ישיבת מליאה, כנסת 22, פרוטוקול מספר 24, 2019-12-11 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ג בכסלו תש"ף, 11 בדצמבר 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח בשאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין קודם כול את סגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש, לעלות לדוכן להשיב על שאילתה דחופה מס' 36, של חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: מחדל מדיניות בעיריית חיפה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת כמאל מריח, את מוזמנת לגשת למיקרופון ולקרוא את נוסח השאילתה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן שר החינוך מר מאיר פרוש, עקב שינוי מדיניות העירייה ילדים דרוזים הלומדים בחיפה ייאלצו לשוב ללמוד בכפריהם.

ע'דיר כמאל מריח: העירייה מתעלמת באופן בוטה מהחובות המוטלות עליה כרשות ציבורית הנוגעות לשינוי מדיניות, ובפרט שינוי בעל תחולה רטרוספקטיבית.

ע'דיר כמאל מריח: רצוני לשאול: כיצד בכוונת משרדך לפעול נוכח השערורייה המשפטית?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי יכולה לשבת בינתיים.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את סגן השר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת השואלת, התשובה היא כדלהלן: 1.

מאיר פרוש: ככלל, האחריות לשיבוץ תלמידים חלה על הרשות המקומית שבתחומה מתגוררים התלמידים.

מאיר פרוש: ברשות השר אני עונה, כן?

מאיר פרוש: כמו כן, קליטת תלמידי חוץ לתחומי רשות חינוך מקומית כזאת או אחרת נמצאת בסמכות הרשות המקומית הקולטת.

מאיר פרוש: יובהר כי על החלטת הרשות השולחת וקולטת קיימת זכות ערעור למנהל המחוז של משרד החינוך, אשר בוחן את הנימוקים במצב העובדתי נכון למועד בקשת ההעברה.

מאיר פרוש: 2.

מאיר פרוש: על רשות חינוך מקומית לפעול בהתאם לחוק לימוד חובה והתקנות מכוחו בכל הנוגע לרישום ושיבוץ של תלמידים המתגוררים בתחום שיפוטה במוסדות החינוך.

מאיר פרוש: בהתאם למדיניות משרד החינוך, אין לקטוע רצף חינוכי של תלמיד, דהיינו, כיתות א'–ו', כיתות ז'–ט' וכיתות י'–י"ב.

מאיר פרוש: מכאן, הרי שכל תלמיד שהחל שלב לימוד ברשות חינוך מקומית כלשהי, לרבות עיריית חיפה, זכאי לסיים את שלב הלימוד באותו מוסד חינוך.

מאיר פרוש: תלמיד המבקש ללמוד ברשות חינוך מקומית אחרת ממקום מגוריו יכול להגיש בקשת העברה בהתאם לחוק חינוך ממלכתי (העברה).

מאיר פרוש: כמו כן, לאחר קבלת אישור הרשות השולחת עליו לקבל אישור מהרשות הקולטת.

מאיר פרוש: על החלטת רשות שולחת או קולטת קיימת בתקנות זכות ערעור למנהל המחוז, אשר דן בכל ערעור בנפרד ומקבל החלטה על פי נסיבותיו.

מאיר פרוש: פנייתך מתייחסת לשנת הלימודים תשפ"א, ולכן המשרד מבקש להבהיר ולומר שהינה מוקדמת כרגע.

מאיר פרוש: אנחנו לא יודעים אם היא תהיה בכנסת העשרים-ושתיים.

מאיר פרוש: כנראה שהיא תהיה בכנסת אחרת.

מאיר פרוש: אנחנו לא יודעים אם בעשרים-ושלוש.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא יודעים אם זה בעשרים-ושלוש, או וארבע.

מאיר פרוש: על כל פנים, פנייתך מתייחסת לשנת הלימודים תשפ"א והינה מוקדמת כעת.

מאיר פרוש: נבהיר: כל התלמידים שכבר החלו את לימודיהם בשלב חינוך כלשהו, כפי שהובהר לעיל, יסיימו את לימודיהם באותו מוסד חינוך שבו החלו.

מאיר פרוש: לעניין תלמידים העוברים שלב חינוך ומעוניינים ללמוד ברשות חינוך אחרת מזו שבה הם מתגוררים, הרי שעליהם להגיש בקשת העברה אל הרשות השולחת שבה הם מתגוררים, ולאחר מכן לקבל את אישור הרשות הקולטת, אשר אמורה לדון בכל פנייה בנפרד.

מאיר פרוש: ככל שיתקבלו במחוז ערעורים בגין החלטה כזאת או אחרת, הרי שאז יבחן המחוז את הבקשות והנימוקים, הן של ההורים והן של הרשות, ותינתן החלטה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד שאלות נוספות.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן שר החינוך, איני מסכימה לטענות שהעלית.

ע'דיר כמאל מריח: האחריות לסוגיה זו, כפי שאתה טוען, מוטלת על הרשות המקומית ובסמכותה, זה דבר שידוע לנו, אך מבחינתי, האחריות מוטלת עליך כמשרד חינוך.

ע'דיר כמאל מריח: אתה מבחינתי הגורם האחראי שעליו להתערב כדי לפתור סוגיה זו.

ע'דיר כמאל מריח: פנייתי זו, בשונה ממה שהתייחסת, אינה מתייחסת אך ורק לשנת הלימודים תשפ"א.

ע'דיר כמאל מריח: אני מדברת באופן כללי וגורף.

ע'דיר כמאל מריח: לא בכדי, אחד הכללים הבסיסיים של עקרון החוקיות הינו ש"אין עונשין אלא אם כן מזהירין".

ע'דיר כמאל מריח: אולי מטרת תקנה זו אינה להעניש רטרואקטיבית את התלמידים, אבל אין ספק שיש לה השלכות חמורות, רטרוספקטיביות, על התלמידים הללו.

ע'דיר כמאל מריח: הסכמנו שחלק מהתלמידים לומדים מכיתה א' בבתי ספר יהודיים בחיפה בעברית.

ע'דיר כמאל מריח: החזרתם לכפרים בכרמל יכולה לשבש את הרצף החינוכי החשוב.

ע'דיר כמאל מריח: יתרה מזו, לא פלא שראש עיריית חיפה לשעבר יונה יהב מדגיש את חשיבות הקשר בין הדרוזים שבכרמל לבין העיר חיפה, והוא מצא לנכון למצוא מענה, בכל עשרות השנים מקום המדינה, לכל אותם מאות תלמידים שלמדו בחיפה – ואנחנו מדברים על דורות שלמים.

ע'דיר כמאל מריח: תמיד יש מענה.

ע'דיר כמאל מריח: השאלה אם אנחנו רוצים למצוא את המענה.

ע'דיר כמאל מריח: ומי שיטען שאין כאן אפליה, אני איני מסכימה גם לטענה זו, כי העברתם או החזרתם של התלמידים הללו לכפרים שבכרמל, כאשר חלקם לא יודעים קרוא וכתוב בשפה הערבית, יכול להיות מעבר הרבה יותר קשה אם אנחנו משווים אותו למעבר של תלמידים מערי לוויין סמוכות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה וחבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.

ג'אבר עסאקלה: אדוני סגן השר, לכל תלמיד צריכה להיות אפשרות לבחור מסלולי לימוד או צורה של מערכת חינוך שהיה רוצה ללמוד בה.

ג'אבר עסאקלה: ביישובים קטנים הרי אין ריבוי מסלולים, אין ריבוי או אין גיוון של בתי ספר.

ג'אבר עסאקלה: לדעתי, לכל תלמיד צריכה להיות הבחירה אם הוא רוצה ללמוד בבית ספר ערבי או בית ספר משותף או בית ספר יהודי.

ג'אבר עסאקלה: לא יכול להיות שאנחנו גוזרים על כל תלמיד שילמד דווקא ביישוב שלו.

ג'אבר עסאקלה: ביישוב קטן כמו עוספיא, או דאלית אל-כרמל, או היישוב שלי, מר'אר, האפשרויות מאוד מאוד מוגבלות.

ג'אבר עסאקלה: ולכן, אני חושב שנכון לפתוח את האפשרויות, שהורים ותלמידים יוכלו לבחור.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: כבוד יושב-ראש הכנסת, אדוני סגן השר, אני, כתושב עוספיא, ואחד שהילדים שלו למדו מכיתה א' בחיפה, אבל בחינוך הלא-רשמי – צריך לשים לב, לפתור את הבעיה היסודית, שהיא הכשל במערכת החינוך כמעט בכל היישובים הערביים, במיוחד בעוספיא ודאליה.

אנטאנס שחאדה: כאשר אין פתרון למצוקת האלימות, מערכת לימוד ראויה ומתקדמת, מפותחת – אנחנו כולנו ראינו את תוצאות מבחני הפיז"ה – אני שואל מה המשרד עושה כדי לפתור את הבעיה וכדי לעזור לאנשים, שחלקם רוצים ללמוד בחיפה.

אנטאנס שחאדה: אבל אלה שרוצים ללמוד בעוספיא ובדאלית אל-כרמל – מערכת חינוך שעונה על הצרכים, שבאמת יש לה הישגים לימודיים וחינוכיים, וכדי לשמור גם על המרקם, שכל תושבי הכפר או ילדי הכפר ילמדו ביחד באותו בית ספר – צריך טיפול יסודי במערכת החינוך בכפרים האלה ובכל הכפרים הערביים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר החינוך חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: קודם כול, לשאלתה הנוספת של חברת הכנסת מריח – אין ספק שהמשרד לוקח על עצמו, כמטלה, לפתור את הבעיות, ופירטתי את זה גם בהרחבה איך וכיצד, וזה מעוגן גם בתקנות.

מאיר פרוש: יש אפשרות גם לערעור של הרשות הקולטת ושל הרשות השולחת, מנהל מחוז שיכול לבדוק, ויש ועדות ערר שיכולות ובודקות את הדברים האלה.

מאיר פרוש: אבל את תסכימי איתי, וכולם מסכימים, שצריך להיות סדר בדברים האלה.

מאיר פרוש: נניח, אני בא ואומר שמי שמתחיל בית ספר בכיתה א' בעיר מסוימת, אז לפחות עד כיתה ז' הוא נמצא באותו מקום.

מאיר פרוש: כל תקופת זמן יש לה את הסדר שלה, איך עושים את זה.

ע'דיר כמאל מריח: – – –

מאיר פרוש: אני חייב לומר שרק לפני חודשיים פתחנו שנת לימודים, ואני חושב שעם אפס תקלות.

מאיר פרוש: אפשר להיות פה בעשר הדקות האחרונות במליאה ולחשוב שהמצב כל כך עגום.

