ישיבת מליאה, כנסת 22, פרוטוקול מספר 27, 2020-02-10 00:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יעקב מרגי: היום יום שני, ט"ו בשבט תש"ף, 10 בפברואר 2020.

יעקב מרגי: הנושא שעל סדר-היום – הצעות לסדר-היום בנושא: הטרור הבלתי-פוסק מרצועת עזה ויכולת ההרתעה של מדינת ישראל, מס' 389, 390 ו-391, אך לפני כן אתן הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – דין וחשבון על הוצאות שכר בשירות המדינה וגופי הביטחון לשנת 2018; הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה הצ'כית בדבר שיתוף פעולה בתחום הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: << הלסי >> הטרור הבלתי-פוסק מרצועת עזה ויכולת ההרתעה של מדינת ישראל << הלסי >>

יעקב מרגי: ברשות חבריי חברי הכנסת המציעים, אם לא היינו בתקופה מיוחדת, היינו חוגגים היום את ט"ו בשבט ואת יום הולדתה של הכנסת.

יעקב מרגי: ברשותכם, כמה מילים.

יעקב מרגי: ארבעה ראשי שנים, המשנה אומרת, הם ב-1 בניסן, ב-1 באלול, ב-1 בתשרי, ויש מי שאומר ב-1 בשבט או ב-15 בשבט, ראש השנה לאילן.

יעקב מרגי: ט"ו בשבט חשוב לעניין הלכות רבות למצוות התלויות בארץ, אך ט"ו בשבט קיבל משמעויות רבות במשך הדורות: משמעות של נטיעה, של יצירה, של עשייה, וכן שמירה על הקיים, שמירה על היקום.

יעקב מרגי: כיום היום הוא גם יום הולדתה של הכנסת, ואין דבר מתאים מזה – מי שקבע את זה כנראה קבע את זה בחוכמה רבה.

יעקב מרגי: אין דבר מתאים מזה כי כאן בכנסת אנו חייבים לשמור על הקיים, לפתח את הקיים, ליצור, לעשות.

יעקב מרגי: הקדוש ברוך הוא, שנטע את האדם בגן עדן, ציווה אותו: וייקח אלוהים את האדם ויניחהו בגן עדן לעובדה ולשומרה.

יעקב מרגי: זה הציווי וזה החיוב וזו השליחות שלנו.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

יעקב מרגי: עשר דקות עומדות לרשותך.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, האזעקה תפסה אותנו בבית כשכולנו, כל המשפחה, ישנה.

ניצן הורוביץ: זה בית של שתי קומות, והממ"ד נמצא בקומה התחתונה.

ניצן הורוביץ: יש לנו שבע שניות להגיע לשם.

ניצן הורוביץ: הרמתי את התינוקת וניסיתי להעיר את הבכור, שלקח לו כמה שניות להתעורר, ואז התחלנו לרוץ, וממש לקראת סוף המדרגות החלקתי.

ניצן הורוביץ: הילדה הייתה בידיים שלי.

ניצן הורוביץ: נפלנו יחד.

ניצן הורוביץ: היא לא נפלה מהידיים או נשמטה, היא הייתה בידיים שלי, וקיבלנו יחד מכה בראש בצד המדרגות.

ניצן הורוביץ: קיבלתי מכה ממש חזקה, ולא קלטתי באותו רגע שגם הילדה בעצם נפגעה.

ניצן הורוביץ: כך תיארה בשבוע שעבר תושבת שדרות את מה שעבר עליה בלילה שבין חמישי לשישי.

ניצן הורוביץ: זאת המציאות של תושבי עוטף עזה; זאת המציאות של עשרות אלפים מתושבי מדינת ישראל; זאת המציאות של אלפי ילדים ישראלים, דורות שלמים, שגדלים לתוך אזעקות, נפילות, טראומות ופחדים.

ניצן הורוביץ: לאנשים האלה מגיעה מציאות אחרת – מציאות נורמלית, מציאות שפויה.

ניצן הורוביץ: בכל הקשור לעזה - - -

עמיר פרץ: איך אנחנו מנהלים ישיבה בלי שר?

ניצן הורוביץ: נכון, באמת.

יעקב מרגי: אה, קודם כול.

ניצן הורוביץ: אין אפילו שר.

יעקב מרגי: גברתי המזכירה, אני חושב שאפשר לקיים את הישיבה בלי שר תורן, אבל אם המזכירה - - -

משה אבוטבול: אני מייצג את כולם.

קארין אלהרר: לא, אי-אפשר לפי התקנון.

יעקב מרגי: השר וקנין נמצא כאן.

יעקב מרגי: פתרנו את הסוגיה.

עמיר פרץ: שר חייב להיות.

ניצן הורוביץ: השר וקנין, בוא תכבד אותנו.

יעקב מרגי: משה אבוטבול, אדוני.

יעקב מרגי: יש פה שר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: השר וקנין, זאת המציאות של אלפי ילדים ישראלים, שבגלל המדיניות שלכם – גם אתה, אדוני שר הביטחון – בגלל המדיניות שלכם גדלים באופן לא נורמלי ובלתי שפוי, עם פחד וטראומות שמלווים אותם כל החיים.

ניצן הורוביץ: ובכל הקשור לעזה, נתניהו ואתם נכשלתם, ואת מחיר הכישלון הזה משלמים כל יום תושבי העוטף.

ניצן הורוביץ: בממשלות ביבי, שר ביטחון בא ושר ביטחון הולך והטרור איננו דועך.

ניצן הורוביץ: כי ביבי ושר הביטחון שלו מפחדים.

ניצן הורוביץ: לא, הם לא מפחדים רק מהחמאס או מהג'יהאד האסלאמי; ביבי ובנט מפחדים מהציבור הישראלי.

ניצן הורוביץ: הם חוששים לומר את האמת – שאין רק פתרון צבאי בעזה ואין דרך לעצור את הטילים והקסאמים רק באמצעות כוח.

ניצן הורוביץ: זה לא עבד וזה לא יעבוד, וזה כבר נמשך כל כך הרבה שנים, שאתם מבינים את זה היטב גם בעצמכם.

ניצן הורוביץ: אתם יודעים זאת, אבל אתם מפחדים להגיד את זה.

ניצן הורוביץ: אתם מפחדים להגיד את האמת לציבור – שלצד חיזוק הביטחון וההרתעה, הפתרון לעזה חייב לכלול אופק מדיני; חייב לכלול גם הסדרה; שיפור המצב הכלכלי תמורת שקט, יציבות וביטחון; מתן אישורי עבודה לסוחרים בישראל; פתיחת הגבול למעבר סחורות; הקמה של מתקני טיהור שפכים ובתי חולים; הכנסת ציוד חיוני.

ניצן הורוביץ: כל הדברים האלה חשובים לנו לא פחות מאשר להם וזה אינטרס שלנו בראש ובראשונה.

ניצן הורוביץ: כי רק הרתעה צבאית – שהיא חשובה בצורה בלתי רגילה ויש לנו את היכולת לקיים אותה – לא פותרת את המצב.

ניצן הורוביץ: ומספיק למכור את האשליה הזאת לציבור הישראלי ולאיים ולהזהיר ולהפחיד.

ניצן הורוביץ: שמענו וראינו.

ניצן הורוביץ: רק כשיהיה גם לעזתים מה להפסיד אנחנו נצליח להביא שקט וביטחון לתושבי העוטף.

ניצן הורוביץ: ואנחנו לא מפזרים הבטחות שווא לציבור ולא עוקפים את ביבי מימין ומבטיחים לציבור מלחמות מיותרות.

