתן יהיה להגיש את כתב האישום לבית המשפט בכנסת הנוכחית.

): אם הכנסת תדחה את הצעת ועדת הכנסת ביחס לכל העילות, ניתן יהיה להגיש כתב אישום לבית המשפט.

): תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אבי ניסנקורן, יושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, אני מבין שלא היו נרשמים נוספים – יש?

יולי יואל אדלשטיין: נרשמו?

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי, אז רשימת הדוברים סגורה.

יולי יואל אדלשטיין: כללי הדיון: מדובר בדיון אישי, לכן גם שרים וגם סגני שרים מדברים כחברי כנסת בדיון האישי הזה – עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: מי שלא נמצא באולם מפסיד את תורו ולא חוזר לרשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אלה הכללים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: נא להקפיד על לוחות הזמנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חברת הכנסת תמר זנדברג – מגיע לה מזל טוב, אכן, צודקת מזכירת הכנסת, להולדת הבת, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת; איציק שמולי – גם לא; עמר בר לב; חברת הכנסת אורלי פרומן – עמר בר לב מעוניין?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, לא הבחנתי בך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמר בר לב, ואחריו – חברת הכנסת אורלי פרומן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: חבריי חברי הכנסת, למה ניתנה החסינות לחברי כנסת?

עמר בר-לב: ממש לא בשביל הזכות לעבור על החוק.

עמר בר-לב: זה ברור לחלוטין.

עמר בר-לב: לא בשביל לאפשר לחבר כנסת המאחר וממהר לפגישה לעבור את המהירות, ובוודאי לא לשם שום עבירה אחרת על החוק.

עמר בר-לב: ואם כן, אז עבור מה?

עמר בר-לב: רעיון החסינות לחברי הכנסת נולד בעיקר מתוך רצון להגן בעניין התבטאויות של חברי כנסת הנעשות בעת מילוי תפקידם גם כשאלה מנוגדות לחוק.

עמר בר-לב: דוגמה קלאסית לחסינות כזו שניתנה לחבר כנסת מכהן בגין התבטאות היא זו שניתנה – מי אם לא הוא – לחבר הכנסת בנימין נתניהו ביוני 1995, בעת שהיה יושב-ראש האופוזיציה.

עמר בר-לב: באותה עת חשף חבר הכנסת נתניהו מעל בימת הכנסת את מה שכונה אז מסמך שטאובר.

עמר בר-לב: מסמך שטאובר היה מסמך ברמת סיווג סודי שצה"ל הכין, אשר עסק במשא ומתן לשלום עם סוריה.

עמר בר-לב: אולם אז היועץ המשפטי לממשלה מיכאל בן-יאיר קבע כי לנתניהו תעמוד החסינות בשל נסיבות העניין – נאום במסגרת תפקידו כחבר כנסת וכראש האופוזיציה.

עמר בר-לב: למרבה האירוניה, דווקא במקרה הנוכחי, בדיון בנושא חסינותו של חבר הכנסת חיים כץ, ממליצה ועדת הכנסת בניגוד לדעתו של היועץ המשפטי לממשלה.

עמר בר-לב: חבריי חברי הכנסת, כשמדובר בחשד למרמה והפרת אמונים, למה אנחנו מתכוונים?

עמר בר-לב: במקרה הזה של חיים כץ משמעותו של החשד – ואני אומר: זה רק חשד, ובוודאי שזה לא הוברר בדיונים בוועדה – שהוא פעל על פי האינטרס האישי שלו.

עמר בר-לב: חשש שהוא פעל ככה.

עמר בר-לב: כן, אני מבין שלדעתו של חבר הכנסת חיים כץ, וגם לדעת רבים אחרים, ואינני מפקפק בכך, הייתה בפעולתו במסגרת הוועדה פעולה גם למען הציבור כולו.

עמר בר-לב: אבל גם בהנחה הזאת, מעצם העובדה שבנוסף לה היה לחבר הכנסת כץ אינטרס אישי – או אולי היה לו, או ספק אם היה לו – שטובת הנאה לצידו, יש כאן ספק.

עמר בר-לב: ואיך היינו אומרים בצבא?

עמר בר-לב: אם יש ספק, אין ספק.

עמר בר-לב: ולכן, למען חבר הכנסת כץ, למען כלל חברי הכנסת, למען כלל הציבור בישראל, שלצערי מזמן כבר רואה ברוב חברי הכנסת כאלה שפועלים למען האינטרסים האישיים שלהם ולא הממלכתיים, מן הראוי היה שהנושא הזה יידון בבית המשפט ויוכרע שם לשבט או לחסד.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עמר בר לב.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי פרומן – מוותרת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יעקב טסלר.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

ג'אבר עסאקלה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בעניין חבר הכנסת חיים כץ אני הולך להצביע נגד מתן חסינות.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שנכון לו להוכיח את חפותו בבית המשפט ואני מאחל לו הצלחה.

ג'אבר עסאקלה: אבל אני רוצה לדבר על נושא נוסף.

קריאות: לא שומעים.

ג'אבר עסאקלה: אני אחזור.

ג'אבר עסאקלה: לגבי העניין של חבר הכנסת חיים כץ, אני חושב שנכון לו להוכיח את חפותו בבית המשפט ואני מאחל לו הצלחה.

ג'אבר עסאקלה: אבל חשוב לי לדבר על עניינים אחרים.

ג'אבר עסאקלה: חברים, יש לנו חשבון פתוח עם שר המשפטים ועם הליכוד בעניין חוק קמיניץ.

ג'אבר עסאקלה: רוב הבית הזה בעד הקפאת חוק קמיניץ, בעוד הממשלה ושר המשפטים מנעו את המהלך הזה באופן גס ואף הגיעו עם הצעה שמשתמע או מריח ממנה ריח של גזענות.

ג'אבר עסאקלה: כלומר, הם היו מוכנים לבטל או להקפיא את חוק קמיניץ למושבים, כלומר לחברה היהודית, ולהשאירו לחברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו לא נרים ידיים בעניין הזה, אנחנו נמשיך גם אחרי הבחירות לפעול כדי להקפיא בשלב הראשון ואחר כך לבטל את חוק קמיניץ.

ג'אבר עסאקלה: זו המשימה שלקחנו על עצמנו ואנחנו נשלים אותה בקרוב, בקדנציה הבאה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עסאקלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טסלר, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השתתפתי בדיונים על החסינות והקשבתי בקשב רב.

יעקב טסלר: שמעתי את טיעוני שני הצדדים ואינני שלם כלל וכלל עם הגשת כתב האישום.

יעקב טסלר: בסיס האישום עלול למנוע מאיתנו לשרת נאמנה את הציבור ששלח אותנו ועלול לגרום לכולנו לחשוש מלעסוק בפעילות פרלמנטרית למען שולחינו.

יעקב טסלר: לפיכך אני אצביע בעד החסינות לחיים כץ.

יעקב טסלר: אני רוצה לנצל את הבמה דווקא בימים אלו שלפני הבחירות, כשהשיח גועש וכל המפלגות במרוץ בלתי פוסק, ולשוב ולהתריע מפני הסתה נגד הציבור החרדי, שאותו אני מייצג – הסתה מתוזמנת ללא גבולות.

יעקב טסלר: ליברמן ומפלגתו גררו את ישראל בפעם השלישית לבחירות.

יעקב טסלר: וכשיש אפס הישגים אחרי שנים רבות של כהונה פרלמנטרית אין זה פלא שהמצע היחיד שלהם הוא שנאה.

יעקב טסלר: אין להם מה להציג לאזרחים זולת שנאה, הסתה ופילוג: שנאה לביבי, שנאה לאחר – ואיך לא, המוצר הכי אופנתי: שנאה לחרדים.

יעקב טסלר: חדשים לבקרים מזייפים נתונים ומשקרים במצח נחושה לאזרחי ישראל, והכול בשם קמפיין הבחירות ושתיית מנדטים, כמובן על הגב של החרדים.

יעקב טסלר: כואב לי לראות את ההשפעה על השיח בעקבות קמפיין השנאה המכוער של ליברמן.

יעקב טסלר: חברים, שמעתי את גנץ אומר שהוא אוהב מאוד את המסורת, מכבד כל אדם וחשוב לו להיות קשוב לצורכי החברה החרדית.

יעקב טסלר: אך מצד שני הוא מוסת על ידי לפיד עם דף מסרים שמתואם עם ליברמן, שכאמור איבד כל רסן.

יעקב טסלר: גנץ, בהתאמה מוחלטת, מתחייב כי יהדות התורה לא תקבל בממשלתו את משרד הבריאות וכי חוק הגיוס יעבור ככתבו וכלשונו.

יעקב טסלר: גנץ עושה את אותה הטעות שהוא עשה בפעם הקודמת, טעות שרק הזיקה לו, כי הציבור מאס בכל ההסתה, מאס בשיח המפלג.

יעקב טסלר: וליברמן, בניסיון נואש לגרוף קולות מנסה לגרור את דעת הקהל לכיוון סוגיית דת ומדינה, מנסה להיאחז בקרנות המזבח עם הסתה ואמירות אומללות שאפילו את הציבור שלו כבר לא משכנעות.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, שיח ההסתה הגיע לרמות כאלה שלא היו בארץ מאז קום המדינה.

יעקב טסלר: לגלוג על ההלכה, על רבנים, על כל אזרח שומר מצוות, על נשים, ילדים.

יעקב טסלר: לא בוחלים בשום אמצעים.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

יעקב טסלר: אני מסיים, אדוני.

יעקב טסלר: עצרו לדקה אחת וחשבו לאן הגענו עם ההסתה הפרועה הזאת.

יעקב טסלר: הציבור הרבה יותר חכם ואינטליגנטי משיח רדוד זה והוא יבחן אותנו, הפוליטיקאים, במעשים שעשינו ונעשה עבורם ולא בסיסמאות חלשות והפצת שנאה.

יעקב טסלר: אני מקווה מאוד שתחושת המיאוס נגדם תבוא לידי ביטוי בקלפי בעוד שבועיים, ועד אז, חבריי, בואו נשמור על תרבות של שיח נקי למען עתיד טוב וחיובי יותר.

יעקב טסלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טסלר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – איננה; אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום אנחנו באים להצבעה בעניין חבר הכנסת חיים כץ, שביקש חסינות מוועדת הכנסת, אבל באותה המידה אנחנו הולכים להצביע היום על דמותה ועל ערכיה של הכנסת.

יואב סגלוביץ': ההצבעה היום היא על פניה של הכנסת והיא תצבע גם אותן בצבע.

יואב סגלוביץ': כתב האישום, שהיועץ המשפטי סבור שהיה נכון להגיש מדבר על מצג שווא מרמתי בהליכי חקיקה, תוך הסתרה ומרמה.

יואב סגלוביץ': זה מה שיש בכתב האישום.

יואב סגלוביץ': אני שומע אנשים מדברים על התוכן של כתב האישום, על המהות שלו, על הראיות שבו – זה לא תפקידנו.

יואב סגלוביץ': אנחנו איננו מחליפים את בית המשפט.

יואב סגלוביץ': אנחנו דנים אך ורק בדבר אחד: האם המעשים המיוחסים לחבר הכנסת חיים כץ בכתב האישום חוסים תחת חוק החסינות?

יואב סגלוביץ': חוק החסינות נועד שכולנו נוכל לפעול באופן חופשי, שלא יתעמר בנו השלטון, שנוכל לפעול חופשי בכנסת ומחוצה לה.

יואב סגלוביץ': החוק הוא על כולנו, וסעיף המרמה והפרת האמונים חל על כולנו.

יואב סגלוביץ': הוא לא יחול על חבר כנסת כאשר הוא פועל מכוח תפקידו.

יואב סגלוביץ': אבל שוו בליבכם מה המשמעות ומה הפרשנות שתפקידו של חבר הכנסת, או חלק מתפקידו, הוא תהליכים מרמתיים בתוך ועדות הכנסת.

יואב סגלוביץ': על זה אתם הולכים להצביע היום, לא על משהו אחר.

יואב סגלוביץ': כל הטענות שיש לחבר הכנסת חיים כץ, נכון שייטענו בבית המשפט.

יואב סגלוביץ': אנחנו בית המחוקקים, אנחנו איננו בית משפט.

יואב סגלוביץ': הכנסת איננה עיר מקלט לנאשמים וחוק החסינות הוא הדרך ואיננו הנתיב שבהם נאשמים צריכים לכלכל את צעדיהם.

יואב סגלוביץ': זאת ההצבעה היום, השר יריב לוין, זאת ההצבעה.

יריב לוין: דבר נורא – – –

יואב סגלוביץ': אני מניח שאתה תרצה לדבר וייתנו גם לך שלוש דקות.

יואב סגלוביץ': על זה אנחנו הולכים להצביע היום – על תהליכים מרמתיים שמייחס היועץ המשפטי לממשלה לחבר הכנסת כץ כאן, בבית הזה.

יואב סגלוביץ': ועל זה כל מי שמצדד הולך להצביע, לא על שום דבר אחר.

יואב סגלוביץ': היה וכך יהיה, והכנסת תקבל את בקשתו של חיים כץ, מה שיקרה פה היום זה תהליך של הפרת אמונים משמעותית של הכנסת הזאת; לא פלילי, לא הפרת אמונים פלילית כמו שמיוחס לחיים כץ, אלא של כל אחד שיצביע.

יואב סגלוביץ': המדרון הזה, אנחנו נמצאים בתוכו.

יואב סגלוביץ': בוועדת הכנסת היה רוב למדרון הזה, הגיע הזמן לנסות ולעצור את זה כאן.

יואב סגלוביץ': אין לנו דרך אחרת, זו איננה עיר מקלט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סגלוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יזהר שי.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, שחיתות פוליטית מוגדרת בדרך כלל כשימוש בלתי הולם בכוח הציבורי במטרה לקדם אינטרסים פרטיים של בעל הכוח.

עופר כסיף: במקרה של חבר הכנסת חיים כץ אכן עולה חשד ממשי של שימוש בלתי הולם בכוחו כמחוקק וכיושב-ראש ועדה סטטוטורית לטובת קידום אינטרסים פרטיים שלו.

עופר כסיף: לא מתפקידנו, כאן או בוועדת הכנסת, לקבוע אם כץ אשם או חף מכל פשע.

עופר כסיף: תפקידנו לקבוע אך ורק אם קיימת עילה לחסינות, כאשר – כפי שקבע היועץ המשפטי לממשלה ונקבע בבג"ץ פנחסי נגד כנסת ישראל – לצורך ניתוח החסינות אנו יוצאים מתוך ההנחה כי עובדות כתב האישום יוכחו כראוי.

עופר כסיף: על בסיס זאת, הרי שראוי שעניינו של חבר הכנסת כץ, כמו של כל אזרח מן השורה ושל כל אחד מאיתנו כאן, יתברר בבית המשפט.

עופר כסיף: אל לנו, נבחרי ציבור ומשרתיו, להתנהל ולו למראית עין כמורמים מעם.

עופר כסיף: דווקא מאיתנו נדרשת במיוחד התנהלות ללא דופי.

עופר כסיף: הענקת חסינות במקרה שלפנינו תפגע קשות במעמדה המעורער ממילא של הכנסת ותשדר לאזרחי המדינה זלזול והתנשאות.

עופר כסיף: חברי הכנסת, השיטה הקפיטליסטית, המקדשת רווח למיעוט על פני רווחה לרבים ואובססיה להצלחה חומרית על פני צדק, מחדירה לחברה אנוכיות, המהווה כר פורה לשחיתות כהגדרתה לעיל.

עופר כסיף: אולם שחיתות פוליטית איננה נוגעת רק לקידום אינטרסים פרטיים.

עופר כסיף: רמייה והונאה מתרחשות לא פעם לטובת הכלל, כביכול, ובשמה של טובת הכלל.

עופר כסיף: על הקשר בין שחיתות מטעמים לאומיים ואידיאולוגיים לבין שחיתות מטעמים אישיים אנוכיים עמד ד"ר זיגפריד מוזס, מבקר המדינה הראשון, וכך כתב בדוח שלו: "קיים אצלנו גורם המסכן במידה חמורה את טוהר המידות ואת השמירה עליו במספר לא קטן של מקרים, הרי היא ההשקפה המקובלת בכמה חוגים, שפעולה האסורה בדרך כלל מותרת כאשר היא נעשית למען מטרה הנראית לעושה כחשובה מבחינה לאומית או אידיאולוגית.

עופר כסיף: אך הניסיון מלמדנו שלעיתים קרובות עובר אדם מעשיית מעשה אסור שלא מטעמים אנוכיים למעשים אסורים לתועלתו הפרטית".

עופר כסיף: משך שנים ארוכות פועלות ממשלות ישראל השונות – אולי בעיקר אלו האחרונות – באופן מושחת ומשחית: גוזלות אדמות והורסות בתים פלסטיניים בכוח ובכחש; מגרשות אנשים ממקום מגוריהם תוך שימוש בשקרים ובזיופים; הורגות ופוצעות המונים, תוך הפרחת כזבים אודות סכנה ביטחונית כביכול.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

עופר כסיף: עוד עשר שניות, ברשותך.

עופר כסיף: רק אתמול נורה הילד מאלכ עיסא בן התשע בכפר הכבוש עיסאוויה בידי שוטר כיבוש ונפצע קשה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, זו שחיתות; זו ה-שחיתות.

עופר כסיף: וכאשר עשרות ומאות חוגגים ברשתות החברתיות את פציעתו של מאלכ וקוראים בשמחה: איזה כיף, פתיחת שבוע יותר טובה מזו לא יכולתי לבקש; שבוע הבא גם בעין השנייה; חבל, רק לעין ולא ישירות לראש – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עופר כסיף: – – זו כבר השחתת מידות מוחלטת, פשיטת רגל מוסרית וערכית טוטלית.

עופר כסיף: חברי הכנסת – ואני מסיים, אדוני – הכיבוש והגזענות הם השחיתות וההשחתה הממאירות ביותר, אלו שהורסות כל חלקה טובה בחברה שלנו.

עופר כסיף: ומשחיתות לאומנית-אידיאולוגית זו עולה וצומחת, על ברכי הקפיטליזם האנוכי, גם שחיתות אישית.

עופר כסיף: עבורי ההצבעה נגד מתן חסינות לחבר הכנסת כץ היא נדבך במאבק כולל יותר נגד שחיתות מכל סוג – לאומנית ואישית גם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת כסיף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יזהר שי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני אצביע היום נגד הענקת חסינות לחבר הכנסת כץ.

יזהר שי: אני מאחל לו הצלחה, בתקווה שהדיון שלו אכן יתקיים במקום הנכון – בבית המשפט.

יזהר שי: אבל בואו נדבר על שחיתות.

יזהר שי: בשבוע שעבר זה קרה: השחיתות הציבורית חצתה עוד רף מסוכן בלתי ייאמן.

יזהר שי: הנאשם בפלילים מבלפור ישב לו בנחת בכיסא שלו בזמן ישיבת הממשלה, בזמן שעושי דברו, בובות על חוט שנשלחו לבצע את תפקידן בהצגה הכי מושחתת בעיר, התגוללו באופן חסר תקדים כנגד היועץ המשפטי לממשלה, התובע הכללי במשפטו של אותו חשוד ממש.

יזהר שי: השרים שהתנדבו בשמחה לבצע את העבודה המלוכלכת של הכפשה והשמצה, התקפה חסרת תקדים על היועץ המשפטי, קבעו עוד שיא שלילי היסטורי באובדן הבושה.

יזהר שי: אל מול עיניו הבוחנות של הנאשם בפלילים, זה שנאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים, הם התחרו זה בזה בהטלת בוץ ורפש בפניו של שומר הסף, שמונה ממש על ידי אותו חשוד.

יזהר שי: אבל לא רק הם, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: השרים התוקפים הם בובות משחק עלובות, לא רק הם צריכים להשפיל את עיניהם בבושה אל מול אזרחי ישראל; גם כל מי שישבו בשקט כאן, בשולחן הממשלה והשפילו מבטם, כל מי שיצאו מהישיבה הזו בתירוצים עלובים כלשהם, כל מי שנעדרו באורח פלא מהמעמד המביש הזה – כולם נושאים באחריות לביזיון, כולם ייכנסו להיסטוריה של הדמוקרטיה הישראלית כנושאי כליו של נאשם בפלילים, איש מושחת מוסרית, שהקדיש את מיטב מאמציו ויכולותיו לקעקע את שלטון החוק במדינת ישראל.

יזהר שי: כן, שרי ישראל הנכבדים, אם שתקתם – אתם חלק מהבושה.

יזהר שי: אם יצאתם מהחדר – אתם עדיין אחראים באותה המידה לביזיון ולמעמד המבייש.

יזהר שי: אתם כולכם, גם מי שצעק וגם מי ששתק וגם מי שלא נכח, אתם בובות משחק עלובות במאבק שלו להתחמק מאימת הדין.

יזהר שי: הוא נאשם בשוחד, במרמה, בהפרת אמונים, וכל ההאשמות החמורות האלה הן על מעשים שהוא ביצע במהלך תפקידו כראש הממשלה של כולנו.

יזהר שי: זה לא מסתדר עם סולם הערכים הזה שחונכתם עליו.

יזהר שי: אתם, שקבעתם בעבר כל מיני גבולות ואמרתם שלא תצביעו ולא תגנו על חשוד ולא תיתנו לו חסינות, אתם עכשיו שותקים.

יזהר שי: אתם מגויסים למתקפה הפרועה המושחתת הזו.

יזהר שי: אבל כל זה ייגמר בקרוב, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: הנאשם מבלפור יתפנה לעסוק בענייניו המשפטיים, ואנחנו, אנחנו נעסוק בשיקום השבר הנורא שהוא יצר בחברה הישראלית ובאיחוי הקרעים.

יזהר שי: ואתם, שרי הממשלה עושי דברו, בובות המחמד, כל מי שפעלו בראש מורם ומי שהשפילו מבטם בבושה, אתם כולכם תנסו אולי לשקם את מעמדכם המוסרי, תספרו לעצמכם שלא הייתה לכם ברירה כי ארץ ישראל חשובה יותר מהשחיתות, הכיסא שלכם חשוב יותר מהמוסר שלכם, ובכלל, בפוליטיקה אין יושרה ואין יושר ואין מוסר ואין ערכים.

יזהר שי: נכון?

יזהר שי: אז זהו, שלא.

יזהר שי: אתם, שרי הממשלה שהיו שם בשבוע שעבר, אתם תיזכרו תמיד כמי שפעלו בלי בושה כנגד הדמוקרטיה הישראלית; כמי שבגדו בערכים, ביושר וביושרה; כמי שהתגייסו לשורות החשוד בפלילים מבלפור.

יזהר שי: לא תהיה לכם מחילה, וההיסטוריה לא תשכח לכם את הימים המבישים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יזהר שי: תתביישו לכם, התוקפים בהוראותיו של הנאשם בפלילים מבלפור; גם אתם, השותקים, משפילי המבט, הנעדרים מהחדר, השותפים הדוממים לשחיתות, תתביישו לכם.

יזהר שי: בקרוב זה ייגמר, אבל ההיסטוריה תזכור לכם את הכול, ההיסטוריה לא תשכח.

יזהר שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מנסור עבאס.

יולי יואל אדלשטיין: נא להקפיד על שלוש הדקות.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הדיון היום הוא על אופייה של הכנסת ועל איך אנחנו רואים את תפקידנו כחברי כנסת.

יעל גרמן: במקרה שלפנינו צריך להבין: יש כאן

יעל גרמן: הצעת חוק שקודמה יחד עם חברו הטוב של חבר הכנסת חיים כץ, שהוא גם שותפו לעסקי מניות.

יעל גרמן: תיקון 44 נותן עדיפות בנשייה לבעלי אג"חים על פני בעלי השליטה וחברות שנמצאות במצוקה.

יעל גרמן: בן ארי, חברו הטוב של כץ, החזיק באג"חים של חברות בקשיים, וגם כץ החזיק באג"חים כאלה.

יעל גרמן: כץ לא הזכיר כל זאת באף דיון בוועדה על תיקון 44.

יעל גרמן: הוא גם לא ציין שמי שמקדם את החוק ומעיד – העד המומחה – הוא למעשה חברו הטוב ואיש אמונו.

יעל גרמן: הסתרת מידע כל כך קריטי היא פתח לרמאות, להסתרה ולהפרת האמון שאנחנו חייבים בו לציבור.

יעל גרמן: למעשה, ההתנהגות שמיוחסת לחבר הכנסת כץ בכתב האישום מצויה, כפי שאמר היועמ"ש, בגרעין הקשה של עבירת מרמה והפרת אמונים.

יעל גרמן: צריך להבין שיש הבדל בין כך שחבר כנסת מקדם חוק שגם הוא נהנה ממנו – אם זה חוק שמדבר על הטבות באזור א' או למגזר מסוים – לבין מה שנעשה כאן.

יעל גרמן: למה הדבר דומה?

יעל גרמן: זה מזכיר לי, תארו לכם שחבר ועדת בניין עיר בעיר מסוימת יקנה כמה דירות יחד עם חברו בשכונה, ולאחר מכן באותה ועדת בניין עיר הוא ישביח את כל השכונה על ידי כך שהוא יחליט שיש בה פינוי-בינוי.

יעל גרמן: האם זה מה שאנחנו רוצים שיהיה כאן בכנסת?

יעל גרמן: שחברי כנסת יקדמו חוקים שמיטיבים איתם, אפילו אם הם מיטיבים עם כלל הציבור?

יעל גרמן: האפשרות שמישהו הקרוב כחבר או כידיד – האפשרות שהצעת חוק תיטיב עם אדם כל כך מקורב הייתה צריכה לחייב את חבר הכנסת להימנע מכל קשר להצעת החוק, וודאי שאסור היה לו להביאה לוועדה שבראשותו.

יעל גרמן: חברי כנסת צריכים להתייחס לעיסוק בחוקים בדחילו ורחימו.

יעל גרמן: עליהם להבין שהציבור מסתכל עליהם.

יעל גרמן: אסור להם שהציבור יטיל ספק בכנות כוונותיהם.

יעל גרמן: לכן אסור להם בשום פנים ואופן להיות בניגוד עניינים, או לקדם הצעת חוק שמיטיבה עם קרוב שלהם.

יעל גרמן: המקרה של חבר הכנסת כץ הוא כזה.

יעל גרמן: לכן הוא אינו יכול – ואסור שיחסה תחת חוק החסינות.