אורלי פרומן: אדוני סגן השר, מדובר פה על שינוי מדיניות בעיר – – –

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן השר – – –

אורלי פרומן: את הנהלים אנחנו מכירים.

אורלי פרומן: זה לא במקרה – – –

מאיר פרוש: אני אמרתי בדבריי, ואני שוב חוזר: לנו במשרד לא ידוע על שום מקרה בשנת הלימודים תש"ף.

מאיר פרוש: אם לחברת הכנסת ששאלה יש מידע מסוים על תש"ף, שתיידע אותנו.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שאם מישהו חושב משהו – ואולי היא מתייחסת לידיעה שהיא קיבלה ואנחנו לא מתייחסים כרגע – – –

ע'דיר כמאל מריח: אדוני סגן השר, אתה תקבל – – – יהיו – – –

מאיר פרוש: אנחנו לא מתייחסים כרגע לזה.

מאיר פרוש: זה על תשפ"א, ועל תשפ"א יש את הפרוצדורה של מה צריך לעשות ואיך נוהגים.

ע'דיר כמאל מריח: איך בית ספר קיבל – – –

מאיר פרוש: יש הסכמה של הרשות שבה גר הילד או הילדה?

מאיר פרוש: איך בית הספר קיבל אותו?

מאיר פרוש: כל הדברים האלה הם דברים מסודרים, שפועלים.

ע'דיר כמאל מריח: אני אומרת לך, אני בקשר הדוק עם ההורים, והחל מאבק שהוא גם בגיבוי גורמים משפטיים.

מאיר פרוש: אם את מדברת על תשפ"א, זה עדיין מוקדם.

קריאה: זה לא מוקדם.

ע'דיר כמאל מריח: יתקבלו ערעורים למחוזי.

ע'דיר כמאל מריח: אני לא מסכימה לטענה שזה קוטע את הרצף החינוכי מא' עד ז'.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא נכון.

ע'דיר כמאל מריח: הרצף החינוכי הוא מא' עד י"ב.

מאיר פרוש: אבל אני לא מדבר על דברים חדשים.

מאיר פרוש: במדינה, מקדמת דנא – אני לא יכול לומר: מאז קום המדינה – אלה הם פרקי הזמן שעליהם יש הסכמה.

מאיר פרוש: ילד נכנס לבית ספר בכיתה א', והוא יכול להמשיך באותו בית הספר.

מאיר פרוש: זה לא משנה אם הוא גר במקום אחר – הוא לומד באותו בית הספר.

מאיר פרוש: כאשר הוא בא לשלב נוסף, מכיתה ז' עד כיתה ט', הוא נכנס למקום, ושם אי-אפשר – – –

אורלי פרומן: – – –

מאיר פרוש: כך זה נהוג.

מאיר פרוש: יכול להיות שצריכים לשנות את זה.

מאיר פרוש: כרגע זה הסדר – – –

ע'דיר כמאל מריח: זה לא נכון, כי השלב החינוכי והרצף החינוכי – אי-אפשר לקטוע אותו בכיתה ו'.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת כמאל מריח, אנחנו נשמע כרגע את סגן השר.

מאיר פרוש: אני מתחייב פה שמה שאני אמרתי בשם המשרד היה נכון.

מאיר פרוש: אם יש לך מידע אחר, בבקשה תמסרי לנו.

אורלי פרומן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לגבי שאלות נוספות, יש לאדוני מה להוסיף?

מאיר פרוש: באופן כללי, גם בדבריי, בעצם עניתי על כל הדברים.

מאיר פרוש: המשרד עובר שנה אחרי שנה את פתיחת שנת הלימודים עם כמעט אפס תקלות.

מאיר פרוש: הייתי אומר "אפס", אבל מותר להיות גם צנוע ולומר: כמעט אפס תקלות.

מאיר פרוש: זה לא קורה כי לא עושים כלום, זה לא קורה מכיוון שהולכים נגד ההורים וזה לא קורה מכיוון שרוצים פשוט לגרום לכך שלתלמידים לא יהיה טוב.

מאיר פרוש: זו מציאות שכאשר כל השנה פועלים, יש פתיחת שנת לימודים עם אפס תקלות.

מאיר פרוש: כך זה קרה גם בחיפה, בעוספיא, בדאלית אל-כרמל וגם בכל האזור ההוא.

מאיר פרוש: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, קודם להשיב על שאילתה דחופה מס' 35, של חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: אלפי עובדים בפריפריה בסכנת פיטורים.

מיכאל ביטון: אדוני השר – – –

יולי יואל אדלשטיין: רק שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: תן לסגן השר להתמקם.

מיכאל ביטון: רבי יצחק, קח את הזמן.

מיכאל ביטון: בעוונותינו, יש לך רק 12 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: יש לו הרבה יותר, בעוונותינו – עד אחרי הבחירות הבאות.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה.

מיכאל ביטון: אדוני השר, סגן השר, אלפי עובדים בפריפריה זומנו לאחרונה לשימועים לקראת פיטורים בשל השיתוק במשרדי הממשלה.

מיכאל ביטון: מימון תוכניות בפריפריה אינו נמצא בתקציב המדינה העתידי לשנת 2020, כך שכדי לחדשו דרושה הסכמה של האוצר.

מיכאל ביטון: ברצוני לשאול: איך בכוונת

מיכאל ביטון: כם לפעול למניעת הפיטורים?

יצחק כהן: תודה, ידידי היקר חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יצחק כהן: אני באמת לא יודע מאיפה הנתונים שלך.

יצחק כהן: אני רק יודע שמצבו של שוק התעסוקה במדינת ישראל נותר יציב.

יצחק כהן: שיעור המובטלים ירד החודש ל-3.4% הן בקרב הגברים והן בקרב הנשים.

יצחק כהן: זה אחוז פנומנלי – הרבה מדינות היו מתקנאות באחוז הזה – מה שאומר שאין אבטלה.

יצחק כהן: גם כאשר בוחנים את הנתונים ברמה האזורית ניתן לראות כי שיעורי המובטלים באזורי הצפון והדרום נמצאים במגמת ירידה מתחילת השנה, בהיקף של 0.4% בשקלול.

יצחק כהן: לכן, הנתונים אינם מצביעים על תופעה של אלפי מובטלים באזורי הפריפריה בעת האחרונה, ולכן לא ברורה הטענה המוצגת בשאילתה.

יצחק כהן: אני ממש לא מבין מאיפה הבאת את הנתונים.

מיכאל ביטון: לא הבנת את השאלה.

יצחק כהן: הבנתי מצוין, אבל היא לא תואמת את המציאות.

מיכאל ביטון: תוכניות הממשלה.

יצחק כהן: שאלה מצוינת, אבל היא לא תואמת את המציאות.

יצחק כהן: אולי, חלילה, היינו במצבים כאלה לפני כמה שנים, אבל היום המצב פנטסטי.

יצחק כהן: לעניין סוגיית התקצוב בכללותה, החוק קובע כי בשנים שבהן לא יתקבל חוק התקציב לפני תחילת שנת הכספים תפעל הממשלה על פי הוראות סעיף 3ב לחוק-יסוד: משק המדינה.

יצחק כהן: בהתאם לכך, כל הוצאה תקציבית בשנת הכספים 2020 תיעשה בהתאם לחוק ועל פי הנחיות גורמי המקצוע במשרד האוצר.

יצחק כהן: לגבי השיתוק של משרדי הממשלה, את השאלה תפנה לסביבה הקרובה שלך.

יצחק כהן: תשאל אותם למה זה קרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מיכאל ביטון, וגם לחברת הכנסת מיקי חיימוביץ' ולחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכאל ביטון: אדוני סגן השר, אתה יודע שיש לי הערכה גדולה אליך.

יצחק כהן: זה הדדי.

יצחק כהן: אגב, בכינוס שהיה על הפריפריה – מילה טובה על היורשת שהשארת בירוחם, ראשת העיר טל אוחנה.

מיכאל ביטון: כן, טל אוחנה.

יצחק כהן: היא עושה רושם יוצא מן הכלל.

יצחק כהן: היא גם עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

מיכאל ביטון: היא שוברת שיאים.

מיכאל ביטון: היא הייתה סגנית בגיל 26 – –

יצחק כהן: אבל, כנראה שהיה לה ממי ללמוד.

מיכאל ביטון: – – וראשת עיר בגיל 34.

יצחק כהן: תמסור לה את הערכתי והערצתי.

מיכאל ביטון: אני אמסור.

מיכאל ביטון: אבל אני חייב להסביר את השאילתה שלי.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: היא מובנת, לא צריך להסביר.

מיכאל ביטון: לא, היא לא מובנת.

יצחק כהן: רק תיצמד לנתונים וזה הכול.

מיכאל ביטון: לא, אני באמת דואג.

מיכאל ביטון: זו דאגה אמיתית.

מיכאל ביטון: אני רוצה להסביר את זה.

יצחק כהן: התפקיד שלך לדאוג, אבל גם התפקיד שלנו לדאוג.

מיכאל ביטון: עובדי "רשות מקדמת תעסוקה", תוכנית תוספתית של הממשלה, קיבלו הזמנה לשימוע לפיטורים; עובדים במרכזי צעירים קיבלו הזמנה – לפיטורים.

מיכאל ביטון: כולנו יודעים שתקציב הממשלה בנוי מבסיס – וזה מה שיהיה ב-2020, 1 חלקי 12 – ויש כמה מיליארדים של תוכניות תוספתיות שהן קריטיות להמשך.

מיכאל ביטון: מי נפגע מזה שאין תקציב?

מיכאל ביטון: מי שיש לו שומנים, רשויות שלא מקבלות מענקי איזון' לא צריכות אף אחד, אבל רשויות בלי מענקי איזון – כשמענק האיזון יקוצץ והתוכניות התוספתיות לא יגיעו אנשים ילכו הביתה, ולא יטפלו לא בקשישים, לא בתעסוקה ולא בצעירים.

מיכאל ביטון: יש פה בעיה אמיתית, ואני רוצה לשאול את זה בצורה מדויקת: איך אתם נערכים לכך שכל התקציבים התוספתיים בפריפריה לא ייפגעו ב-2020 בהיעדר תקציב?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', ואחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואז סגן שר האוצר יתייחס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, אתמול, לבקשתי, קיימה ועדת הכספים דיון קצר בנוגע לשינוי מתווה מס הקנייה שעליו חתם השר כחלון בנושא של רכבים היברידיים וחשמליים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני סגן השר, לפני כחודש ענית על שאלה שהפניתי אליך כאן במליאה בנוגע להארכת הוראת השעה אשר נותנת הטבת שווי שימוש לרכבים כאלה כי אתם תבחנו מחדש את הנושא – ואכן, תודה, הצלחנו להאריך את הוראת השעה הזאת בתום דיון לא פשוט בוועדת הכספים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח לדעת מה עמדת משרד האוצר בנוגע לשוק הרכב העתידי בישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדוע חתמתם על צו המקטין את ההטבה במס הקנייה – מהלך שעלול לפגוע במגמה שהחלה שלפיה אזרחים מעדיפים קנייה של רכב ירוק על פני רכב מזהם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שואלת ומציעה: אולי תתמכו במהלך של דחיית כניסת הצו החדש הזה לתוקף בחצי שנה, עד שתקום, אולי, עלינו לטובה, ממשלה חדשה ותוכל להיכנס לאיזשהו מתווה שבאמת מקדם את כל הנושא של רכבים לא מזהמים במדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה דעתך לדחות בחצי שנה?