ניצן הורוביץ: אנחנו אלטרנטיבה לימין ולמדיניות הכושלת של הימין.

ניצן הורוביץ: אנחנו נביא פתרון של שלום וביטחון לתושבי העוטף באמצעות פעולות מדיניות, ולא רק צבאיות.

ניצן הורוביץ: זה האינטרס הישראלי.

ניצן הורוביץ: הסדרה בעזה – זה רק מהלך אחד.

ניצן הורוביץ: השבוע קיבלנו תזכורת כואבת לכך שגם את השטחים קל מאוד להדליק ושהשקט היחסי בגדה הוא גם תוצאה של שיתוף הפעולה הביטחוני מול הרשות הפלסטינית, שיתוף פעולה שנמצא עכשיו בסכנה.

ניצן הורוביץ: מערכת יחסים עדינה וחשובה שנרקמה במשך שנים בין השב"כ למנגנוני הביטחון הפלסטיני עלולה להתפרק.

ניצן הורוביץ: ההתנהלות חסרת האחריות של ראש הממשלה ושל שר הביטחון מסכנת את חיי החיילים והאזרחים בגדה ובירושלים.

ניצן הורוביץ: כנראה שעבור ביבי ובנט הבחירות יותר חשובות גם מביטחון אזרחי ישראל.

ניצן הורוביץ: השבוע קיבלנו קדימון, תחזית כזאת קטנה, למה שעלול להיות כאן אם תוכניות הסיפוח יוצאו לפועל: הסכמי השלום עם מצרים וירדן יהיו בסכנה; הידרדרות יחסים עם מדינות אירופה; הפסקת שיתוף הפעולה הביטחוני עם מנגנוני הרשות והתלקחות אלימה בשטח.

ניצן הורוביץ: אבל שיהיה ברור מעל לכל ספק: סיפוח בשטחים הוא הרס החזון הציוני; הוא הפיכה של ישראל למדינה לא יהודית ולא דמוקרטית.

ניצן הורוביץ: יום אחרי הסיפוח אנחנו נמצא את עצמנו במדינה דו-לאומית, מדינה שאין בה לא רוב יהודי, לא דמוקרטיה, לא שוויון, לא דו-קיום, לא שלום וגם לא ביטחון.

ניצן הורוביץ: החיילים שלנו ייאלצו לשמור על כל מאחז נידח.

ניצן הורוביץ: קו הגבול בינינו לבין הפלסטינים יהיה בלתי אפשרי ובלתי ניתן להגנה.

ניצן הורוביץ: ועל ההרפת

ניצן הורוביץ: קאות האלה אנחנו נשלם בדם ונשלם באובדן הבסיס הציוני של מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: מול חזון הסיפוח – חזון הבלהות, הייתי אומר – צריך להיות ברורים, כי אנחנו אומרים אמת לציבור; אנחנו לא מזגזגים, לא עוקפים את ביבי מימין ולא מיישרים קו עם קיצוני המתנחלים.

ניצן הורוביץ: אנחנו אומרים בבירור: סיפוח חד-צדדי הוא מהלך הרסני למדינת ישראל ולביטחונה, ואנחנו נתנגד לו.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא נאיביים, אנחנו יודעים מה הימין רוצה להשיג: סיפוח כל ההתנחלויות וכל המאחזים; יצירת מדינה דו-לאומית; קטסטרופה ביטחונית ומדינית; ניצחון המשיחיות על ערכי הציונות.

ניצן הורוביץ: את כל הרע הזה מבקשת לעשות ממשלת מעבר של מעבר, ממשלה שלא קיבלה את אמון הציבור כבר פעמיים, ולכן אני אומר: אין לממשלה הזאת מנדט לעשות שום דבר, ובטח לא לשנות את גבולות מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: הממשלה הבאה, שאנחנו נהיה חלק ממנה, לא תפחד לומר אמת לציבור, לא תפחד לעשות מהלכים היסטוריים ולסיים את הסכסוך ואת שפיכות הדמים.

ניצן הורוביץ: אנחנו ננהל משא ומתן עם הפלסטינים על מימוש אמיתי של פתרון שתי המדינות תוך שמירה קפדנית של ביטחון ישראל.

ניצן הורוביץ: לא בשליפות, לא בהצהרות ריקות מתוכן ולא בקומבינות של בחירות ובטריקים של קמפיינים – במעשים: אנחנו נדאג לפעול, יחד עם הגורמים המתונים, נגד הטרור; אנחנו נבטיח שבעוטף עזה ישרור שקט; שהחיילים שלנו ישמרו על הגבולות, ולא רק על מאחזים והתנחלויות השד יודע איפה; אנחנו נבטיח מדינה יהודית, דמוקרטית ובטוחה.

ניצן הורוביץ: אנחנו אלטרנטיבה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נבטיח את ניצחון הציונות על המשיחיות.

ניצן הורוביץ: אני יודע שיש נטייה כזאת לייחס לימין את הפטריוטיות ואת התבוסתנות כביכול לשמאל – שאנחנו רק רוצים לסגת ולתת לערבים כי אנחנו בעד הערבים.

ניצן הורוביץ: לא, אנחנו בעד מדינת ישראל יהודית ודמוקרטית, לכן צריך שיהיה גבול בינינו לבין המדינה הפלסטינית שתקום.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא רוצים לספח מיליוני פלסטינים, אנחנו לא רוצים לשלוט בחייהם, אנחנו לא רוצים לנהל אותם, אנחנו לא רוצים שחצי מהכנסת או הרוב בה ייבחר בשכם, בחברון או ברמאללה.

ניצן הורוביץ: לא, אנחנו חושבים שלנו מגיעה ריבונות ושגם להם מגיעה ריבונות, ושתי הריבונויות האלה – המדינה הישראלית שלנו, מדינת ישראל, והמדינה הפלסטינית שתקום – צריכות לחיות בשלום.

ניצן הורוביץ: זה החזון שלנו למדינת ישראל: מדינה יהודית ודמוקרטית.

ניצן הורוביץ: זה מה שהרצל חזה, וזה מה שקרה, וזה מה שאנחנו מנסים לקיים כאן עכשיו.

ניצן הורוביץ: לעומת זאת, יש כאן אנשים שמיוצגים בממשלה הזאת ומנסים לדחוף אותנו אל תהום הסיפוח, אל ההרס הסופי של כל סיכוי להסדר, ולזה לא ניתן לקרות, כי העניין פה הוא – אני מבין שנתניהו בלחץ: הבחירות נושפות בעורפו, וכבר פעמיים הוא לא הרכיב ממשלה, ויש כבר כתבי אישום בבית המשפט המחוזי בירושלים; אני מבין שהוא נואש, אבל יש גבול למה שאפשר לעשות ערב בחירות ולכמה אפשר לשחק בגורל מדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: לאבד את החזון הציוני, את הבסיס הזה שעליו קמה המדינה, בשביל להבטיח לראש ממשלה שצריך לעמוד לדין ולנהל את ענייניו המשפטיים הרחק מהבית הזה עוד קדנציה, ולשר הביטחון עוד קדנציה – זה לא.

ניצן הורוביץ: עד כאן.

ניצן הורוביץ: אני חושב שיש רוב גדול בציבור ורוב גדול בבית הזה נגד מהלך כזה חסר אחריות.

ניצן הורוביץ: אני רק יכול להגיד, שלושה שבועות לפני הבחירות:

ניצן הורוביץ: אנחנו נעשה הכול כדי שאתם תפנו את השולחן הזה כאן מסביב ותחזרו לאופוזיציה.