יעל גרמן: הוא יוצר נורמה פסולה ומסוכנת ופוגע באמון הציבור, המצפה מאיתנו שלא להימצא בניגוד עניינים – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יעל גרמן: – – שלא לקדם את ענייניהם של המקורבים לנו.

יעל גרמן: אי לכך אני סבורה שאין להעניק לחבר הכנסת כץ חסינות.

יעל גרמן: עניינו צריך להידון בבית משפט, והלוואי שיזוכה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה אחד הדיונים החשובים ביותר שקיימה מליאת הכנסת בשנים האחרונות, משום שאומנם אנחנו עוסקים לכאורה בעניינו של אדם אבל מדובר בנושא שחורג הרבה מעבר לעניינו האישי של חבר כנסת זה או אחר.

יריב לוין: יש לו השלכה ישירה על חופש הפעולה הבסיסי של כל אחת ואחד מאיתנו.

יריב לוין: יש לו השלכה מוסדית משמעותית מאוד על מעמדה של הכנסת ועל יכולת הפעולה של חברי הכנסת.

יריב לוין: יש בו, בעיניי, גם תקדים מסוכן מאוד של הפיכה של הליך החקיקה – של פליליזציה של הליך החקיקה, באופן שפוגע בדבר שהוא בליבת העבודה של חברי הכנסת ויוצר מציאות שמעמידה את כולנו כאן במתחם סיכון שבעיניי הוא מתחם סיכון בלתי סביר לחלוטין.

יריב לוין: אומר יותר מזה: לא רק שהדבר הוא בעייתי באופן מהותי אלא שגם העניין שבו אנחנו עוסקים הוא עניין שנמצא לכל היותר במקום גבולי לחלוטין.

יריב לוין: הראיה היא עמדתה של ועדת הכנסת, עמדה שהייתה חוצת מחנות, גם של גבולות קואליציה ואופוזיציה.

יריב לוין: אומר יותר מזה: כבר בכנסת השמונה-עשרה הגשתי כאן הצעת חוק יחד עם חבר הכנסת לשעבר יוחנן פלסנר, שהוא היום יושב-ראש המכון הישראלי לדמוקרטיה, שנועדה לשנות מן היסוד את הקביעות הקיימות היום לעניין העבירה של מרמה והפרת אמונים – ולא במקרה, משום שהעבירה הזאת היא עבירת סל והיא בעייתית ביותר בהגדרות שלה היום.

יריב לוין: אני אומר שוב, לדעת כל קצות הקשת הפוליטית ולדעת מי שעומד היום בראש המכון הישראלי לדמוקרטיה היא הייתה טעונה שינוי יסודי.

יריב לוין: לקחת את הדבר הזה ולהשתמש בו כתקדים שבו מתערבים והופכים את הליכי החקיקה כאן לדבר שנכנס לתוך המתחם הפלילי זה דבר מסוכן מאוד, שגיאה גדולה מאוד ופגיעה אנושה בעצמאות ובחופש הפעולה של חברי הכנסת.

יריב לוין: אני רוצה לומר יותר מזה: ראו, אני חושב שההסדר החוקי הקיים, שלפיו ההחלטה שנקבל כאן, אחרי שעברה כבר את ועדת הכנסת, הולכת לבחינה נוספת בבג"ץ, הוא הסדר שגוי מן הבסיס, משום שהחסינות היא כלי של הכנסת, בין היתר, ואולי בראש ובראשונה, כדי למנוע התערבות של המערכת המשפטית בתוך עבודת הכנסת והטלת מורא על חברי כנסת במקום שהדבר לא צריך לקרות.

יריב לוין: לכן המצב שבו בסוף ההחלטה הסופית איננה כאן, אלא חוזרת למערכת המשפטית, הוא דבר שבאופן בסיסי מנוגד לכל השיטה ולכל המהות והרעיון שלחברי כנסת יש חסינות שנועדה לאפשר להם לפעול ללא מורא.

יריב לוין: אבל – ואת זה אומר בצורה ברורה – אני חושב שהציפייה היא שמידת ההתערבות של בג"ץ בהחלטות שתתקבלנה כאן תהיה המינימלית ביותר, עד כדי אפסית, נוכח העובדה שמן הבסיס נכון היה שהתערבות כזאת לא תהיה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

יריב לוין: ברשות היושב-ראש, משפט אחרון.

יריב לוין: אני בהחלט כופר בהנחה שבכלל נעברה עבירה בנסיבות האלה – גם נוכח הגדרת העבירה וגם נוכח הנסיבות עצמן – אבל מאחר שהנחת העבודה לצורך הדיון הזה היא שנעברה עבירה, הרי ברור לגמרי שיש לתת לחבר כנסת מרחב ביטחון מסוים רחב יותר, שמאפשר לו לפעול, שמאפשר לצמצם את מתחם הסיכון שלו מפני העמדה לדין על מנת שלא להרתיע אותו ולמנוע ממנו לעשות את מה שכולנו כאן נבחרנו לעשות: לא לפעול באיזה חלל ריק, אלא לפעול כמי שמייצגים ציבורים מסוימים שיש להם רצונות ודברים שחשובים להם.

יריב לוין: לכן כאשר חבר כנסת ממפלגה מסוימת מייצג כאן סקטור מסוים או ציבור מסוים, כל עוד מדובר בקבוצה גדולה ולא באדם או שניים בודדים שלמענם הוא פועל, הרי ברור לגמרי שהדבר הזה נמצא בתוך מתחם הסבירות, בתוך מתחם הפעולה הלגיטימי של חבר כנסת.

יריב לוין: אם אנחנו נצר את הדבר הזה ונפגע בו, אני חושב שבסופו של דבר נביא למציאות שבה יכולת הפעולה של כל אחד ואחת מאיתנו כאן תיפגע באופן אנוש.

יריב לוין: מי שרוצה לעשות פעולה שלכאורה תחזק את הדמוקרטיה, תחזק את שלטון החוק, ימצא את עצמו בסוף במצב שהוא הביא בדיוק את ההפך.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן גינזבורג.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חסינות חברי הכנסת איננה פריבילגיה או הטבה לאיש ציבור שעובר על החוק.

ישראל אייכלר: החסינות נועדה לתת הגנה לחבר הכנסת, לשליח הציבור, מפני יריבים פוליטיים ומפני השלטון, הכולל את כל פקידי הממשלה – משוטר בכביש שעלול לעצור חבר כנסת בגלל שהוא חבר כנסת עד שופט עליון שעלול לשפוט שלא בצדק, ובאמצע כל הפקידים והשליטים הקטנים והיחידים.

ישראל אייכלר: אין לנו שום אמון באף שליט יחיד, פקיד בכיר או זוטר, כך שניתן בידיו סמכות להתנכל לכל אזרח שלא ימצא חן בעיניו.

ישראל אייכלר: לכן ניתנה חסינות חברי הכנסת בכל הפרלמנטים בעולם וגם כאן, לפני 70 שנה, כדי להבין את זה.

ישראל אייכלר: ומי שאומר שצריך להוציא את חסינות חברי הכנסת מידי הכנסת מחליש עוד יותר את יכולתו של שליח הציבור לפעול למען הציבור שלו.

ישראל אייכלר: ואין שליח ציבור שפועל בשביל הציבור שלו שמוצא חן בעיני הציבורים היריבים שלו.

ישראל אייכלר: היות שאנחנו מורכבים מהרבה ציבורים יריבים, חייבים להגן על חברי הכנסת – על חסינות חברי הכנסת – מפני השלטון.

ישראל אייכלר: זאת הסיבה שאנחנו נצביע בעד חסינות חבר הכנסת חיים כץ.

ישראל אייכלר: עכשיו, לגבי עצם העניין שאנחנו בבחירות בעוד כשבועיים, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: אנחנו פחדנו וחששנו כל הזמן מפני הדיונים האלה בכנסת, מהפרת פגרת הכנסת, שנועדה למנוע מהכנסת להיות במה לתעמולה.

ישראל אייכלר: אבל עכשיו כשהתכנסנו אני חייב לומר: ראיתי סרטון של יהודייה שעלתה מרוסיה בשנות התשעים, והיא איננה חרדית ואיננה דתית ולא ידעה מה זה דת, והיא מעידה על זה.

ישראל אייכלר: היא רק הראתה תמונות של סבא רבא שלה, שהיה יהודי עם זקן, והיא ממש בכתה וסיפרה שהבבושקה שלה שמרה שבת והם לא ידעו, כי הם פחדו לספר.

ישראל אייכלר: היא זוכרת שכשהיא הייתה ילדה צעקו לה בבית הספר "ז'ידובקה", בגלל הסבא והסבתא שהיו יהודים חרדים, ולקחו את הספרים של הסבא רבא ועשו מדורה בחצר, והיא לא תשכח את זה לעולם.

ישראל אייכלר: היא אומרת: כשליברמן מדבר נגד החרדים הוא מדבר נגד סבא רבא שלי, נגד סבתא שלי – ואני לא רוצה, אני לא מיניתי אותו.

ישראל אייכלר: אנחנו רואים יותר ויותר ששיטות הפרופגנדה הסובייטית משתלטות על מערכת הבחירות.

ישראל אייכלר: מאשימים את הציבור החרדי בזיהומים בבתי החולים בגלל שהרב ליצמן הוא שר בריאות עם זקן.

ישראל אייכלר: עכשיו מדברים על נגיף שצריך להדביר בתעמולה של "ישראל עלילותינו".

ישראל אייכלר: פשוט הולכים ועושים סרטונים שהם נגיפים.

ישראל אייכלר: זה ייאמן, הדבר הזה?

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות שוב לכל המפלגות בשבועיים שנותרו.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יצליח בדברי הסתה.

ישראל אייכלר: כבר ראינו מה קורה כשיש הסתה, ואנחנו יודעים שיש איזו אמירה שמי שרוצה להגיע לכותרות ורוצה להצליח צריך להסית נגד חרדים.

ישראל אייכלר: היום מתברר שלא רון חולדאי – רון חולדאי עוד חושב שהוא יכול למנוע הנחת תפילין.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

ישראל אייכלר: יש לו זכות גדולה, כי הרבה ראשי ערים עכשיו מארגנים הנחות תפילין המוניות בזכותו, אבל רון קובי יהיה לאות ולמופת לליברמן וחבריו שמי שיוצא נגד ציבור כלשהו, לא רק נגד חרדים, ועושה את האג'נדה שלו ואת הקריירה שלו על דמם וכבודם של אחרים, יקבל מפלה, ייפול ולא יצליח.

ישראל אייכלר: מי שרוצה להצליח יכבד את כולם, ובעזרת השם נעשה ונצליח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית פרקש הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

אורית פרקש הכהן: הדיון היום הוא דיון על מהו המוסד הזה, מהי הכנסת, מי אנחנו, איך נראית הנהגת הציבור ומה הציבור חושב עלינו.

אורית פרקש הכהן: יש ביטוי שאומר: פני הדור כפני הכלב, אבל במציאות של היום יש לנו עם נפלא, עם נהדר, דור נהדר.

אורית פרקש הכהן: הפנים הרעות הן פני ההנהגה שלו, הן פני הכנסת ופני הממשלה.

אורית פרקש הכהן: בשנת 2019, 63% מהציבור הביעו רמת אמון מועטה עד מועטה מאוד בכנסת.

אורית פרקש הכהן: 58% מהציבור מאשימים את הנהגת המדינה בשחיתות, 60% מהם יהודים ו-52% מהאוכלוסייה של המגזר הערבי.

אורית פרקש הכהן: אנחנו בשפל של 11 שנה באמון בהנהגה הציבורית.

אורית פרקש הכהן: 11 שנות נתניהו.

אורית פרקש הכהן: הידרדרות טוטלית.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה הוא תוצר והוא תסמין של ממשלת הפייק – ממשלת הפייק ניוז: אין גירעון, הכלכלה פורחת, מערכת הבריאות בשמיים, אין ערך לשלטון החוק, צריך לבדוק את המשטרה, צריך לחקור את החוקרים.

אורית פרקש הכהן: בעצם, לעובדות אין שום משקל.

אורית פרקש הכהן: בשלושת החודשים האחרונים הייתה הפחתה ב-80% בטילים שנורו לעוטף עזה – פייק ניוז.

אורית פרקש הכהן: אין שום הבדל בין אמת ושקר, בין מה אסור למה מותר.

אורית פרקש הכהן: הגיע הזמן לחשבון נפש – כולנו; לחשבון נפש אמיתי בכנסת ובהנהגה הזאת, כדי שנתחיל להיות ראויים לעם הזה ולציבור.

אורית פרקש הכהן: בואו נוכיח שהציבור טועה, שמילוי תפקידנו איננו מילוי שחיתותנו; שאנחנו נמצאים כאן כדי לעבוד למען הציבור ולא כדי לדאוג לעצמנו.

אורית פרקש הכהן: בואו נתחיל להחזיר את האמון של הציבור בנו ובהנהגה.

אורית פרקש הכהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורית פרקש הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי מקלב – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חמד עמאר, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אתייחס כאן לנושא מאוד חשוב בשבילי, כי אני מכאן נוסע ליישוב עוספיא להשתתף בהפגנה נגד צו הריסה של בחור צעיר שכל החטא שלו הוא שבנה את הבית שלו על הקרקע הפרטית שלו – רוני אסד, תושב עוספיא, אבא לשלושה ילדים.

חמד עמאר: אתם יודעים כמה זמן לא הייתה תוכנית מתאר ביישוב עוספיא?

חמד עמאר: פעם אחרונה שהיא אושרה הייתה בשנת 1978.

חמד עמאר: 42 שנים לא הייתה תוכנית מתאר ביישוב עוספיא.

חמד עמאר: להוציא צו הריסה זה קל.

חמד עמאר: לתכנן זה קשה – אבל אנחנו רוצים לתכנן, לא רוצים צווי הריסה.

חמד עמאר: אני מודיע לכם כאן: הוא לא יהרוס את הבית שלו היום, כי התאריך האחרון שלו להריסת הבית, אדוני היושב-ראש, הוא 17 בפברואר 2020.

חמד עמאר: היום הוא אמור להרוס את הבית שלו.

חמד עמאר: אני מודיע לכולם: הוא לא יהרוס את הבית.

חמד עמאר: אני קורא גם לכל הדרוזים להגיע להפגנה היום, להזדהות איתו, לעמוד לצידו, להיות איתו.

חמד עמאר: צווי הריסה לא יהיו במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: יהיה תכנון – יהיו צווי הריסה.

חמד עמאר: תתכננו קודם.

חמד עמאר: תגמרו את כל נושא התכנון ביישובים הדרוזיים.

חמד עמאר: לכן, מה שאני אומר לך, אדוני היושב-ראש ולכם, חברי הכנסת: כשאתה לא מתכנן יותר מ-42 שנים ביישוב, אתה לא יכול לדרוש צו הריסה.

חמד עמאר: ונוסף לכל זה יש לנו את חוק קמיניץ.

חמד עמאר: אני מופתע.

חמד עמאר: אני מסתובב הרבה ביישובים הדרוזיים עכשיו.

חמד עמאר: ילד בן שש, אם תשאל אותו מה זה חוק קמיניץ, הוא ישיר לך.

חמד עמאר: הוא יגיד לך: זה חוק להריסת בתים, לקנסות, זה חוק שחוקקה ממשלת ישראל – אחד החוקים הקשים ביותר.

חמד עמאר: כל ילד דרוזי ידע מה זה חוק קמיניץ.

חמד עמאר: אתה לא מתאר לך.

חמד עמאר: כשאתה מגיע למצב שכולם יודעים מה זה חוק קמיניץ, מובן מאליו: החוק הזה לא חוקתי, חוק קשה, חוק שנעשה הכול על מנת לבטל אותו.

חמד עמאר: חבל שלא הקפיאו אותו לחמש שנים; חבל שלא ביטלנו אותו לפני חודש – כי החוק הזה, אסור לו להמשיך להתקיים.

חמד עמאר: אני פונה אליך, רוני: רוני, אל תהרוס את הבית שלך.

חמד עמאר: אל תהרוס את הבית שלך, ואני יודע שאתה לא תהרוס אותו.

חמד עמאר: אנחנו לצידך, כולנו נעמוד איתך.

חמד עמאר: היום אני נמצא איתך בעוספיא וכל העדה הדרוזית איתך.

חמד עמאר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

יוראי להב-הרצנו: אני נבחרתי לכנסת כדי לייצג את הצרכים והמצוקות וההזדמנויות של בני הדור שלי, להיאבק ביוקר המחיה, לוודא שיש פה תחבורה ציבורית יעילה שעובדת גם בסופי שבוע, למסד נישואים אזרחיים ופונדקאות, להצדיע לשינשינים ולמכיניסטים, אבל כל מה שאני מתעסק בו מאז שנבחרתי לכנסת הוא הפוליטיקאים עצמם.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, בכנסת הקודמת עסקנו בהצעת חוק של מפלגת הליכוד שמדברת על כמות השרים – על הגדלת מספר השרים מסביב לשולחן הממשלה – וכמובן בהצעת החוק לפיזור הכנסת העשרים-ואחת; בכנסת הנוכחית, בדיון הזה, אנחנו עוסקים בחסינות של חבר הכנסת ממפלגת הליכוד.

יוראי להב-הרצנו: הייתי מעדיף, אדוני היושב-ראש, שלא היינו דנים בחסינות של חבר כנסת מהליכוד מפני רשויות אכיפת החוק של מדינת ישראל אלא בחסינות של תושבי עוטף עזה מפני הרקטות, בלוני הנפץ והפצמ"רים שמשוגרים על ידי החמאס והג'יהאד האסלאמי.

יוראי להב-הרצנו: מאחר שסיעת הליכוד כולה החרימה את הדיון שעסק בחסינות של תושבי עוטף עזה ובחרה דווקא היום להגיע כולה לדיון בחסינות של אחד מחבריה, אני בוחר להעביר את זכות הביטוי שלי לצעירה מהעוטף שמדברת על הצורך שלה בחסינות: אני דור שפק, בת 28, חברת קיבוץ כפר עזה.

יוראי להב-הרצנו: מגיל שש אני גרה בעוטף.

יוראי להב-הרצנו: אוהבת את המדינה שלי, אוהבת את האזור שלי, אוהבת את הבית שלי.

יוראי להב-הרצנו: שירתי כקצינה בצבא, היום – סרן במילואים.

יוראי להב-הרצנו: מעולם לא פקפקתי בחשיבות שבשירות המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אני מאמינה בישראל בלב שלם ובגאווה עצומה.

יוראי להב-הרצנו: מעולם לא היה לי ספק איפה אחיה, איפה אקים משפחה, והיכן נמצא הבית – פה, בארץ שלנו, בקיבוץ שבו גדלתי.

יוראי להב-הרצנו: לפני שנה וחצי התחתנתי עם דקל, חבר שגדל איתי ביחד.

יוראי להב-הרצנו: קצת אחרי החתונה הגיעה הבשורה הכי משמחת בעולם – יש לנו מלאך קטן בדרך.

יוראי להב-הרצנו: מאז התחילו המחשבות: למה זה הופך אותי?

יוראי להב-הרצנו: איזו מין אימא אני?

יוראי להב-הרצנו: איפה האחריות שלי?

יוראי להב-הרצנו: מי המשוגעת שמביאה ילד לחיים במצב כזה?

יוראי להב-הרצנו: איזה מין חיים אני נותנת לילד שלי?

יוראי להב-הרצנו: ביוני האחרון הגיעה המתנה שלנו, גפן – אכן מתנה.

יוראי להב-הרצנו: ומאז הבטן מתהפכת כל פעם שיש בום, אפילו כזה של דלת נטרקת.

יוראי להב-הרצנו: ככה זה אצלנו, פוסט-טראומה – כל קול קטן מקפיץ.

יוראי להב-הרצנו: תנו לי לתאר לכם סיטואציה מההסלמה האחרונה: אנחנו בממ"ד במשך כמה שעות, הילד בן כמה חודשים וקודח מחום.

יוראי להב-הרצנו: אין רופא או מרפאה בקיבוץ, אין אפשרות לצאת מהבית ובטח לא לנסוע איתו באוטו.

יוראי להב-הרצנו: מה עושים אם יש צבע אדום?

יוראי להב-הרצנו: הכול מטווח.

יוראי להב-הרצנו: צריך להוציא מהכיסא, להסיר חגורה, לעצור בצד, איך עושים את כל זה ב-15 שניות?

יוראי להב-הרצנו: כפר עזה.

יוראי להב-הרצנו: מתקשרת למוקד, מודיעים לי שיכול להגיע רופא רק עוד ארבע שעות.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, תגידו לי אתם, מה עושים במצב כזה?

יוראי להב-הרצנו: מה עושה אימא עם כמה ילדים?

יוראי להב-הרצנו: איך בוחרים אל מי לרוץ קודם?

יוראי להב-הרצנו: ואיך, לעזאזל, במדינה שלנו חיים עשרות אלפי תושבים בעוטף ולא מצליחים לספק לנו ביטחון בסיסי – חסינות מפני הטרור – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יוראי להב-הרצנו: – – איך זה שיש לנו הנהגה שלא בחרנו – החמאס – שמחליטה ומכתיבה לנו את סדר-היום: מתי נישן, מתי נצא עם הילד לשחק בדשא, ומתי נהיה סגורים בחדר?

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שהבית הזה ידון יותר בחוסן הלאומי של אזרחי ישראל ולא בחסינות של פוליטיקאים.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'בארין – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת שלמה קרעי.

סעיד אלחרומי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו דנים כאן במתן חסינות לחבר הכנסת חיים כץ, אבל רציתי להעלות שתי סוגיות שהלוואי והלוואי שהייתה להן חסינות.

סעיד אלחרומי: הסוגיה הראשונה היא הכפרים הלא-מוכרים בנגב.

סעיד אלחרומי: בסערת החורף בשבועות האחרונים ישנה מתקפה חסרת תקדים על הכפרים האלה: ביר הדאג', אום רתאם, אבו תלול – על כל הכפרים הבדואיים בנגב.

סעיד אלחרומי: חלוקת אלפי צווי פינוי והריסה לבתי האנשים שנמצאים שם דווקא בתקופת החורף, ודווקא בתקופה של בחירות, של מערכת הבחירות.

סעיד אלחרומי: אין עם מי לדבר.

סעיד אלחרומי: יש שם רשות הבדואים, שבעצם לקחה על עצמה לחסל את התרבות הבדואית, לחסל לחלוטין את הקיום של הקהילה הבדואית.

סעיד אלחרומי: רק לסבר את האוזן: בחמש השנים האחרונות, מ-2015 עד היום, נהרסו בנגב 10,000 בתים ומבנים.

סעיד אלחרומי: זה מספר שיש רק במקומות שיש בהם מלחמה, כבוד היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת.

סעיד אלחרומי: רק במקומות שיש בהם מלחמת אזרחים או, חס וחלילה, מלחמה בין מדינות, יש דבר כזה של הריסת מעל 10,000 בתים.

סעיד אלחרומי: הנושא השני שדרושה לו חסינות הוא המורים והמורות, המנהלים והמנהלות בחברה הערבית.

סעיד אלחרומי: בשבוע שעבר התבשרנו שהשב"כ, מנכ"ל משרד החינוך והאחראים לחינוך במגזר הערבי קיימו ישיבה בחודשים האחרונים, לדבר על החינוך הערבי.

סעיד אלחרומי: אני לא מבין מה יש לשב"כ לדבר על החינוך הערבי.

סעיד אלחרומי: מהו המסר הזה שאנחנו שולחים למורים הצעירים, למורות הצעירות, לאנשי החינוך במגזר הערבי?

סעיד אלחרומי: שהשב"כ מתערב במינויים שלהם?

סעיד אלחרומי: שהשב"כ, כוחות הביטחון, יתערבו במה שקורה בבתי הספר הערביים?

סעיד אלחרומי: לאלה, לאנשים האלה דרושה חסינות.

סעיד אלחרומי: לאנשים האלה חשוב לתת את הסיכוי להצליח.

סעיד אלחרומי: ככה אנחנו רוצים שמערכת החינוך בחברה הערבית תצליח?

סעיד אלחרומי: מה יש לשב"כ לעשות שם עם מנכ"ל משרד החינוך ועם הצוות שלו?

סעיד אלחרומי: אני מצפה להתנצלות ממנכ"ל משרד החינוך.

סעיד אלחרומי: אני מעריך את שמואל אבואב.

סעיד אלחרומי: עבדתי איתו כראש רשות, עם משרדים שונים.

סעיד אלחרומי: אבל, הנפילה הזאת חייבת להיות מתוקנת.

סעיד אלחרומי: אני מצפה, ממש, להתנצלות בפני המורים, המורות, בפני החברה הערבית, בפני מערכת החינוך הערבית – על הנפילה המכוערת הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חסינות היא אבן יסוד בדמוקרטיה.

שלמה קרעי: מטרתה לאפשר לחברי הכנסת לפעול באופן חופשי וללא מורא לטובת הציבור שבחר אותם.

שלמה קרעי: כשאנחנו מדברים על חסינות מהותית של חברי הכנסת, אנחנו מדברים על אותו מנעד רחב של פעולות שמטבע הדברים חבר הכנסת, שבתוך עמו הוא יושב, מקדם לטובת הציבור כולו – אם זה ברעיונות שהוא שומע מבני משפחה, אם זה מחברים, ואם זה מכל מיני גורמים נוספים.

שלמה קרעי: זאת העבודה היום-יומית של חברי הכנסת.

שלמה קרעי: לא לחינם קבעו היועצים המשפטיים בכנסת לדורותיהם את מבחן גודל הקבוצה.

שלמה קרעי: כאשר פעולה של חבר כנסת משרתת קבוצה מספיק גדולה, אפילו מחוז אחד או אפילו עיר אחת בישראל – כך לפי המבחנים שנקבעו בשנים עברו – המבחן קובע שחבר הכנסת כלל לא מצוי בניגוד עניינים, כלל לא צריך לדווח.

שלמה קרעי: תארו לכם, אני אתן לכם דוגמה שנוגעת אליי: אני מקדם, עוד טרם נבחרתי כחבר כנסת, הצעות חוק להפחתת יוקר תשלומי הדיור.

שלמה קרעי: כולנו כאן מדברים על יוקר הדיור, אז יש הצעות חוק שעוסקות ביוקר תשלומי הדיור.