יצחק כהן: האומנם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת מיקי חיימוביץ', ששופעת אופטימיות על הבוקר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, אומנם אנחנו ביום האחרון – עוד לא התחלנו וכבר מתפזרים – אבל, כבוד סגן השר, אני פונה אליך בעניין – – –

יצחק כהן: יש כזה שיר.

יצחק כהן: אתה מכיר אותו?

אוסאמה סעדי: בערבית או בעברית?

יצחק כהן: אפשר לתרגם אותו גם לערבית.

אוסאמה סעדי: יש נושא חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: פנו אלינו מאות סטודנטים המחכים למלגה של הקרן של הווקף המוסלמי במשרד האוצר.

אוסאמה סעדי: מדובר על 960 סטודנטים באוניברסיטאות במדינה המחכים למלגות בסך 3 מיליון שקלים בערך, וכל הזמן אומרים להם שהכסף יגיע, יגיע.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שהכסף הזה יגיע.

אוסאמה סעדי: מדובר על כ-1,000 סטודנטים.

אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו איתך וגם נפגשנו איתך במשרד האוצר, ודנו על הנושא הזה של הווקף המוסלמי – שצריך להעביר אותו סוף-סוף לניהול של נציגים נאמנים של העדה המוסלמית – אבל לפחות, אדוני סגן השר, ביום האחרון, אם אתה יכול באמת להיכנס העובי הקורה, שהכסף הזה ישוחרר על מנת שכמעט 1,000 סטודנטים יקבלו את המלגות היום.

אוסאמה סעדי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר האוצר.

יצחק כהן: ידידי חבר הכנסת מיכאל ביטון, זו לא הבעיה היחידה בזה שאין ממשלה, יש עוד המון המון המון בעיות שייווצרו ונוצרו מזה שאין ממשלה.

יצחק כהן: עוד מעט יגיע לכאן גם הנושא של הארכת תוקף של איזשהו חוק בתכנון ובנייה שאם לא יימצא לו פתרון, חלילה עלול להיות כאוס טוטלי בכל הנושא של היתרי בנייה.

יצחק כהן: אתה מדבר איתי על תקציבים המשכיים – ודאי.

יצחק כהן: שנה שאין בה תקציב, עובדים על פי החוק.

יצחק כהן: החוק אומר 1 חלקי 12 של שנה שעברה בבסיס.

מיכאל ביטון: – – – פריפריה – – –

יצחק כהן: אתה מצביע על נקודה אחת.

יצחק כהן: לצורך העניין, צריך להקים ממשלה וצריך לעשות תקציב ל-2020, להתחיל לעבוד.

יצחק כהן: רק עכשיו נזכרתם שאין ממשלה?

יצחק כהן: פתאום כאוס?

מיכאל ביטון: אבל יש מה לעשות?

יצחק כהן: ידידי היקר, אתה עכשיו נחשף לבעיה אחת.

יצחק כהן: יהיו עוד עשרות ומאות בעיות קשות – קח לדוגמה את סל התרופות ועוד המון המון בעיות שייווצרו כאשר אין תקציב.

יצחק כהן: זה חמור מאוד.

יצחק כהן: אולי כשאתם דנתם בפרסה על הקמת קואליציה התעסקתם בדברים אחרים; במהות לא התעסקתם.

יצחק כהן: התעסקתם במה הוא יגיד – חצי שנה, שנה, שנתיים, חסינות – אבל רבותיי, במהות לא נגעתם.

יצחק כהן: המהות היא קשה מאוד.

יצחק כהן: אין לכם מושג מה עשיתם, וחבל, חבל מאוד.

מיכאל ביטון: – – –

פנינה תמנו: מה זאת אומרת במהות לא נגענו – – –

יצחק כהן: לא משנה מי צודק.

קריאות: – – –

יצחק כהן: רגע, זה משנה מי צודק?

מיכאל ביטון: אבל האם אפשר לשים – – –

קריאות: – – –

יצחק כהן: זה משנה מי צודק?

יצחק כהן: באמת זה לא משנה.

יצחק כהן: לזקנה במסדרון זה לא משנה; לסרכזות באיראן זה לא משנה, זה לא מעניין אותם.

יצחק כהן: מעניין רק מי אשם?

יצחק כהן: יושבים פה 120 חברים, כולל אותי.

יצחק כהן: מעניין – הולך להיות פה כאוס לא נורמלי; הולך להיות פה חורבן לא נורמלי.

יצחק כהן: את יודעת מה את מזכירה לי?

יצחק כהן: תלמדי קצת היסטוריה – את יודעת היסטוריה.

יצחק כהן: תלמדי מה היה בחורבן בית שני.

פנינה תמנו: מי מאיתנו?

יצחק כהן: בחורבן בית שני היה מצב דומה לחלוטין – שהבריונים שרפו את המחסנים ויצרו כאוס מטורף.

יצחק כהן: לאן הגענו אז, אלפיים שנה אחורה?

יצחק כהן: לחורבן.

יצחק כהן: עכשיו תתעסקו במי ראשון, מי שני, מי שלישי, מי רביעי – 120 חברים – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, אנחנו מתעסקים – – –

יצחק כהן: – – מתוך 9-8 מיליון תושבים, אתם מתעסקים בשטויות.

קריאות: – – –

יצחק כהן: – – – בבעיות שאתם הייתם אמורים לגעת – עכשיו הוא נוגע באחת הבעיות.

יצחק כהן: היא בעיה קשה, אני מסכים איתו, אבל אין לה פתרון, ידידי היקר.

קריאות: – – –

יצחק כהן: אין לה פתרון, האוזר – אתה יודע את זה, היית מזכיר הממשלה.

יצחק כהן: אין לה פתרון.

צבי האוזר: תתייצב – – –

קריאות: – – –

יצחק כהן: אז קדימה, אז קום ותקרא להם ותשבו ותעשו ממשלה.

יצחק כהן: עם ישראל יסבול בגללכם – לא רק בגללכם אלא בגלל כל מי שהיה אשם בעניין הזה.

צבי האוזר: – – – חסינות – – –

פנינה תמנו: – – –

אורנה ברביבאי: – – – מה עניין הבלוק הזה – – –

צבי האוזר: רק חסינות – – –

יצחק כהן: מה זה משנה?

יצחק כהן: זה מעניין את הסטודנטים שהוא דיבר עליהם?

צבי האוזר: – – –

יצחק כהן: זה מעניין את המפוטרים שהוא מדבר עליהם?

יצחק כהן: את מי זה מעניין, מה שאתה אומר?

קריאות: – – –

פנינה תמנו: – – – דמגוגיה – – –

אורנה ברביבאי: – – –

יצחק כהן: את מי זה מעניין, תגיד לי?

יצחק כהן: אוקיי, אתה צודק.

יצחק כהן: את מי זה מעניין?

יולי יואל אדלשטיין: טוב, סגן שר האוצר, יש לך עוד שתי שאלות נוספות להתייחס אליהן.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: אתם עוד תחוו פה המון המון בעיות כתוצאה מהמצב שהגעתם אליו.

מיכאל ביטון: אבל אני שואל שאלה: האם אפשר לעשות מעשה?

יצחק כהן: לא, אי-אפשר.

מיכאל ביטון: – – – להציל משהו – – –

יצחק כהן: אי-אפשר.

יצחק כהן: תקימו ממשלה, תעשו תקציב נורמלי, תתחילו לנהל את המדינה הזאת.

יצחק כהן: אי-אפשר.

קריאות: – – –

אורנה ברביבאי: אתה לא שייך?

מיכאל ביטון: – – –

יצחק כהן: מה?

יצחק כהן: לא שומע.

יצחק כהן: דקה.

מיכאל ביטון: – – –

יצחק כהן: רגע.

אורנה ברביבאי: אתה לא שייך לאירוע?

יצחק כהן: אני מדבר על 120 חברים, כולל אותי, כולל אותי.

יצחק כהן: באמת, 9 מיליון תושבים – לא מעניין אותם 120 חברים, מה הם עושים ומה הם חושבים.

יצחק כהן: זה באמת לא מעניין אותם – –

קריאות: – – –

יצחק כהן: – – רבותיי, אתם לא יודעים לאיזה כאוס הכנסתם את המדינה הזאת.

יצחק כהן: אין לכם מושג.

יצחק כהן: תהיו צודקים – –

פנינה תמנו: הכנסנו – – –

יצחק כהן: – – אתה יודע מה?

יצחק כהן: תהיה צודק.

פנינה תמנו: אל תגיד "הכנסתם" – – –

יצחק כהן: תהיי צודקת.

יצחק כהן: את צודקת.

יצחק כהן: מה זה עוזר?

פנינה תמנו: – – –

יצחק כהן: – – – המדינה הולכת לאבדון, את צודקת.

קריאות: – – –

אורנה ברביבאי: מה זה ההיצמדות לבלוק המדומה הזה – – –

יצחק כהן: אתם מובילים מדינה לחורבן ואתם צודקים.

פנינה תמנו: האשמות קשות – – –

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר, אתה רוצה להוסיף משהו בשתי השאלות הנוספות – –

יצחק כהן: זו אותה שאלה.

יולי יואל אדלשטיין: – – של חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' וחבר הכנסת אוסאמה סעדי?

יצחק כהן: אדוני, זו אותה תשובה, זו אותה תשובה, אני מצטער.

יולי יואל אדלשטיין: אותה תשובה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אתה לא יורד, יש עוד שאילתה.

יולי יואל אדלשטיין: השאילתה הבאה – שאילתה דחופה מס' 40, של חבר הכנסת צבי האוזר.

יצחק כהן: באמת, זה נחמד להיות צודק.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: הדחיפות בעדכון קרן מס רכוש לאור עלייה משמעותית ברמת האיומים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת האוזר, נא לקרוא את נוסח השאילתה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אדוני סגן השר, ראשית, אני מתנצל על הרמת הקול.

יצחק כהן: לא מתאים לך, אבל לי יש רמקול.