ניצן הורוביץ: ראש הממשלה יתפנה לנהל את ענייניו המשפטיים כאזרח מן השורה, ישחרר אותנו מלפיתת החנק המשפטית שלו, שתופסת אותנו כבר שנה ויותר ולא מאפשרת לנו להתקיים כאן בצורה מסודרת בכנסת, וסוף-סוף נוציא את ישראל לדרך חדשה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, אנחנו מקיימים היום דיון כאשר המושגים האלה, "בלונים" ו"טפטופים", הולכים והופכים חלק משגרת חיינו.

עמיר פרץ: לצערי הרב, רק אותו אירוע של אותה אימא שנחבטה יחד עם ילדתה נתן איזשהו מושג על האווירה שאותם ילדים, עשרות אלפים בכל עוטף עזה, חווים יום-יום, שעה-שעה.

עמיר פרץ: מבחינת הילדים שלנו כדאי שיהיה ברור: זה בכלל לא משנה אם זה יהיה מטח של טיל אחד, שלושה טילים או עשרה טילים.

עמיר פרץ: אתמול בדרכי הביתה הגעתי לצומת יד מרדכי, ואז אמרו לי: אוקיי, צבע אדום – אזעקה באזור שער הנגב-שדרות.

עמיר פרץ: כמובן שהתקשרתי למשפחה שלי לשאול מה קורה.

עמיר פרץ: הסתבר שהטיל היה בשטח פתוח, אבל באותו רגע נגמר הלילה מבחינת הילדים האלה.

עמיר פרץ: באותו רגע הם כבר לא יחזרו למיטות שלהם – הם יישארו בממ"ד כל הלילה.

עמיר פרץ: הם ינסו לנהל את חייהם בצפיפות הזאת, בתחושת חוסר הביטחון.

עמיר פרץ: הגיע הזמן לבוא ולדבר אמת.

עמיר פרץ: ממשלת ישראל בראשות בנימין נתניהו נכשלה כישלון חרוץ ביכולת שלה להעמיד אסטרטגיה אל מול המצב ברצועת עזה ובעוטף כולו.

עמיר פרץ: כישלון מוחלט.

עמיר פרץ: אין לי בעיה שהממשלה תגיד שיש לה כוונות לעשות מהלך צבאי, ואין לי בעיה שהממשלה תגיד שיש לה כוונות לעשות מהלך מדיני, אבל אני מקווה, אדוני שר הביטחון, שאתה תאמר מהן התוכניות שלכם גם אם אתם לא יכולים לממש אותן.

עמיר פרץ: תציגו אותן, נתווכח עליהן, נדון עליהן ונבחן אותן, אבל הייתכן שאתם תמשיכו להשלות את כולם ולנסות להרוויח זמן מחודש לחודש לחודש לחודש?

עמיר פרץ: חברי בני גנץ, אני זוכר ימים – ודאי גם בוגי זוכר את הימים האלה – שבהם לא הייתה לחמאס דריסת רגל במצרים.

עמיר פרץ: אני אישית הייתי אורחו של מובארכ כאשר משלחת של החמאס התדפקה בפתח והוא אמר: לא ייכנסו, הם לא בני שיח.

עמיר פרץ: מה עשתה הממשלה?

עמיר פרץ: הממשלה העצימה את החמאס.

עמיר פרץ: החמאס היום הוא עם לגיטימציה בכל מקום.

עמיר פרץ: הוא הפך להיות הכתובת.

עמיר פרץ: לא רק שהוא קובע את גובה הלהבות, הוא קובע גם את התהליכים.

עמיר פרץ: כמה חמור יכול להיות הכישלון שלכם, ותמשיכו להתנהל כאילו אתם יודעים בכלל מה לעשות?

עמיר פרץ: זה לא משנה איזה שר ביטחון יהיה, כי כשהמנטור הוא בנימין נתניהו, לשר הביטחון אין שום משמעות, כי המנטור הזה יודע בדיוק לאן הוא רוצה להוביל וכיצד הוא רוצה לתעתע.

עמיר פרץ: עכשיו, אני אומר לך, אדוני שר הביטחון: הצלחתם בדבר אחד – להחדיר נרטיב שקרי, שקרי.

עמיר פרץ: והמושג הזה משרת אתכם.

עמיר פרץ: איך אתם אומרים כשבאים לדבר איתכם על ניסיון להידברות מדינית?

עמיר פרץ: אתם אומרים: בשביל מה?

עמיר פרץ: בשביל מה?

עמיר פרץ: נתנו להם שטחים – קיבלנו טילים.

עמיר פרץ: אין שקר גס מזה.

עמיר פרץ: אין שקר גס מזה.

עמיר פרץ: הטילים כבר - - -

יצחק וקנין: - - -

עמיר פרץ: לא, זו לא אמת.

עמיר פרץ: זה שקר מוחלט.

עמיר פרץ: שקר מוחלט.

יצחק וקנין: איפה אתה חי, אתה חי פה?

יצחק וקנין: על הירח אתה חי.

עמיר פרץ: שקר מוחלט.

עמיר פרץ: אני חי שם, לא אתה, עם כל הכבוד לך, אדוני השר.

יצחק וקנין: - - -

עמיר פרץ: אדוני השר, אתה לא חי שם – אני.

עמיר פרץ: הטילים התחילו ב-2001.

עמיר פרץ: ההתנתקות הייתה ב-2005.

יצחק וקנין: - - -

עמיר פרץ: הטילים התחילו ב-2001.

עמיר פרץ: תתמודד עם העובדות.

עמיר פרץ: הדבר היחיד שקיבלנו בין 2001 ל-2005 זה גם טילים וגם הרוגים – גם צה"ל שילם מחיר וגם הבנים שלנו שילמו מחיר.

עמיר פרץ: אז אפשר להתווכח.

עמיר פרץ: אני אומר באופן חד-משמעי: ההתנתקות נכשלה רק בגלל דבר אחד, שאולי ממנו צריך להפיק לקחים: ההתנתקות נכשלה כי היא הייתה מהלך חד-צדדי, כפי שהיציאה מלבנון ב-2000 נכשלה כי היא הייתה מהלך חד-צדדי.

עמיר פרץ: כדאי שמדינת ישראל תלמד מכך.

עמיר פרץ: בכל מקום שהיה מהלך חד-צדדי נוצר וקום שלתוכו נספגו ארגוני הטרור – בעזה, בלבנון ובכל מקום.

עמיר פרץ: כלומר, הדרך היחידה להפוך אירוע צבאי לאירוע שבו ההישגים שלו נשמרים – זה רק במידה שיש מהלך משלים.

עמיר פרץ: לא יעזור כלום.

עמיר פרץ: שום מבצע צבאי איננו עומד בפני עצמו – שום מבצע צבאי, ויהיו הישגיו אשר יהיו.

עמיר פרץ: הישגיו לא יישמרו, כי יש שחיקה בהישגים.

עמיר פרץ: מהי הדוגמה הבולטת ביותר, חברי השר וקנין?

עמיר פרץ: מלחמת ששת הימים.

עמיר פרץ: יש מלחמה עם הישגים יותר גדולים ממנה?

עמיר פרץ: יש מלחמה?

עמיר פרץ: מלחמה שהשגנו בה כל מה שרצינו.

עמיר פרץ: הייתה אופוריה בעם, אבל במקום לנצל את האופוריה ולעשות מהלך מדיני באופן מיידי המתינו והמתינו, ואט-אט ההישגים נשחקו, וקיבלנו את מלחמת יום כיפור.

עמיר פרץ: רק אז נוצר מצב שהלכנו למהלך מדיני, שיכולנו להשיג אותו גם קודם בתנאים הרבה יותר טובים, עם הישגים הרבה יותר טובים.