שלמה קרעי: למשל, אחת ההצעות היא לביטול עמלת פירעון מוקדם על המשכנתה ופתיחת השוק לתחרות – הצעת חוק שאושרה כבר לקריאה שנייה ושלישית פה אחד בוועדת הכלכלה, כמובן בניגוד לעמדתם של בנק ישראל ואיגוד הבנקים, אבל לא אושרה לעלות להצבעה במליאה, לצערי; או הצעת חוק לביטול מגבלת שליש הפריים, שגם משיתה מאות שקלים בחודש על כל משק בית בישראל; או יש עמלה שנקראת עמלת ערבות בנקאית שמגובה בפיקדון – אתם יודעים מה זה?

שלמה קרעי: זה כסף שלנו ששוכב בבנק, הבנק מקפיא אותו וגובה מאיתנו ריבית שנתית של 3%–4% בשנה.

שלמה קרעי: כשהמפקחת על הבנקים קראה לזה, בשיחה איתנו, "עלות ריתוק הון", אמרתי לה: מה ריתוק ההון, זה הון שלי מרותק כאן, למה אני צריך לשלם ריבית על זה?

שלמה קרעי: אבל שום דבר לא קורה.

שלמה קרעי: אבל לא משנה.

שלמה קרעי: מה הרעיון בכל הצעות החוק האלה?

שלמה קרעי: ברור שכשהצעות החוק האלה יעברו גם אני, וגם משפחתי, וגם כל חבריי, ניהנה מהדברים האלה.

שלמה קרעי: אז מה, נראה לכם שכל חבר כנסת שמקדם חוק לטובת הציבור יצטרך להוסיף עכשיו נספח להצעת החוק שלו, שישקף את כל ההטבות שאולי עתידות להיגזר לו, למשפחתו ולחבריו מאותה הצעת חוק?

שלמה קרעי: זה לא יעלה על הדעת.

שלמה קרעי: ברור, אתם מבינים שלא.

שלמה קרעי: אתם יודעים למה?

שלמה קרעי: כי ברור שמה שעומד בבסיס ההצעות האלו הוא טובת הציבור ולא טובת חבר הכנסת הפרטי.

שלמה קרעי: וזה בדיוק מה שעומד כאן לפנינו בהצבעה על החסינות של חבר הכנסת חיים כץ.

שלמה קרעי: הצביעו בעד, כדי שלא נהפוך לחותמת גומי בידי המשפטנים והיועצים המשפטיים.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, השתתפתי יחד עם חבריי בדיוני ועדת הכנסת בקשר לבקשה למתן חסינות ושאלנו את היועץ המשפטי כמה שאלות, וגם הוא הציג את החומר.

אחמד טיבי: הוא אמר: א.

אחמד טיבי: אין אשמת שוחד; ב.

אחמד טיבי: מדובר באישום לגבי קידום הצעת חוק אבל חבר הכנסת כץ לא גילה גילוי נאות שהמומחה שהוא הזמין הוא חבר שלו, מכר שלו, והוסיף: הוא היה עשוי – הוא אמר "עשוי", לא אמר "עלול", אגב – להפיק רווח כספי או כלכלי.

אחמד טיבי: שאלנו פעם נוספת אם הוא הרוויח – כי זה תיק מזה עשר שנים – והוא חזר ואמר שהוא היה עשוי להרוויח.

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר במעשה פרלמנטרי.

אחמד טיבי: כלומר, תוך כדי עבודת הכנסת או עבודת חבר הכנסת לחוקק חוק.

אחמד טיבי: לאור התשובות האלה ולאור הבקשה בוועדת הכנסת להצביע על שלוש עילות, אדוני היושב-ראש – שלוש עילות; חברי עופר כסיף הצביע נגד בשלושתן, חברי מנסור עבאס ואני הצבענו נגד בשנייה, בתום הלב, ובשלישית, האיזון בין ועדת אתיקה לאינטרס הציבורי, ונמנענו בעילה הראשונה, של החסינות המהותית.

אחמד טיבי: דיוני ועדת הכנסת הם תחנת ביניים, המליאה היא התחנה הסופית.

אחמד טיבי: אין פה היום הצבעה על שלוש עילות אלא על השתיים שעברו בוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: את ההסתייגות שלנו באמצעות ההימנעות הצגנו שם בוועדה מול היועץ המשפטי.

אחמד טיבי: אגב, גם גרסנו אז – הצבענו נגד העילה של חוסר תום לב כי אמרנו שאנחנו לא חושבים שגיליון האישום הוגש דווקא נגדו כי התכוונו אליו באופן פרסונלי, אבל דעתנו לא נחה אז מגיליון אישום לגבי חקיקת חוק באמצע עבודה פרלמנטרית של חבר כנסת.

אחמד טיבי: אבל היות שהוצג גיליון אישום, אדוני, וכאן זו התחנה הסופית, במליאה, אנחנו נצביע נגד מתן חסינות, ואני בטוח שבסופו של דבר הנושא יבוא לבג"ץ ובג"ץ יכריע.

אחמד טיבי: אבל אני רוצה לרשום את ההסתייגות שלי מגיליון אישום לגבי חקיקת חוק כעבודה פרלמנטרית.

אחמד טיבי: הצגת אישום של הפרת אמונים לגבי עבודה פרלמנטרית קורית פעם ראשונה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: פעם ראשונה זה מתרחש על ידי היועץ המשפטי לממשלה, אבל היות שגיליון האישום הוצג, המקום הוא בית המשפט, כדי שיכריע בסופו של דבר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אחמד טיבי: יש שתי עילות כאן ולא שלוש עילות, וכך נצביע, כפי שאמרתי.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני אומנם חברת כנסת צעירה, מספר הימים הפעילים שלי פה בכנסת מועט יחסית, אבל, מה לעשות, צעירה אני לא, עם כל כמה שקשה לי להודות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אני בגיל שבו חשוב לי מאוד העולם שצפוי לילדיי ולנכדיי לכשיגיעו, ועל הדור הזה אני רוצה לדבר היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדור הזה, שמסתכל על המשכן הזה ופשוט לא מאמין, לא מאמין שכבר שנה אין ממשלה נבחרת, לא מאמין שיכול להיות מצב כזה שבו המדינה משותקת, והכי נורא, לא מאמין שמשהו כאן ישתנה בזמן הקרוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה הם כן מאמינים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכך שהמקום הזה הוא אוסף של אינטרסנטים שבאו לכאן רק על מנת לשרת חלקים מהעם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנקודת הזמן הזאת, שבה העיניים שלהם נשואות אלינו, מסתכלים לכאן ורואים את בבואת השלטון הלא-מתפקד, את מראה הכנסת המשותקת, הוועדות שלא עובדות, החוקים שלא נחקקים והתקציבים שתקועים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפילו כספים שמיועדים להטבה מינימלית של מצבם של החלשים ביותר – תקועים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ולמה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי המשכן הזה הפך להיות כלי שרת בידיו של ראש ממשלה שמואשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים; שצריך ללכת למשפט ומוכן, כדי לעצור זאת, לעשות הכול, לעצור מדינה שלמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אסור שהמקום הזה יהיה כלי שרת בידיהם של חברי כנסת המנסים לחמוק ממשפט, מקום שבו יש חשד כלפי חברי כנסת ושרים על שימוש מושחת בכוחם ותפקידם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך שהבית הזה ויושביו יהיו דוגמה של ניקיון כפיים, של ערכי יושר וצדק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצבעה היום, אדוני היושב-ראש, היא הרבה יותר מחסינות – כן או לא; הרבה יותר מעניינו הפרטי של חבר הכנסת חיים כץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההצבעה היום היא הצבעת אמון או אי-אמון: אמון או אי-אמון במשכן הזה ובחבריו – האם אנחנו ראויים לאמון של הדור הזה ושל כל אזרחי המדינה הזו, האם אנחנו מסוגלים לטפל במה שחשוב באמת לעתיד המדינה ועתיד כדור הארץ, או שחלילה נוכיח להם שוב שאנחנו חבורה של אינטרסנטים, צרי אופקים שעסוקים בחסינות של עצמנו, בהישרדות הפוליטית, בהתחמקות ממשפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום יש לנו הזדמנות לתקן, להתחיל לתקן, ולכן נצביע היום נגד מתן החסינות לחבר הכנסת חיים כץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו חייבים את זה לאזרחי המדינה הזו, ובעיקר לילדינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם הבנתי נכון – לא הייתי כאן בפתח הדיון – במקום עמדת הוועדה, במקום העמדה המנומקת של הוועדה, הוצגה עמדת יושב-ראש הוועדה, עמדה לגיטימית, אבל עמדה אישית שאיננה משקפת את דעת הרוב כפי שגובשה בוועדת הכנסת ואשר עליה אנחנו מצביעים כאן.

גדעון סער: חברי הכנסת, חסינות חברי הכנסת כעיקרון קבועה בחוק-יסוד: הכנסת.

גדעון סער: הפרטים שלה נקבעו בחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם, אבל העיקרון נקבע בחוק-היסוד.

גדעון סער: וסעיף אחד לחוק, שהוא ליבת החסינות המהותית – להבדיל מהחסינות הדיונית או מהחסינות העניינית – נוגע למעשה במילוי התפקיד, או למען מילוי התפקיד.

גדעון סער: והחסינות הזאת תעמוד לחבר הכנסת – בהנחה שהיא קיימת, כפי שלדעתי היא קיימת במקרה הזה – גם לאחר שהוא חדל מלהיות חבר הכנסת.

גדעון סער: ולכן כל הרטוריקה של עיר מקלט היא לא רלוונטית לחלוטין למקרה הזה, שבו נטענת חסינות מהותית.

גדעון סער: החסינות המהותית לא נתפסת בכלל כמכשיר להגנה על הנבחר אלא כמכשיר הגנה על הבית הזה, על בית המחוקקים.

קריאה: – – –

גדעון סער: נדמה לי – אמרתי את זה גם בדיון בוועדה, אדוני היושב-ראש – שלפי דעתי שנינו הכי מנוסים בדיונים מהסוג הזה בבית הזה.

אחמד טיבי: נכון.

גדעון סער: לא פעם עמדתי בפני החלטות מאוד קשות.

גדעון סער: הייתי צריך להצביע לפי הכרתי בעד הסרת חסינות גם של חברים, חברים לסיעה.

גדעון סער: היום בפעם הראשונה אני מצביע נגד הסרת חסינות.

אחמד טיבי: אמרת גם שזו הפעם הראשונה שזו הפרת אמונים לחבר כנסת – – –

גדעון סער: זאת גם הפעם הראשונה – לפחות אני בדקתי ב-20 השנים האחרונות – שהוגש כתב אישום על עברת הפרת האמונים לבדה, ללא עבירות נוספות.

גדעון סער: אבל אני כרגע מתייחס ומתמקד בסוגיית החסינות.

גדעון סער: אני היום, בפעם הראשונה, אצביע נגד נטילת חסינות – אבל אני עושה את זה בלב שלם, בראש ובראשונה משום שלפי מיטב הכרתי המקרה שלפנינו הוא מקרה מובהק שבו חלה חסינות מהותית.

גדעון סער: מי שמאמין, כמוני, שבמקרה הזה חלה חסינות מהותית – הכנסת איננה רשאית על פי החוק להסיר אותה.

גדעון סער: נכון אמר היושב-ראש, בצדק, והדגיש את זה, שזה נדיר מאוד שהתביעה הכללית מגישה כתב אישום רק על עבירת הפרת האמונים.

גדעון סער: מי שמכיר את ההיסטוריה של המקרה הזה מבין שזה שריד רזה של החשדות הרועמים שליוו את המקרה הזה בתחילתו.

גדעון סער: אבל מה שעוד יותר רלוונטי לענייננו: זה בגין מסכת עובדתית שבליבה מעשה החקיקה של הכנסת.

גדעון סער: מעולם לא היה, למיטב ידיעתי – וזה לא הופרך בדיונים בוועדה – שהוגש כתב אישום לבית משפט על מסכת עובדתית שבליבה מעשה החקיקה, שהוא עיקר עבודתו של הבית הזה; על חוק שאין מחלוקת שהוא חוק טוב, שהוא חוק מיטיב, שהוא חוק שהתקבל בקונסנזוס בבית הזה, כשלא נטען בכלל שהופקה טובה כלשהי לחבר הכנסת מהחקיקה – הכול על סמך פרשנות שניתנה לאי-גילוי יחסי החברות בינו לבין אחר.

גדעון סער: אני אינני רוצה לחזור לדיון בוועדה, אבל על מנת שחברי הכנסת שלא היו בדיון בוועדה יבינו: ליבו של העניין מצוי בכך שחבר כנסת מקבל ייעוץ משפטי מהייעוץ המשפטי של הכנסת על פי כלל הקבוצה הגדולה, ועל פי אותו ייעוץ משפטי הוא לא נמצא בניגוד עניינים, והוא מחוקק חוק בשנת 2010 – –

אחמד טיבי: נא לסיים.

גדעון סער: – – ולאחר עשור, בשנת 2020, הוא מועמד לדין על ידי יועץ משפטי אחר, היועץ המשפטי לממשלה, על אותה מסכת עובדתית על פי סט נורמטיבי אחר לחלוטין.

גדעון סער: לפי דעתי, זה קעקוע מוחלט של כל הרעיון של שלטון החוק.

גדעון סער: כשאנחנו מדברים על סוג העבירה, זה מקרה שבו הנורמה נקבעת רטרואקטיבית פעמיים.

גדעון סער: אם במקרה הזה לא חלה חסינות מהותית, קשה מאוד למצוא מקרה הולם שבו תחול החסינות המהותית.

גדעון סער: ולכן, היום אם לא תתקבל עמדת הוועדה – שהתקבלה אחרי שני דיונים מאוד רציניים וממצים – המשמעות היא שהכנסת החליטה במודע לוותר על החסינות העניינית, הנוגעת בטבורו של מילוי התפקיד של חברי הכנסת.

גדעון סער: אכן, זה ממש לא עניינו הפרטי של חבר הכנסת חיים כץ, כפי שאמרה כאן הדוברת לפניי – תוך כדי שלא אמרה מילה אחת על הנושא של הדיון אלא הפליגה למחוזות שאין להם קשר לדיון שלפנינו – אלא זה עניין של הכנסת.

גדעון סער: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת סער.

אחמד טיבי: כהן מחליף את כהן – אלי כהן מחליף את מאיר כהן כחבר כנסת.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אליהו כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, המטרה של הכנסת היא לבוא ולקדם חוקים, לקדם חקיקה שתבוא ותיטיב עם הציבור.

אליהו כהן: אני חושב שהחוק שאליו יש התייחסות הוא אחד החוקים שבאו בצורה משמעותית לטובת האזרחים, לטובת האדם הקטן, מול אותם – כמו שקוראים –"טייקונים".

אליהו כהן: בשנת 2008 היה משבר subprime חמור, שבמסגרתו היו לא מעט פשיטות רגל של חברות כאלה ואחרות.

אליהו כהן: ובמסגרת אותן פשיטות רגל שהיו, נוצר מצב שמי שהיה אחרון בסדר הנשייה היו למעשה האנשים הפרטיים, ובעלי החברות הם אלה שהיו נהנים מאותו מצב.

אליהו כהן: החקיקה הזאת, שהוביל חבר הכנסת חיים כץ, פעלה לטובת האזרח הקטן – או כפי שחלק מאיתנו מגדירים: הגב' כהן מחדרה.

אליהו כהן: החוק הזה עבר פה אחד, והיום, כשאנחנו נדרשים להתייחס לחסינות, אלה שרוצים להצביע בעד הסרת החסינות למעשה רוצים להתייחס לחבר כנסת שבא ופעל נגד הטייקונים לטובת הציבור.

אליהו כהן: לכן, אם זאת לא השליחות שלנו, אז מהי השליחות שלנו?

אליהו כהן: אנחנו צריכים להיבחן בדבר אחד: מהם החוקים שאנחנו מעבירים?

אליהו כהן: יכול להיות גם, אולי, שהעברנו כאן תוכנית חיסכון לכל ילד, ולחלק מהאנשים כאן יש ילדים, אז אולי לצורך העניין הם פעלו בנושא הזה בניגוד עניינים, או בנושא של קצבאות זקנה או בדברים אחרים?

אליהו כהן: לכן, אני חושב שהיום אנחנו צריכים להגן בנושא הזה על הכנסת ולתת לחברי הכנסת את היכולת לבוא ולהמשיך ולפעול לטובת האזרחים.

אליהו כהן: ברגע שיש חוק שנועד לטובת האזרחים על חשבון הטייקונים, על חשבון בעלי ההון, אנחנו צריכים להגיד: עד כאן.

אליהו כהן: לכן, אני בנושא הזה אתמוך.

אליהו כהן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואב קיש.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

יואב קיש: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואב קיש: אני אתחיל בגילוי נאות, שלדעתי כל חבר כנסת שעלה לדבר פה צריך להתחיל בו: אני חבר של חיים כץ, הוא חבר של הסיעה שלי ויש בינינו גם קשרים פוליטיים.

יואב קיש: אני מכיר אותו שנים מעבודתו בכנסת.

יואב קיש: לצערי פה יש לי הערה לחברת הכנסת חיימוביץ': עלית פה ואמרת: המסר זה לא חיים כץ.

יואב קיש: אני פה במסר לציבור, איך אנחנו מסתכלים – וככה.

יואב קיש: אז בעיניי את טועה טעות קשה.

יואב קיש: את יכולה לחשוב אחרת.

יואב קיש: הדיון הזה הוא דיון מאוד ספציפי על עתידה של החסינות של חיים כץ.

קריאה: – – –

יואב קיש: אני רוצה להגיד עוד דבר אישי: לא הרבה מחברי הכנסת פה היו ראשי ועדות והעבירו חקיקה פרטית שלהם – שהייתה בוועדה אחרת – אליהם לוועדה, העבירו אותה.

יואב קיש: אני עשיתי את זה.

יואב קיש: זה בדיוק אותו אירוע שבו מואשם חבר הכנסת כץ.

יואב קיש: אני העברתי חוק, ממש בסיום הכנסת העשרים, של יצוא קנאביס רפואי, הצעה לחקיקה פרטית שלי שהייתה בוועדת העבודה והרווחה ונתקעה.

יואב קיש: הפעלתי לחץ פוליטי, העברתי אותה לוועדת הפנים, ובוועדת הפנים העברתי את החקיקה הזאת.

יואב קיש: אני חושב שהיא עשתה 2 מיליארד שקלים לשוק ההון הישראלי.

יואב קיש: הרבה מאוד אנשים הרוויחו כסף מהעניין הזה, ומי יודע, אולי מחר יבואו אליי בטענות ויגידו שאני הייתי לא בסדר.

יואב קיש: אז גם פה אני מרגיש שיש לי עניין אישי.

יואב קיש: אני רוצה להגיד על ניגוד עניינים – – –

מיקי לוי: אבל העברת אותה מוועדה אחרת.

יואב קיש: מיקי, לא הפרעתי, תן לי לסיים.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס לניגוד עניינים: הבית הזה עוסק כל הזמן בניגוד עניינים, ואני אומר את זה לחברי הכנסת החדשים.

יואב קיש: למשל, חבר כנסת שהוא מהקהילה הלהט"בית ורוצה לקדם חוק פונדקאות – זה משפיע עליו ישירות חד וחלק.

יואב קיש: דוגמה אחרת, שאתם לא מכירים, חברי הכנסת החדשים – חבר הכנסת לפיד אולי מכיר.

יואב קיש: רת"א לקחה 100 מיליון שקלים לחלק לרשויות שנפגעות מהרעש של נתב"ג.

יואב קיש: היה דיון בוועדת הכספים שאליו כל חברי הכנסת נכנסו, ומי שקרוב לראש עיריית אלעד עזר לראש עיריית אלעד.

יואב קיש: ככה זה היה בכנסת.

יואב קיש: הכנסת הזו בנויה על אנשים שמייצגים אנשים אחרים, וחלק מהעניין זה ניגוד העניינים.

יואב קיש: בוועדת הכנסת אמר היועץ המשפטי שני דברים.

יואב קיש: אחד, שאין בכוונתו להתערב בעבודת הכנסת.

יואב קיש: הגשת כתב האישום הזו – אני אומר לכם את זה כיושב-ראש ועדה – פוגעת בעבודת הכנסת פר אקסלנס.

יואב קיש: זה בא לסרס את חברי הכנסת.

יואב קיש: אתם לא מבינים איזה נזק אתם עושים כשאתם מיתממים ואומרים: בואו נעשה את זה אירוע השלכתי.

יואב קיש: זה אירוע ספציפי מסוכן מאוד.

יואב קיש: ואם מישהו חושב שחברי כנסת לא צריכים חסינות בכלל, זאת עמדה עקרונית, אפשר להתווכח עליה – כן או לא – אבל בחוק הקיים מצא המחוקק את הצורך בחסינות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב קיש: אני כבר מסיים, ברשותך.

יואב קיש: היה גם דיון בוועדת האתיקה שהסתיים בהערה.

יואב קיש: ואני אומר לכם: המקרה הזה הוא מקרה שנמצא בליבת הצורך לחסינות בכנסת.

יואב קיש: מדובר בחוק שגם היועץ המשפטי לממשלה אמר שהוא חוק שנעשה לטובת הציבור.

יואב קיש: הוא אמר יותר מזה.

יואב קיש: אמר היועץ המשפטי בוועדת הכנסת: אני מאמין שחבר הכנסת כץ, שחוקק את החוק, האמין בכל ליבו שמדובר בחוק לטובת הציבור.

יואב קיש: הוא עשה טעות שהוא לא הזכיר את הקשר שלו עם מוטי בן ארי.

יואב קיש: זה היה בוועדת האתיקה.

יואב קיש: להפוך את זה לעבירה פלילית – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב קיש: – – זאת פשוט פגיעה חמורה בכנסת וביכולת שלנו כחברי כנסת לתפקד.

יואב קיש: אין לי שום ספק שחיים כץ צריך לקבל חסינות על המקרה הזה.

יואב קיש: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת שטרית, קטי שטרית – –

קטי קטרין שטרית: מוותרת.

אחמד טיבי: – – מוותרת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטון מיכאל.

אחמד טיבי: אחריו – יאיר לפיד.

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, נאמר כבר הכול בסוגיית החסינות, ואני לא אוסיף על כך, למעט מסקנה אחת שכבר אמרתי בוועדה.

מיכאל ביטון: הכנסת וועדת הכנסת לא מסוגלות באמת לנהל דיון ענייני על גורלו של חבר כנסת ללא השפעה פוליטית; בסוף זאת הצבעה של סיעות ופוליטיקה.

מיכאל ביטון: לכן אמרתי שם שאביא חוק לוועדה חיצונית, והיום יושב-ראש כחול לבן התבטא בעניין, והוא יעמוד כאן ויציג בפרטי-פרטים את המהלך של ועדה חיצונית, שתסיר את החרפה של תהליך של דיון בחסינות, שהוא מזוהם בשיקולים פוליטיים.

מיכאל ביטון: זאת המסקנה הסופית וזה מה שצריך לעשות.

מיכאל ביטון: אבל בזמן שאנחנו שנה בהקפאה של ממשלה ושנה בהקפאה של כנסת – עם ישראל ומדינת ישראל מתקדמים.

מיכאל ביטון: וזאת הזדמנות להעלות על סדר-היום אירוע משמעותי, יהודי, חברתי ורוחני – קבלת פרס ישראל של פרופ' ורד נעם, פרס ישראל לתלמוד, האישה הראשונה שמקבלת את הפרס הזה, ראש המחלקה ליהדות באוניברסיטת תל אביב.

מיכאל ביטון: האירוע הזה מקביל ודומה לאירוע של הלל הזקן.

מיכאל ביטון: הלל הזקן עומד קפוא על הגג ולא נכנס לבית המדרש, ורק אנשים שמבינים מה זאת הזדמנות שווה משלמים במקומו ומכניסים אותו לבית המדרש.

מיכאל ביטון: וככה קיבלנו את הלל, וככה הלכה כבית הלל.

מיכאל ביטון: ורד נעם גדלה בציונות הדתית ורצתה ללמוד תלמוד, אבל בשום תיכון לא למדו תלמוד למעט תיכון פלך.

מיכאל ביטון: ושם היא מתגנבת לשיעורים של תלמיד חכם, שמקבל אותה בשמחה, ואחר כך היא הולכת ללמוד באקדמיה, באוניברסיטה, ושם היא האישה היחידה בקרב תלמידי תלמוד רבים.

מיכאל ביטון: וסוף ההישג שלה: היא ראש המחלקה לתלמוד באוניברסיטת תל אביב.

מיכאל ביטון: למה ההישג הזה דרמטי?

מיכאל ביטון: בעשרות השנים האחרונות נשים מהציונות הדתית ובכלל מעמיקות את לימודי היהדות ומגיעות להישג תורני מעמיק.

מיכאל ביטון: אפשר לציין את הרב ליכטנשטיין, זיכרונו לברכה, שלימד את בניו תורה, ואת בתו, אסתי רוזנברג, וטוני מיטלמן, שהגיעו להישגים מאוד גדולים בהיבט הלימודי-תורני.

מיכאל ביטון: יש עשרות נשים בישראל שעברו את מבחני הרבנות באיכויות של רבנים, והדבר הזה הוא פריצת דרך ותיקון של הפער בין יהדות למדינה.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל הצליחה לשים פה ראשת ממשלה ב-1969, ונשיאת בית משפט עליון, כמה נשיאות בית משפט עליון, אבל מקומה של האישה בהנהגה הציונית הדתית נפקד, ולכן מה שעשתה פרופ' ורד נעם הוא הישג וקריאת כיוון.

מיכאל ביטון: אבל מה שמיוחד בדברים שהיא אמרה – היא אמרה: אני בסך הכול ביקשתי להיות חלק מהשיחה של העם היהודי; כילדה, כתלמידה, רציתי להיות יהודי שהוא חלק מהשיחה של העם היהודי.

מיכאל ביטון: והשיחה של העם היהודי התנהלה בתלמוד ובמשנה, והשיחה הזאת נמשכת – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תן לי לסיים באיזו צורה ככה – – –

אחמד טיבי: תשאף לסיום.

מיכאל ביטון: כאילו מה שנקרא – – –

אחמד טיבי: היית בדה-קרשנדו.

אחמד טיבי: לא היית בעלייה, היית בירידה.

מיכאל ביטון: אפליה מתקנת, ערבים וזה.

אחמד טיבי: העדפה מתקנת.