צבי האוזר: אדוני סגן השר, ראש הממשלה הצהיר לאחרונה על עלייה משמעותית בסיכון לירי טילים מסיבי על העורף.

צבי האוזר: באחרונה מסר החשב הכללי, כאן, בבית הזה, כי רק ב-2017 עודכנו הסכומים בקרן מס רכוש.

צבי האוזר: ברצוני לשאול: האם הסכומים המופקדים היום בקרן מספיקים לכיסוי הנזקים הצפויים לפי תחזית ראש הממשלה לירי רב-חזיתי?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר האוצר.

יצחק כהן: אגב, גם התשובה הזאת קשורה לתשובה הקודמת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל השאלה שלי – זה לא בסדר שאתה לא עונה לי.

יצחק כהן: אבל הפיצוי על הנזק הישיר הוא על פי חוק, צביקה, ועל כן באחריות המדינה לתת פתרון לכל תרחיש – לכל תרחיש – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני סגן השר, לא ענית לי – – –

יצחק כהן: – – כיוון שזה על פי חוק.

יצחק כהן: על הנזק הישיר המדינה תיתן פתרון לכל תרחיש.

יצחק כהן: מה יהיו התרחישים – רק נביאים יכולים לדעת, או מעריכי מצב, אבל החוק מחייב את המדינה לתת פתרון בכל תרחיש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת האוזר, ושאלה נוספת – לחבר הכנסת ביטון.

יצחק כהן: עשינו המון, תאמין לי, ואת יודעת שעשינו המון.

יצחק כהן: יש עוד שאלות?

צבי האוזר: אדוני סגן השר, אם המדינה מחויבת לתת בכל תרחיש, למיטב הבנתי, בקרן מופקדים כ-13 מיליארד שקלים, וממשיכים להפקיד.

צבי האוזר: אם זה ככה, נטול הקשר חשבונאי ונטול הקשר לתרחיש הייחוס ולסיכון העולה, אולי אפשר להוציא כספים מהקרן ולממן בכסף הזה דברים אחרים – למשל מה שהוצג כאן על ידי חברי חבר הכנסת ביטן?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת – חבר הכנסת מיכאל ביטון.

מיכאל ביטון: סגן השר, ידידי ורעי, עזוב את ההתנצחות.

מיכאל ביטון: האשמה רובצת על כולנו, אם אנחנו מפזרים את הכנסת היום.

מיכאל ביטון: כולנו אחראים לביזיון, אבל אתה תהיה סגן שר האוצר עד הממשלה הבאה, ואתה צריך להציל נפשות ולהציל תוכניות.

מיכאל ביטון: אם אפשר להביא לוועדת הכספים, שקיימת היום, אישור ל-500 מיליון שקל לתוכניות בפריפריה, שתהיה להן המשכיות עד הממשלה הבאה – שהן קריטיות לאזרח – בוא נביא החלטה.

מיכאל ביטון: בוא נהיה מעשיים, לא האשמות ולא ויכוחים.

מיכאל ביטון: זה האתגר שאני מציב בפני הממשלה: תביאו לוועדת כספים הצעה שאומרת המשכיות של תוכניות קריטיות בהיקף של x כסף, ויהיה לנו מאיפה לפתור בעיות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר האוצר, התייחסות, אם יש.

יצחק כהן: חברך צבי האוזר היה מזכיר ממשלה, והוא מכיר את החוק מצוין.

יצחק כהן: הוא יגיד לך שסעיף 3(ב) לא מאפשר.

יצחק כהן: הדבר היחידי שמאפשר זה הקמת ממשלה ובניית תקציב מסודר ונורמלי – זה הדבר היחידי.

יצחק כהן: אתה רוצה לעזור להם – תפעל להקמת ממשלה, אל תפעל להיות צודק.

יצחק כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן על תשובותיו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אפילו החזיר לי את העט, בניגוד למנהג משרד האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין בבקשה את השר המקשר בין הכנסת לממשלה – בין הממשלה לכנסת, ודאי – חבר הכנסת יריב לוין להשיב על שאילתה דחופה מס' 39, של חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: מסירת מאות תינוקות מוסלמים לאימוץ בשבדיה על ידי השירות למען הילד.

יולי יואל אדלשטיין: נא לקרוא את נוסח השאילתה, אדוני.

אחמד טיבי: מכובדי השר, אדוני היושב-ראש, כפי שנחשף במשדר "אבודים" ברשת 13, במועדים שונים בשנות השבעים עד שנות התשעים השירות למען הילד במשרד הרווחה מסר מאות תינוקות מוסלמים, אזרחי המדינה שנולדו מחוץ לנישואים, לאימוץ בשבדיה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: כמה תינוקות נמסרו ומתי?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: מדוע נמסרו?

אחמד טיבי: בשנות השבעים עד התשעים – אני מופתע.

אחמד טיבי: למרות שאני איש ציבור לא ידעתי על הסיפור הזה.

אחמד טיבי: כך גם חבריי נדהמו – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אחמד טיבי: – – מעצם השאילתה.

אחמד טיבי: האומנם והכיצד, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, תודה לחבר הכנסת טיבי על העלאת נושא שהוא באמת חשוב וראוי להבהרה, ואני מבקש להשיבך בשם משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים כדלקמן:

יריב לוין: תפקידו של השירות למען הילד במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים הוא לפעול להבטחת בית קבוע לקטינים אשר אינם יכולים לגדול בבית הוריהם, בין על בסיס הסכמת הורה לאימוץ ובין שקבע כך בית המשפט.

יריב לוין: חוק אימוץ ילדים, התשמ"א–1981, קובע כי "אין מאמץ אלא בן דתו של המאומץ".

יריב לוין: לאור זאת, הפתרונות עבור קטינים המוכרזים כבני-אימוץ משתנים בהתאם לדת הקטינים, משתני הקהילה שממנה מגיעים הקטינים והנכונות לאמץ קטינים בכלל וקטינים עם צרכים מיוחדים בפרט.

יריב לוין: לפי הנתונים המצויים בידי השירות למען הילד, בין שנות השבעים לסוף שנות התשעים נמסרו 192 קטינים מישראל למשפחות בשבדיה.

יריב לוין: במצבים יוצאי דופן, שבהם לא ניתן היה למצוא בית קבוע לילדים במדינת ישראל עקב הקושי באותה העת לגייס משפחות בנות דתם של הקטינים, ועל מנת שקטינים אלו לא יגדלו במוסדות ללא משפחה וללא עורף משפחתי, ומתוך המחויבות להבטחת בית קבוע לכל ילד, אושר אימוץ ילדים אלו בחו"ל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לוין.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני השר, שים לב שחברי הכנסת – גם חברי הכנסת הערבים וגם חברי הכנסת מכאן המומים מהתשובה הכנה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לך על התשובה – – –

יריב לוין: זו התשובה שקיבלתי.

יריב לוין: אני לא – זה לא מהתחומים שבהם אני עוסק.

אחמד טיבי: לגבי המספרים, אתה מאשר שהועברו 192 ילדים מוסלמים לשבדיה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודיע לך שדתם הומרה בשבדיה, לפי הידוע לי, והם לא נמסרו, הילדים המוסלמים, למשפחות מוסלמיות.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם השירות או משרד הרווחה פנה לגופים ערביים בארץ.

אחמד טיבי: יש – אתה יודע כמה עמותות יש שהיו יכולות לקלוט את הילדים האלה כאן, בארץ, ולשמור על דתם?

אחמד טיבי: להשאיר אותם בארץ?

אחמד טיבי: עכשיו יש נתק.

אחמד טיבי: הם לא יודעים מי ההורים שלהם.

אחמד טיבי: זה לא אנושי.

אחמד טיבי: זה נשגב מבינתי, אדוני השר.

אחמד טיבי: איך אפשר?

אחמד טיבי: איך אפשר?

אחמד טיבי: איך אפשר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יריב לוין: טוב, אני רק אומר לחבר הכנסת טיבי: מאחר שהידע שיש לי הוא מה שכתוב בתשובה, ואני לא יודע מעבר לזה, אני רק בכל זאת אומר שקודם כול, לפחות מתוך מה שעולה מהתשובה – ואני מקווה שזה המצב, ואולי היה כדאי לשאול גם את זה בשאילתה, כדי לוודא שאכן זה המצב – הדבר הזה הופסק בשנות התשעים, ולכן כנראה שנוצרה מציאות, לפחות היום, שבאמת יש לעניין הזה פתרונות.

יריב לוין: אינני יודע אם בשנות השבעים, השמונים ותחילת שנות התשעים הייתה באמת דרך לפתור את העניין, ואני מעריך שאף אחד לא הלך לצעד מהסוג הזה בלי שנעשו באמת מאמצים כנים ואמיתיים למצוא פתרונות אחרים שלא היו מחייבים פעולה כזאת.

יריב לוין: מעבר לזה, צריך גם להעיר עוד הערה אחת:

יריב לוין: מאחר שהחוק בארץ קובע שאי-אפשר להעביר ילד לאימוץ אלא אצל מי שהינם בני אותה דת, על מנת שהדבר הזה לא יהפוך להיות איזה מכשיר להעברת אנשים או להמרת דתם מדת אחת לשנייה, כמובן שהוראת החוק הזאת לא חלה בחו"ל.

יריב לוין: לכן, אם אכן נמסרו תינוקות למשפחות שאינן מוסלמיות, הדבר הזה בלתי אפשרי בארץ, אבל הוא יכול להיעשות כנראה על פי החוקים בשבדיה, לפחות אם כך אכן המצב.

יריב לוין: אבל אני בהחלט חושב שכדאי היה שתישאל שאלה בהמשך על מנת לקבל הבהרה שהדבר הזה נפסק, ויש לו פתרונות מכאן, לפחות משנות התשעים והלאה, כאן בארץ.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו בוודאי כולנו רוצים שכך יהיה.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן שאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1419/22; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: << הצח >> הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019 << הצח >> [הצעת חוק פ/1420/22; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה, ואני מזמין את חבר הכנסת אבי ניסנקורן להציג לנו את הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, פ/1419/22.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני רק רוצה להסביר משהו לנו, ואולי גם לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: לפי המצב שאנחנו נמצאים בו אין שום צורך להעביר חוק להתפזרות הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: היום בשעה 24:00 הכנסת תהיה מפוזרת בכל מקרה, עם חוק או בלי חוק.

יולי יואל אדלשטיין: הצורך בחקיקה של חוק ההתפזרות נובע רק מדבר אחד: התאריך של 90 יום, האוטומטי, נופל על פורים, 10 במרץ, לכן ישבו נציגי הסיעות, הסכימו על תאריך אלטרנטיבי, כפי שתכף יציג לנו חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: שלא תהיה כאן איזושהי טעות שחברי הכנסת מפזרים את עצמם עוד פעם או משהו.