עמיר פרץ: מבצע צבאי, יש לו קודם כול מטרות צבאיות – לייצר הרתעה ולייצר יכולת לשלוט במתרחש.

עמיר פרץ: אבל למבצע צבאי יש תפקיד נוסף – הוא חייב ליצור מרחב מדיני חדש.

עמיר פרץ: כל אלוף בצה"ל יודע זאת.

עמיר פרץ: כל מי שכיהן כרמטכ"ל יודע שכל תכלית אסטרטגית שמציבים לכוחות שיוצאים למשימה – זה ברור לחלוטין שלצד המשימה הצבאית יש צורך לייצר מרחב מדיני.

עמיר פרץ: ולכן, כאשר מגיעה אלינו תוכנית טראמפ, תראו איזה – באמת יש גבול, יש גבול למסע התעתועים.

עמיר פרץ: מה עשו בתוכנית טראמפ?

עמיר פרץ: עמדו שם, באמת היה מיצג יוצא מן הכלל, חבל על הזמן.

עמיר פרץ: אבל מה קרה שם?

עמיר פרץ: קודם כול הטעו את הציבור.

עמיר פרץ: איך יצאו משם מסרים?

עמיר פרץ: אמרו: אל תדאגו, אנחנו מסודרים עם הערבים.

עמיר פרץ: אין לכם מה לדאוג, הכול בסדר.

עמיר פרץ: הינה, היה שגריר זה ושגריר זה.

עמיר פרץ: אל תדאגו.

עמיר פרץ: תגידו, לא למדנו כלום?

עמיר פרץ: מה, אף אחד לא הסיק את המסקנות מאותו אירוע של האביב הערבי?

עמיר פרץ: מה, לא מבינים שהימים שבהם בוחנים את מצב רוחו של המנהיג – יהיה זה מלך, יהיה זה דיקטטור – הסתיימו?

עמיר פרץ: שצריך גם לבדוק מה מצב רוחו של העם בכל מדינה ומדינה כשהולכים למהלך כזה?

עמיר פרץ: מישהו חשב שמלך ירדן, גם אם הוא ירצה להתייצב לצידנו, יבוא וייתן לגיטימציה למהלך כזה בצורה חד-צדדית?

עמיר פרץ: מה, מישהו שכח מה אחוז הפלסטינים שגרים בירדן?

עמיר פרץ: או מישהו רוצה לדחוף שגם ירדן, חלילה, תתפרק לנו מול העיניים?

עמיר פרץ: איזה חוסר אחריות.

עמיר פרץ: ואחר כך מה אמרו?

עמיר פרץ: אל תדאגו.

עמיר פרץ: אמרו לבנט, אמרו למתנחלים: הכול סודר.

עמיר פרץ: סיפוח – עלינו.

עמיר פרץ: הכול בסדר.

עמיר פרץ: סיפוח חד-צדדי יהיה – אין לכם מה לדאוג – לפני הבחירות; בשבוע הבא, אמרו הדוברים של ביבי.

עמיר פרץ: לא שבועיים, בשבוע הבא.

עמיר פרץ: נו, כמה אפשר לתעתע בציבור?

עמיר פרץ: כמה אפשר לעשות מצגי שווא?

עמיר פרץ: כמה אפשר לשווק אחיזת עיניים?

עמיר פרץ: אז מילא כשעושים את זה בנושאים פוליטיים, אבל כשמערערים את כל היציבות באזור?

עמיר פרץ: היה ברור לחלוטין שהליגה הערבית תתכנס לקבל החלטה חד-משמעית נגד.

עמיר פרץ: אני במקרה באותו בוקר הופעתי בשבת תרבות.

עמיר פרץ: שאלו אותי: מה אתה מעריך שיהיה בליגה הערבית בצוהריים?

עמיר פרץ: אמרתי: תהיה החלטה חד-משמעית נגד, כי אין סיכוי שנקבל תמיכה למהלכים חד-צדדיים מהסוג הזה.

עמיר פרץ: ולכן, אני מקווה מאוד שלממשלה יהיה מספיק אומץ להודיע לפחות עכשיו.

עמיר פרץ: לפחות תתקנו מקצת מהנזקים שאתם עושים.

עמיר פרץ: תודיעו שלא יהיה שום דיון לפני הבחירות; תודיעו שכל מהלך כזה יהיה רק לאחר שהעם יקבל את החלטתו.

עמיר פרץ: זה ירגיע לפחות חלק מהשטח, זה יקל קצת על כוחות הביטחון.

עמיר פרץ: אי-אפשר להטיל הכול על כוחות הביטחון הישראליים, שהם אלה שאמורים להתמודד יום-יום, שעה-שעה, והם עושים את מלאכתם.

עמיר פרץ: ודבר אחרון, אדוני היושב-ראש:

עמיר פרץ: הגיע הזמן שנתחיל לחשוב בחשיבה אזורית.

עמיר פרץ: אי-אפשר לחשוב בחשיבה מצומצמת כל הזמן.

עמיר פרץ: מי שרוצה ליצור ציר מאזן, מתון, מול הציר הרדיקלי של איראן, צריך לדעת שההידברות עם אבו מאזן היא המפתח להתחיל לבנות את הציר הזה – ממרוקו, דרך ירדן, מצרים, והמפרציות, כמובן; לייצר ציר מאזן.

עמיר פרץ: הרי הם רוצים בזה – כולם מעידים על כך – אבל הם לא ייגשו לעניין הזה אם לא יהיה תהליך של משא ומתן עם הפלסטינים.

עמיר פרץ: ומשפט אחרון: איך יקומו עוד מעט דוברי הממשלה ויאמרו?

עמיר פרץ: אבו מאזן כל היום מסית נגדנו.

עמיר פרץ: נאומיו הם נאומים בלתי מתקבלים על הדעת, נאומים מסיתים.

עמיר פרץ: אבל יש לנו את החמאס.

עמיר פרץ: אז אם אני צריך לבחור, כתושב שדרות, עם מי אני מוכן להתמודד - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

עמיר פרץ: בזה אני מסיים.

עמיר פרץ: - - אם אני מעדיף להתמודד עם ירי של מילים או עם ירי של טילים, אני מעדיף ירי של מילים.

עמיר פרץ: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יושב-ראש האופוזיציה בנימין גנץ – או הקואליציה, אני כבר לא יודע איך להגדיר את זה.

עמיר פרץ: הרמטכ"ל לשעבר.

יעקב מרגי: ראש הסיעה הגדולה.

יעקב מרגי: הימים האלה הביאו לנו הרבה מושגים חדשים.

יעקב מרגי: 11 דקות לרשותך, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, מכובדיי – אלה שהגיעו.

בנימין (בני) גנץ: לחיוב אציין את אופיר כץ ואת משה אבוטבול ואת השר בנט, כמובן, על הנוכחות.

בנימין (בני) גנץ: כמו שהוזכר פה, חג הכנסת אמור להיות היום, ואני לא בטוח שמספר הנוכחים משקף נכונה את מה שהיה הכוונה המקורית בנושא ציון חג הכנסת.

בנימין (בני) גנץ: בזמן שאנחנו יושבים כאן – אלו מאיתנו שיושבים כאן – אלפי ילדים בעוטף עזה ובדרום נכנסים לחרדה בכל פעם שהם רואים בלונים.

בנימין (בני) גנץ: בלונים.

בנימין (בני) גנץ: נכנסים מזה לחרדה.

בנימין (בני) גנץ: ילדים רצים לממ"ד בכל פעם שהדלת נטרקת.

בנימין (בני) גנץ: גננות ואימהות גיבורות מתמודדות לבד עם המעמסה האדירה.