מיכאל ביטון: עיירות פיתוח, משהו.

אחמד טיבי: לעשות העדפה מתקנת לכחול לבן בתקופה הזאת – לא משהו.

מיכאל ביטון: טוב, לא נחזור לפוליטיקה.

מיכאל ביטון: אנחנו מצדיעים לפרופ' ורד נעם על קריאת הכיוון – שנשים מובילות גם ברוחניות, גם בתלמוד, גם ביהדות, וזה נעשה באוניברסיטת תל אביב.

מיכאל ביטון: זה אומר שאלפי תלמידים חילונים ומסורתיים מוצאים עניין בתלמוד.

מיכאל ביטון: יש תקווה לארון הספרים היהודי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אחמד טיבי: שוכרן, מיכאל ביטון.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יאיר לפיד, שלוש דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, למה אנחנו כאן?

יאיר לפיד: במקום שנשב פה ונקיים דיון על החינוך המיוחד, שנמצא במשבר, ועל מיטות אשפוז ועל התחבורה ועל ילדים שנהרגים מקורקינטים, אנחנו שוב מתכנסים כאן לדבר על זה שחבר קואליציה שחשוד בפלילים הולך לבית משפט.

יאיר לפיד: והוא יחזור מבית המשפט לקואליציה שבה יש ראש ממשלה עם שלושה תיקים חמורים, שרצה גם הוא את החסינות שלו.

יאיר לפיד: בשביל זה אנחנו חברי כנסת?

מכלוף מיקי זוהר: – – –

יאיר לפיד: זו מטרתו של הבית הזה?

מכלוף מיקי זוהר: אתה צדקן.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: כי כל מה שנשאר לנו זה ראש ממשלה שמעדיף מיטה אחת, מיטה אחת במטוס הפרטי שלו, על 1,000 מיטות בטיפול נמרץ.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, אתה יכול לעלות.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נדבר על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע מה, הרמת לי להנחתה.

אחמד טיבי: לעלות.

אחמד טיבי: ומפה, כמקובל.

מיקי לוי: תעלה למעלה, נשמע את דברי החוכמה שלך, מכלוף.

אחמד טיבי: כמקובל.

מכלוף מיקי זוהר: הרמת לי להנחתה.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: בבקשה, ממ"ז.

פנינה תמנו: מיקי, אתה קרבי.

פנינה תמנו: מה, אתה מרגיש שאתה מפסיד?

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב בראש, הטהרנות והצדקנות שלך, מר לפיד, היא באמת חוצה גבולות.

קארין אלהרר: חבר הכנסת לפיד.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי היא גם כל כך צבועה, ברמות שקשה לתאר.

מכלוף מיקי זוהר: אצלך במפלגה יושבים אנשים שרק אתמול פורסם לגביהם תחקיר בערוץ 13 – – –

מיקי לוי: זה נסגר לפני עשר שנים מחוסר אשמה.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רגע, תחקיר מאוד מעניין בחדשות 13 – –

מיקי לוי: חוסר אשמה.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – על פרשת הדלפות שהיה מעורב בהן גם היועץ המשפטי לממשלה – –

מיקי לוי: חוסר אשמה, לפני עשר שנים.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: שלושה כתבי אישום.

יאיר לפיד: אחד, שניים, שלושה.

מכלוף מיקי זוהר: – – גם רמטכ"ל בצה"ל, ועל זה אתה לא מדבר.

מכלוף מיקי זוהר: זה נקי, זה מסודר.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חומר ממוחזר.

מכלוף מיקי זוהר: בני גנץ – יש סיפור מאוד מעניין, פרשת המימד החמישי; אף אחד לא רוצה להזכיר.

יאיר לפיד: שלושה כתבי אישום.

איתן גינזבורג: אתם הצדקנים הגדולים, אתם הישרים, אתם הטהורים.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתה יודע מה ההבדל בינינו, יאיר?

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע מה ההבדל בינינו לביניכם?

איתן גינזבורג: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא פועלים – – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי לוי.

פנינה תמנו: ממשלה מושחתת – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אני מבקש לתת לחבר הכנסת זוהר – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: מיקי, מיקי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: פעם ראשונה.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך.

מכלוף מיקי זוהר: ההבדל בינינו לביניכם הוא שאנחנו לא טהרנים ולא צדקנים.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו משאירים את הכול בידי הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: זה כל ההבדל.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: ועכשיו השאלה שנשאלת פה היא אחת – הם לא נותנים לי לדבר.

מיקי לוי: – – –

אחמד טיבי: מיקי, מיקי, אני חוזר על קריאתי בפעם הראשונה.

אחמד טיבי: בבקשה.

יאיר לפיד: שלושה כתבי אישום.

יאיר לפיד: אחד, שניים, שלושה כתבי אישום.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: כמה כסף ראש הממשלה קיבל לכיסו?

מכלוף מיקי זוהר: כמה הוא קיבל לכיסו?

מכלוף מיקי זוהר: תענה לי.

קריאה: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: שלושה כתבי אישום.

מכלוף מיקי זוהר: כמה כסף הוא קיבל לכיסו?

מכלוף מיקי זוהר: אפילו לא אגורה שחוקה.

מכלוף מיקי זוהר: כמה בני גנץ הרוויח מהמימד החמישי?

רם בן ברק: תגיד הכול, רק לא לשקר.

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: אפס.

בנימין (בני) גנץ: אפס, מיקי.

בנימין (בני) גנץ: אפס.

בנימין (בני) גנץ: תרשום.

מכלוף מיקי זוהר: כמה כסף הרווחת מהמימד החמישי?

בנימין (בני) גנץ: אפס שקלים.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: מה זה אפס?

מכלוף מיקי זוהר: דווח על מיליונים.

בנימין (בני) גנץ: אפס שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: בוא תצהיר את זה.

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: אפס שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: בוא תדבר על זה.

מכלוף מיקי זוהר: בוא תדבר על זה.

בנימין (בני) גנץ: אתה יכול – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: כמה גבי – –

בנימין (בני) גנץ: אתה יכול להמשיך לשקר, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: – – לקח ב"שמן"?

בנימין (בני) גנץ: מיקי, אתה יכול להמשיך.

מכלוף מיקי זוהר: כמה כסף הוא לקח ב"שמן"?

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: תענו לי.

בנימין (בני) גנץ: הינה, אני עונה לך.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: תענו לי.

מכלוף מיקי זוהר: יאיר לפיד, כמה כסף לקחת בידיעות אחרונות?

בנימין (בני) גנץ: תקשיב טוב, אתה יכול להמשיך לשקר.

בנימין (בני) גנץ: אפס שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: תענה לי.

מכלוף מיקי זוהר: כמה כסף לקחת בידיעות אחרונות?

מכלוף מיקי זוהר: כולכם לקחתם.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא מדבר, אף אחד לא חוקר.

מכלוף מיקי זוהר: אם זה לא ביבי, לא חוקרים.

מכלוף מיקי זוהר: מה הקמפיין שלכם חוץ מ"רק לא ביבי"?

מיקי לוי: – – –

מכלוף מיקי זוהר: איזה אג'נדה אתם מביאים?

מיקי לוי: – – –

מכלוף מיקי זוהר: איזה מסר אתם מוכרים לציבור, חוץ מהשנאה לנתניהו?

מיקי לוי: – – –

מכלוף מיקי זוהר: שום דבר, שום כלום.

מכלוף מיקי זוהר: טהרנות, צדקנות, יפות נפש, על חשבון מה?

מכלוף מיקי זוהר: על חשבון מה?

מכלוף מיקי זוהר: על חשבון שחיתות שאתם חשודים בה.

מכלוף מיקי זוהר: תתביישו לכם.

מיקי לוי: – – –

אחמד טיבי: נא להרגיע.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: הגיע הזמן כבר שתשנו את הגישה.

מכלוף מיקי זוהר: בושה וחרפה.

אחמד טיבי: אל תפנה אליהם.

קריאות: – – –

מיקי לוי: – – – שוחד, הפרת אמונים – – –

אחמד טיבי: אני מבקש, מרוב צעקות עוד מעט תביאו דרבוקות לפה.

מכלוף מיקי זוהר: לא, זה – הם לא.

מכלוף מיקי זוהר: דרבוקות – בשום פנים ואופן, זה לא לרמה שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: הם, אתה יודע, רק משהו ב-level גבוה, לא מתאימה להם הרמה של הליכודניקים.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אנחנו מתחברים גם לדרבוקות, מה רע בזה?

מכלוף מיקי זוהר: מה רע בזה?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו אנשים פשוטים, אנשי העם, עמך ישראל, מקבלים תמיכה מציבור רחב במדינת ישראל, מתי תכירו בזה?

קריאות: – – –

אחמד טיבי: הפריעו לו, הפריעו לו.

אחמד טיבי: יש לך עוד עשר שניות.

מיקי לוי: כתב אישום – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר משהו לסיכום.

מיקי לוי: – – – כתב אישום – – –

אחמד טיבי: עשר שניות.

אחמד טיבי: הוא רוצה לסיים, ואתם לא מאפשרים לו.

אחמד טיבי: אתם לא מאפשרים לממ"ז לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: מה?

אחמד טיבי: מיקי מכלוף זוהר, ממ"ז.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, לפרש.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה ממ"ז אחד, אם אני לא טועה.

מכלוף מיקי זוהר: מיקי לוי היה ממ"ז, לא? זה ממ"ז.

מיקי לוי: נכון.

אחמד טיבי: ממ"ז מפריע לממ"ז.

מכלוף מיקי זוהר: אבל בפוליטיקה נראה לי שאני ואתה יכולים לעשות תחרות.

אחמד טיבי: משפט אחרון.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר כך, לגופו של עניין – שלשם כך עליתי, רק פשוט ראיתי את ההתנהלות, הייתי חייב להגיב.

אחמד טיבי: תסיים, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: אני אסיים.

אלעזר שטרן: עוד יאמינו לך, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: כולם מאמינים לי.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא תאמין, יש לפחות מיליון ו-150,000 איש שמאמינים לי.

מכלוף מיקי זוהר: מיליון ו-150,000 איש.

אלעזר שטרן: עוד יאמינו לך, מיקי.

אלעזר שטרן: תענה, תענה.

אחמד טיבי: מיקי, אני לא יכול לאפשר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אז אני מסיים.

אחמד טיבי: אל תענה לו.

מכלוף מיקי זוהר: אשתדל.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, זאת סכנה אם יאמינו לו, תאר לך שיאמינו לו.

מכלוף מיקי זוהר: סיימת?

מכלוף מיקי זוהר: יופי.

מכלוף מיקי זוהר: הכנסת מתכנסת פה היום בעניין שאין לו משמעות של פוליטיקה בין ימין ושמאל, ולכן מצופה מכל חברי הכנסת שיקבלו את ההחלטה בצורה עניינית, רצינית ומקצועית.

מכלוף מיקי זוהר: היה דיון מקיף בוועדת הכנסת, דיון חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: לדעתי, אדוני היושב-ראש, הוא חשוב מאין כמוהו לדמוקרטיה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: נקבע שם שחבר הכנסת חיים כץ פעל בתום לב ולא עשה דברים בכוונה, ולכן לא היה מקום להגיש נגדו כתב אישום, מעצם החסינות המהותית שמגיעה לו בדין.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכל חבר כנסת היום צריך לשים בצד את הכותרות בעיתונים, לשים בצד את השיקולים מה יגידו עליו מחר, ולהסתכל גם על היום שאחרי; כי הוא יכול מחר לנהל דיון ובתום לב לעשות טעות, וזה יכול להתגלגל לכתב אישום פלילי – דבר שאנחנו לא רוצים שיקרה לשום חבר כנסת, בין אם הוא בימין ובין אם הוא בשמאל.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני מבקש מכולם, ואני חושב שנכון יהיה להצביע בעד בקשתו של חבר הכנסת חיים כץ.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בנימין גנץ.

מכלוף מיקי זוהר: הוא הלך.

אחמד טיבי: בגללך.

אחמד טיבי: השר אלקין.

יעל גרמן: הוא פה.

אחמד טיבי: הוא פה, סליחה.

אחמד טיבי: אני קורא לצלמים תועמלני הליכוד: אפשר בפריים אחד לתפוס את בני גנץ ואותי.

אחמד טיבי: במקום התמונה ההיא, תמונת ההסתה ההיא, תמונה חדשה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, הינה אנחנו נפגשים פעם נוספת לדיון על חסינות, אחרי שכבר עברנו חצי סיבוב בנושא החסינות של ראש הממשלה, ואנחנו מגיעים לבחירות בפעם השלישית, בהיקף של כ-8 מיליארד שקלים.

בנימין (בני) גנץ: כל מצביע במדינת ישראל שילם 2,000 שקל בשביל להחזיק את ראש הממשלה בתוך הכיסא שלו.

בנימין (בני) גנץ: שלוש בחירות, אחת אחרי השנייה.

בנימין (בני) גנץ: והינה אנחנו דנים על חסינות, ותוך כדי החסינות ממשיכים לשגר פה שקרים.

בנימין (בני) גנץ: חבר הכנסת מיקי זוהר, מילה אחת ממה שאמרת בנושא המימד החמישי – אחת – לא הייתה מדויקת ולא נכונה.

בנימין (בני) גנץ: הכול שקרי, אבל קל לפרסם.

בנימין (בני) גנץ: אני מפסיק לעסוק בעניין הזה.

בנימין (בני) גנץ: אני חוזר לסיבה שלשמה התכנסנו.

בנימין (בני) גנץ: חברים, אנחנו מאבדים את אמון הציבור.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו דנים בעצמנו, עוסקים בעצמנו, דואגים לטובתנו, דואגים לכיסנו.

בנימין (בני) גנץ: הדבר הזה לא נעשה טוב, הדבר הזה לא נראה טוב.

בנימין (בני) גנץ: מכיוון שכך, ובמסגרת מה שהחוק יאפשר, אפעל לאחר הבחירות להקים ועדה חיצונית, מקצועית, ייצוגית, כולל חברי כנסת לשעבר, על מנת להביא את האילוצים של המחוקקים לדיוני הוועדה עצמה.

בנימין (בני) גנץ: זאת תהיה ועדה שהיא לא תלויה בחברי הכנסת המכהנים, היא תהיה הרבה יותר נקייה.

בנימין (בני) גנץ: היא תעסוק הן בחסינות חברי הכנסת, לו נגיע לשלב שבו צריך כדבר הזה, היא תעסוק גם בשכר חברי הכנסת, ולא אנחנו נקבע לעצמנו כמה אנחנו מרוויחים וכמה אנחנו משתכרים.

בנימין (בני) גנץ: יש בינינו שמשתכרים שקל לשנה, וזה בסדר; אחרים תורמים חלק משכרם; אחרים משתכרים שכר מלא; אבל יש מי שצריכים לעסוק בזה, וזה לא אנחנו.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שאנחנו צריכים להשאיר את עצמנו נקיים מכל הדברים האלה.

בנימין (בני) גנץ: מאחר שהדיון הזה הוא דיון שבסופו של דבר יוכרע פוליטית, למיטב הבנתי, לא איכנס לגופו של עניין.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו הקפדנו בכחול לבן לא להגיד לאף אחד מה להצביע.

בנימין (בני) גנץ: כך אעשה גם הפעם, ואני מאחל לכולנו הצלחה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת גנץ.

אחמד טיבי: חבר הכנסת השר זאב אלקין, בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אדוני יושב-ראש הישיבה, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, לא הפתיע אותי שלקראת סיומו הדיון הזה התלהט ועבר לפסים הפוליטיים של ירי משני צידי האולם.

זאב אלקין: אנחנו שבועיים לפני הבחירות והיצר הוא גדול.

זאב אלקין: אבל אני מציע לכולנו לסיים את הדיון הזה, ובעיקר את ההצבעה בדיון הזה, דווקא בניסיון לעלות קצת, לרגע, מעל הסימון האוטומטי של המקומות ושל התפיסות בשיא של המחלוקת הפוליטית, כי היא קיימת ויש לנו מספיק במות לנהל אותה.

זאב אלקין: יש לנו עוד שבועיים לפני הבחירות, וחוששני שיהיו לנו אחר כך עוד אפשרויות להמשיך לנהל את המחלוקת הפוליטית.

זאב אלקין: יש לי מה לומר גם לחבר הכנסת גנץ על הקריאה שלו שלאזרחי ישראל סוף-סוף תהיה ממשלה: דווקא מאוד רצינו להגיע לזה, היינו מאוד קרובים להגיע לזה, ואם הייתם אומרים כן יכול להיות שהייתה קמה ממשלה והיינו חוסכים מהציבור את הסיבוב המיותר הזה, הסיבוב השלישי.

זאב אלקין: אני חושב שזאת בכייה גדולה שבסופו של דבר אותה הצעה – שלובנה, והגענו אליה במשא ומתן – לא הלכנו עליה.

זאב אלקין: אבל זה כבר חלב שנשפך.

זאב אלקין: אבל לא על זה עליתי לדבר כאן.

זאב אלקין: אני דווקא מציע לכולנו, לכל אחד ואחד כאן, כשהוא יבוא להכריע, היום בהצבעה, אם הוא מאמץ את ההמלצה של ועדת הכנסת, כן או לא – אדוני היושב-ראש, קשה לי קצת.

אחמד טיבי: אני מבקש להיות בשקט ולאפשר לשר אלקין לדבר.

אחמד טיבי: גינזבורג, קרן, השרה חוטובלי, אני מבקש לשבת במקום, תודה רבה.

אחמד טיבי: השר אקוניס, אני מבקש לתת לו לדבר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עופר כסיף, נא לשבת.

אחמד טיבי: השר אקוניס.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אני מציע לכולנו לקבל את ההחלטה הסופית בהצבעה שתכף תבוא על ההמלצה של ועדת הכנסת דווקא בניסיון להתעלם לרגע מחלוקת האולם הזה – שהיא קיימת, היא פוליטית, אין מה לעשות, אנחנו בתוך בית פוליטי.

זאב אלקין: כי אני חושב שהשאלה שעומדת כאן על הפרק היא שאלה מהותית לתפקודו של הבית הזה, ולא משנה מי יהיה בשלטון, הצד הזה של האולם או הצד הזה של האולם.

זאב אלקין: היא יכולה להגיע בכל רגע ובכל דקה, וההכרעה בשאלה הזאת היא הכרעה מהותית בשאלה איך אנחנו רואים ואיך אנחנו רוצים לראות את כנסת ישראל – לא רק היום, גם מחר, גם בעוד שנה, גם בעוד שנתיים, גם בעוד עשור, כשהמחלוקת הפוליטית שכרגע כל כך חוצה וקורעת אותנו תישכח ואף אחד בכלל לא יזכור על מה היא הייתה.

זאב אלקין: הנורמות שייקבעו להליך החקיקה הן נורמות שיישארו עם הבית הזה כדבר תקדימי.

יעל גרמן: איזה נורמה – – –

זאב אלקין: אני תכף אדבר על זה, חברת הכנסת גרמן, בהחלט.

זאב אלקין: אני חושב שלא במקרה המחוקק קבע את ההליך של החסינות, אגב, הוא קיים לא רק במדינת ישראל; הוא קיים גם, פחות או יותר, ברוב מוחלט של הדמוקרטיות המערביות, כי הוא נועד לתת לנבחרי הבית הזה לעשות את מלאכתם הפרלמנטרית בלי פחד, בלי חששות כל רגע שמא, ואולי, ואיפה אני אמצא את עצמי ביום המוחרת, ואולי עדיף שב ואל תעשה מאשר עשה.

זאב אלקין: וכשאני בודק את כנסת ישראל היום, ואני, ברוך השם, כמו חלקכם, כבר לא קדנציה ראשונה ולא קדנציה שנייה וגם לא שלישית, הטענה, שמדי פעם מושמעת בחוץ – ואגב, בהיבט הזה לא מפרידים בין ימין ובין שמאל; זה נאמר על כולנו ברחוב, אתם מכירים את זה – הטענה שהבית הזה הוא מושחת מיסודו, כחזקה, אני חושב שהטענה הזו אין לה שום בסיס.

זאב אלקין: הבית הזה מלא חברי כנסת שבאו לכאן כדי לשנות מציאות, כל אחד כאמונתו, כל אחד בדרכו, ואנחנו מתווכחים קשה על הדרך הזו, וזה לגיטימי.

זאב אלקין: כל אחד מאיתנו – שלחו אותו לכאן בוחרים, אבל כולנו באנו לעשות עבודה פרלמנטרית מתוך מניעים נקיים, לשנות לטובה את המדינה הזו ולעזור לציבור הישראלי.

זאב אלקין: כולנו, כולל חבר הכנסת חיים כץ.

זאב אלקין: מי שמכירים אותו שנים רבות – ויש פה לא מעטים שמכירים אותו שנים רבות, כולל מהקצה השני של הקשת הפוליטית – מכירים את עבודתו כחבר הכנסת, יודעים איך הוא יודע להילחם לטובת ציבורים שונים – חלקים גדולים מהציבורים האלה לא הצביעו לו אף פעם, ולא יצביעו לו אף פעם – בלי בכלל שיקולים פוליטיים, כי הוא מאמין שזה מה שנכון.

זאב אלקין: אפשר להמשיך?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: ועכשיו אני רוצה שתראו את התופעה שאנחנו עדים לה בשנים האחרונות, שאני רואה אותה כתופעה מאוד מסוכנת – ועוד פעם, אין פה גבולות בין ימין לשמאל.

זאב אלקין: הרי זה לא רק הסיפור של חיים כץ, שאנחנו דנים בו כרגע, שהוא לב-ליבה של העשייה הפרלמנטרית – זה הליך החקיקה – ותכף אני אגיד על כמה דברים שנטענים, ולמה בעיניי נכון עשתה ועדת הכנסת שהחליטה כאן על העילות כפי שהחליטה, גם על חסינות מהותית וגם על העילה שהכנסת כבר קיימה על זה דיון בוועדת האתיקה.

זאב אלקין: אבל זה לא רק זה.

זאב אלקין: אנחנו רואים תהליכים של חקירות – לא תמיד הן מסתיימות בהמלצה לכתב אישום, אבל יש תהליכים של חקירות על לב-ליבה של העשייה הפרלמנטרית.

זאב אלקין: אני בכוונה אביא דוגמה מהצד הזה של האולם, שמפלגתי דווקא מרבה להשתמש בה בוויכוח הפוליטי שיש לנו, בוודאי בימים האלה: החקירה של חבר הכנסת כבל על הסיפור של חוק ישראל היום.

זאב אלקין: הרי היה חבר כנסת שזומן לחדר חקירות ונשאל שאלות, ונחקר באזהרה, ודווקא לא מימין – משמאל – על הצעת החוק שהוא יזם.

זאב אלקין: למה הוא יזם אותה?

זאב אלקין: באיזה נסיבות?

זאב אלקין: מה הוא רצה להשיג?

זאב אלקין: האם הוא קיבל בתמורה לזה טובה של סיקור תקשורתי – כן ולא.

זאב אלקין: אני לא רוצה להגיע לסוגיה הרגישה הזו בימים האלה של הסיקור התקשורתי, אם בכלל נכון לראות בזה טובת הנאה ועד כמה בכלל זה יכול לערער את יסודות הדמוקרטיה, אם אנחנו נכניס את המונח הזה ונשים אותו כאן על השולחן.

זאב אלקין: עברו על זה טובים ורבים ממני – מה הסכנה בכלל להליכה בדרך הזו, מה שכתב פרופ' דרשוביץ וכתבו אחרים.

זאב אלקין: אני שם את זה בצד, אני לוקח את זה לעצם המעמד הזה.

זאב אלקין: אני אעיד גם על עצמי, זה לא סוד: באחד מהתיקים, גם אני וגם חברי השר לוין, שנינו זומנו להעיד על הליכי חקיקה בתוך הבית הזה.

זאב אלקין: אתם גם צריכים להבין מה המשמעות של התהליך הזה.

זאב אלקין: הרי, לצערי, כל מה שנאמר בחדרי חקירות – וחובתנו להגיד אמת בחדרי חקירות – בתוך פרק זמן, לפעמים של 24 שעות ולפעמים של חודש, חודשיים, ולפעמים שנה, אתה יודע איך העסק הזה נגמר: הכול בחוץ, מרוח על העמודים הראשונים של העיתונים.

זאב אלקין: ועוד פעם, לא משנה, זה יהיה נכון על חקירה של כבל, וזה יהיה נכון על חקירה של אלקין, ויהיה נכון על חקירה של כץ, ויהיה נכון על חקירה של לוין.

זאב אלקין: זה בכלל לא משנה באיזה צד פוליטי זה קורה, זה בסוף פוגש את כולם.

זאב אלקין: אני חושב שזאת מגמה מאוד מאוד מסוכנת.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אני דווקא רוצה לנצל את הבמה הזו כדי לפנות אליך, כמי שמייצג את הבית כולו.

זאב אלקין: ראיתי גם את התגובה שאתה הוצאת, אני חושב שהיא מאוד מאוד נכונה.

זאב אלקין: הכנסת צריכה להיכנס לשיח מאוד מאוד רציני עם היועץ המשפטי לממשלה ועם גופי הפרקליטות על הסוגיה הזו.

זאב אלקין: אני חושב שהמגמה וההידרדרות הזאת הן מאוד מאוד מסוכנות.

זאב אלקין: צריכים נסיבות מאוד מאוד מיוחדות כדי להכניס את גופי החקירה לנבכי הליך החקיקה בבית הזה.

זאב אלקין: הרי כל הבית הזה – ואני פה לא מחדש לכם – כל הליך חקיקה, כל החלטה פוליטית שעוברת כאן, היא בנויה על קח ותן מאוד מאוד מורכב.

זאב אלקין: הרי מה זה קואליציה?

זאב אלקין: אנחנו מאחדים כוחות כדי שבסופו של דבר יהיה לנו רוב, ויהיה רוב לממשלה, ואתם עוזרים לקידום החוק שלי ואני עוזר לקידום החוק שלכם.

זאב אלקין: מחר יבוא מישהו ויגיד: זה שוחד.

זאב אלקין: הרי יש פה עסקה: קח ותן.

זאב אלקין: אני תמכתי בחוק של פלוני, הוא תמך בחוק של אלמוני.

זאב אלקין: הרי הבית הזה מלא דברים מהסוג הזה ברמה יום-יומית.

זאב אלקין: מה זה הסכם קואליציוני?