יולי יואל אדלשטיין: ההתפזרות של הכנסת בסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היא אוטומטית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת ניסנקורן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן, אנחנו עכשיו – אני אומר, הלב נחמץ היום, אני חושב, לי ולשאר חברי הכנסת, שהצעות החוק שאנחנו מדברים עליהן הן הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות).

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חשבתי שהחוקים הראשונים שתהיה לי הזכות להעביר – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה להציג, דרך אגב, את שתי ההצעות ביחד, ונצביע בנפרד?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: אין בעיה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, תציג את שתי ההצעות, השר ישיב, ונצביע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אציג את שתי ההצעות ביחד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חשבתי, קיוויתי, שההצעות שאני אדע להעביר הן הצעות חברתיות, ולא הצעות על פיזור הכנסת, אבל בעת הזאת כנראה זה מה שקורה בכנסת ישראל, אלא אם כן יהיה שינוי עד 24:00.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אנחנו, באמת, בוועדה המסדרת התכנסנו ואישרנו פטור לשתי הצעות החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני ביקשתי בוועדה ואני מבקש גם פה – אנחנו ביום קשה לכנסת ישראל ויום קשה לציבור הישראלי – שאנחנו נתנהג בממלכתיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ברור שכל צד חושב שהצד השני אשם, אני משוכנע שהצד השני אשם, אבל אני אגזור עליי ממלכתיות ביום הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק הראשונה זו הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: המהות של הצעת החוק היא קיצור התקופה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אם נכפה עלינו ללכת לבחירות אנחנו לפחות נקצר את התקופה, ובהסכמה רחבה – מועד הבחירות יהיה 2 במרץ.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ההצעה השנייה היא הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), שדנה בעצם בסדרי עבודת ועדת הבחירות ובאפשרות של המפלגות להיערך לבחירות בצורה נאותה ולממש את הזכות הדמוקרטית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש פה עדכון מסוים בנושא תקציב המפלגות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: גם פה אנחנו פעלנו עד כמה שאפשר לצמצם את העלות וצמצמנו את עלות הנושא מכ-130 מיליון לפחות או יותר 60 מיליון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז ביום הקשה הזה אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעות החוק בטרומית, ונקווה שנדע באמת ימים ושעות יותר טובים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: השר יריב לוין ישיב בשם הממשלה על שתי ההצעות.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעות ודאי יהיו בנפרד.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אכן, אני יכול להסכים לדברים שאמר כאן חברי חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יריב לוין: כולנו היינו מעדיפים לא להגיע למצב הזה, והעיסוק שעוד נעסוק בו רבות – השאלה מי אשם ולמה – לא ישנה ולא יועיל, בטח כרגע, בנקודת הזמן הזאת.

יריב לוין: אבל אני רוצה כן לנצל את הבמה – – –

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יריב לוין: אני רוצה כן לנצל את הבמה הזאת לפחות – – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

קטי קטרין שטרית: טוב שיש פיזור הכנסת, סוף-סוף רואים את יאיר לפיד.

יריב לוין: אדוני, אני רוצה כן לנצל את הבמה הזאת, חברי חבר הכנסת ניסנקורן – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אני היום אהיה – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

יולי יואל אדלשטיין: הסבלנות שלי לא תהיה גבוהה במיוחד היום –אני רק מתריע בפני כולכם.

יולי יואל אדלשטיין: לא יום לצחוקים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יריב לוין: חבר הכנסת ניסנקורן, אני רק רוצה לנצל אולי את ההזדמנות הזאת להודות לך.

יריב לוין: אני חושב שדווקא בלב הכאוס וחוסר ההסכמה הכמעט-כרוני הזה שנקלענו אליו אני שמח לפחות שבאמת ידענו להגיע ולהביא את החוקים האלה – בלית ברירה, אבל לפחות בהסכמה וברוח טובה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אולי זו איזו קרן אור קטנה באפלה מאוד גדולה, ובאמת בצער גדול, אבל לפחות בעניין הזה לפחות אנחנו מגיעים לכאן עם הצעות שהן מוסכמות, וגם זו נחמה, גם אם קטנה מאוד.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שאין התנגדות של הממשלה לחוקים, ואנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

יולי יואל אדלשטיין: ברור, ברור, ברור, ברור.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, בבקשה, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להצביע – נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע קודם כול בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חבר הכנסת לפיד, נא לשבת, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת לפיד, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, פ/1419/22, של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת, קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה טרומית – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 50 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית, והיא תעבור ודאי לוועדה המסדרת להכנתה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: תכף אודיע על המשך סדר-היום.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן, לקביעת הוועדה שתדון בהצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, פ/1420/22.

יולי יואל אדלשטיין: גם ההצעה הזאת קיבלה פטור מחובת הנחה – הצעה של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – 7 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019, לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – שבעה, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראת שעה) אושרה בקריאה טרומית, וגם היא תועבר לוועדה המסדרת לצורך קביעת הוועדה לדיון בה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבי ניסנקורן, חבר הכנסת אבי ניסנקורן, יש אישור מבחינתי לכנס את הוועדה המסדרת גם במהלך המליאה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני אודיע.

יולי יואל אדלשטיין: מה?

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה להודיע?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוועדה המסדרת תתכנס בעוד רבע שעה לצורך הקמת הוועדה המיוחדת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >>ניצול ילדים והתעללות חמורה בילדים בירושלים, כפי שנחשף בתוכניתו של חיים ריבלין "המקור"<< הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בינתיים עם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: שקט.

יולי יואל אדלשטיין: הצעות דחופות לסדר-היום בנושא: ניצול ילדים והתעללות חמורה בילדים בירושלים, כפי שנחשף בתוכניתו של חיים ריבלין "המקור", מס' 353 ו-357.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת – יש לנו סדרנים פה?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ראשונת המציעים, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, חברות הכנסת, אדוני השר, אומרים – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: יש משפט שאומר: אלוהים מרחם על ילדי הגן.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, במציאות שבה אנחנו נמצאים, אי-אפשר לומר שאלוהים מרחם על ילדי הגן.

אורלי לוי אבקסיס: אלוהים כנראה כן מרחם על ילדי הגן.

אורלי לוי אבקסיס: יצירי כפיו, בני האדם, לא מרחמים על ילדי הגן, מוציאים אותם להורג; נפשות שלא קיבלו את זכותן הטבעית, האנושית, הטריוויאלית לחיים בביטחון, בהיעדר רשויות חוק במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: כבר שבוע עבר מאז פורסם תחקיר המקור על ההתעללות המחרידה – שלא הייתה כדוגמתה בהיסטוריה של מדינת ישראל, שעליה קיבלה המשטרה עשרות רבות של דיווחים.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים בשכונות שונות בירושלים הוצאו באמצע יום הלימודים או בדרכם למערכת החינוך, באור יום, על ידי זרים, ועברו ככל הנראה מסכת מעשי זוועה ואכזריות.

אורלי לוי אבקסיס: מדהים ומביך שתוכנית טלוויזיה, או התקשורת בכלל, עושה את עבודתן של רשויות החוק.

אורלי לוי אבקסיס: הדמיון בין סיפורי הילדים, הנרטיב החוזר על עצמו, מוכיח שאירועי העבר חוזרים על עצמם.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מוכיח את סדרי הגודל שאליהם אנחנו נחשפים: 108 ילדים שעוברים התעללות, והמשטרה, כנראה ברצף כשלים בלתי ייאמן – כולל אי-יכולת לקבל את אותן ראיות, חקירת ילדים בזמן וההבנה שאולי מדובר פה ברשת מסועפת – אדוני שר החינוך, כנופיה, כנופיית פשע שלוקחת את הילדים האלה תוך כדי עדויות על סימום, על ממתקים שאחריהם הם מרגישים עייפים ורוצים לישון.

אורלי לוי אבקסיס: דמויות שמשתקפות בציורים של אותם ילדים – שעברו טיפולים פסיכולוגיים ופסיכיאטריים, כדי להבין את הרגרסיה של אותם ילדים, את החזרה לאחור.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר להבין את מה שעובר כחוט השני בין כל אותם מקרים.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: כן, זה בלתי אפשרי – –

אורלי לוי אבקסיס: זה נושא רגיש מדי.

יולי יואל אדלשטיין: – – אני מסכים איתך.

יולי יואל אדלשטיין: עוצר לך את השעון.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שפיר, השר שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: השר שטייניץ, חברת הכנסת שפיר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שפיר, השר שטייניץ, שבו בבקשה, שבו, דברו בשקט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יברקן.

דסטה גדי יברקן: סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, זה נושא שהוא מעבר לנושא הפוליטי.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר על האחריות שלנו כחברה, על היותנו מגינים על אותם ילדים חסרי הגנה.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, לא שירותי החינוך ולא הגורמים המעורבים, שאמורים היו לתת את אותה ההגנה, לא עשו דבר ומאומה כאשר ראו 108 ילדים כאן בחודשים האחרונים.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא יצאו ולא הבינו את החוט המקשר בין אותם סיפורים ובין אותן עדויות של אנשי מקצוע שטיפלו באותם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו שומעים על המקרים המזעזעים האלה – אני לא יכולה שלא להעלות בדעתי את אותו אירוע משנת 2011, אותו אירוע בנחלאות, שגם בו למעלה מ-100 ילדים עברו תקיפה על ידי כנופיית פדופילים, שלצערי הרב נשארה ברובה מחוץ לאימת הדין.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהאנשים עזבו את הארץ, חלקם חזרו בצורה כזאת או אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת מכתב – והוצאתי אותו גם לתקשורת – משנת 2012, שבו אני קוראת לשר לביטחון פנים אהרונוביץ' שלא ייתן למחסור – לא ביחידות הסייבר ובטח ובטח לא באמצעים טכנולוגיים כאלה ואחרים או בכוח אדם – למנוע את הבדיקה ואת ההעמדה לדין של כל אותם שותפים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר לוין, מי כמוך יודע כמה שיתפנו פעולה, גם בכנסת השמונה-עשרה והתשע-עשרה, בהגנה על אותם ילדים חסרי ישע, על אותם ילדים נפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: העברנו לא מעט חוקים ביחד – כיוזמים ראשיים, ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה פה זה אותו סיפור של נחלאות שהתחלנו בו בוועדה לזכויות הילד בשנת 2012-2011.

אורלי לוי אבקסיס: המקרה חוזר על עצמו, אבל קשה מאוד לאדם נורמטיבי לתפוס שדבר כזה יכול להיות.