בנימין (בני) גנץ: תחשבו על כך שגננת צריכה להפגין כישורים מנהיגותיים ביטחוניים כחלק שגרתי מאורח חייה המקצועי.

בנימין (בני) גנץ: הכיסא הריק של ראש הממשלה והנאשם נתניהו הוא משל לתפקידו בעת הזו.

בנימין (בני) גנץ: נתניהו, בשנים האחרונות הפכת את עוטף עזה לחוטף עזה, מדי לילה, מדי יום.

בנימין (בני) גנץ: זה כבר לא עוטף עזה, זה חוטף עזה.

בנימין (בני) גנץ: אתה מטייל בעולם ומחתים דרכונים בזמן שמרכזי החוסן קורסים; מצהיר הצהרות ומבטיח הבטחות בלי כיסוי בעוד ילדי הדרום סובלים מסיוטים.

בנימין (בני) גנץ: הם יכולים רק לחלום על שקט בזמן שאתה הולך ומתנתק מהמציאות.

בנימין (בני) גנץ: זה פשוט לא מעניין אותך.

בנימין (בני) גנץ: כי הצבע האדום לא באמת מזיז לך, והנפילות היחידות שאתה מכיר אלה הספינים שלך, שאף אחד לא קונה; והסיוט היחיד שיש לך בלילה – אולי בצדק – הוא המשפט שלך, שהולך ומתקרב.

בנימין (בני) גנץ: תושבי הדרום פשוט משעממים אותך.

בנימין (בני) גנץ: אתה אפילו לא טורח להיפגש עם ראשי הרשויות והמועצות שסופגים בלי הפסקה, אלא רק עם מי מהם שמזוהה עם הליכוד.

בנימין (בני) גנץ: אתה ראש ועד הבלוק או ראש ממשלת ישראל?

בנימין (בני) גנץ: בחודש אפריל זה ייגמר.

בנימין (בני) גנץ: כל יום בתי משפט עם עורכי דין; לא זמין לא לילדי הדרום, לא לאימהות, לא למערכת הבריאות, לא לאזרחי ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אפילו לדיון החשוב הזה, שנוגע לאזרחי ישראל שסופגים בלי הפסקה, אתה והרוב המוחלט של חבריך לא טרחתם להגיע.

בנימין (בני) גנץ: אתם מעדיפים לברבר על החלת ריבונות שלעולם לא תביאו במקום להחיל ריבונות הלכה למעשה בדרום הארץ.

בנימין (בני) גנץ: חברות וחברי הכנסת, כל מי שעיניו בראשו מבין שנתניהו עסוק בעצמו ולא באזרחי ישראל; במרדף שלו אחרי הספין הבא, אחרי המשך הניסיון להימלט מהמשפט.

בנימין (בני) גנץ: באלו הוא מקפיד לסחור בכל מה שניתן, וגם בביטחון ישראל.

בנימין (בני) גנץ: את משרד הביטחון הוא רוקן מתוכן, מחליף בין שרי ביטחון בהתאם לצרכיו הפוליטיים.

בנימין (בני) גנץ: את מדיניות העמימות הוא מפרק פעם אחר פעם באופן בוטה ומסוכן כדי לקושש עוד שניים וחצי קולות.

בנימין (בני) גנץ: זו הפקרות שמסכנת את המדינה, את בניה הלוחמים ואת אזרחיה.

בנימין (בני) גנץ: מדינת ישראל זקוקה לקבינט ביטחוני מקצועי, לא לפורום צ'ופרים למקורבים או מדליפנים.

בנימין (בני) גנץ: היא זקוקה לראש ממשלה שעסוק באזרחיה ולא במשפט.

בנימין (בני) גנץ: היא משוועת לראש ממשלה שלא עושה סיבובי אינסטגרם בטרמינלים ברחבי העולם בזמן שהמדינה שלו סופגת טרור בלי הפסקה.

בנימין (בני) גנץ: היא חייבת ראש ממשלה שלא ישכח את השבויים והנעדרים שעדיין נמצאים בשבי החמאס.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מוכרחים לשים לזה סוף.

בנימין (בני) גנץ: היום אנחנו מציינים את ט"ו בשבט, חג הכנסת החצי-ריקה, או שלושת רבעי ריקה, ואני מבקש לנטוע תקווה אצל תושבי הדרום.

בנימין (בני) גנץ: בספר ויקרא נכתב: "וכי תָבֹאוּ אל הארץ ונטעתם כל עץ מאכל".

בנימין (בני) גנץ: המטרה היא לא רק להגיע אל הארץ אלא להעמיק בה שורשים.

בנימין (בני) גנץ: מנהיגות היא לא רק הישרדות אלא הדאגה לדורות הבאים.

בנימין (בני) גנץ: כך נעשה.

בנימין (בני) גנץ: כך אעשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת, מכיוון שהרוב המוחלט של חברי הכנסת מהקואליציה ביזו את הישיבה החשובה הזו ולא הגיעו, ובראשם ראש הממשלה, חבריי לסיעת כחול לבן ואני נצא מהמליאה, ואני מזמין את כל חברי הכנסת מהמפלגות האחרות שמעוניינים בכך להצטרף אלינו, ואת הישיבה שלנו אנחנו נמשיך היום בעוטף עזה.

בנימין (בני) גנץ: ניפגש עימם, עם אנשי הדרום, עם אנשי העוטף באשר הם, ולא על בסיס דפוסי ההצבעה שלהם.

בנימין (בני) גנץ: נשמע את מה שיש להם לומר, ונעשה את כל מה שאפשר בשביל לקדם מזוויתנו שלנו את ביטחון הדרום.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: שר הביטחון נפתלי בנט, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: הוא ישיב בשם הממשלה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כחול לבן, בני גנץ, בוגי יעלון – תברחו.

נפתלי בנט: תמשיכו לברוח.

נפתלי בנט: פשוט לא ייאמן.

נפתלי בנט: פשוט לא ייאמן.

יעל גרמן: לא, לא בורחים.

נפתלי בנט: תקשיבו, כזה דבר אני לא ראיתי.

קריאה: הולכים לעשות פה תפקיד של השר - - -

נפתלי בנט: תגלו מינימום אומץ.

יעל גרמן: בנט, אנחנו נוסעים לדרום.

יעל גרמן: לדרום.

נפתלי בנט: ראינו שני אדריכלי - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת – סליחה, אדוני – כרגע דיבר בני גנץ על ביזוי הכנסת.

יעקב מרגי: זה אחד מהדברים שמבזים את הכנסת.

נפתלי בנט: שנייה, אדוני היושב-ראש, אני יודע לטפל בזה יפה.

נפתלי בנט: תקשיבו, ותקשיבו טוב.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: לא ייאמן בדברי ימי הכנסת.

נפתלי בנט: עומדים פה שני אנשים, בני גנץ ובוגי יעלון – בורחים מהמליאה.

נפתלי בנט: האנשים שהיו אדריכלי הכישלון מול מנהרות הטרור מעזה לישראל – והם בורחים.

נפתלי בנט: בורחים.

נפתלי בנט: כמה קל.

יעל גרמן: בנט, הם הולכים לדרום.

נפתלי בנט: לא ידעתם במשך 50 יום - - -

פנינה תמנו: איפה החברים של המפלגה שלך?

נפתלי בנט: 50 יום לא ידעתם לטפל במנהרות, אז אתם תטפלו בבלונים?

יעל גרמן: - - - אל תפסיק.

פנינה תמנו: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשבת.

נפתלי בנט: לא ייאמן, לא ייאמן.

נפתלי בנט: בואו, אני אתן לכם – אני קורא לבני גנץ ולבוגי יעלון: אל תברחו, תחזרו פנימה.