זאב אלקין: אנחנו יושבים ומגיעים להבנות.

זאב אלקין: מה זה ייצוג ציבורים?

זאב אלקין: הרי כל אחד מאיתנו פה מייצג ציבורים.

זאב אלקין: זה יכול להיות בצורה מאוד מובהקת פוליטית – מישהו מייצג את ציבור המתיישבים ומישהו מייצג את ציבור הקיבוצים – וזה יכול להיות גם לפי קריטריונים אחרים.

זאב אלקין: בכוונה אקח אתכם לדוגמה שהיא לכאורה א-פוליטית לחלוטין.

זאב אלקין: אתם זוכרים את חוק הדירה השלישית?

זאב אלקין: נושא א-פוליטי לחלוטין.

זאב אלקין: בטח חבר הכנסת לפיד זוכר את זה היטב, ובטח השר כחלון – הוא לא פה, אבל הוא בטח זוכר את זה הכי טוב מכולם, וגם חבר הכנסת גפני בטח זוכר את זה מצוין.

זאב אלקין: הרי נשאלה שאלה: יש פה חוק שבאופן ברור משנה את המצב של כל מי שיש לו x דירות.

זאב אלקין: מן הסתם, בין היושבים בבית הזה יש לא מעט כאלה שנופלים לקטגוריה הזאת.

זאב אלקין: אני לא זכיתי, אבל אני מניח שיש כאלה שכן זכו, ובעזרת השם יש להם יותר משתי דירות.

זאב אלקין: הרי מחר יכול לבוא מישהו ולהגיד: רגע, רגע, רגע, יוזמים כאן חוקים או מצביעים כאן בעד חוקים או נואמים בעד חוקים או מקדמים חוקים, כדי שהחוק הזה יידון לפני החוק האחר, בגלל חישוב כלכלי פשוט של "מה יצא לי מזה".

זאב אלקין: אז במקרה הזה של חוק הדירה השלישית הכול היה מאוד מאוד פשוט כי היועץ המשפטי של הכנסת אמר דברים מאוד מאוד ברורים.

זאב אלקין: הוא אמר: לא רק שאין פה ניגוד עניינים, אלא הוא אמר: אתם בכלל לא צריכים להצהיר.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: כי מדובר על קבוצה גדולה, כי זה המבחן שבדרך כלל הכנסת שמה בנושאים האלה של ניגוד עניינים.

זאב אלקין: ולכן, כשאת מתבוננת למשל בסוגיה הזו שכרגע פה על הפרק, הרי כל הדיון – ואני ראיתי את הפרוטוקולים של הדיונים בוועדת הכנסת – רובו נסב סביב שאלה מאוד מאוד צרה: מה בכלל הייתה שם טובת ההנאה, ואם בכלל הייתה, ושל מי?

זאב אלקין: הרי טען חבר הכנסת כץ, ובצדק: לא קיבלתי מאומה על זה.

יעל גרמן: – – –

זאב אלקין: תכף, שנייה, אני אענה לך, חברת הכנסת גרמן.

בנימין (בני) גנץ: – – –

זאב אלקין: אבל אין ספק שציבור אדיר של משקיעים – החוק הזה בא להגן עליהם.

זאב אלקין: אז אם אני בא עם אותו מבחן מספרי, האנשים שהחוק הזה רלוונטי להם, לפי התקדים הזה של חוק דירה שלישית בכלל לא צריך להצהיר.

זאב אלקין: זו לא רק השאלה אם אני נמצא בניגוד עניינים; הרי הטענה העיקרית כלפי חבר הכנסת כץ היא שהוא בכלל לא הצהיר, ויכול להיות שהוא לא צריך להצהיר, אם אני סופר פה את המספרים.

זאב אלקין: ומה נטען מה היה נכון לעשות?

זאב אלקין: תמיד במצבים האלה אני שואל: אז מה הייתי צריך לעשות כדי להיות בסדר?

זאב אלקין: אז מה הייתי צריך לעשות כדי להיות בסדר?

זאב אלקין: לרוץ ולשאול שאלה את היועץ המשפטי לכנסת או את היועץ המשפטי של הוועדה – הרי אין לזה גבול.

זאב אלקין: תחשבו איך הבית הזה ייראה אם אחרי כל פניית ציבור שאתם מקבלים מפעיל מפלגה שלכם, ואתם מקדימים אותה והוא אחר כך מצביע לכם בבחירות או בפריימריז – אגב, בזה תלויה פרנסתכם, הרבה יותר ממה שלא יצא לחבר הכנסת כץ – ממה שיצא.

זאב אלקין: אז אולי גם זה בעיה וניגוד עניינים?

זאב אלקין: אז אולי דווקא זה הפוך?

זאב אלקין: שפעילי ליכוד יפנו בפניות הציבור לאנשים של כחול לבן, ואנשי כחול לבן יפנו בפניות הציבור לאנשי ליכוד, ליתר ביטחון, כדי לוודא שאין פה חשש לניגוד עניינים?

זאב אלקין: אין גבול למגמה הזו.

זאב אלקין: ועכשיו עוד משהו, ובזה אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: ועדת הכנסת קיימה כאן דיון מאוד מעמיק – ואגב, לדעתי עושה לה כבוד גדול, ואני מודה ליושב-ראש שניהל את הדיון הזה; אני לא מסכים עם עמדתך, שבאה לידי ביטוי בהצבעה, אבל אני חושב שהיה דיון ראוי, מעמיק ומשפטי ונכון – וקיבלה החלטה לא בחלוקות הפוליטיות אלא לפי העמדות שכל אחד גיבש לאור הנתונים שהוצגו שם.

זאב אלקין: אבל בואו נחשוב לרגע באיזה מעמד אנחנו נמצאים עכשיו: אנחנו מצביעים על המלצה של ועדת הכנסת.

זאב אלקין: שלחנו את הנציגים של הבית הזה לבחון לעומק את הסוגיה, הם חזרו עם עמדה.

זאב אלקין: היא לא הייתה פה-אחד; היא הייתה ברוב ומיעוט, אבל הם שמו על השולחן שלנו המלצה ברורה ועמדה.

זאב אלקין: צריך סיבה מאוד מאוד רצינית לסטות מהעמדה הזאת ולהגיד: אני מצביע נגדה, אני לא מסכים איתה.

זאב אלקין: מה הטיעון שאני שמעתי לאורך כל הדרך, הטיעון העיקרי?

זאב אלקין: אנחנו לא צריכים להתערב ליועץ המשפטי לממשלה.

זאב אלקין: אני חושב שזו שגיאה קשה.

זאב אלקין: גם אם אתה רוצה לשנות את החוק, חבר הכנסת גנץ – יש לי מחלוקת על השינוי שאתה מציע, אבל גם אם אני מאמץ את השינוי שאתה מציע, החוק היום הוא אחר.

זאב אלקין: החוק היום דורש מחברי הכנסת לקבל את ההחלטה.

זאב אלקין: להגיד: אני אוטומטית לא מתערב, במה שהיועץ המשפטי לממשלה אומר אין לי שיקול דעת?

זאב אלקין: אם אין לי שיקול דעת ואם אין לי דרך להחליט אם זה כן חסינות או לא חסינות, אז אני צריך להימנע, אין סיבה שאני אצביע נגד.

זאב אלקין: אם אני חושב – וזו עמדה לגיטימית – שאין פה בשום מצב בסיס לחסינות, אז אני מכבד את העמדה הזאת של הצבעה נגד.

זאב אלקין: אבל הצבעה נגד רק מתוך העמדה שהיא: אני לא רוצה לפגוע ביועץ המשפטי לממשלה, זו פגיעה בחוק, במהותו, כי החוק הסמיך את חברי הכנסת לקבל את ההחלטה הזאת.

זאב אלקין: ולכן, לסיום דבריי, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש מכל אחד מכם, לפני שאתם לוחצים על הכפתור, לחשוב אם אתם רוצים שהבית הזה יאבד את העצמאות שלו, שהבית הזה יאבד את היכולת שלו להוביל הליכי חקיקה.

זאב אלקין: ועוד פעם: נשים הצידה את כל המחלוקות של ימין ושמאל.

יעל גרמן: – – –

זאב אלקין: האם אתם רוצים להגיד: רק בגלל שלא נוח לי לחוות עמדה כפי שהחוק דורש ממני, אני מצביע נגד.

זאב אלקין: אם אתם באמת נגד וחושבים שאין פה נסיבות של חסינות, תצביעו נגד.

זאב אלקין: אם אתם בעד, תצביעו בעד.

זאב אלקין: אבל אם אתם אומרים, כפי שראיתי בפרוטוקול הרבה שאמרו, וגם בדיון בוועדה: אני לא יודע להכריע – אני חושב שהצבעה נגד המלצה של ועדת הכנסת היא דרך מאוד מאוד לא נכונה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת, השר זאב אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בדיון מעין-שיפוטי עדיין.

יולי יואל אדלשטיין: בכל זאת, לפחות שנעמיד פנים שאנחנו בדיון כזה.

יולי יואל אדלשטיין: השרה חוטובלי, חבר הכנסת איימן עודה, חברי הכנסת, אני מבקש: מעכשיו ועד תום ההצבעות לשמור על שקט ולכבד את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: השרה ציפי חוטובלי, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: תהיה ודאי אחרון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן אני אסביר את אופי ההצבעה ונצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח ב-brief קצר על עצמי.

חיים כץ: אני בן 72.

חיים כץ: בחודש הזה אני אהיה נשוי לרותי 48 שנים.

חיים כץ: יש לי שלושה בנים.

חיים כץ: שלושתם היו קצינים בצה"ל.

חיים כץ: אני אדם שפיו וליבו שווים.

חיים כץ: אני ישר ומכבד את מילותיי.

חיים כץ: כך חינכתי וגידלתי את ילדיי.

חיים כץ: לא זוכר מתי שיקרתי לאחרונה, ואינני מתכוון לשקר היום.

חיים כץ: מאז תחילת שנות התשעים הייתי מעורב מאוד בעיצוב השוק הפנסיוני במדינת ישראל, במעבר בין קרנות הפנסיה ההסתדרותיות לחדשות.

חיים כץ: הייתי שותף ביצירת נוסחאות חישוב הפנסיה, גובה החיסכון, תקנות וכיוצא בזה.

חיים כץ: אלה נושאים שאני מתעמק בהם, מכיר אותם היטב ועוסק בהם באופן אינטנסיבי.

חיים כץ: אני פעיל בשוק ההון משנת 1968, עוד מתקופת שירותי הצבאי ועד שהתמניתי לשר – כ-47 שנה.

חיים כץ: מאז שמוניתי לשר ב-2015 הפסקתי לחלוטין את פעילותי בשוק ההון, אם כי אני עדיין מתעניין בנעשה בשוק.

חיים כץ: אני מחשיב את עצמי כמי שמבין היטב בתחום הזה, הרבה לפני שהכרתי את מוטי בן ארי אי-שם ב-2003.

חיים כץ: כשנבחרתי לכנסת ב-1999 החלטתי עם עצמי שאני מתעסק רק בנושאי זכויות עובדים, גמלאים ואזרחים מוחלשים.

חיים כץ: לא מתעסק בנושאי חוץ; לא מתעסק בנושאי ביטחון – למרות שבאתי מחברה ביטחונית, והיו לי הרקע והידע לכך.

חיים כץ: כך נהגתי.

חיים כץ: אכן, כשהליכוד עלה לשלטון ב-2009 שוחחתי עם ראש הממשלה נתניהו.

חיים כץ: כשהוא שאל אותי מה אני רוצה לעשות בכנסת – ומדובר על עלייה לשלטון ומעבר מ-12 ח"כים ל-30 – אני ביקשתי להיות יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ולעסוק בנושא שוק ההון והפנסיה.

חיים כץ: צריך להבין – יושבים פה חברי כנסת, ולצערי הכנסות הן קצרות, והם עוד לא זכו לשבת בוועדות ולהתנהל בכנסת – מתוך 12 ח"כים שהיינו אז, תשעה הפכו לשרים, אחד ליו"ר הכנסת ואחד לראש ממשלה.

חיים כץ: רק אני, כביכול, הייתי ח"כ פשוט.

חיים כץ: כמה מחברי הכנסת שיושבים פה היום היו מוותרים על תפקיד שר בשביל להיות יו"ר ועדה?

חיים כץ: אבל ביקשתי וקיבלתי להיות יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ונושא קרנות הפנסיה הוותיקות עבר מוועדת הכספים לוועדת העבודה והרווחה, וזכיתי לעסוק בנושאים החשובים והקרובים לליבי.

חיים כץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות:

חיים כץ: בכנסות השמונה-עשרה והתשע-עשרה חוקקה הוועדה שעמדתי בראשה כיו"ר כ-180 חוקים שעברו בקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: 180 חוקים פרטיים, ממשלתיים – חלקם שלי – כגון חוקי פנסיה, חלוקת כספי הפנסיה בין בני זוג שנפרדו.

חיים כץ: זה היה חזק מאוד על הצבא, כי שם יצאו לפנסיה מוקדמת והיה שם מהלך לא קטן.

חיים כץ: חוקים נוספים שאני רוצה לציין, שהוועדה חוקקה: חוק אלמנות צה"ל.

חיים כץ: 62 שנה אלמנות צה"ל לא קיבלו גמלה.

חיים כץ: 62 שנה.

חיים כץ: אם הן היו מתחתנות, הן היו מוותרות על הגמלה.

חיים כץ: אם הן היו מתחתנות כדת ולא כדין – היו מתחתנות ולא מדווחות – היו מקבלות את הגמלה.

חיים כץ: ואם הן לא היו מתחתנות, היו מקבלות את הגמלה.

חיים כץ: 62 שנה החוק חיכה.

חיים כץ: בוועדה זה עבר, קיבלתי יקיר אלמנות צה"ל.

חיים כץ: גם חוק יתומים משני ההורים מפעולות איבה; אכיפת דיני עבודה גם במגזר הציבורי; נושא מכרזי מינימום, שיתייחסו לאנשים כאל בני אדם – לא מכרזים של שטח על מטרים ועל בלטות: הוא יעשה ארבעה מטרים או שמונה מטרים; חוק המלט, שנועד להקל על עבודתם ולהיטיב עם בריאותם של פועלי הבניין, ואחר כך אני אגע בו.

חיים כץ: ועוד חוקים רבים וחברתיים וכלכליים.

חיים כץ: אני גאה מאוד בעשייה הזאת למען הציבור בתחומים שבהם אני מבין ויכול לתרום.

חיים כץ: אני רואה בכך, בין היתר, את הגשמת השליחות הציבורית שלשמה נבחרתי.

חיים כץ: אני רוצה לספר לכם.

חיים כץ: יש לי שני חברי נפש, שמלווים אותי עשרות שנים.

חיים כץ: שניהם מאוד ישרים, בעלי רגישות חברתית גבוהה.

חיים כץ: הראשון, עמוס ברנהולץ, היה ממלא מקומי בארגון עובדי התעשייה האווירית ונחשב, לפחות בעיניי, לאחד המומחים הגדולים במשק הישראלי בנושא פנסיה.

חיים כץ: השני, מוטי בן ארי, שנחשב בעיניי למֵסי של שוק האג"חים הישראלי.

חיים כץ: יש לי, אגב, "מעריץ" נוסף, במירכאות, אמיר חרמוני.

חיים כץ: יש לו חשבון איתי מאז שעבד בתעשייה האווירית 22 שנה.

חיים כץ: הוא רודף אותי 22 שנה, גם לדבריו.

חיים כץ: מעל 22 שנה.

חיים כץ: הוא הגיש נגדי, לטענתו, מעל 100 תלונות למשטרה, למלמ"ב, למבקר המדינה.

חיים כץ: זה מבלי לספור את התלונות לוועדת האתיקה, שהתחילו מהחודש הראשון לבחירתי לכנסת בשנת 1999 – עשרות תלונות.

חיים כץ: עד שג'ומס, שהיה בוועדת האתיקה, אמר: אני לא דן יותר בתלונות שלו.

חיים כץ: אותו אמיר חרמוני היה פעיל בתנועת אומ"ץ, שהגישה נגדי את הקובלנה לוועדת האתיקה בשנת 2011 ונדונה כאן.

חיים כץ: אני חוזר לחברים שלי.

חיים כץ: בשניהם נעזרתי בשנות כהונתי בכנסת בנושאים שבהם חשבתי שיש להם יכולת לתרום מהידע ומהניסיון שלהם, כי המטרה שלי הייתה שחוקים בתחומים שאני מעורב בהם יהיו טובים, ברורים, נכונים, ראויים וצודקים ככל האפשר.

חיים כץ: בין הנושאים שטיפלתי: שינוי שיטת ההצמדה של גמלאי צה"ל בין המשרתים הפעילים – הצמדה למדד.

חיים כץ: בגין חוק זה קיבלתי אות יקיר גמלאי צה"ל; זה היה יחד עם איציק כהן, סגן שר האוצר, בטקס מרשים בנתניה עם 600 איש, עם הרמטכ"ל דאז בני גנץ.

חיים כץ: זכור לך?

חיים כץ: זכור לטוב.

חיים כץ: חוקקתי את IRA.

חיים כץ: IRA זאת פנסיה בשליטה עצמית, בניהול עצמי.

חיים כץ: חוקקתי את המסלקה הפנסיונית.

חיים כץ: כמה אנשים מצאו כסף שלהם?

חיים כץ: כמה אנשים שלא ידעו שיש להם כסף מההורים?

חיים כץ: מפה?

חיים כץ: חוקקתי – זה לציבור, לילדים שלנו.

חיים כץ: בכל המקרים הללו חברי עמוס ברנהולץ היה מעורב במהלך החקיקה בישיבות הוועדה מול הצוות המשפטי, בניסוח והסברת החוקים לצוות המשפטי.

חיים כץ: הורדתי את גובה דמי הניהול בקופות הגמל מ-2% ל-1.05% – מדובר במיליארדים.

חיים כץ: בדיונים שנערכו בנושא הזה ביני לבין עודד שריג, הממונה על שוק ההון והביטוח, חברי מוטי בן ארי היה מעורב ושותף פעיל.

חיים כץ: את מוטי בן ארי הבאתי גם כיועץ להנהלת התעשייה האווירית ב-2012, כאשר היא גייסה 1.3 מיליארד שקלים.

חיים כץ: לשאלת ההנהלה, לאחר מכן, על גובה התשלום שמגיע לו, הוא ענה: אני חבר של חיים, לכן אני נמצא כאן.

חיים כץ: לא הסכים לקבל תשלום של אגורה אחת.

חיים כץ: בכל המקרים האלה שהבאתי את מוטי ואת עמוס, היה ברור לי שהם יכולים לתרום לחקיקה ולציבור אזרחי מדינת ישראל.

חיים כץ: אני מחוקק מהחיים.

חיים כץ: אני רוצה לציין הוראת שעה שתיקנתי ב-15 בנובמבר 2010.

חיים כץ: אני בן יחיד בבית פולני, שלא מסתכל בחשבונות הבנק של ההורים שלו פן יחששו שאני רוצה לרשת מוקדם.

חיים כץ: אבא שלי היה בן 87, לא ראה כל כך טוב, לא שמע כל כך טוב.

חיים כץ: הוא אמר לי: חיים, תסתכל מה יש לי בדף הזה.

חיים כץ: הסתכלתי, ראיתי שבגיל 87 הוא התחיל לחסוך לפנסיה 500 שקלים לחודש.

חיים כץ: באתי לבנק ואמרתי שאני רוצה לעצור את זה.

חיים כץ: אמרו לי: אתה לא יכול.

חיים כץ: אתה תשלם 35% מס במקור על החיסכון, לא על הרווחים.

חיים כץ: פניתי לנציב מס הכנסה, זיכרונו לברכה, נסרדישי, וביקשתי להפסיק את החיסכון.

חיים כץ: התברר לי שהוא אפילו לא ידע על הסרט הזה.

חיים כץ: כמו אבא שלי.

חיים כץ: כשאמרו לי בחברת הביטוח: עזוב, חיים, אנחנו ניתן לך את ה-4,000 שקל, אמרתי: זה לא העניין.

חיים כץ: ראיתי בעיניים את כל מאות אלפי הזקנים שעולים לבנקים עם שקית הניילון ועם המקל ואין להם מושג מה הם עושים.

חיים כץ: פה בכנסת, אחד שירצה אחר כך – "נאום הגומיות" ביוטיוב – יראה פה על הדוכן.

חיים כץ: לצערי, חלק אינם פה.

חיים כץ: יושב-ראש הכנסת היה רובי ריבלין.

חיים כץ: דוד רותם איננו כבר, אורבך איננו כבר.

חיים כץ: אבל גפני – עכשיו הוא מדבר בטלפון – אז הוא ישב, צחק וחייך, כי הוא אמר: חיים צודק.

אריה מכלוף דרעי: ייבדל לחיים ארוכים.

חיים כץ: שייבדל לחיים ארוכים.

חיים כץ: נתנו שנה גרייס, וכל אחד קיבל מכתב הביתה.

חיים כץ: כל אחד קיבל מכתב הביתה שהוא יכול לקחת את הכסף הזה.

חיים כץ: חוק נוסף שאני רוצה לדבר עליו – ואני בורר לי אותם: עליתי יום אחד לבניין – הבן שלי קנה דירה והיה שם פועל ערבי.

חיים כץ: הוא אמר לי: תסביר לי למה אני צריך לסחוב 50 קילו של מלט על הגב ולא 25 קילו?

חיים כץ: הוא היה בן דוד של חבר כנסת שהיה אז פה, מהרשימה.

חיים כץ: אמרתי לו: תקשיב, אתה צודק.

חיים כץ: אין סיבה בעולם שיסחבו 50 ק"ג ולא 25 ק"ג.

חיים כץ: הבאתי את זה פה למליאה.

חיים כץ: הדבר הראשון שעיתון מסוים אמר: ואללה, אתה לא עובד בשביל הפועלים, אתה עובד בשביל התאגידים.

חיים כץ: שוחד.

חיים כץ: פה במליאה זה עלה.

חיים כץ: יואל רזבוזוב עלה לדוכן ואמר: אני גדול, אבא שלי יותר גדול, יותר חזק.

חיים כץ: הוא בא הביתה מרוסק.

חיים כץ: הגב, הברכיים.

חיים כץ: דיברו על שוחד.

חיים כץ: לא יודע כמה היו עומדים פה.

חיים כץ: אחר כך הייתי בא לפה והיו אומרים: אתה מושחת, אתה זה ואתה פה.

חיים כץ: החוק עבר בקריאה השנייה והשלישית, והפועלים היום סוחבים 25 ק"ג ולא 50 ק"ג.

חיים כץ: זה משהו קטן כזה שאני מראה לכם לאיפה זה הולך.

חיים כץ: כי מה אמרו?

חיים כץ: אם 50 ק"ג – איך מייבאים לארץ מלט?

חיים כץ: מביאים או בתפזורת או בשקים של 50 ק"ג; אמרו: אתה גומר את היבוא, כי לא יהיה 25 ק"ג.

חיים כץ: בין החוקים שהעברתי היה תיקון 44 לחוק ניירות ערך.

חיים כץ: מבחינתי זה חוק אחד מתוך אותם חוקים רבים שסיפרתי לכם עליהם ושחוקקתי במסגרת העיסוק שלי בשוק ההון ובתחום הפנסיה.

חיים כץ: כבר אז, הרבה לפני שמישהו חשב לפתוח בחקירה בנושא, ולפני הכתבה בעיתון הארץ והתלונה לוועדת האתיקה, אני התראיינתי בעיתון גלובס והתגאיתי בסוגי חקיקה – ב-2010 – שצריכים להיות בנושא האג"חים בשוק.

חיים כץ: זה היה ב-2010.

חיים כץ: חשוב לי שתבינו את מהות החוק ומה עמד מאחוריו.

חיים כץ: התקופה שהחוק עבר בה הייתה אחרי משבר הסאב-פריים ב-2008.

חיים כץ: בשוק ההון היה משבר ענק; חברות רבות לא עמדו בהסדרי התשלומים; התספורות היו מחזה שכיח – לב לבייב, תשובה.

חיים כץ: אבל כולם הגיעו להסדרי חוב.

חיים כץ: הטריגר שלי, לזיכרוני, היה נושא שפיר מזרח אירופה.

חיים כץ: שפיר גייסה מהציבור 150 מיליון שקלים, וכנראה שההשקעות במזרח אירופה לא צלחו.

חיים כץ: החברה הודיעה שהיא מוכנה להחזיר 4.5 מיליון שקלים או 3% מגובה ההשקעה.

חיים כץ: התמורה שהיא מבקשת היא דחיית תשלומים וויתור על כל הטענות נגד בעלות החברה.

חיים כץ: אני חשבתי שזאת שערורייה.

חיים כץ: חשבתי שצריך לקבוע בחוק תמרור אזהרה שיהיה לכל בעלי השליטה, שבמידה שהם לא ישלמו את ההתחייבויות שלהם הם יצאו ניזוקים, כי מי שלוקח הלוואה צריך לדעת להחזיר אותה.

חיים כץ: זה קל לבוא ולגייס 100 מיליון, 300 מיליון, 400 מיליון – צריך גם לדעת להחזיר.

חיים כץ: פניתי לחברי מוטי בן ארי, ראיתי בו מבין גדול.

חיים כץ: אמרתי לו: בוא נשב ונראה איך אנחנו מונעים את התופעה שבעלי שליטה לא יחזירו את ההלוואות שלהם, שהם לוקחים מהציבור.

חיים כץ: נפגשנו עם מומחים שונים בתחום, ובהם עו"ד יוסי כהן, עורך דין נחשב בדיני חברות שגם כתב ספרים בתחום.

חיים כץ: העלינו בפניו את הרעיון, והוא ניסח את הצעת החוק.

חיים כץ: יוסי כתב על כך במכתב לעיתון הארץ עוד ב-2011, אחרי הכתבה שאומ"ץ ביססו עליה את התלונה שלהם בוועדת האתיקה.

חיים כץ: למרות זאת, גם יוסי כהן, כמו רבים אחרים שהיו מעורבים בהליך החקיקה, לא נחקרו במסגרת החקירה – לא יוסי כהן ולא רבים אחרים.

חיים כץ: לא נחקרו.

חיים כץ: ואכן, מאז ינואר 2011 ועד היום, כמעט עשר שנים, החוק הזה גרם לכך שלא נוצר מצב שבעל שליטה לא יגיע להסדר חוב – עשר שנים.