אורלי לוי אבקסיס: אני קצת – לא חלילה וחס כדי לפגוע בך – אני מעלה תמיהה: מדוע לא השר לביטחון פנים כאן היום כדי לתת לנו תשובות, כדי להבטיח שהחקירה הזאת תיפתח, כדי להבטיח שילדים נוספים לא ייפלו טרף לכל אותם מטורפים?

אורלי לוי אבקסיס: כאשר צריך לבדוק ב-darknet – אז צריך לבדוק ב-darknet.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר חיים ריבלין, בתוכנית תחקירים מטלטלת, מביא עדויות פעם אחר פעם אחר פעם, שגם אם אנחנו שמים לב לניסיון לספר לילדים סיפור מסוים שיבלבל את הרשויות – יש פה סיפורים שחוזרים על עצמם.

אורלי לוי אבקסיס: יש דבר אחד ברור, ואומרים את זה גם גורמי המשטרה: הילדים האלה נפגעו מינית, אבל אנחנו לא בדיוק מאמינים שזה קשר של אותם אנשים, או משהו מאורגן.

אורלי לוי אבקסיס: 108 ילדים, עכשיו, בימינו – אין קשר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: והיה ומדובר במקרים פרטניים, לא היה צריך למצוא את אותם פוגעים?

פנינה תמנו: חד-משמעית היה צריך.

אורלי לוי אבקסיס: אני אסיים במשפט אחד, אדוני היושב-ראש:

אורלי לוי אבקסיס: דוח וינטר היה אמור להביא לשיתוף פעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים במדינת ישראל – שירותי הרווחה, שירותי החינוך, ביטחון הפנים, הבריאות וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אילו היה מיושם דוח וינטר, יכולנו למנוע את המקרים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: הילדים האלה, שרצחו את נפשם, לא יודעת איך יוכלו להפוך להיות אזרחים נורמטיביים מהשורה.

אורלי לוי אבקסיס: ההורים האלה שחשפו – כן, גם כשהם באים מתוך מגזר שלא רגיל לחשיפה שכזאת – עשו מאמץ, והם דופקים על הדלתות של הרשויות כדי שיצילו את הילדים הבאים.

אורלי לוי אבקסיס: יש אדישות שמקורה אולי במחשבה שלא יכול להיות רוע מאורגן שכזה.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו מה רוע מאורגן עושה לעם שלם.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו רצח עם מתוך טירוף.

אורלי לוי אבקסיס: גם במדינת ישראל יכולים להיות מטורפים – חלקם מטורפים שעוברים ממדינה למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: נדמה שאם לא נטפל בזה עכשיו, ישראל תהפוך להיות גן עדן לפדופילים.

אורלי לוי אבקסיס: אין לנו יום לבזבז, אין לנו אפילו שעה לבזבז, כי הילד הבא עומד בתור.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יריב לוין, אני מבקשת ממך: כמו שידעת להילחם יחד איתי כשהיינו חברי כנסת מהשורה, באותה קואליציה, על נושאים של הגנה מפני פדופילים – זאת ההזדמנות לא רק להציל אלא להביא לדין את כל מי שנתן יד לדבר המזעזע הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בונה עליך, ולצערי הרב האי-הגעה של השר לביטחון פנים ארדן לכאן מעידה על הזלזול בנושא כל כך חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: רק נציין שמזכירות הממשלה קבעה שהנושא באחריות שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ולכן השר לוין עונה בשמו.

אורלי פרומן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, בשנת 2015 החלו להגיע למשטרה בירושלים דיווחים מבית החולים הדסה על ילדים שהגיעו למרפאת הטראומה.

אורלי פרומן: לא היה קשר בין הילדים, בין המשפחות, או במקום מגוריהם, אך לכולם אותם סימפטומים – ותקשיבו היטב: הם מחקים קולות של בעלי חיים, מתעוותים בעוויתות מוזרות ומספרים על מקרי זוועה שאירעו להם.

אורלי פרומן: הפרשה קיבלה חשיפה ממש בימים האחרונים – חשיפה תקשורתית בתוכנית המקור של ערוץ 13.

אורלי פרומן: איך מגיעים אלינו הדברים?

אורלי פרומן: דרך ערוץ 13.

אורלי פרומן: העדויות חשפו סיפור מזעזע.

אורלי פרומן: ילדים, אדוני שר החינוך, במהלך דרכם לבתי הספר, לגני הילדים, נחטפו במהלך יום לימודים, הוחזרו אחר כך ליום הלימודים.

אורלי פרומן: ומה קרה באמצע?

אורלי פרומן: הם נפלו קורבן לעבירות אינוס, מעשי סדום, מכות, הזרקות, דקירות, הזלפת חומרים לעיניים – ועוד הכול מתועד ומצולם.

אורלי פרומן: זה לא המצאות, מה שחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס ואנוכי פורסות בפניכם.

אורלי פרומן: 108 ילדים שנחשפו – אלוהים יודע כמה יש עוד שלא נחשפו – בני שנתיים עד 12, שעברו התעללות במשך ארבע השנים האחרונות, שוב ושוב.

אורלי פרומן: לא יודעת, גם אני הייתי מנהלת בית ספר פעם.

אורלי פרומן: ילדים לא היו מגיעים אליי באמצע היום כשהם יצאו מהבית – לא הייתי מזעיקה את כל העולם ואשתו כדי לחפש אותם?

אורלי פרומן: החקירה לא נשאה פרי, ואף שהקימו צוות מיוחד, אף אחד מהגורמים שחקרו לא האמין שמעשי זוועה כאלו אכן התרחשו.

אורלי פרומן: איך לא להאמין?

אורלי פרומן: מה, כל הילדים משקרים?

אורלי פרומן: כולם ממציאים?

אורלי פרומן: פרי דמיון?

אורלי פרומן: הטיפול המשמעותי בפרשה הופסק כבר ב-2017, אבל החטיפות וההתעללויות נמשכות.

אורלי פרומן: חשיפת המקרה כוללת איסוף ראיות מצולמות ובהן התיעוד על התעללות מינית בילדים.

אורלי פרומן: התחקיר הביא שלל עדויות מצולמות של הורים, של ילדים, של חוקרי משטרה, של עובדים סוציאליים, של פסיכיאטרים.

אורלי פרומן: חברים, כולם בודים את הסיפורים האלה?

אורלי פרומן: לאן הגענו?

אורלי פרומן: המסקנה המתבקשת היא כי יש פה רשת של פדופילים שחוטפת ילדים קטנים לצורכי פורנוגרפיה סדיסטית.

אורלי פרומן: קשה לי אפילו לומר את המילים האלה.

אורלי פרומן: מי שלא ראה את התוכנית הזאת, אני מבקשת ממנו: לכו ותראו ותזדעזעו.

אורלי פרומן: העולם אכזר, ובכל רגע נתון, גם כעת ממש, כנראה יש ילדים שסובלים.

אורלי פרומן: אבל בעולם – לצערי אנחנו לא נוכל להציל את כולם, אבל כאן, בירושלים, בחצר האחורית שלנו, בקהילות קטנות ומסוגרות, פתחו בפנינו למעלה מ-100 ילדים צוהר אל מה שנעשה להם.

אורלי פרומן: תשימו לב מה אמר אחד הילדים בקולו בתשדיר: אלוהים, תעשה שהאיש הרע יפסיק לפגוע בילדים קטנים.

אורלי פרומן: ציטוט מילד קטן.

אורלי פרומן: חבריי וחברותיי, הפרשה מזעזעת.

אורלי פרומן: אני פונה אליכם לא בבקשה – בדרישה להמשיך את הדיון בנושא, לשמוע את נציגי המתלוננים, את גורמי האכיפה, הרווחה והטיפול הרלוונטיים, וביחד להביא למיצוי החקירה ולהביא את הפושעים לדין, למען שלא יהיה ילד נוסף במדינת ישראל שיעבור את תהליך ההתעללות הזה.

אורלי פרומן: כי תזכרו שכל מי שהסיט מבטו הצידה במקרה כה מובהק של התעללות בחסרי ישע הוא בעצמו פושע, ומשהדבר הובא לפתחנו אסור לנו להתעלם; חובה עלינו להתערב.

אורלי פרומן: אני קוראת למשרדים הרלוונטיים – ביטחון הפנים, העבודה והרווחה – להתערבות מיידית בנושא.

אורלי פרומן: יכול להיות שבסיטואציה פוליטית אחרת הייתי קוראת להקמת ועדת חקירה ממלכתית בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לקרוא לוועדת חקירה ממלכתית.

אורלי פרומן: אז אני קוראת.

אורלי פרומן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, כאמור, בשם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

אורלי לוי אבקסיס: השר לביטחון הפנים, לדעתי.

יולי יואל אדלשטיין: מזכירות הממשלה קובעת את הדברים האלה, לא אנחנו.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני רוצה כמובן להודות לאורלי על העלאת הנושא, באמת, הכואב והחשוב הזה.

יריב לוין: להלן התשובה כפי שקיבלתי ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים: לעניין הפגיעות המיניות בשכונות בירושלים – פגיעות אלו אירעו לפני כעשור, דווחו לשירותי הרווחה ונחקרו על ידי משטרת ישראל.

יריב לוין: משרד הרווחה היה מעורב בחקירת המקרים, וכן העניק טיפול במסגרת מרכזי ההגנה לילדים אשר היה חשד כי עברו פגיעה מינית.

יריב לוין: חקירת הילדים הייתה מורכבת ונתקלה בקשיי חקירה, לרבות בשל שיבוש וזיהום ראיות.

יריב לוין: כתוצאה מכך הוקם פורום משותף של משרד הרווחה, עיריית ירושלים ומשטרת ישראל במטרה לייצר מודלים מותאמים לצורכי הקהילה החרדית, תוך יצירת מוגנות של ילדים הנמצאים בשכונות וברחובות, כולל בחינת הצורך בבניית תוכנית מסודרת ותקצובה.

יריב לוין: עם זאת, המשרד נערך לתת מענה לאירועים אלה במסגרת מרכזי הגנה, ובכלל זה גויסו חוקרי ילדים ומטפלים שיודעים לתת מענה לנושא הזה ולציבור הזה.

יריב לוין: הדיווחים והפניות זכו להתייחסות דחופה על ידי דרג בכיר במשרד וגורמי הטיפול בשירותי הרווחה, על מנת לתת מענה פרטני לכל ילד שנפגע ולבני משפחתו.

יריב לוין: בעקבות פרסום דוח וינטר בפברואר 2010, משרד הרווחה והשירותים החברתיים פעל לפיתוח מענים להגנה על קטינים במצבי סיכון.