נפתלי בנט: מה אתם בורחים?

נפתלי בנט: מה אתם בורחים?

יעל גרמן: אני חוזרת ואומרת לך: הוא נוסע לדרום, הוא לא בורח.

נפתלי בנט: בואי ואני אתן לך את הנתונים.

יעל גרמן: לברוח זה אתם.

נפתלי בנט: האנשים שלא הצליחו לעצור 4,594 רקטות על תושבי עוטף עזה מעיזים להטיף לי איך לטפל בבלונים?

נפתלי בנט: נטפל בבלונים.

נפתלי בנט: כשאני נלחמתי נגדכם, נגד בוגי וגנץ, שהיססו וגמגמו והיו נבוכים ולא ידעו מה לעשות, ופחדו – אז הם ברחו ואני טיפלתי.

גבי אשכנזי: נפתלי, נפתלי.

נפתלי בנט: אז עכשיו, אני אגיד לכם – אתם תמשיכו להסס ותמשיכו לצעוק.

נפתלי בנט: אני רוצה לתת לכם את הנתונים.

נפתלי בנט: שימו לב מה היה - - -

עמיר פרץ: - - -

נפתלי בנט: וגם נטפל, אל תדאגו.

נפתלי בנט: אני עשרה שבועות בתפקיד – עשרה שבועות בתפקיד – אחרי 20 שנה של כישלונות שלכם ושל אחרים.

נפתלי בנט: נטפל גם בזה.

נפתלי בנט: גם בבלונים נטפל.

נפתלי בנט: אבל עם כל הכבוד, קצת ענווה.

נפתלי בנט: אני רוצה לקרוא לכם מדוח מבקר המדינה מה אומרים על האדונים גנץ ובוגי, שכרגע ברחו.

נפתלי בנט: בנט אומר: "יש היום עשרות מנהרות טרור שקיימות, שמחברות בין עזה לדרום הארץ.

נפתלי בנט: המנהרות נועדו לחטיפה - - - זה פיגוע אסטרטגי שרק ממתין למימוש".

נפתלי בנט: אדון גנץ אומר: "זה לא איום עם השפעה אסטרטגית אמיתית, זה איום עם אימפקט אסטרטגי", ולכן לא צריך לטפל.

נפתלי בנט: יעלון אומר בקבינט, ימים לפני המלחמה הגדולה: "לגבי רצועת עזה – אין סימן שהחמאס מוביל להסלמה".

נפתלי בנט: יעלון אומר:

נפתלי בנט: אולי נשיג שקט בלי צורך להשמיד את המנהרות.

נפתלי בנט: בנט: "התגובה עד עכשיו רפה - - - אל מול הפיגוע.

נפתלי בנט: בעזה יש עשרות מנהרות שמיועדות לחטיפה, הן לא שם כדי להחליד".

נפתלי בנט: יעלון: "לחמאס אין כוונה להפעיל את המנהרות באופן יזום.

נפתלי בנט: צריך להיזהר ממיסקלקולציה".

נפתלי בנט: אסור להיכנס למנהרות, אסור להיכנס ולטפל במנהרות.

נפתלי בנט: ואז המחבלים מפעילים את כרם שלום; המחבלים מפעילים את נחל עוז; המחבלים נכנסים דרך סופה והורגים לנו חיילים בפילבוקס – את דולב קידר, זכרו לברכה.

נפתלי בנט: אתם לא מתביישים?

נפתלי בנט: ועכשיו בורחים מכאן?

נפתלי בנט: בנט שואל את יעלון: אתה חושב שאם לא נעשה כלום, חמאס יכילו את האירוע?

נפתלי בנט: יעלון אומר: כן, הם יכילו.

נפתלי בנט: ואז גנץ – תקשיבו טוב למשפט הזה – הוא אומר ככה – אני לא יודע להסביר מה המשפט הזה אומר: "מעזה יש איום התקפי, אבל הוא לא איום מתקפתי".

נפתלי בנט: יש איום התקפי אבל הוא לא מתקפתי.

נפתלי בנט: יש להם עשרות מנהרות.

נפתלי בנט: אנחנו יודעים על אחרות, אנחנו לא מצליחים למצוא אותן.

נפתלי בנט: אבל אז הוא אומר את המשפט האלמותי הבא: "אין להן משמעות של יכולות גדולות מדי" – זאת אומרת, זה לא ביג דיל.

נפתלי בנט: ואז הוא אומר, באותו משפט: "זה מאות אנשים מסודרים שבאים לפשוט ולתקוף".

נפתלי בנט: אני אחזור על המשפט: אין למנהרות הטרור משמעות גדולה מדי, זה מאות מחבלים מסודרים שבאים לתקוף.

נפתלי בנט: "אני לא חושב שהם רוצים בהסלמה רחבה" – את זה הוא אומר בבוקר פתיחת המבצע, ב-7 ביולי.

נפתלי בנט: חברים, ראינו פה מחזה שאני בשמונה שנותיי בכנסת עוד לא ראיתי.

נפתלי בנט: עומד ראש מפלגה, תוקף, תוקף את שר הביטחון, ובורח.

נפתלי בנט: אז זה מאוד מאוד עצוב.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל החברים שלך - - -

עמיר פרץ: - - -

נפתלי בנט: אבל אני אגיד משהו: יש פה דבר די מדהים.

נפתלי בנט: עמיר - - -

עמיר פרץ: שאלה, אפשר?

נפתלי בנט: עמיר, לא, אני רוצה רגע – קודם כול אני אגיד לכם - - -

עמיר פרץ: - - - החלק הראשון - - -

נפתלי בנט: שנייה, שנייה.

נפתלי בנט: השבת הייתי בבית כנסת – אני אספר לכם סיפור, יהיה נחמד פה.

עמיר פרץ: - - - הייתי נגד?

עמיר פרץ: בעד או נגד?

נפתלי בנט: שנייה, תקשיב, אני רוצה להחמיא לך.

נפתלי בנט: מצאתי עלון שבת – מכירים עלוני שבת אצל הדתיים?

נפתלי בנט: – הפלא ופלא, של איזו מפלגה?

נפתלי בנט: היית אומר ש"ס, היית אומר, אני יודע מה, הליכוד; של העבודה-מרצ.

עמיר פרץ: העבודה-גשר.

נפתלי בנט: זה יפה.

נפתלי בנט: זה מחמיא.

ניצן הורוביץ: הוא קרא - - - כדאי שתקרא.

נפתלי בנט: שנייה.

נפתלי בנט: עכשיו אני אומר לעצמי, אני שואל את עצמי דבר נורא מעניין: תראו מה קורה, זה קמפיין שלא ראיתי דבר כזה – כולם על הראש של הציונות הדתית: כחול לבן – יש להם קמפיין עם דגל וחרדל; מפלגת העבודה – על הראש; ליברמן – על הראש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה זה קשור לעזה?

נפתלי בנט: ש"ס פתחו, למען השם, מטה ציונות דתית.

נפתלי בנט: שלא לדבר על הליכוד, הליכוד.

נפתלי בנט: תקשיבו סיפור.

נפתלי בנט: בשבת שעברה, לא בשבת הזאת, הייתי בחיפה בישיבה, ישיבת הסדר.

נפתלי בנט: אני חורש, מבקר איזה 12, 15, 20 בתי כנסת, בני עקיבא, בשבת – זה מה שאנחנו עושים לקראת הבחירות.

נפתלי בנט: זה מתיש, אבל זה חשוב.

יצחק כהן: מתי אתה מתפלל?

נפתלי בנט: אני מתפלל, תאמין לי, אני מתפלל טוב.