חיים כץ: החוק הביא תוצאה.

חיים כץ: החוק הזה, כמובן, לא נועד לחול רטרואקטיבית.

חיים כץ: הוא לא בא לתת לי את ההפסדים של שפיר.

חיים כץ: אני אומר את זה, זה כמו תאונות דרכים: יש צומת, כל יומיים – טאק, כל חודשיים, כל שלושה, תאונת דרכים, בום.

חיים כץ: ואללה, באים, שמים שם תמרור מיוחד, אזהרה במיוחד, ותשע שנים אין תאונות.

חיים כץ: על מה אנחנו מלינים?

חיים כץ: החוק לא חל רטרואקטיבית.

חיים כץ: שקל אחד לא נכנס לכיסי מהחוק הזה, וגם לא לכיסו של מוטי.

חיים כץ: ואני אגיד לכם יותר מזה: גם לא לכיס של אף אחד אחר, אף אזרח.

חיים כץ: כי החוק לא היה רטרואקטיבי.

חיים כץ: החוק הזה נועד להיות תמרור אזהרה ולמנוע תספורות עתידיות.

חיים כץ: במובן זה כל אזרחי מדינת ישראל נהנו ממנו בשיעור שווה.

חיים כץ: החוק הזה השפיע ומשפיע על כל אזרחי מדינת ישראל.

חיים כץ: אז הוא השפיע רק על הבוגרים, כי כולם מחזיקים אג"ח בדרך כלשהי – דרך קרנות ההשתלמות, באמצעות קופות הגמל, קרנות הפנסיה; היום החוק הזה משפיע גם על התינוקות.

חיים כץ: ברגע שהביטוח הלאומי פתח את התוכנית חיסכון לכל ילד, והוא נותן 50 שקל לילד והורה שרוצה שם עוד 50 שקל – החוק הזה משפיע על כל אזרחי מדינת ישראל, מתינוק שנולד, עד למישהו שהולך ונפטר.

חיים כץ: והיום אני עומד על כתב אישום על עבודתי בכנסת, כשפעלתי כפי שנהוג ומקובל בכנסת וכפי שפעלתי ב-180 חוקים ממשלתיים ואישיים של אחרים ושלי.

חיים כץ: להבנתי פעלתי בהתאם לתקנון הכנסת ולנהוג והמקובל בכנסת.

חיים כץ: לא עברתי על תקנון הכנסת ולא על כללי האתיקה של חברי הכנסת.

חיים כץ: לא עברתי, בוודאי בהתאם להתנהלות שהייתה נהוגה בכנסת לפני עשר שנים, בשנת 2010 – אז קידמתי את תיקון 44.

חיים כץ: בואו לא נשכח: אנחנו עוסקים באירועים של כמעט עשר שנים.

חיים כץ: החוק הזה עשה טוב, רק טוב, לאזרחי מדינת ישראל – רק טוב.

חיים כץ: מהות האישומים נגדי – שפעלתי בניגוד עניינים כאשר קידמתי את תיקון 44 לחוק ניירות ערך ושלא גיליתי אינטרס אישי, כביכול, שהיה לי ולבן ארי בתיקון לחוק.

חיים כץ: אני סבור שפעלתי בעניין הזה לפי כללי האתיקה ולפי הייעוץ המשפטי של הכנסת.

חיים כץ: הכללים שחלים על חברי הכנסת קובעים כי כאשר חבר כנסת פועל ומחוקק למען קבוצה רחבה הוא אינו מצוי בניגוד עניינים, ולכן הוא גם אינו חייב בגילוי כלשהו.

חיים כץ: זו גם הסיבה שלא נתתי דעתי כלל לשאלה אם יש אינטרס כלשהו בחוק למוטי בן ארי או לי.

חיים כץ: מה שעניין אותי היה הציבור הרחב.

חיים כץ: ידעתי שהחוק לא חל רטרואקטיבית, ושהחוק ימנע את עושק הציבור בעתיד, כפי שניתן לראות שקרה בתשע השנים שעברו מאז שחוקק החוק.

חיים כץ: להבנתי, היה ידוע לכולם שאני חבר של מוטי – אני לא מתבייש בחברים שלי, אני לא מסתיר אותם – אבל אני מקבל שטעיתי, כפי שקבעה ועדת האתיקה של הכנסת, שהיה טעם לפגם מטעמי נראות בכך שלא אמרתי שמוטי חבר שלי, ואני מצטער על כך.

חיים כץ: ועדת האתיקה דנה בטענה שנטענה כלפיי על פעולה בניגוד עניינים בניגוד להליך החקיקה, שהיא ליבת העבירה הנטענת.

חיים כץ: היא קבעה שלא נעברה עבירה אתית, אך יחד עם זאת היה כנראה טעם לפגם במעשיי.

חיים כץ: מסיבה זאת המליצה ועדת הכנסת בפניכם להעניק לי חסינות מהטעם שכבר ננקטו נגדי ההליכים בעניין הזה על ידי ועדת האתיקה, וזאת לפני כתשע שנים.

חיים כץ: אבקש מכם לקבל את המלצת ועדת הכנסת ולהעניק לי חסינות גם מהטעם הזה, אבל לב העניין הוא החסינות המהותית: הפעולות שלי נעשו כולן במסגרת מתחם הסיכון המקצועי של חברי הכנסת.

חיים כץ: בקשתי כי תוענק לי חסינות מהותית כי בחקיקת חוק רחב לטובת הציבור – אם במקרה הזה, שעוסק בהליך חקיקה, שהוא לב הפעילות של חברי הכנסת, לא חלה חסינות מהותית, המשמעות היא למעשה שאין לחברי הכנסת חסינות מהותית בעבודתם הפרלמנטרית.

חיים כץ: ואז, בני, אתה לא צריך לחוקק, כי אין.

חיים כץ: כי אם במקרה הזה, שנעשה בתוך הבניין, עם ייעוץ משפטי, לעיני כול, מצולם, מוקלט, אין – אז לא צריך.

חיים כץ: ואין לחברי הכנסת הגנה במקרים שהם שוגים בסוגיה כה מורכבת, וכולנו מתמודדים עימה באופן יום-יומי – שאלת ניגוד העניינים בחקיקה.

חיים כץ: אם לא חלה במקרה הזה חסינות מהותית, משמעות הדבר היא, למעשה, ריקון מתוכן של מוסד החסינות, שנועד להבטיח את חופש הפעולה של חברי הכנסת.

חיים כץ: אלה דברים שעליהם אנחנו עומדים להצביע.

חיים כץ: אלה בדיוק הדברים שאמרו חברי הכנסת שדנו בעניין וקבעו כי פעולותיי חוסות תחת חסינות מהותית, והמליצו בפניכם להעניק לי חסינות מהותית.

חיים כץ: גם נאמר בדיון כי התיאור בכתב האישום עולה בקנה אחד עם העבודה השגרתית של חברי הכנסת ולא ברור מדוע במקרה שלי הוגש כתב אישום.

חיים כץ: הדיון בוועדה היה מעמיק, יסודי ורציני.

חיים כץ: 30 חברי כנסת היו חברים בוועדה.

חיים כץ: מדובר בוועדה הגדולה ביותר שהייתה בכנסת ישראל, למיטב זיכרוני.

חיים כץ: יכול להיות שאני טועה, אבל בדרך כלל יש בוועדה 20, 21 – המסדרת הייתה כוועדת הכנסת, בוודאי הוועדה הגדולה שדנה בחסינות.

חיים כץ: בשונה מוועדות אחרות, הנוכחות בדיוני הוועדה הייתה חובה, לפחות במחצית הזמן בכל ישיבה, והישיבות היו ארוכות.

חיים כץ: בדיוני הוועדה השתתפו גם חברי כנסת נוספים, וכל חברי הכנסת שהשתתפו בדיוני הוועדה נכחו במשך שעות ארוכות.

חיים כץ: נטענו טענות, נשאלו שאלות, היו גם חברי כנסת שהצביעו נגד החסינות, אך אלה, לדעתי, התפרקו מתפקידם ומסמכותם.

חיים כץ: הם למעשה רוקנו מתוכן את סמכותם לקבוע שחלה חסינות מהותית.

חיים כץ: הם למעשה לא בחנו אם נסיבות העניין נמצאות במסגרת מתחם הסיכון המקצועי של חברי הכנסת ובמסגרת חגורת הביטחון שהחסינות המהותית מעניקה לחברי הכנסת בפעולתם.

חיים כץ: גם בין אלה שהצביעו נגד היו כאלה שפנו ליועץ המשפטי לממשלה בקריאה לבחון את כתב האישום, כי הוא מעורר תהיות ושאלות לא מעטות.

חיים כץ: אני התמודדתי לכנסת מאותה סיבה שאתם התמודדתם – לנסות ולשפר את איכות החיים של אזרחי מדינת ישראל.

חיים כץ: אני מרגיש שעמדתי במשימה, למרות ההתקפות הבלתי-פוסקות במשך 20 שנה, של עיתון מסוים.

חיים כץ: כ-200 חוקים חוקקתי עם ה-20 שלפני הוועדה.

חיים כץ: 200 חוקים עברו עם הוועדה ואיתי.

חיים כץ: חלקם שלי, חלקם של אחרים, הם עברו במשך 21 שנות עבודתי בכנסת.

חיים כץ: על אף אחד מהחוקים לא זכיתי למילה טובה, אף אחד מהחוקים.

חיים כץ: חוק המלט – שוחד, מאותו עיתון מסוים.

חיים כץ: אף אחד.

חיים כץ: היום הוא מנהל קמפיין נגדי, נהפוך הוא: כל יום עמודים שלמים על החקיקה הזאת, שרק היטיבה.

חיים כץ: יחד עם זאת, לא התרגשתי מהכתבות והמשכתי לשרת את הציבור כי ידעתי כי אני עושה את הדבר הנכון.

חיים כץ: בשביל זה התמודדתי לכנסת.

חיים כץ: גם היום, כשמתנהל קמפיין בוטה וחסר מעצורים נגדי, אני מקווה ומאמין שאתם תפעילו את שיקול דעתכם העצמאי ולא תושפעו מאיזו כתבה בעיתון כלשהו.

חיים כץ: לא באתי לבקש מכם היום חסד או רחמים.

חיים כץ: גם לא באתי לבקש טובה אישית.

חיים כץ: היום אנחנו מצביעים על חופש הפעולה של חברי הכנסת, יכולתם של חברי הכנסת לחוקק חוקים, להביע דעות, להתנהל ללא חשש ומורא – יש פה אנשים שלא ישבו בְוועדה; מחר יגידו, אם אתה מכיר בוועדה את זה ואת זה, למה לא דיווחת?

חיים כץ: מרמה והפרת אמונים.

חיים כץ: למה הלוביסט לא אמר?

חיים כץ: לא יודע – למלא את לב התפקיד שלנו, שעבורו התמודדנו ולשמו נבחרנו.

חיים כץ: נאמתי מעל הדוכן הזה אולי 1,000 פעמים, בחוקים דרמטיים יותר ודרמטיים פחות.

חיים כץ: באף אחת מהפעמים האלה לא חששתי שתהיה השפעה מהותית על אופן עבודת הכנסת.

חיים כץ: אי-הענקת חסינות מהותית היום משמעותה פגיעה בחופש הפעולה של חברי הכנסת, ככה אני רואה את זה, הן בחקיקה, הן בוועדות, הן בהתבטאות.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים לוותר על תפקידנו, זה הזמן להצביע נגד החסינות.

חיים כץ: אני מאמין שברצון כולנו באמת לנסות ולמלא את תפקידנו ולשפר את איכות החיים של אזרחי מדינת ישראל, כי אתם זוכרים, אנחנו מחוקקים מהחיים.

חיים כץ: אני מקווה שאנחנו נקבל היום את המלצת ועדת הכנסת להעניק לי חסינות ולאפשר לחברי הכנסת להמשיך לחוקק, להמשיך ולהתבטא ולעשות את מה שנכון ונחוץ לעשות ללא חשש וללא מורא, וללא התרגשות משום עיתונאי או כתבה כלשהי.

חיים כץ: אני מקווה לקבל את תמיכתכם, שתאפשר לי ולנו להמשיך לחוקק, להתבטא, למלא את שליחותנו.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, תמה רשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לפני ההצבעה אני אסביר את הליך ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לאור העובדה שהצעת ועדת הכנסת כפי שהציג אותה יושב-ראש הוועדה כוללת שתי עילות שונות למתן החסינות, ובהתחשב בכך שהחלטת הכנסת למתן חסינות צריכה להיות בקשר לעילה מסוימת, אנו נקיים הצבעה נפרדת על כל עילה.

יולי יואל אדלשטיין: אם יהיה רוב לאחת העילות לפחות – המשמעות היא מתן חסינות דיונית בפני העמדה לדין פלילי; אם לא יהיה רוב לאף עילה – המשמעות היא שהיועץ המשפטי לממשלה יהיה רשאי להגיש את כתב האישום לבית המשפט.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה הראשונה תהיה על העילה הראשונה הקבועה בחוק, שהיא, ואני מצטט: "האווירה שבה הוא מואשם נעברה במילוי תפקידו או למען מילוי תפקידו כחבר הכנסת וחלות הוראות סעיף 1" לחוק החסינות.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד – תומך בקביעת החסינות לחבר הכנסת חיים כץ בשל עילה זו; מי שמצביע נגד – מתנגד למתן חסינות בעילה זו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על העילה הראשונה, מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – בעד מתן חסינות; נגד – מתנגדים למתן החסינות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ועדת הכנסת – 62 נגד – 43 נמנעים – 2 הצעת ועדת הכנסת לקביעת חסינות בפני דין פלילי לחבר הכנסת חיים כץ לפי העילה הראשונה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, נגד – 43, שניים נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת נתנה את החסינות בהתאם להצעת ועדת הכנסת, שלפיה לחבר הכנסת חיים כץ תהיה חסינות דיונית בפני דין פלילי בשל העילה הראשונה שבחוק, ועניינה החסינות המהותית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה השנייה, והיא על העילה השלישית הקבועה בחוק, ולפיה: "התקיימו כל אלה, הכנסת או מי שמוסמך בה לכך, קיימו הליכים או נקטו אמצעים לפי הדיונים והכללים הנהוגים בכנסת נגד חבר הכנסת בשל המעשה המהווה עבירה לפי כתב האישום.

יולי יואל אדלשטיין: העבירה בוצעה במשכן הכנסת במסגרת פעילות הכנסת או ועדה מוועדותיה, ואי-ניהול הליך פלילי, בהתחשב בחומרת העבירה, מהותה או נסיבותיה, לא יפגע פגיעה ניכרת באינטרס הציבורי".

יולי יואל אדלשטיין: שוב, מי שמצביע בעד – תומך בקביעת חסינות לחבר הכנסת חיים כץ בשל העילה; מי שמצביע נגד – מתנגד למתן חסינות בעילה זו.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 63 נגד – 42 נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת לקביעת חסינות בפני דין פלילי לחבר הכנסת חיים כץ לפי העילה השלישית נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 63 בעד, 42 מתנגדים, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הכנסת קיבלה את הצעת ועדת הכנסת שלפיה לחבר הכנסת חיים כץ תהיה חסינות דיונית בפני דין פלילי בשל העילה השלישית שבחוק, הקשורה להחלטה שקיבלה ועדת האתיקה בעניין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1291; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 25; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סדר-היום לא נגמר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עם סדרה של הצעות חוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני להציג לנו את הצעת חוק שירותי תשלום (תיקון), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2020, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שירותי תשלום (תיקון), התש"ף–2020, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: שנייה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני מציג הצעת חוק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה גפני: הצעת החוק המונחת בפניכם היא תיקון מועד התחילה של חוק שירותי תשלום, התשע"ט–2019, שעניינו הסדרה של תחום שירותי התשלום הטכנולוגיים בישראל: כרטיסי האשראי, כרטיסים נטענים וכן אמצעי התשלום החדשניים, כגון האפליקציות השונות והארנקים הדיגיטליים.

משה גפני: הצורך בחוק האמור נבע מההתפתחות הטכנולוגית ומשירותי תשלום חדשניים שנכנסו לשוק, שכן לצד הגברת התחרות, הוזלת העמלות וזמינות התשלום, נדרשת התייחסות לסיכונים הרבים הטמונים בשימוש באמצעי תשלום וירטואליים; זאת, בשל פגיעה באבטחת השימוש, הונאה ושימוש לרעה.

משה גפני: לפיכך, נדרשה התאמה חקיקתית, שעיקרה היה להגן על בעלי החשבונות וליצור הסדר משפטי מחייב שיחול על כל נותני שירותי התשלום, בין שהם בנק, חברות כרטיסי האשראי או מפעילי אפליקציות התשלום למיניהם.

משה גפני: חוק שירותי התשלום אמור היה להיכנס לתוקף ביום י"ב בטבת התש"ף, 9 בינואר 2020.

משה גפני: אולם לאחר שמשרד המשפטים ובנק ישראל התרשמו מפניות איגוד הבנקים ואיגוד לשכות המסחר שהשוק טרם ערוך כניסת החוק לתוקף, הם יזמו הצעת חוק לדחיית התחילה והביאו אותה בדחיפות לאישור הכנסת.

משה גפני: אציין כי אילו הוקמו ועדות הכנסת, ובכללן גם ועדת הכלכלה, הרי שהחוק מאפשר לדחות את התחילה בצו, באישור ועדת הכלכלה, בשתי תקופות שלא תעלינה על שישה חודשים.

משה גפני: אולם בשל העובדה שטרם הוקמו ועדות הכנסת לא היה אפשר לדחות את התחילה בצו והממשלה נאלצה ליזום תיקון חקיקה שמטרתו לדחות את התחילה.

משה גפני: מועד התחילה המבוקש בהצעת החוק שלפני

משה גפני: כם הוא בעוד כתשעה חודשים, ביום כ"ו בתשרי התשפ"א, 14 באוקטובר 2020.

משה גפני: במהלך הדיון בוועדה נשמעו בקשות מטעם הגופים השונים לדחות את התחילה בשנה, אולם סברנו שאין מקום להיענות לבקשה.

משה גפני: אני קורא לבנקים, לחברות כרטיסי האשראי ולמפעילי שירותי התשלום השונים להיערך כראוי עד למועד כניסת החוק לתוקף.

משה גפני: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ולא בקשות רשות דיבור, ואני מבקש לאשרה בנוסח המובא בפניכם.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, להצעת החוק אין הסתייגויות ולא בקשות דיבור ולכן אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: אנא מכם, כל אחד לשבת במקומו.

מאיר כהן: אנחנו מתחילים בקריאה שנייה.

מאיר כהן: חבר הכנסת גפני יגיע למקומו.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מאיר כהן: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים מיידית – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: רגע, אני אוסיף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לפרוטוקול ואת כהנא ואת – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: תצביעו בקריאה שלישית.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים, חברים – התקבל.

מיכאל ביטון: – – – הולכת והאופוזיציה מאשרת את זה.

קריאה: מיכאל, מה קרה?

מיכאל ביטון: לפני כן הייתה נוכחות מלאה ופתאום – – –

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: מיכאל, אנחנו ממשיכים.

מיכאל ביטון: – – – מה קרה?

מאיר כהן: אנחנו נעבור לקריאה שלישית.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירותי תשלום (תיקון), התש"ף–2020, נתקבל.

מאיר כהן: 24 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק עברה גם בקריאה שנייה וגם בקריאה שלישית.

מאיר כהן: [מס' מ/1292; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 25; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף הבא – הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: מר גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, שנכנס לתוקף ב-18 באוקטובר 2016, מסדיר באופן מקיף תחומים שונים בענף הרכב, ובהם ייבוא רכב, מוסכים ושמאות רכב.

משה גפני: אחת ממטרותיו של החוק הייתה לקבוע הסדרים עדכניים בחקיקה ראשית לעניין ענף הרכב, שיחליפו את צווי הפיקוח – חמישה צווים מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח–1957 – שהם חקיקה לשעת חירום, ובהם הוסדרו תחומים אלה עד חקיקת החוק.

משה גפני: לשם יישום מלא של החוק, הכולל למעלה מ-250 סעיפים, יש צורך בהתקנת מספר רב של תקנות – חלקן באישור ועדת הכלכלה.

משה גפני: כדי לאפשר למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים להשלים את הליך התקנתן של אותן תקנות, נקבע בסעיף 247 לחוק כי צווי הפיקוח וכן הוראות נוהל שנקבעו מכוחם ימשיכו לעמוד בתוקף לכל המאוחר עד ל-31 בדצמבר 2019, אלא אם כן יותקנו קודם לכן תקנות שיחליפו אותם.

משה גפני: מאז נכנס החוק לתוקף הושלמה התקנתן של חלק מהתקנות, וכתוצאה מכך בוטל צו הפיקוח בנושא יבוא רכב.

משה גפני: אולם תקנות בנושאים נוספים, למשל בתחום המוסכים ושמאי הרכב, טרם הותקנו, ולכן ביקשה הממשלה להאריך את תוקפם של צווי הפיקוח.

משה גפני: על אף החשיבות הרבה שאנו מייחסים לביטול חקיקה לשעת חירום ולהחלפתה בחקיקה עדכנית, החליטה הוועדה לקבל את בקשת המשרד ולקבוע כי צווי הפיקוח והוראות הנוהל שנקבעו מכוחם יוסיפו לעמוד בתוקף לכל המאוחר עד ל-31 בדצמבר 2020, בין היתר בהתחשב בנסיבות הפוליטיות ובכך שוועדת הכלכלה, שמוסמכת לדון בתקנות לפי החוק, לא תוקם ככל הנראה עד לחודשי הקיץ.

משה גפני: התיקון המוצע ייכנס לתוקף ב-31 בדצמבר 2019, שהוא המועד שבו פקעו, למעשה, צווי הפיקוח, כדי להימנע ממצב של לקונה משפטית בהסדרת תחומים מסוימים בענף הרכב.

משה גפני: חברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, גם בהצעת חוק זו, כמו שאמר חבר הכנסת גפני, אין בקשות דיבור ואין הסתייגויות.

מאיר כהן: אנא שבו ואנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה ולאחר מכן בקריאה שלישית.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–2 – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מאיר כהן: 28 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: ברשותכם, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 6), התש"ף–2020, נתקבל.

מאיר כהן: ובכן, 26 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: [מס' מ/1293; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 25; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף הבא – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120).

מאיר כהן: יעלה ויבוא חבר הכנסת גפני.

מאיר כהן: מזמן לא היית כאן, בוא.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף

משה גפני: –2020, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: עניינה של הצעת חוק זו בהארכת הוראת המעבר שנקבעה במסגרת הרפורמה בענף מוניות השירות.

משה גפני: הרפורמה, שאושרה בוועדת הכלכלה בכנסת ה-20 ונכנסה לתוקף בפברואר 2018, נועדה לפתוח לתחרות את ענף מוניות השירות, כך שהרישיונות לקווי שירות למוניות יינתנו בהליך תחרותי, כלומר במכרז.

מיכאל ביטון: מזל שיש לך אותנו לחוקים שאתה צריך.

משה גפני: מה?

מיכאל ביטון: לא, מזל שאנחנו פה בשביל החוקים של סמוטריץ', בתחבורה.

משה גפני: לא חשבתי על זה.

מיכאל ביטון: אתה חושב על הכול – – –

משה גפני: לגבי בעלי הרישיונות הוותיקים, דהיינו אלה שהפעילו את מוניות השירות לפני תחילתה של הרפורמה, נקבעה בחוק הוראת מעבר שבה הוסמך המפקח על התעבורה לחדש את רישיונותיהם עד ל-31 בדצמבר 2019 לכל המאוחר, בהתחשב בין היתר בהתקדמות ההליכים התחרותיים.

משה גפני: הוראת המעבר נועדה לאפשר רצף בשירות הניתן לציבור בקווים הקיימים, עד לסיום ההליך המכרזי לגביהם.

משה גפני: מאחר שטרם הושלמו ההליכים התחרותיים לבחירת כל בעלי הרישיונות החדשים, וכדי לאפשר הפעלה רציפה של מוניות השירות ולמנוע פגיעה בציבור הנוסעים, מוצע להאריך את תקופת המעבר בשנה נוספת, כלומר עד 31 בדצמבר 2020.

משה גפני: תחילתו של התיקון המוצע תהיה ב-31 בדצמבר 2019, כדי למנוע מצב שבו מוניות השירות יפעלו למעשה ללא רישיון בתקופה שחלפה מאז פקיעת הוראת המעבר ועד למועד פרסומו של החוק המוצע – אם יתקבל.

משה גפני: חברי הכנסת, הצעת החוק המובאת היום לאישורכם תאפשר את הפעלתם הרציפה של קווי השירות למוניות עד להשלמת ההליכים התחרותיים לבחירת בעלי רישיונות חדשים, לטובת כלל הנוסעים במוניות השירות.

משה גפני: אני מקווה כי משרד התחבורה יפעל במרץ להשלמת ההליכים התחרותיים בשנה הקרובה וליישום מלא של הרפורמות בענף מוניות השירות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לחברי הכנסת החרוצים שנמצאים כאן:

משה גפני: אלה כמה דוגמאות של מה שקורה במדינה, כשכבר יותר משנה אין בחירות ואין כלום, זאת אומרת אין ממשלה, אין תקציב, כל הרפורמות – – –

יאיר גולן: צאו מגוש הימין – תהיה ממשלה.

יאיר גולן: זה כל הסיפור.

יעל גרמן: נכון, נכון.

משה גפני: לא לזה התכוונתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו לא יודעים, אולי – – –

משה גפני: אני אומר לכם, באמת – – –

קריאות: – – –

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים רואים את זה.

משה גפני: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: אנחנו באים להציע פה דברים – הצעות החוק האלה, שעליהן אנחנו מדברים, זה ממש לגרור רגליים כדי שלא יקרה מצב של כאוס מוחלט, למשל עכשיו עם נהגי המוניות; זו הצעת החוק הזאת, אבל ככה זה כל הזמן.

משה גפני: פשוט אי-אפשר להאמין שמדינה שהיא לא מדינת עולם שלישי אלא מדינה מודרנית, מתוקנת ושיש לה כלכלה חזקה נמצאת במצב הזה.

משה גפני: זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: מי שיודע לקחת על עצמו את האחריות שהוא גרם לזה שיהיו עוד פעם בחירות – שייקח על עצמו את האחריות.