יריב לוין: בין היתר, הוקמו מרכזי טיפול לנפגעי פגיעות מיניות, פותחו שירותים קהילתיים רבים לתמיכה במשפחות ושיקומן והוטמע כלי שיסייע לאנשי המקצוע באיתור קטינים נפגעים בשלבים מוקדמים באמצעות איתותים.

יריב לוין: התהליך נמצא בשלבי סיום, וישולב בתוכנית 360 מעלות – התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.

יריב לוין: לצד המלצות ועדת וינטר פותחו שירותים נוספים, כגון הקמת שמונה מרכזי ההגנה, שהם כתובת לקטינים נפגעי עבירות מין ואלימות ובני משפחותיהם והם גם כתובת להתייעצות בעבור גורמי מקצוע שמטפלים בנושא.

יריב לוין: חלק מההמלצות בדוח וינטר עסקו גם בהקמת מוקדי דיווח לילדים בסיכון ברשויות המקומיות.

יריב לוין: היישום של המלצה זו מצריך תיקוני חקיקה וכמובן הקצאת תקציבים – כל הדברים שלצערי נעצרו.

אורלי לוי אבקסיס: – – – 2020 – – –

יריב לוין: כן, לצערי.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: לפי החוק, על פי התשובה שלו, חלקו יושם.

יריב לוין: בחלקו עדיין יש מה לעשות.

יריב לוין: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים עוסק רבות בקידום הנושא על מנת להשלים את המלאכה.

יריב לוין: כמובן, נדרש שתהיה כאן כנסת ויהיה תקציב מדינה שיאפשר את התקציב המתאים לצורך העניין הזה.

יריב לוין: בשנה האחרונה מקדם המשרד הצעת חוק ממשלתית, הצעת חוק שירותי הרווחה – הקמת מוקד לילדים בסיכון, בתיאום מלא עם משרד המשפטים ועם המרכז לשלטון המקומי.

יריב לוין: אני מקווה שברגע שהבית הזה יחזור לתפקוד רגיל נוכל להעביר אותה ולהשלים אותה.

יריב לוין: מיותר לומר שכל הגורמים המקצועיים הרלוונטיים מכירים ורואים את החשיבות הגדולה של הנושא ורתומים לעשות כל מה שביכולתם, באמצעים שיש להם, כדי לטפל ולתת מענה מיטבי – אגב, לא רק בתחום הטיפול והשיקום אלא גם בתחום המניעה והחינוך.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, זה רלוונטי – –

יריב לוין: את יכולה במיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: אין שאלות נוספות.

יריב לוין: אה, אין.

יולי יואל אדלשטיין: אין שאלות נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: – – למשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: המשרד לביטחון הפנים עשה הרבה מאוד שגיאות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, המציעות, דורשות שתיפתח חקירה, שיפתחו את התיקים האלה שוב, כי אם יש תמימות דעים שהילדים האלה נפגעו, אבל הפוגע – זאת אומרת, זה לא אפשרי לסגור את התיק הזה כשהפדופיל מסתובב חופשי, גם אם מדובר במקרים פרטניים.

אורלי לוי אבקסיס: 108 מקרים פרטניים – כמה פדופילים יש לנו פה?

אורלי לוי אבקסיס: האם לא יותר הגיוני שיש פה רשת מתואמת?

יולי יואל אדלשטיין: טוב, תודה.

יריב לוין: אני רק הייתי מציע, לאור ההערה הזאת, שבאמת תפנו בעניין הזה לשר לביטחון הפנים.

יריב לוין: אפשר לפנות אליו ישירות ולבקש ממנו לבדוק את העניין הזה, כי זה בוודאי לא נמצא בתוך הסמכות של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

יריב לוין: יומרותיי רבות, אבל להחליף אותו היא לא אחת מהן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אפילו לא אשאל את השר שאלה רטורית מה השר מציע, כי איכשהו ההערכה שלי היא שגם אם תציע דיון במליאה וגם אם תציע דיון בוועדה, בכנסת העשרים-ושתיים זה כבר לא יתקיים, לצערי הרב.

אורלי פרומן: הגורמים המקצועיים עדיין עובדים.

יריב לוין: אני, כדרכי, במה שנוגע להצעות לסדר-היום, מסכים למה שיבחרו המציעות.

יולי יואל אדלשטיין: מה שיבחרו.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו רק נשמע.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יריב לוין על תשובתו, כרגיל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע, מה שנקרא, עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל ביטון, ואחריו – חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לא לתוכן של הדברים אלא לאיך שזה התנהל.

מיכאל ביטון: מגיעה חברת הכנסת אורלי לוי, ובדם ליבה מעלה איזה כאב מיידי שנחשפנו אליו, של ילדים בסיכון – ופה יש התרגשות גדולה על פיזור הכנסת.

מיכאל ביטון: פתאום נכנסים 80 חברי כנסת, מצביעים – והיא נואמת.

מיכאל ביטון: אף אחד בכלל לא שומע את זעקת הדל ואת זעקת העשוקים.

מיכאל ביטון: זה חולף לנו ליד האוזן בציניות.

מיכאל ביטון: היא לא מצליחה אפילו להשלים את הנאום שלה.

מיכאל ביטון: זהו.

מיכאל ביטון: הצבענו על פיזור הכנסת.

מיכאל ביטון: עכשיו הילדים האבודים, המסכנים, הפגועים, ילכו לגורלם.

מיכאל ביטון: אני חושב שזו הידרדרות שלנו כהנהגה ציבורית במדינת ישראל.

מיכאל ביטון: המצפן והדברים שאנחנו צריכים להיות מחויבים אליהם הולכים לאיבוד.

מיכאל ביטון: אני מקווה שנראה ימים אחרים בכנסת ישראל – שכשיש נאום על ילדים פגועים יש דממה וכבוד ונוכחות והפנמה.

מיכאל ביטון: כפי שאתה אמרת, זה לא יום לחגיגות, זה לא יום לציניות, זה לא יום לחיוכים.

מיכאל ביטון: זה יום קשה וכבד למדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: צודק בכל מילה, חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.

פנינה תמנו: ראשית, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק גם את אורלי לוי וגם את אורלי פרומן על ההצעה החשובה הזאת.

פנינה תמנו: אני רוצה גם לחדד שהשבוע התפרסמה עוד כתבה שקשורה למגזר החרדי – לילדים בתוך המגזר החרדי – שמקבלים כדורים פסיכיאטריים כדי לדכא כל מיני יצרים טבעיים שלהם.

פנינה תמנו: עכשיו, אני שואלת את עצמי בכנות, כולנו צריכים לשאול את עצמנו בכנות בבית הזה, בטח סביב שולחן הממשלה: נדמה שהפקרנו את הילדים החרדים בחברה הישראלית.

פנינה תמנו: כמה מאות ילדים – שהם ילדים ישראלים לכל דבר ועניין – במקום שאנחנו נעשה מלאכת מחשבת, תוך גיוס הכוחות הפנימיים של החברה החרדית – יכול להיות שלא נצליח לגייס מתוכם, אבל לעיתים המדינה צריכה לקבל אחריות.

פנינה תמנו: ואם יש משהו שאני כן חושבת שצריך להשתמש בו בכלים פטרנליסטיים זה כאשר ישנם ילדים שהופכים להיות קורבנות.

פנינה תמנו: 100 מקרים, למעלה מ-100 מקרים – זה משהו שצריך לזעזע מדינה, אם לא אפילו לפתוח ועדת חקירה פרלמנטרית.

פנינה תמנו: לא יכול להיות מצב שהחקירות נסגרו ללא כתבי אישום כאשר מדובר בפרשה השנייה.

פנינה תמנו: אנחנו חייבים להתעורר.

פנינה תמנו: הילדים האלה – אני אישית יושבת עם אנשים שפועלים בתוך המגזר, שמספרים על פגיעות מיניות ופגיעות אלימות חמורות בילדים האלה.

פנינה תמנו: אפילו המשפחות מתקשות להגיע לרשויות המוסמכות – אם זה משטרה, אם זה רווחה – רק חלילה מנידוי, או חלילה מהתנכלות.

מיכאל מלכיאלי: – – –

פנינה תמנו: אגב, מלכיאלי, אני חושבת – – –

מיכאל מלכיאלי: אפשר להתקשר.

פנינה תמנו: מלכיאלי, להתקשר למי? אליך?

מיכאל מלכיאלי: למשטרה.

פנינה תמנו: למשטרה?

פנינה תמנו: אומרים לך שהמשטרה סגרה את התיקים.

אורלי פרומן: המשטרה חקרה וסגרה את התיקים.

פנינה תמנו: המשטרה חקרה וסגרה את התיקים.

פנינה תמנו: אני חושבת שזו משימה של הבית הזה בכנסת הבאה, ואפילו לא לחכות לכנסת הבאה; שהממשלה, ממשלת המעבר – אף אחד לא יעצור אתכם אם תקימו סוג של ועדה או תוכנית חומש, ותיכנסו בעובי הקורה ותצילו את הילדים הבאים.

פנינה תמנו: זו החובה המוסרית והערכית שלנו לילדים האלה.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.

יולי יואל אדלשטיין: מה את אומרת, גברתי המזכירה, נקיים הצבעה?

יולי יואל אדלשטיין: בתקווה שמשהו יקרה עד 24:00.

יולי יואל אדלשטיין: אז המציעים מבקשים דיון בוועדה בתקווה ובתפילה שתהיה כנסת – – –

מיכאל ביטון: לדורות הבאים, בהצבעה לדורות הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע, רק רגע.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אה?

אורלי לוי אבקסיס: – – – אני גם רציתי להגיש בקשה לוועדת חקירה פרלמנטרית בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אי-אפשר.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה בתקופה הזאת מבחינת ועדת חקירה – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה כמו חקיקה פרטית.

יולי יואל אדלשטיין: זה כמו – – –

אורלי לוי אבקסיס: מה הדין של הדיון עכשיו אם מעבירים את זה לוועדה, או דיון אחר – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים להעביר את זה לדיון במליאה או לוועדה המסדרת לקבוע, כמו שאמרתי, בתקווה ובתפילה שיקרה נס בשעות הקרובות ויקומו ועדות, ואז היא תעביר את זה לוועדה הרלוונטית.

יולי יואל אדלשטיין: אתם מבקשים ועדה, אני מניח.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, דיון במליאה, אם מתכנסת המליאה בסדרי דין מיוחדים וכדומה – האם – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא ניתן.