נפתלי בנט: לייט לייט, אבל מתפלל כמו שצריך.

נפתלי בנט: ואז תשמעו מה קרה.

נפתלי בנט: הייתי בישיבה לא סופר-מפורסמת, ישיבת הסדר של הרב זיני בחיפה.

נפתלי בנט: אני מקבל אתמול הודעה: ראש הממשלה שלנו הולך לבקר באותה ישיבה.

נפתלי בנט: חבר'ה, כל מקום שאני הולך – כולם עלינו.

נפתלי בנט: למה, מישהו שאל?

נפתלי בנט: כולה יש לנו פקאקטע שבעה מנדטים.

נפתלי בנט: שבעה מנדטים.

נפתלי בנט: לאלה יש יותר, לכם יש יותר.

נפתלי בנט: למה כולם על הראש של הציונות הדתית?

נפתלי בנט: בואו אני אספר לכם למה, אני אגיד לכם: הציונות הדתית – עד לפני עשר שנים היינו ערכיים, נחמדים וחסרי השפעה לחלוטין, וככה אהבו אותנו.

נפתלי בנט: אהבו אותנו.

נפתלי בנט: עם אותם שבעה מנדטים היה לנו שר מדע וחלל, אפילו לא חבר בקבינט.

נפתלי בנט: מה אמרו לציונות הדתית?

נפתלי בנט: אתם תלכו להתיישבות, אתם תלכו לצבא, תלכו למכינות, תלכו ליחידות – הכול טוב.

נפתלי בנט: אבל בניהול ענייני המדינה, הביטחון הלאומי – זוזו הצידה.

נפתלי בנט: לכו תתעסקו בדתות.

נפתלי בנט: במדיני – לכו הצידה; בביטחוני – הצידה; בכלכלי – הצידה.

נפתלי בנט: מי אתם?

נפתלי בנט: אין לכם say.

נפתלי בנט: ואז באנו, והיום, שומו שמיים, יש שר ביטחון עם כיפה; שומו שמיים, יש שרת משפטים ממפלגת הציונות הדתית; שומו שמיים, אנחנו בקבינט ומשפיעים.

נפתלי בנט: אבל מה זה משפיעים?

נפתלי בנט: ואללה, מביאים תוצאות.

נפתלי בנט: מביאים תוצאות.

נפתלי בנט: עד לפני עשר שנים היה פה ראש ממשלה שדיבר על נאום בר-אילן ושתי מדינות.

נפתלי בנט: בלמנו את זה.

נפתלי בנט: אני הצגתי לפני שמונה שנים תוכנית ריבונות, ועכשיו מדברים על ריבונות.

נפתלי בנט: עד לפני שמונה שנים הייתה פה דהירה של אקטיביזם שיפוטי.

נפתלי בנט: הרי מי מינה את השופטים שהיו נגד פסילת היבה יזבק?

נפתלי בנט: אלה ציפי לבני וגלעד ארדן, זה הליכוד.

נפתלי בנט: ומי מינה את השופטים שהיו בעד פסילתה?

נפתלי בנט: איילת שקד.

נפתלי בנט: באנו לשנות.

נפתלי בנט: אז מה קרה?

נפתלי בנט: למה כולם מסתערים על הציונות הדתית?

נפתלי בנט: למה מרצ, יש להם עלון שבת אצלנו?

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: כי הם רוצים לעצור אותנו.

נפתלי בנט: הם רוצים שנחזור להיות התוכנית הזאת במוצאי שבת על פרשת השבוע.

נפתלי בנט: פחות נוח שיש עמית סגל, שיש לו דעות.

נפתלי בנט: לא אמורות להיות לו דעות, רק לאמנון אברמוביץ'.

נפתלי בנט: פחות נוח שיש את ליבסקינד, את ישי שנרב.

נפתלי בנט: דתיים לא אמורים להיות שם.

נפתלי בנט: אתם זוכרים איך קראו לתוכנית?

נפתלי בנט: מוצאי שבת עם שאול מייזליש.

נפתלי בנט: הייתה מוזיקה כזאת חסידית.

נפתלי בנט: שם הדתיים צריכים להיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שכחת את - - -

נפתלי בנט: ואתם, כולם – אגב, גם הליכוד – רוצים להחזיר אותנו להיות ילדי הכאפות, להיות הנחמדים שמגרשים אותם מהבית – אבל תמשיכו להתנדב.

נפתלי בנט: אז רבותיי, אני אגיד לכם עוד משהו: שימו לב, המציאו לפני שלוש שנים לכבודי ביטוי שמעולם לא היה במדינת ישראל: הדתה.

נפתלי בנט: 70 שנה המדינה התקיימה, לא הייתה הדתה.

נפתלי בנט: עכשיו הוא מדית, היא מדיתה, כולנו מדיתים.

נפתלי בנט: לא הייתה הדתה.

נפתלי בנט: מאיפה זה הגיע?

נפתלי בנט: מאיפה הגיעה ההדתה?

נפתלי בנט: ועוד עליי, שאומרים שאני לייט.

נפתלי בנט: מילא, אבל הדתה על בנט?

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: למה מושיבים אנשים מבוקר עד לילה לחרוש אחורנית כל שיעור שהיה במכינת עלי – 19 שנה אחורה – למצוא ביטוי של איזה רב כדי להסתער ולסגור את מכינת עלי?

נפתלי בנט: זה באמת הלהט"בים?

נפתלי בנט: זה הסיפור?

נפתלי בנט: הרי לא עושים את זה אל מול הח"כים הערבים, וגם לא מול ידידיי החרדים, שאני לא מכיר שעמדותיהם סופר-ליברליות.

נפתלי בנט: למה כולם רק על הראש של הציונות הדתית?

נפתלי בנט: למה?

ניצן הורוביץ: אתם נורא מסכנים, רק תוקפים אתכם.

ניצן הורוביץ: כמה שאתה מסכן.

ניצן הורוביץ: אוי, בנט.

נפתלי בנט: למה כשהרב יעקב אריאל מקבל פרס ישראל כולם מתנפלים עליו?

נפתלי בנט: הלוא אני נתתי לדוד גרוסמן.

נפתלי בנט: מה, אין לו ביטויים קשים?

נפתלי בנט: אין לו ביטויים קשים?

ניצן הורוביץ: - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ניצן הורוביץ, תודה.

נפתלי בנט: כי רוצים לעצור אותנו.

נפתלי בנט: על זה הבחירות פה.

נפתלי בנט: אחרת אני לא מבין למה מכחול לבן ועד מרצ, מהליכוד ועד ש"ס – כולם עלינו.

נפתלי בנט: לא בגלל שבעה מנדטים מסכנים – כי רוצים שנחזור להיות שר מדע נחמד, שנותן דבר תורה בפתח ישיבת הממשלה ואז זז הצידה.

סתיו שפיר: - - -

נפתלי בנט: חברים, אף אחד, לא כחול לבן עם החרד"ל ולא הליכוד עם המתקפות, אף אחד לא יעצור אותנו.

נפתלי בנט: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר הביטחון.

יעקב מרגי: יש הצעות אחרות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת משה אבוטבול, יש לך דקה בדיוק.

יעקב מרגי: מהצד.

משה אבוטבול: ראשית, לכבוד שר הביטחון, אני חושב שש"ס בכלל לא מתעמתת עם הציונות הדתית, וזאת דווקא הוראה של שר הפנים, יושב-ראש התנועה שלנו, שלא להתעמת עם הציונות הדתית.

משה אבוטבול: למרות שבשבת אדוני שר הביטחון ירה לתוך הנגמ"ש ופגע בנו, בחרדים, ההוראה של שר הפנים הייתה לא להגיב לכם.