משה גפני: כמובן, אני כאן איש אובייקטיבי, אז אני לא אומר.

מאיר כהן: אנחנו מאוד מעריכים את האובייקטיביות שלך.

מאיר כהן: היא ראויה לציון.

משה גפני: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מבקש להצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני השר רוצה להגיד מילים קצרות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, באמת תודה רבה ליושב-ראש הוועדה ולכל חברי הוועדה, תודה לחברי הכנסת שנוכחים.

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה בהקשר של החוק הזה להאיר, באל"ף, הערה אחת.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אנחנו בעיצומם – – –

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': ככה?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בעיצומה של סדרת דיונים מקצועיים במשרד על כל סוגיית מוניות השירות.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר כאן באחריות: המודל שנקבע ב-2012, ומאז דוחים את כניסתו לתוקף שוב ושוב ושוב, פשוט נכשל.

בצלאל סמוטריץ': המכרזים נבנו לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': תחרות היא אמצעי, היא לא מטרה.

בצלאל סמוטריץ': נוצר מצב שבו אנשים לא ניגשים למכרז; מי שניגש מפסיד מהר מאוד את המכנסיים וחוזר בו.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו בוחנים כרגע איך, או מה המודל הנכון שבאמצעותו צריך להפעיל את הענף הזה שנקרא מוניות שירות – כמובן, בראש ובראשונה מתוך מבט כולל, שמסתכל על כל אמצעי התחבורה הציבורית שיש לנו: הקלים והכבדים, והגמישים יותר והגמישים פחות; לזהות בדיוק את הנישה שבתוכה יש הצדקת קיום למוניות השירות ולהגדיר אותה בצורה נכונה, שתהיה טובה לאזרחים אבל גם תהיה בת-קיימא.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מעריך – אנחנו כרגע מצביעים על הארכת התוקף בשנה של הוראות המעבר במודל הקודם, אבל אני אומר לכם באחריות: אנחנו יודעים לומר בוודאות שהוא נכשל.

מאיר כהן: זה מדהים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, במילה אחת:

בצלאל סמוטריץ': הוא נכשל כי עשו כאן

בצלאל סמוטריץ': ניסיון לערב שוק חופשי וצווי פיקוח – מין איזה יצור כלאיים כזה, שהוא לא זה ולא זה, והתוצאה היא שהוא נכשל.

בצלאל סמוטריץ': סביר להניח, בהנחה שכולכם תצביעו נכון – לימין – ותקום כאן סוף-סוף ממשלה, אז כנראה בשנה הזאת אנחנו ננסה לגבש ולהניח על השולחן מודל אחר, נכון יותר, טוב יותר, שיחזיק מעמד, ולא נצטרך לחזור לכנסת כל פעם, גפני, עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ולהאריך תוקף.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120), בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: אנחנו מתחילים בקריאה שנייה.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 26 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מאיר כהן: 26 בעד, מתנגד אחד ואין אף נמנע.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים מייד לקריאה שלישית.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף–2020, נתקבל.

מאיר כהן: 23 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 120) (תיקון), התש"ף

מאיר כהן: –2020, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: הסעיף הבא: המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום.

מאיר כהן: יהיה גם דיון וגם הצבעה.

מאיר כהן: יציג את המלצות הוועדה יושב-ראש ועדת החוץ וביטחון חבר הכנסת גבי אשכנזי.

מאיר כהן: אדוני.

חוץ וביטחון): תודה, אדוני היושב-ראש.

חוץ וביטחון): כנסת נכבדה, אנחנו דנים בבקשת הממשלה, אני מקווה שהיא תגיע עד אז.

חוץ וביטחון): אני מתכבד להציג בפני המליאה את המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון להכריז על מצב חירום לתקופה של ארבעה חודשים נוספים, בהתאם להוראת סעיף 69 לתקנון הכנסת.

חוץ וביטחון): בדומה לשלוש ההמלצות הקודמות של הוועדה הזמנית שניתנו במהלך 2019, הוועדה ממליצה – בתוקף הנסיבות, כפי שחבר הכנסת גפני ציין – להאריך את תוקף ההכרזה בארבעה חודשים נוספים.

חוץ וביטחון): עיקר הצורך בהמשך ההכרזה נובע מהזיקה בין חוקים, תקנות וצווים שונים לבין מצב החירום.

חוץ וביטחון): כפי שידוע לכם, בעשורים הראשונים שלאחר קום המדינה נחקקו חוקים שונים שתוקפם מותנה בקיומו של מצב החירום, ומכוחם גם הותקנו תקנות וצווים רבים.

חוץ וביטחון): בחוקים, בתקנות ובצווים השונים נקבעו הסדרים חיוניים הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה כלכלית.

חוץ וביטחון): אם הכנסת לא תשוב ותכריז על מצב חירום, הסדרים חיוניים אלה יפקעו.

חוץ וביטחון): במהלך העשור האחרון קיימה הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט פיקוח הדוק על משרדי הממשלה כדי לוודא כי מתבצעת העבודה הדרושה להסדרתם של חוקים וצווים אלה במסגרות החקיקתיות המתאימות להם, ושלא יהיו תלויים עוד בהכרזה על מצב חירום.

חוץ וביטחון): ובכן, אני שמח לבשר שפעילות זאת נשאה פירות.

חוץ וביטחון): בשנת 2009, לשם המחשה, עמדו בתוקף תשעה חוקים ו-165 צווים שתוקפם מותנה במצב החירום, ואילו כיום עומדים בתוקף חמישה חוקים בלבד ו-21 צווים בלבד.

חוץ וביטחון): כלומר, במהלך העשור האחרון בוטלו או הוסדרו ארבעה חוקים ו-144 צווים.

חוץ וביטחון): סקירה אודות ההתקדמות באופן מפורט הופצה לכל חברי הכנסת.

חוץ וביטחון): אציין רק כי חמשת החוקים העומדים בתוקף כיום הם: חוק להסדרת תפיסת מקרקעים בשעת חירום; חוק המעצרים המינהליים; חוק להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (פיקוח על כלי שיט); סעיפים מסוימים בפקודה להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ-לארץ) וסעיפים מסוימים בחוק הסדרי משפט ומינהל.

חוץ וביטחון): 21 הצווים הם מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים שמסדירים ענפים בתחומים שונים במשק, כגון ענף היהלומים, משק הדבש, התקנה ומתן שירות למעליות ועוד.

חוץ וביטחון): מטבע הדברים, בשל פיזורן המוקדם של הכנסת העשרים-ואחת ושל זו, העשרים-ושתיים, ומאחר שבמהלך השנה האחרונה לא הוקמה ממשלה חדשה ולא הוקמו ועדות קבועות, לא ניתן היה לקדם את החקיקה ולכן לא הייתה כל התקדמות בשנה האחרונה.

חוץ וביטחון): בצד זאת, חייבים לציין כי במהלך התקופה הזאת לא השתמשה הממשלה בסמכות העיקרית שמקנה לה ההכרזה ולא התקינה תקנות שעת חירום חדשות.

חוץ וביטחון): במצב רגיל נדונה הצעת הממשלה לחזור ולהכריז על מצב חירום בוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט.

חוץ וביטחון): תקנון הכנסת קובע כי במקרה שבו לא הוקמו ועדות הכנסת ויש צורך לדון בהצעה להכריז על מצב חירום, מוסמכת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון לדון בהצעה.

חוץ וביטחון): עם זאת, קובע התקנון כי במקרה כזה תוקפה של כל הכרזה, בהנחה שהיא תאושר, לא יעלה על ארבעה חודשים.

חוץ וביטחון): זאת הסיבה שאנחנו מצביעים על ההכרזה כבר בפעם השנייה.

חוץ וביטחון): הוועדה הזמנית סברה בדיוניה כי מאחר שעדיין יש חוקים וצווים חיוניים שתלויים בקיומה של ההכרזה על מצב חירום, אין מנוס אלא מלחזור ולהכריז על מצב החירום.

חוץ וביטחון): החלטנו, אם כן, להמליץ לכנסת להכריז על מצב חירום לתקופה המרבית המותרת לפי תקנון הכנסת, כלומר עד יום כ"ה בסיוון התש"ף, 17 ביוני 2020.

חוץ וביטחון): אני מקווה שלאחר הבחירות תוקם ממשלה, והכנסת העשרים-ושלוש תוכל לחדש את פעילותה הנמרצת של הוועדה המשותפת ולקדם את החקיקה הנחוצה, וניתן יהיה להביא סוף-סוף לסיומה של תקופת ההכרזה ולצורך בהישענות על מצב חירום.

חוץ וביטחון): אני אבקש מחברי הכנסת לאשר את המלצת הוועדה.

חוץ וביטחון): תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו נערוך דיון לפני הצבעה.

מאיר כהן: ראשון הדוברים – ג'אבר עסאקלה – לא נמצא; חברת הכנסת מרב מיכאלי – לא נמצאת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; חבר הכנסת עפר שלח – מתפלא, מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – לא נמצא; חבר הכנסת יזהר שי – מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: לכל חבר כנסת שלוש דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שוב התכנסנו להצביע על הכרזת מצב חירום – מצב שלמעשה אינו מנומק ואינו מוסבר; מצב זמני בהגדרתו שהפך נצחי; סוג של ברירת מחדל שכולה מחדל אחד גדול.

עופר כסיף: אם לא יקרה הרצוי והראוי אלא הצפוי, תכריז הכנסת שוב על מצב חירום כשכל חבריה יודעים שמדובר בפיקציה מסוכנת.

עופר כסיף: הכנסת תקבל שוב באופן אוטומטי החלטה קיצונית שמסמיכה את הממשלה לפעול ללא הגבלה הולמת וללא ביקורת ופיקוח של ממש על ידי הכנסת – החלטה המאפשרת לממשלה לבטל חוקים, להתקין תקנות, להפעיל כוח שרירותי על האזרחים ולשלול חירויות.

עופר כסיף: כבר ב-1950 אמר ד"ר מנחם דונקלבלום, שופט בית המשפט העליון דאז: התקנות לשעת חירום "נותנות סנקציה לשרירות מוחלטת של השלטונות – – – שרירות זאת, גם אם היא מאושרת על ידי מוסד מחוקק, היא אנרכיה", בלשונו של השופט.

עופר כסיף: אני הייתי אומר שיותר נכון להגיד "רודנות" מאשר "אנרכיה".

עופר כסיף: אבל השלילה היא זו שחשובה פה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, מדובר במעילה חמורה בתפקידה של הכנסת ומעילה חמורה במנדט שניתן לנו מהציבור.

עופר כסיף: בהצבעה על מצב חירום אנחנו משעים את כוחה של הכנסת לפקח על הממשלה ונותנים בידי הממשלה כוח לפעול בשרירותיות ללא האיזונים והבלמים הנדרשים.

עופר כסיף: ובתוך כל זאת, שעה שהכנסת תאשר מצב חירום פיקטיבי, היא תמשיך להתעלם ממצב החירום האמיתי.

עופר כסיף: מדינת ישראל אחרי עשור של נתניהו היא עיי חורבות ברווחה, בחינוך, בבריאות, בדיור ובוודאי במוסריות.

עופר כסיף: כאשר עם חי תחת כיבוש אכזרי ורצחני ועובר טיהור אתני, כאשר ילד בן תשע שהזכרתי היום ואני אזכיר שוב, מאלכ עיסא מעיסאוויה, נורה בעינו סתם כי אפשר וכולם שותקים – שלא להזכיר את המעודדים והחוגגים – או אז ברור לכל בר-דעת פיקח, בקו"ף ובכ"ף, שאנחנו במצב חירום אמיתי.

עופר כסיף: אבל מזה הכנסת מתעלמת.

עופר כסיף: שעה שאזרחי ישראל מביטים אל האופק ולא מוצאים בו ביטחון תזונתי ורפואי ובטח לא פנסיה, הכנסת עוסקת בהרחבת כוחם של אלה שדרדרו אותנו בדיוק לנקודה שבה אנו עומדים היום.

עופר כסיף: מתוך מערכת בחירות שלישית, מתוך נקודת שפל אפילו בממדים ישראליים, אנחנו נעניק לממשלה שלא נבחרה וכהונתה הוארכה שלא כדרך הטבע כוח כמעט בלתי מוגבל, כוח מסוכן והרסני, כוח שכבר נוצל בעבר וימשיך להיות מנוצל בשרירותיות לטובת הימין התיאוקרטי הגזעני, ולא פחות – לטובת המתבצר בבלפור ומשפחתו.

עופר כסיף: חברות וחברי הכנסת, אני יודע שאת ההצבעה הזאת עושים על אוטומט כבר שנים רבות, ובכל זאת אני קורא לכם: בל נמשיך את השקר.

עופר כסיף: לטובת החברה ולטובת כלל יושביה – אסור להצביע בעד הארכת מצב החירום.

עופר כסיף: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורי מקלב – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, אדוני.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, יותר מעשור לשלטון נתניהו.

איימן עודה: ואני רוצה לשאול את השאלות האמיתיות: מיהו האחראי לעוני במדינה?

איימן עודה: כשנדבר על האוכלוסייה הערבית אולי יאשימו אותנו שזה אנחנו.

איימן עודה: אז מיהו האחראי למצב העוני בקרב החרדים, אם זה החסידים, אם זה הליטאים, אם זה המזרחים?

איימן עודה: מי האחראי לעוני בעיירות הפיתוח?

איימן עודה: מיהו האחראי למצב הבריאות המחפיר במדינה?

איימן עודה: מיהו האחראי למצב החינוך במדינה?

איימן עודה: הלאומנות הינה מפלטו האחרון של הנבל.

איימן עודה: כי כשהערבים על הגדרות אז מי יתעניין באישה המסכנה החולה במסדרון של בית החולים?

איימן עודה: אז מי ישאל את השאלות האמיתיות?

איימן עודה: אני פונה לאזרחי המדינה, יהודים וערבים, להשיב על השאלה הזאת: מיהו האחראי לשיסוי, להסתה ולמצב הכלכלי המחפיר בקרב השכבות המוחלשות במדינה?

איימן עודה: אני רוצה לפנות גם לכחול לבן וגם אליך בני, וגם אליך אשכנזי, וגם אל כל הגנרלים: מי שמחפש רוב יהודי – זאת גם גזענות אבל גם עוזר רק לנאשם מבלפור.

איימן עודה: כי מבחינתו, הוא יודע למה הוא מפסיד.

איימן עודה: הוא הפסיד בשנת 1994 ולא הצליח להקים ממשלה כשהיו לו 59 ח"כים מול ממשלת רבין כי אנחנו, החמישה, תמכנו בממשלת רבין ולא נתנו לו להרכיב ממשלה.

איימן עודה: בשנת 1999, בבחירה ישירה, הוא קיבל 44%.

איימן עודה: הוא מבין שבמידה שמוציאים את האוכלוסייה הערבית מהמשוואה, הוא יכול היה להמשיך להיות ראש ממשלה.

איימן עודה: לכן הוא מדבר על רוב יהודי גם ממקום גזעני אבל גם ממקום טקטי.

איימן עודה: ואתם מחפשים רוב יהודי במדינה?

איימן עודה: רוב יהודי בהחלטות?

איימן עודה: שואבים את הלגיטימציה מהמקום הלאומי במקום מהמקום האזרחי של כל האזרחים?

איימן עודה: זאת גם גזענות וגם פגיעה טקטית ואסטרטגית במסע הבחירות שלכם.

איימן עודה: כמה גנרלים צריך בשביל להחליף ראש ממשלה?

איימן עודה: האמת שצריך אנשים דמוקרטים – ערבים ויהודים – בשביל לנצח את הגזען ואת המושחת בנימין נתניהו.

איימן עודה: אנחנו, האוכלוסייה הערבית, נתרום את חלקנו.

איימן עודה: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנסור עבאס – לא נמצא; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – לא נמצא.

מאיר כהן: אה, כן, סליחה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

מאיר כהן: מה שנקרא: טחו עיניי מראות.

יוסף ג'בארין: חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאנחנו נתנגד להארכת מצב החירום אולי כדי לנסות לחפש איזה רגע של שפיות בחוק בישראל.

יוסף ג'בארין: למרות שאני חושב שבמדינה שבה נגד ראש ממשלה מכהן מוגש כתב אישום כל כך חמור על הפרת אמונים, מרמה וקבלת שוחד; במדינה שבה ראש הממשלה ממשיך להסית נגד חמישית מאזרחי המדינה, האזרחים הערבים, וממשיך במסע הדה-לגיטימציה נגדם – במדינה כזאת זה באמת מצב חירום.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות, שבועיים לפני הבחירות, שככל שזה נוגע למצב החירום הזה שמתקיים בראש הפירמידה השלטונית – שתוך שבועיים המצב הזה יוחלף במציאות שאני מקווה שתהיה יותר שפויה אחרי הבחירות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה גם להגיד לכם שאני קורא את הסעיף שמתייחס לאזור המשולש במה שנקרא עסקת המאה כסעיף שהוא עוד פרק במסע ההסתה של ראש הממשלה נגד האזרחים הערבים.

יוסף ג'בארין: הוא לא מכוון נגד תושבי המשולש – הוא מכוון נגד כלל האזרחים הערבים מתוך עוד ניסיון לעשות דה-לגיטימציה לציבור האזרחים, דה-לגיטימציה פוליטית, וכמו שאחד הפרשנים אמר: גם ניסיון של טרנספר אלקטורלי.

יוסף ג'בארין: אנחנו, לפחות ברשימה המשותפת, שלושה חברי כנסת מאזור המשולש, גאים בהשתייכותנו לעם הפלסטיני, גאים באמון שאנחנו מקבלים מהציבור שלנו – לא רק במשולש אלא מכל אזרחי המדינה הערבים וגם מהכוחות הדמוקרטיים היהודים.

בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים לעבור למדינה הפלסטינית – – –

יוסף ג'בארין: ולכן אני אומר לך, אני אומר לך: אתה הגזען, סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תעברו לשם.

יוסף ג'בארין: אתה הגזען, סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה אמרת שאתה גאה.

בצלאל סמוטריץ': אני גאה בשייכות שלי לעם היהודי ולמדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: תחזיר לתושבי המשולש, תחזיר לתושבי המשולש – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להגיד שאתה גאה בשייכות שלך למדינת ישראל?

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להגיד שאתה גאה בשייכות שלך למדינת ישראל?

יוסף ג'בארין: אתה רוצה לשמוע?

יוסף ג'בארין: אתה רוצה לשתוק?

יוסף ג'בארין: מספיק עם הבורות ההיסטורית שלך.

יוסף ג'בארין: הפסקתי לשמוע.

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להיות גאה בדגל?

יוסף ג'בארין: אז תשתוק ותקשיב.

יוסף ג'בארין: הוא מפריע לי.

מאיר כהן: אדוני השר.

מאיר כהן: זהו.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה – – –

מאיר כהן: אדוני השר.

יוסף ג'בארין: תחזיר לתושבי המשולש את חצי מיליון הדונמים שהופקעו מהם מאז 48'.

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן לפחות להגיד מה עשית בשבילם?

יוסף ג'בארין: תחזיר את העקורים, תושבי המשולש – – –

בצלאל סמוטריץ': אני במשרד התחבורה עושה בשבילם פי עשרה ממה שאתם עושים.

יוסף ג'בארין: – – – שלהם.

מאיר כהן: אדוני השר, לא נוהגים ככה משולחן הממשלה.

מאיר כהן: אז אנא ממך, תפסיק.

יוסף ג'בארין: תחזיר לתושבי המשולש את יותר מחצי מיליון הדונמים מהם הופקעו מאז 48'.

יוסף ג'בארין: תחזירו את העקורים מתוך תושבי המשולש אל היישובים שמהם נעקרו: אל-לג'ון, אום א-זינאת, אל-כפרין, והרשימה עוד ארוכה.

יוסף ג'בארין: אבל גם עוד דבר.

מאיר כהן: תסיים, אדוני.

יוסף ג'בארין: תכירו סוף-סוף בזכותו של העם הפלסטיני למדינה ריבונית משלו בגבולות 67', ואז תבואו אחר כך – נדבר, נראה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יוסף ג'בארין: אבל קודם כול תחזירו את הזכויות ההיסטוריות, תכירו בזכויות העם שלנו להגדרה עצמית במדינה משלו – –

מאיר כהן: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: – – ורק אחר כך נבוא לדבר.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני לא זכאי – – –

מאיר כהן: כן, אתה זכאי להתערב, אם תגיד כמה מילים.

מאיר כהן: כן, תוכל, אבל קצר.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו שוב בסרט הזה של הארכת תוקף מצב החירום, ויושב-ראש הוועדה כאן הציג כמה חוקים וכמה תקנות שאלמלא ההכרזה על מצב חירום יש לנו בעיה איתם והם יפוגו, בעצם.

סעיד אלחרומי: אז אני אומר ככה: כבר 70 ומשהו שנה ואותן תקנות.

סעיד אלחרומי: אנחנו לא יכולנו להתקין אותן?

סעיד אלחרומי: אותם חוקים, לא יכולנו להביא אותם לכנסת ולדון בהם כאן, בכנסת, ולסיים את הסאגה הזאת?

סעיד אלחרומי: אבל מה, ישנם חוקים לא חוקתיים.

סעיד אלחרומי: אחד מהם הוא חוק המעצרים המינהליים, שאני, מבחינה אנושית אני חושב שכל אדם שדוגל בזכויות אזרח חייב להתנגד לחוק הזה – אבל הוא מכובס בתוך מצב החירום.

סעיד אלחרומי: בתוך מצב החירום אנחנו בעצם מאשרים כמה מהדברים שאף אחד לא רוצה לשים אותם על השולחן בדיון מעמיק ולחשוף אותם בצורה הכי ברורה שיכולה להיות.

סעיד אלחרומי: לכן, עקרונית אני מתנגד לחוקים כאלה, אבל גם לא יאה למדינה שמתיימרת להיות מדינה דמוקרטית, מדינה שמקדימה אחרות בחקיקה, גם בחוקי זכויות אדם, להכריז פעם אחר פעם על מצב חירום.

סעיד אלחרומי: לא יאה, פשוט מאוד לא יאה.

סעיד אלחרומי: לא מתאים לנו, לא מתאים לחברי הכנסת שפעם אחר פעם יכריזו ופעם אחר פעם יצביעו עבור הסיפור המוזר הזה.

סעיד אלחרומי: אבל על מה כן אפשר לדבר?

סעיד אלחרומי: על מה?

סעיד אלחרומי: על מה יש מצב חירום?

סעיד אלחרומי: כן, יש מצב חירום כשבערך 4,000 ילדים בנגב אינם מגיעים לבית הספר.

סעיד אלחרומי: היו 5,000, עכשיו 4,000 בדיוק.

סעיד אלחרומי: 4,000 לא מגיעים לבית הספר עכשיו.

סעיד אלחרומי: הם נמצאים בבית בימים אלה.

סעיד אלחרומי: יש מצב חירום בעוני.

סעיד אלחרומי: יש אוכלוסייה מהפריפריה של הפריפריה, אוכלוסייה בדואית, יש מעל 60% מתחת לקו העוני.

סעיד אלחרומי: יש מצב חירום בהריסות בתים.

סעיד אלחרומי: הזכרתי בחוק הקודם, בנושא החסינות, את הנושא של הרס 10,000 בתים בחמש שנים.

סעיד אלחרומי: זה מצב חירום.

סעיד אלחרומי: לא קורה דבר כזה אלא רק במלחמות.

סעיד אלחרומי: יש מצב חירום ביחסים בין ערבים ליהודים.

סעיד אלחרומי: יש הקצנה.

סעיד אלחרומי: יש הקצנה בשני הצדדים ויש מי שמנסה לזרוע – לקרוע את החברה הישראלית, לזרוע שנאה; מישהו חי מזה, חי מהשנאה הזאת בין שני העמים.

סעיד אלחרומי: זה מצב החירום, רבותיי.

סעיד אלחרומי: אנחנו נתנגד לחוק הזה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – לא נמצא; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: אחרי ש-24 שעות אתה נושא אותנו על הכתפיים אתה נראה רענן.

אחמד טיבי: שוויון בנטל.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בכל מערכת בחירות הציבור הערבי ונבחריו מהווים מטרה לחיצי הגזענים והמדירים, ובראשם הנאשם מבלפור, בנימין נתניהו.

אחמד טיבי: האיש שאמר שהערבים נוהרים; שבפייסבוק שלו כתב שהערבים רוצים לשרוף אותנו, כולל את הילדים; האיש מאחורי חוק המצלמות, שרצה שהערבים לא יגיעו לקלפיות ומתייחס אל הבוחרים הערבים כאל איום קיומי, ממשיך באותו קמפיין גזעני, בזוי, מסית, נגד הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: אני זוכה לכמות לא מעטה של הסתה בקמפיין הזה, כפי שהערת, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: הם מ-פ-ח-דים.

אחמד טיבי: נתניהו חאייף – הוא מפחד.

אחמד טיבי: הוא יודע שאנחנו עולים.

אחמד טיבי: הוא יודע שהמשותפת תגיע ל-15 מנדטים ותעבור את ה-15 מנדטים.

אחמד טיבי: כשהיו לנו 13 מנדטים היינו חלק מ-65 שמנעו ממנו להקים ממשלת ימין ושיהיה ראש ממשלה.

אחמד טיבי: כשנהיה 15 מנדטים, אין ספק שהוא לא יעמוד בראש הממשלה.

אחמד טיבי: לכן תם עידן נתניהו.

אחמד טיבי: אני חוזר ואומר: תם עידן נתניהו, האיש המסית הזה, שהסית הכי הרבה נגד הציבור הערבי.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר שגזענות מידבקת.

אחמד טיבי: מדברים על וירוס הקורונה.

אחמד טיבי: גזענות – היא מידבקת כמו וירוס הקורונה.

אחמד טיבי: בליכוד יש המון גזענים, אבל גם בכחול לבן לאחרונה שמענו כמה הצהרות מדירות, יהירות ומתנשאות נגד הערבים, נגד תרבות הערבים, ולא היה קל לשמוע את זה.

מיקי לוי: האמת, אחמד, ציטטו רק חלק מהדברים שלו.

מיקי לוי: בוא נהיה ישרים, זה לא בסדר.

אחמד טיבי: ובכל זאת, הציבור הערבי רוצה שהרשימה המשותפת תהיה חזקה, תשפיע, תהיה מעורבת בנושא מאבק בפשיעה, בנושא חוק קמיניץ, בנושא סטודנטים, חינוך – בכל נושא אפשרי.

אחמד טיבי: הוא רוצה שנתנגד לעסקת טראמפ, לעסקת המאה, גם לסעיף ירושלים, גם לסעיף מסגד אל-אקצא, גם לסעיף הטרנספר של המשולש.

אחמד טיבי: 300,000 אזרחים.

אחמד טיבי: נתניהו ביקש מהשגריר המתערב באופן בוטה במערכת הבחירות הזאת – פרידמן – להוסיף אותנו ככלי שחמט.

אחמד טיבי: להזיז מפה לשם.

אחמד טיבי: אנחנו גאים בזהות הלאומית שלנו.

אחמד טיבי: אנחנו מתייחסים – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: – – אדוני היושב-ראש, לאזרחות שלנו גם כשהיא חסרה.

אחמד טיבי: בעסקת המאה, אדוני, יש בנטוסטנים, אין מדינה פלסטינית, אבל יש גם טרנספר.

אחמד טיבי: ואני אומר לך, חבר הכנסת גנץ: עשית טעות קשה כאשר אימצת את עסקת המאה, וכאשר שתקת שבועיים למרות הפניות הפומביות אליך שתגיד משהו על סעיף הטרנספר של 300,000 אזרחים.

אחמד טיבי: אני מבין שנתניהו חושב עליהם במובן של 150,000 מצביעים, ורצה לעשות – –

מאיר כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: – – גם טרנספר אלקטורלי.

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אבל אתם, שמדברים על ערכים של דמוקרטיה ושוויון, טעיתם טעות קשה.

אחמד טיבי: תושבי המשולש, אזרחי המשולש, אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע, הם לא כלי שחמט.

אחמד טיבי: הם נולדו כאן, הם יישארו כאן לעד ולצמיתות, והם יהיו מגן נגד הגזענים – –

מאיר כהן: תודה.

אחמד טיבי: – – נגד הגזענות – –

מאיר כהן: תודה.

אחמד טיבי: – – בעד ערכים דמוקרטיים, בעד שוויון, בעד שותפות אזרחית.

אחמד טיבי: ולסעיף הזה של הטרנספר – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: זהו.

אחמד טיבי: – – ולעסקת המאה של טראמפ יש רק גורל אחד – –

מאיר כהן: תודה רבה, חבל.

אחמד טיבי: – – הק והק.

מאיר כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם:) מתחת לרגליים.

אחמד טיבי: ואם מישהו מתעלם מהמשותפת – נתעלם גם ממנו.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, אני אפשרתי לך לדבר עוד.

מאיר כהן: דיברת עוד דקה וחצי-שתיים, בסדר.

מאיר כהן: טוב, חבר הכנסת עמר בר לב, אדוני.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת אלון שוסטר.

מאיר כהן: אתה רצית להתערב, אדוני השר?

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: על פי התקנון, שר יכול להתערב בדיון.

עמר בר-לב: אחמד, דבר ראשון, אתה יודע שאני גר בכוכב יאיר.

עמר בר-לב: מצפון לי טייבה, ממערב – טירה, מדרום – ג'לג'וליה.

עמר בר-לב: אנחנו ביחד בעניין הזה, אז אין מה לדאוג.

עודד פורר: אתה יודע שהוא רוצה לפנות את כוכב יאיר?

עמר בר-לב: אבל לעצם הנושא כאן:

עמר בר-לב: חבר הכנסת גבי אשכנזי, יושב-ראש הוועדה, אתה כבר עוד מעט עשרה חודשים חבר כנסת, אני כבר שבע שנים.

עמר בר-לב: בשבע השנים האלה כל שנה מביאים את החוקים האלה, את חוקי החירום, להארכה.

עמר בר-לב: מה ששורף לי את הפיוז זה הצו בנושא משק הדבש.

עמר בר-לב: צו חירום משנת 1948 עד היום על משק הדבש.

עמר בר-לב: עכשיו, כמובן שאין לי שום טענה כלפיך, בתור יושב-ראש הוועדה לא יכולת לעשות שום דבר בעניין, אבל באמת, אבל באמת יש שם צווים עדיין – ומשק הדבש זה אחד הסמלים, שרק בגלל עבודה ביורוקרטית כושלת שלנו בכנסת לא הוצאנו אותם מקבוצת צווי החירום.

עמר בר-לב: יש שם חוקים, הקראת אותם, שהם בהחלט חשובים, אבל חייבים לעשות את העבודה הזאת.

עמר בר-לב: ולכן, כאות מחאה על זה, אני לא מוכן להיות חותמת גומי, ובכל שנה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם להצביע בעד – אני אימנע.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד שלפי מסמך שהגישה הוועדה, ונדמה לי שחבר הכנסת אשכנזי הזכיר את זה, צומצמו – סטטוס החוקים ירד: בשנת 2009 – 174, ובשנת 2019 – 26.

מאיר כהן: מאז שהוועדה קיימת היא עושה עבודה טובה.

מאיר כהן: כן, אחרון הדוברים.

גבי אשכנזי: – – –

מאיר כהן: סליחה, אדוני, אני רוצה לאפשר לשר לדבר.

מאיר כהן: משה אבוטבול, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות, ואחריו השר.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במסגרת הדיון על הכרזת מצב החירום – אם הצליחו להעביר את זה להרבה נושאים מאוד מעניינים, חצו יבשות וכל מיני דברים, אז אני כן הייתי רוצה לדבר דבר שכן נקשר אלינו.

משה אבוטבול: כאיש חינוך – הייתי מנהל בית הספר, מורה ומחנך במשך השנים – אנחנו יודעים שאנחנו מתקרבים לפורים, לחודש אדר.

משה אבוטבול: בשבת זו נקרא את פרשת משפטים, וזו גם שבת שמברכים את חודש אדר.

משה אבוטבול: אנחנו בש"ס, מדינה יהודית, נותנים קצת מידע לציבור.

משה אבוטבול: דווקא בחודש אדר יש את הסכנה הגדולה ביותר שחייבים להעלות אותה, ואני פונה אליכם כאן מעל בימת הכנסת, לכל מי שרק יכול לפעול, אם זה מורים, מחנכים, משטרת ישראל – כל מי שרק יכול, מערכת האכיפה – בנושא הצעצועים המסוכנים.

משה אבוטבול: ישנה תופעה קשה ביותר שאנחנו רואים שאנשים, גם כן בסתר, מוכרים צעצועים מסוכנים: נפצים, חזיזים, ועוד הרבה דברים מסוכנים שיכולים להביא לקטיעת אצבעות.

משה אבוטבול: נשים הרות יכולות, לצערנו, להיפרד מעובריהן, ועוד שורה של סכנות מאוד גדולות.

משה אבוטבול: אני חושב שבאמת צריכים לתת את הדעת.

משה אבוטבול: לצערי, הייתי עד לכך ממש באחד מימי הפורים לפני שנים רבות, כשילד ניפץ חזיזית, ולאחר מכן את האצבעות שלו היו צריכים לתפור בבית חולים.

משה אבוטבול: זה באמת היה דבר מצער והשבית את כל שמחת פורים בכל הקהילה שלנו.

משה אבוטבול: ולכן אני באמת קורא גם למשטרה, לרשויות החוק.

משה אבוטבול: החוק אומר עד 30,000 שקל קנס לאדם שנתפס על מכירה בלתי חוקית של צעצועים מסוכנים.

משה אבוטבול: אז בואו נעזוב רגע את כל נושא הבחירות, שזה אולי דבר חשוב, והנושא של גוש הימין, הנושא של 61 והנושא מי יהיה ראש הממשלה; דבר אחד כן בטוח: הילדים שלנו, הבריאות שלהם, ושפורים יהיה פורים שמח מעל הכול.

משה אבוטבול: תנו את דעתכם, בפרט שר החינוך שנמצא פה איתנו.

משה אבוטבול: הרב פרץ, אני מאוד מבקש:

משה אבוטבול: תעביר נוהל כמה שיותר – השבוע – למנהלי בתי הספר, למחנכים, לפנימיות, לכל המקומות האלה.

משה אבוטבול: אנא, שמרו על האוצר הגדול ביותר שיש לנו, לעם היהודי, לעם ישראל, לאנושות – אלה הילדים שלנו.

משה אבוטבול: שמרו עליהם, ושבאמת נהיה כולנו בפורים שמח.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: קיים נוהל.

מאיר כהן: צריך לרענן אותו.

מאיר כהן: הוא קיים בחוזר המנכ"ל.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: סמוטריץ'.

מאיר כהן: סמוטריץ' בחולם.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי, אבי, ביקשת ממני להישאר ולכבד את הדיון אז לפחות שלא תצטער, שלא יהיה לי בזבוז.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אני אל חברי כנסת הערבים אין לי קושיות.

בצלאל סמוטריץ': אגב, כל הסיבוב הזה של עסקת טראמפ, אנחנו הרי מתנגדים למדינה פלסטינית וניאבק בכל כוחנו כנגד הקמתה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים, אין דבר כזה עם פלסטיני, אז לא יכולה לקום מדינה פלסטינית.

בצלאל סמוטריץ': לא היום, לא מחר, לא בגבולות כאלה, לא בשמות כאלה – –

עופר כסיף: מי אתה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – לא בשמות אחרים.

עופר כסיף: מי שמך – – –

בצלאל סמוטריץ': אבל כל הסיבוב הזה היה נחמד – –

עופר כסיף: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – רק כדי לראות את ההיסטריה – –

עופר כסיף: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – של טיבי וחבריו מהמחשבה – –

יוסף ג'בארין: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – שמישהו יזיז אותם אל אותה מדינה שלא תקום לעולם.

בצלאל סמוטריץ': אז אחרי שנים שאתם כפויי טובה, מקבלים כאן יחס שאף אחד מהחברים והשכנים והדודים שלכם לא מקבל ב-360 מעלות – –

יוסף ג'בארין: – – – גזענות – – – אנשים כמוך.

בצלאל סמוטריץ': – – באף מדינה מסביב; נהנים מכל הטוב, והשפע, והאור, והקדמה, והטכנולוגיה שמדינת ישראל מביאה לארץ הנהדרת הזאת – –

עופר כסיף: חכה – – –

בצלאל סמוטריץ': – – מאז שהעם היהודי חזר אליה אחרי אלפיים שנות גלות.

עופר כסיף: – – – גועל נפש, פשיסט.

בצלאל סמוטריץ': ואתם, כפויי טובה – –

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף, שב, שב.

עופר כסיף: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – זורקים בוץ, מוציאים את דיבתה של המדינה הנהדרת הזאת – –

עופר כסיף: תתבייש, גזען קטן.

בצלאל סמוטריץ': – – רעה בעולם – –

עופר כסיף: קטן, עלוב.

בצלאל סמוטריץ': – – ואז, אחרי שנים שאתם כפויי טובה – –

עופר כסיף: לא שווה אפילו – – – אפס מאופס.

בצלאל סמוטריץ': – – אתם פתאום בחרדה: חס וחלילה – –

עופר כסיף: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – מישהו יוציא – –

עופר כסיף: – – – אותנו.

בצלאל סמוטריץ': – – ייקח לכם את תעודת הזהות הכחולה – –

יוסף ג'בארין: – – – גזענות – – –

בצלאל סמוטריץ': – – ויפטור אתכם מהעונש, מהגיהינום הנורא הזה של לחיות תחת הכיבוש של המדינה היהודית.

בצלאל סמוטריץ': עזבו, אתם צבועים, איתכם – חבל, אין מה לדבר.

יוסף ג'בארין: – – – הפלסטינים – – –

בצלאל סמוטריץ': אחמד, הרי אני בחצי שנה במשרד התחבורה דאגתי לציבור שלך – –

יוסף ג'בארין: אתה פשיסט – – –

בצלאל סמוטריץ': – – פי אלף ממה שאתה דאגת להם באני לא יודע כמה שנים שאתה עושה כאן פוליטיקה בכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה סעדי, עכשיו עכשיו שלח לי בווטסאפ בקשה שנחליף איזו כיכר במשהד לרמזור.

בצלאל סמוטריץ': אני – –

יוסף ג'בארין: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – בחצי שנה דאגתי לאזרחים שלכם – –

יוסף ג'בארין: – – – פלסטינים – – –

בצלאל סמוטריץ': – – פי אלף ממה שאתם בפופוליזם הזול שלכם רק מזיקים להם.

בצלאל סמוטריץ': אתם רק מזיקים לאינטרס – –

יוסף ג'בארין: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – שלהם.

מאיר כהן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אבל באמת, באמת, באמת שאליכם אין לי טענות.

אוסאמה סעדי: – – – טרנספר – – –

בצלאל סמוטריץ': אתם, בסדר – –

אוסאמה סעדי: התנחלויות – – –

בצלאל סמוטריץ': – – פלסטינים, ערבים, נהנים מהזהות – רק תפסיקו לרקוד על כל החתונות.

בצלאל סמוטריץ': אבל בני, חבר הכנסת גנץ, אליך יש לי קושיה: איך אתה עם תומכי הטרור האלה, עם כפויי הטובה האלה – –

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – עם האנשים שעומדים כאן וקורעים ניירות על הדוכן ופוגעים בכבודה של כנסת ישראל – הולך להרכיב ממשלה?

עופר כסיף: אתה שקרן, אתה הטרוריסט הכי גדול במדינה – – –

יוסף ג'בארין: – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי יודע מצוין, אין לך סיכוי בעולם להרכיב ממשלה בלי להסתמך על הרוב שלהם.

בצלאל סמוטריץ': כשנשאלת במוצאי שבת, בסדרת הראיונות המלאכותיים שנתת, האם אתה תקים ממשלה שמבוססת עליהם, אמרת: אני לא אצטרך.

בצלאל סמוטריץ': לא היית מסוגל להוציא מהפה שלך אמירה: לא יקום ולא יהיה; לא בקונסטלציה כזאת ולא בקונסטלציה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': ממשלה במדינה יהודית לא תקום ותתבסס עליהם.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע, בפעם האחרונה שזה קרה – ואתה היית בצבא אז – זה התפוצץ לנו באלפי הרוגים ופצועים, אחרי אוסלו, כשהעבירו את זה על האצבעות שלהם.

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: חברים.

בצלאל סמוטריץ': אני מצפה ממך לקום ולהכריז, חבר הכנסת גנץ, לא: אני לא אצטרך, לא תשובות מתחמקות שכל מיני יועצים כתבו לך, אלא: אני לא אקים ממשלה שתסתמך על האצבעות שלהם, לא בהימנעות, לא בהליכה לים.

בצלאל סמוטריץ': הם הרי רוצים לזרוק אותנו לים, אתה יודע את זה.

בצלאל סמוטריץ': אל תשלח אותם לים כשאתה תצביע על ממשלה.

מיקי לוי: לא ראיתי דבר כזה – – –

עופר כסיף: – – –

בצלאל סמוטריץ': אז אני מקווה שלא תהיה לך הזדמנות.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שהימין יצא בהמוניו ויצביע ותקום כאן ממשלת ימין – – –

מיקי לוי: אתה לא מתבייש – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם להירגע.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם חס וחלילה לא יהיה לנו רוב, אני רוצה לראות אותך עולה עכשיו כאן לדוכן – תעלה, הינה, קראתי לך בשמך, אתה יכול, לפי התקנון, להגיב.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': תבוא ותגיד.

בצלאל סמוטריץ': לא: אני לא צריך, לא: זה לא יקרה, לא: אני אסתדר בלעדיהם – אלא: אני לא אקים ממשלה במדינת ישראל בתמיכת תומכי הטרור הצבועים וכפיי הטובה האלה.

בצלאל סמוטריץ': אחרת – אתה לא ראוי.

קריאות: – – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

עופר כסיף: פשיסט, גזען – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף.

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף.

יוסף ג'בארין: אתה הטרוריסט.

יוסף ג'בארין: עם גושפנקה.

יוסף ג'בארין: אתה – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת ג'בארין.

עופר כסיף: פשיסט, פשיסט, מנוול – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף, שב נא.

יוסף ג'בארין: כולם יודעים למה הוא אסף שמן.

מאיר כהן: אני מבקש מכם לשבת.

יוסף ג'בארין: טרוריסט אחד גדול אתה.

יוסף ג'בארין: גזען ופשיסט גדול אתה.

מאיר כהן: אני מבקש מכם לשבת.

מאיר כהן: גם בסערת הרוחות.

מאיר כהן: שבו, בבקשה.

יוסף ג'בארין: זו לא סערת רוחות – – –

מאיר כהן: שב.

מאיר כהן: אתה אומר: עוד מצפה לנו – – –

יוסף ג'בארין: זה פשיסט – – –

עודד פורר: תוציא אותם כבר, די.

קריאות: – – –

מאיר כהן: תודה רבה על העזרה הגדולה.

מאיר כהן: ובכן, לסיכום הדיון.

מאיר כהן: אדוני לא רוצה לסכם?

מאיר כהן: אוקיי, אנחנו – – –

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': למה, בני, לא תעלה ותגיד שלא תקימו איתם ממשלה?

בצלאל סמוטריץ': שאתם מתחייבים שלא תקימו ממשלה, לא בתמיכה שלהם, לא בנאמנות שלהם – – –

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת.

קריאות: – – –

מאיר כהן: כחול לבן, צד ימין, אני מבקש שקט.

קריאות: – – –

מאיר כהן: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון.

בצלאל סמוטריץ': – – – תעלה, חבר הכנסת גנץ, תגיד לציבור שלא תקים ממשלה – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: השר סמוטריץ', אני אוציא אותך.

מאיר כהן: תפסיק.

מאיר כהן: אתה יודע, המון זמן – – –

בנימין (בני) גנץ: יש שניים שלא יהיו בממשלה: הוא והוא.

מאיר כהן: אוקיי, מצביעים על המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום.

בצלאל סמוטריץ': תתבייש לך על ההשוואה.

בצלאל סמוטריץ': תתבייש לך על ההשוואה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת גנץ, תתבייש לך על ההשוואה.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': תתבייש לך על ההשוואה.

בצלאל סמוטריץ': זה מסוכן לעשות השוואה, זה אובדן עשתונות ערכי – – –

יעל גרמן: תתבייש אתה.

יעל גרמן: אתה גזען מסוכן.

מאיר כהן: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: לא נהוג להוציא שרים מהמליאה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: תוסיף גם אותי, אדוני היושב-ראש.

קריאה: הצבעה מס' 9 בעד המלצת הוועדה – 27 נגד – 7 נמנעים – 1 המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום נתקבלה.

מאיר כהן: 27 בעד, שבעה מתנגדים, נמנע אחד.

מאיר כהן: אם כן, המלצת הוועדה הזמנית קיבלה את אישור הכנסת.

מאיר כהן: היות שבדבריו של חבר הכנסת סמוטריץ' הוא פנה לסיעה שלמה ולטיבי, אני מאפשר לאחמד טיבי להגיב.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש – – –

מאיר כהן: שנייה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש להישאר, כי לאחר מכן יש הודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת.

מאיר כהן: אדוני, הוא לא יוכל להתחיל לדבר עד שאתם לא תשבו או תצאו.

מאיר כהן: תחליטו.

מאיר כהן: תחליטו.

מאיר כהן: חמש דקות, כבודו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, השר הגזען שעלה כאן האשים סיעה שלמה כתומכי טרור.

אחמד טיבי: אני מעולם לא אספתי דלק כדי להצית משהו.

אחמד טיבי: את מוכנה להפסיק להפריע?

מאיר כהן: יוליה.

קריאה: – – –

מאיר כהן: שקט.

אחמד טיבי: הגזען הקטן הזה, שאמר שאשתו לא יכולה לסבול נשים פלסטיניות בחדרי לידה – –

בצלאל סמוטריץ': למה אתה משקר, כדרכך?

עאידה תומא סלימאן: הוא אמר יותר גרוע מזה.

רם שפע: בצלאל, לך תתעסק בתחבורה ציבורית – אתה עושה את זה סבבה.

רם שפע: עזוב אותנו מכל השאר.

בצלאל סמוטריץ': לא, רק תגיד לי שלא תקימו איתם ממשלה – – –

קריאה: אל תלמד אותנו על – – –

קריאה: – – –

אחמד טיבי: – – וכינה את נבחרי הציבור הערבים – ש-90% מהציבור הערבי בוחר בהם ואלפי יהודים בוחרים בהם – תומכי טרור.

אחמד טיבי: אני מעולם – וכך כל אחד מחברי הרשימה המשותפת, מהראשון לאחרון, מעולם לא תמכנו בהרג של ילד אחד, ולא כינינו שרפה של ילד מעשה נקמה מוצדק, לגיטימי.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה אומר?

בצלאל סמוטריץ': חוץ מהיבא יזבק, של ההוא שרוצץ את הגולגולת.

בצלאל סמוטריץ': אתם היללתם.

אחמד טיבי: ולא כינינו את שרפתו של הילד אבו חד'יר מעשה נקם לגיטימי.

אחמד טיבי: לכן, מדינה מתוקנת אמורה להתבייש באנשים כמוך.

אחמד טיבי: חברה מתוקנת אמורה להרגיש נבוכה בכל פעם שאתה פוצה את פיך בצורה כל כך מתנשאת, כל כך גזענית, כאשר אתה יודע שרבים מאנשי הרשימה המשותפת, אם לא כולם, עולים עליך בכל קנה מידה.

אחמד טיבי: בכל דבר – גם ערכי, גם אישי – בכל דבר אנחנו עולים עליך ועל אנשים כמוך.

בצלאל סמוטריץ': גם בתמיכה בטרור.

אחמד טיבי: עכשיו, אתה יכול להטיף להם מוסר – הם יענו לך.

אחמד טיבי: אתה יודע מה עובר האזרח הערבי – –

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן לגנות רצח של חיילים?

בצלאל סמוטריץ': רצח של חיילים אתה מוכן לגנות?

אחמד טיבי: – – כל יום על ידי גזענות של ממשלה – ואתה חבר בה – כשמטיפים לערבים: אנחנו עושים לכם טובה שיש לכם כבישים, שיש לכם תאורה, שיש לכם מרפאות ויש לכם חמצן לנשום, כי זה חמצן יהודי במדינה יהודית.

אחמד טיבי: מה יותר יהיר ופטרנליסטי מזה, כאשר הדברים נאמרים – – –

קריאה: יש לכם הרבה זכויות אצלנו, ואיפה החובות?

יוראי להב-הרצנו: די.

יוראי להב-הרצנו: ומה עם הזכויות של הלהט"

יוראי להב-הרצנו: בים – – –

בצלאל סמוטריץ': למה אתה משווה?

בצלאל סמוטריץ': למה אתה משווה?

מאיר כהן: חבר'ה, אני מבקש עכשיו שקט.

מאיר כהן: מי שידבר – אני מייד מוציא אותו החוצה.

מאיר כהן: מספיק.

מאיר כהן: כולם.

יוראי להב-הרצנו: – – –

בצלאל סמוטריץ': להט"בים תומכים בטרור?

בצלאל סמוטריץ': אז למה אתה משווה?

בצלאל סמוטריץ': למה אתה משווה?

בצלאל סמוטריץ': למה אתה עושה עוול למי ששלח אותך?

אחמד טיבי: – – –

מאיר כהן: שר התחבורה, בבקשה.

אחמד טיבי: האמת היא, שר החינוך, אני לא מתפלא שאתה מגן עליו.

אחמד טיבי: אתם מתחרים מי גזען יותר.

רפאל (רפי) פרץ: אני לא מגן עליו – – –

אחמד טיבי: אתה מגן גם על המשנה ועל האידיאולוגיה, ועל – אתה יודע מה?

רפאל (רפי) פרץ: אני – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה מסוגל להוציא מהפה את המילים – – –

אחמד טיבי: בגלל הרשימה המשותפת, לא אתה ולא הוא לא תהיו שרים בממשלה הבאה.

אחמד טיבי: בגלל הרשימה המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

בצלאל סמוטריץ': נכון, כי אתה – – –

אחמד טיבי: לא אתה ולא הוא.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: לא אתה ולא הוא).

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו עוזרים לערבים פי מאה ממך.

אחמד טיבי: לא תהיו שרים בממשלה הזאת.

אחמד טיבי: אנחנו נשלח אתכם לגלות, לאיפה שאתם צריכים – לגלות הפוליטית.

רפאל (רפי) פרץ: לעולם לא.

רפאל (רפי) פרץ: לא תשנו את ההיסטוריה.

אחמד טיבי: אתם תצטרכו להוכיח את עצמכם בתור פוליטיקאים שלא בונים את הקמפיין שלהם על הסתה.

רפאל (רפי) פרץ: זו לא הסתה, אלה עובדות.

בצלאל סמוטריץ': שהציבור ידע, שהציבור ידע – – –

אחמד טיבי: אתה יהודי, אתה תלמד מההיסטוריה שלך.

אחמד טיבי: אתה תלמד מההיסטוריה שלך.

בצלאל סמוטריץ': – – –

אחמד טיבי: פרופ' ליבוביץ' דיבר עליך וגם עליך, ואני מציע שאם אתם לא יודעים מה זה היסטוריה יהודית, תקרא מה שאמר עליך פרופ' ליבוביץ'.

בצלאל סמוטריץ': תתבייש לך, אבל זה מצוין, שהציבור ידע שגנץ יחליף אותנו וילך איתך.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת להודיע הודעה.

): זו הודעה טכנית.

מאיר כהן: אין הצבעה.

): אין הצבעה.

): אני רק בא ואומר שאני מתבייש שכחול לבן מעבירה את ההחלטה לשעת חירום וכל הקואליציה לא נמצאת.

): ראש הממשלה נמצא בחסינות ובורח שנייה אחרי זה, ולא נשאר לדיון ענייני.

מאיר כהן: אדוני, הודעה.

): אבל זה לא חדש, אין מה להתפלא, הוא מתעסק רק בכתבי האישום שלו.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהמשך לאישור הכנסת בדבר הרכב ועדת הכנסת מיום ב' בשבט התש"ף, 28 בינואר 2020, הריני להביא לידיעת

): כם כי סיעת הליכוד מסרה את שמות שמונת הנציגים מטעמה בוועדת הכנסת, והם: ניר ברקת, אופיר כץ, יואב קיש, קרן ברק, שלמה קרעי, מיקי מכלוף זוהר, מיכל שיר סגמן וקטי קטרין שטרית.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה נעולה.