משה אבוטבול: זה מתוך זה שאנחנו לא רוצים ליצור הסלמה.

משה אבוטבול: אז ש"ס לא נגד הציונות הדתית, למרות ששר הביטחון – כלל ראשון לצבא שאתה מופקד עליו: לא יורים לתוך הנגמ"ש.

משה אבוטבול: אבל זה – בקטנה.

משה אבוטבול: עכשיו מתחיל הנאום.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר משפט אחד: באמת שמענו גם את שר הפנים, שדיבר על כך שבדרום משתדלים לעשות את המקסימום.

משה אבוטבול: מערכת הביטחון משתדלת לעשות את הכול להצלחת תושבי הדרום.

משה אבוטבול: גם שר הפנים מחזק את ראשי הרשויות שם ועושה את הכול יחד, בתיאום עם ראש הממשלה.

משה אבוטבול: אני רק רציתי משהו אחד, באמת, אם יש לי הזדמנות כאן להגיד.

יעקב מרגי: נא לסיים במשהו אחד, בבקשה.

משה אבוטבול: כן, במשהו אחד.

משה אבוטבול: חבל שהוא לא נמצא פה, יועז הנדל.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לך שהשם שלי, אבוטבול, פירושם של הדברים זה "אבי התוף" במרוקאית; עמיר פרץ אולי יוכל להעיד בזה.

משה אבוטבול: אבוטבול – אבי התוף, ותוף זה גם דרבוקה.

משה אבוטבול: מאוד מאוד כאבה לי באמת הפגיעה – הניסיון לפגיעה – שיועז הנדל מנסה לרמוס תרבות של הציבור הספרדי, שיודע לכבד ולהכיל גם את האחרים.

יעקב מרגי: נא לסיים.

משה אבוטבול: אני חושב שעליו באמת להשכיל ולהכיר גם תרבויות אחרות ולא לגלות בורות.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עמר בר לב, בבקשה.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: כתב המשורר יעקב רוטבליט: דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

עמר בר-לב: אני זוכר את חבר הכנסת ליברמן, שהיה באופוזיציה, תוקף את שר הביטחון, תוקף את הרמטכ"ל, עד הרגע שהוא נעשה שר ביטחון.

עמר בר-לב: וכשהוא נעשה שר ביטחון – אני אומר לך מתוך הדיונים הפנימיים של ועדות המשנה – בהתחלה הוא היה כועס, שוצף, אומר: אני אזום, אני אעשה, ולאט-לאט, לאט-לאט התיישר.

עמר בר-לב: אותו הדבר עם השר בנט.

עמר בר-לב: השר בנט היה חבר קבינט.

עמר בר-לב: גם עכשיו שמענו איך הוא הציל את מדינת ישראל כי הוא גילה את המנהרות.

עמר בר-לב: הוא זה שתקף על זה את הרמטכ"ל ואת צה"ל שהם לא משמידים כל זורק בלונים.

עמר בר-לב: והינה, שר הביטחון עכשיו, השר בנט, מה זה בלונים?

עמר בר-לב: בלונים עם חומרי נפץ.

עמר בר-לב: ומה אתה עושה?

עמר בר-לב: אתה עושה כלום.

עמר בר-לב: אתה לא עושה שום דבר.

עמר בר-לב: למה אתה לא עושה שום דבר, בנט?

עמר בר-לב: כי הרמטכ"ל הנוכחי אמר לך מה שהרמטכ"ל הקודם אמר – שעכשיו יש הזדמנות להסדר ארוך טווח - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

עמר בר-לב: - - והסדר ארוך טווח הוא הפתרון היחיד.

יעקב מרגי: תודה.

עמר בר-לב: משפט אחרון.

עמר בר-לב: אם לפלסטינים ברצועת עזה יהיה אוכל, תהיה עבודה, יהיה שביב של תקווה, הם יהיו פחות מסוכנים.

עמר בר-לב: אין פתרון צבאי למה שקורה בדרום, ואתה נוכח בזה.

עמר בר-לב: ואתה עומד חסר אונים.

עמר בר-לב: אומנם רק עשרה שבועות, אבל לפי הסיפורים שלך ולפי ההכנות שלך – והיית בקבינט שש שנים או שבע שנים - -

יעקב מרגי: עמר בר לב, זה דקה מהצד.

יעקב מרגי: תודה.

עמר בר-לב: - - שש-שבע שנים בתוך הקבינט, וכלום.

עמר בר-לב: יוק.

עמר בר-לב: גורנישט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד שמח להיכנס למליאה כששני הצדדים החרימו זה את זה ויש לנו מליאה קטנה, מצומצמת, כמו שאומרים.

יעקב מרגי: שקטה.

ישראל אייכלר: ככל שהציבור קטן יותר השמחה גדולה יותר.

ישראל אייכלר: ומעניין שהיום ט"ו בשבט, חוגגים את יום הולדתה של הכנסת.

ישראל אייכלר: אז אני מקווה שבעוד שלושה שבועות העניינים יותר יסתדרו, וכולם יבינו שמה שקורה בשלושת השבועות האלה, בשלושת החודשים האלה, בשנה האחרונה, עלול להרוס את הדו-קיום שקיים בין כל קבוצות האוכלוסייה הישראלית.

ישראל אייכלר: בראש ובראשונה אני רוצה לציין את השיטה החדשה שליברמן הכניס במודעות שלו: שר הבריאות – רב או רופא?

ישראל אייכלר: הקומוניסטים היו אומרים בתחילת המלחמה, בתחילת המאבק, המהפכה: צריך לירות ברב ובסוחר כמו בכלב, כי הסוחרים הורסים את הקולקטיב והרבנים הורסים את – היום הסוחרים מוגנים, גם הכלבים, אבל הרב ליצמן – אין לו זכות להיות שר הבריאות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: רק שנייה אחת.

ישראל אייכלר: אבל אני מציע לליברמן: היות שד"ר אחמד טיבי הוא רופא, אז שהוא ימנה אותו לשר הבריאות בממשלת ליברמן-לפיד.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

ישראל אייכלר: עוד משפט אחד, אדוני, לשר הביטחון.

יעקב מרגי: כבר נתתי לו רשות דיבור.

ישראל אייכלר: שמחתי שהוא עומד בעמדת התגוננות שרודפים את הציונות הדתית.

יעקב מרגי: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לכם שהיה מישהו - - -

יעקב מרגי: ישראל, אייכלר, כבר נתתי רשות דיבור.

ישראל אייכלר: משפט אחד, משפט אחד: היה מישהו בשם לייב ברונשטיין שהפך לטרוצקי, שר הצבא האדום.

ישראל אייכלר: איזה יהודי בא לבקש ממנו טובה – הוא אומר: אני לא יושב פה בתור יהודי, אני יושב פה בתור מהפכן.

ישראל אייכלר: אז בסוף אמר לו היהודי: שמע, בסוף, כשידיחו אותך, ידיחו אותך בגלל שאתה יהודי, לא בגלל שאתה מהפכן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני רוצה להגיד לנפתלי – שאני מעריך אותו – שאני מתפלא על זה שהוא שכח להזכיר את ראש הממשלה הנעלם פה, שיש לו עכשיו שלושה כתבי אישום ונכשל בשנים האחרונות כישלון חרוץ בטיפול בדרום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הדבר השני – חבל ששר ביטחון בא לדבר על המצב בדרום ומדבר רק על הציוניות הדתית ועל התפקידים שהם מקבלים בממשלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חבל שזו התשובה לתושבי הדרום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו נסתפק בתשובת השר.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תם סדר-היום.

יעקב מרגי: ישיבה זו נעולה.