יולי יואל אדלשטיין: המליאה תתכנס או לפי דרישת האופוזיציה, 25 חתימות, או חקיקה ממשלתית.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו מביאים 25 חתימות מהאופוזיציה לנושא הזה – – –

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, אבל אנחנו נהיה באותו סרט.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, אתם תנאמו נאומים מאוד – שאני מסכים לכל מילה, אבל אין לזה המשך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע להעביר את זה, כמו שאמרתי, בתקווה ובתפילה לנס, לוועדה המסדרת, וזה אולי המעשה היחיד שאנחנו יכולים לעשות כרגע, במצב האבסורדי הזה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא ניצול ילדים והתעללות חמורה בילדים בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד מבקש להעביר לוועדה מסדרת; מי שמצביע נגד – להסיר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 14, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא אושר ועבר לוועדה המסדרת לפיקדון, אפשר לומר.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >>זיהום מוגבר בנחל אלכסנדר המסכן את בריאותם של תושבי האזור << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: הצעה דחופה לסדר-היום: זיהום מוגבר בנחל אלכסנדר המסכן את בריאותם של תושבי האזור.

יולי יואל אדלשטיין: ראשונת המציעים – חברת הכנסת קטי שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קחו רגע, תעצמו עיניים, תדמיינו נחל עם צמחייה עשירה, דגים שוחים בנחל, הציפורים מצייצות, ופתאום אנחנו מתחילים להריח סירחון, ושצף של קצף לבן מכסה את כל הנחל.

קטי קטרין שטרית: ועכשיו תפקחו את העיניים – ומה שדמיינתם מתרחש כאן אצלנו, במדינה, בנחל אלכסנדר.

קטי קטרין שטרית: בשבועות האחרונים נצפה זיהום חריג בנחל.

קטי קטרין שטרית: הנחל מוצף בקצף לבן עד גדותיו ובשמן שחור, סמיך ומזיק.

קטי קטרין שטרית: מקור הזיהום הוא שפכי פסולת מתהליך ייצור שמן זית בבתי הבד בשטחים, מאזור השומרון במעלה הנחל.

קטי קטרין שטרית: נחל אלכסנדר הוא לא רק אחד מאזורי הטיול היפים בארץ אלא הוא גם בית גידול לעשרות מיני בעלי חיים, הכוללים מינים נדירים כדוגמת צבי ים רכים.

קטי קטרין שטרית: הזיהום הקשה פוגע באופן מיידי בחי ובצומח ועלול ליצור גם נזקים ארוכי טווח.

קטי קטרין שטרית: זיהום נחלים חוצה גבולות בין ישראל לשטחי יהודה ושומרון אינו תופעה חדשה.

קטי קטרין שטרית: היא תועדה ודוברה רבות, ואף כונתה על ידי מבקר המדינה "המפגע הסביבתי החמור ביותר בין מדינת ישראל לשטחי יהודה ושומרון", בשל העובדה שהוא מסכן את מקור המים הטבעיים החשוב לנו – אקוות ההר.

קטי קטרין שטרית: מקורות המים הטבעיים באזור מזינים את כל האוכלוסייה החיה בסביבה, הן הישראלית והן הפלסטינית.

קטי קטרין שטרית: נחל אלכסנדר כרגע הוא המזוהם ביותר, אך ישנם נחלים נוספים אשר נפגעים באותה צורה – נחל חדרה, קדרון, חברון ועוד.

קטי קטרין שטרית: באמצע שנות התשעים החל שיקום נחל אלכסנדר בעלות של עשרות מיליוני שקלים, אך למרות ההשקעה בכסף ובזמן, מקרי הזיהום חוזרים ונשנים.

קטי קטרין שטרית: הפתרון הוא הטמנה באתרי סילוק מסודרים.

קטי קטרין שטרית: על המינהל האזרחי לדאוג לפתרונות ההטמנה, וכן לאכוף את הנושא כדי שלא יבוצעו קיצורי דרך דומים אשר פוגעים בסביבה.

קטי קטרין שטרית: אני קוראת למינהל האזרחי לפעול ביד קשה נגד המזהמים ולנקוט אפס סובלנות כלפיהם.

קטי קטרין שטרית: לא ייתכן שמדינת ישראל תשקיע את מיטב כספה בשיקום הנחל בעוד ברשות הפלסטינית ימשיכו לזהם ולהעביר שפכים.

קטי קטרין שטרית: הגיעו מים עד נפש, ולא מים נקיים אלא מים שחורים ומסריחים.

קטי קטרין שטרית: יש להפנות תקציבים צבועים לשיקום הנחל ולהגדלת מספר הפקחים באזור.

קטי קטרין שטרית: כבר עכשיו מונחת תוכנית בין-משרדית לטיפול בזיהומים חוצי גבולות, ויש ליישם אותה במהירות.

קטי קטרין שטרית: אסור לשתוק נוכח הזיהום המתמשך שבא מכיוון הרשות הפלסטינית.

קטי קטרין שטרית: אני פונה מעל בימת הכנסת לראש המינהל האזרחי ביהודה ושומרון תת-אלוף רסאן עליאן: עצור את הזיהום ופעל כנגד העבריינים.

קטי קטרין שטרית: היום זה נחל אלכסנדר ומחר זה נחלים אחרים.

קטי קטרין שטרית: הארץ הזאת יקרה לנו, ואסור לנו לתת לאף אחד לפגוע בה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אופיר סופר נמצא?

דוד ביטן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כתוב במדרש שבשעה שהקדוש ברוך הוא ברא את העולם הוא לקח את האדם הראשון ועשה לו טיול בכדור הארץ שלנו, הראה לו את הים, הראה לו את בעלי החיים, הראה לו את הימים.

מיכאל מלכיאלי: המקום הראשון שבו הקדוש ברוך הוא בא לאדם הראשון בבקשה – נתן לו ציוויים, אבל בבקשה – הוא אומר לו: תן דעתך שלא תחריב את עולמי.

מיכאל מלכיאלי: אומר הקדוש ברוך הוא לאדם הראשון: כי אם תקלקל לא יהיה מי שיתקן אחריך.

מיכאל מלכיאלי: זה הציווי הראשון של הקדוש ברוך הוא, בטיול הראשון שלו, לאדם הראשון: תן דעתך, תשים שכל שלא תקלקל את עולמי.

מיכאל מלכיאלי: מי שקורא קצת על ההיסטוריה של נחל אלכסנדר יודע שזה אחד הנחלים הארוכים, יחסית לנחלים אחרים בארץ – 32 קילומטר.

מיכאל מלכיאלי: הוא אחד הנחלים היפים ביותר במרכז הארץ.

מיכאל מלכיאלי: בצפון הרחוק יש לנו, בדרום יש – תלוי אם חורף או קיץ – אבל במרכז הארץ זה אחד הנחלים היחידים שאנחנו מכירים.

מיכאל מלכיאלי: זה היה נחל שהביא איתו פריחה גדולה מאוד גם במובן האקולוגי – בעלי חיים שלא היו במקומות אחרים הגיעו לנחל.

מיכאל מלכיאלי: יש לו סגולות משל עצמו, אבל הכי חשוב – מקום שאפשר לטייל בו, מקום שאפשר לקחת אליו את הילדים.

מיכאל מלכיאלי: מי שראה את הסרטונים שפורסמו לאחרונה אחרי מסיק הזיתים מכיוון שכם – בהתחלה זה נראה יפה: קצף לבן שמגיע ומטייל על המים.

מיכאל מלכיאלי: כשראיתי את זה בהתחלה אמרתי: בוא נלך להצטלם ליד זה.

מיכאל מלכיאלי: אבל כשאתה מבין את הנזק הסביבתי שאותו קצף של אותו מסיק זיתים עושה – ולאו דווקא אותו מסיק זיתים, אלא כל הזבל שנשפך שם, כמויות ענק של ביוב שנשפכות לנחל, ואין טיהור שפכים שיודע להתמודד עם זה.

מיכאל מלכיאלי: בנו שם משהו שלדברי ראש הרשות, לא יודע לעמוד בכמות מי הביוב שמוזרמים לנחל.

מיכאל מלכיאלי: יש שתי בעיות: יש בעיה אחת מול הרשות, ויש בעיה אחרת, גם אצלנו, שפסולת מגיעה לנחל.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריכים לקבל וליישם את החלטת הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אגב, גם בג"ץ קיבל את העתירה של הרשות על יישום החלטת הממשלה להקצות 90 מיליון שקל כדי לשקם את הנחל הזה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שזאת מחויבות שלנו גם לדורות הבאים, אבל גם לנו עצמנו, שיהיה לנו נחל יפה במרכז הארץ, עם פחות זיהום אוויר, נחל מזמין, וכמובן – לטפל בבעיה של הרשות.

מיכאל מלכיאלי: מדובר על הקמה של מסננים של המים.

מיכאל מלכיאלי: יודעים באיזו תקופה מדובר – תקופת מסיק הזיתים.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שדבריי ייפלו על אוזן קשבת, כדי שנוכל לטהר את הנחל הזה.

מיכאל מלכיאלי: זה נחל שחשוב לנו, חשוב לילדינו.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת גדי יברקן.

דוד ביטן: ראיתי אותו הוא היה פה.

דוד ביטן: לאן אתה הולך, גדי?

איתן גינזבורג: להביא את הנאום שלו.

דוד ביטן: אתה מביא את הנאום?

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: רק בגלל זה אני אתן לך עוד חצי דקה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שכשישבתי שם והאזנתי בקשב רב לנאום של חברת הכנסת קטי שטרית בנושא הזיהום בנחל אלכסנדר גיליתי שקטי צמחונית.

קטי קטרין שטרית: לא, אני ממש לא.

קטי קטרין שטרית: אני אוהבת בשר.

קטי קטרין שטרית: Made well, אם אפשר.

דסטה גדי יברקן: אני יודע שאת לא צמחונית, אבל פתאום את צמחונית.

דסטה גדי יברקן: בואי אני אגיד לך למה את צמחונית.

קטי קטרין שטרית: נו?

דסטה גדי יברקן: את התחלת לתאר את האירוע הזה כאילו לא שלטון הליכוד מנהל את הממשלה הזאת, כאילו לא ממשלת ימין מנהלת את האירוע הזה – – –

דוד ביטן: התחלת תעמולת בחירות?

דסטה גדי יברקן: ואם עכשיו – –

קטי קטרין שטרית: לא יעזור, גם שפכים, גם שפכים.

קטי קטרין שטרית: גם בשפכים אתה מכניס את – – –

דסטה גדי יברקן: – – בני גנץ היה ראש ממשלה, גברתי, היית פה מרימה אולי את כל הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אם אנחנו עכשיו – – –

יריב לוין: אם – – – לא היו שפכים יותר.

קטי קטרין שטרית: לא יהיו.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא ישפכו.

קטי קטרין שטרית: לא, לא ישימו – – –

דוד ביטן: חבר'ה, חבר'ה, חברים, לא להפריע, לא להפריע עכשיו.

דסטה גדי יברקן: – – – יבואו, ינקו את הזיהום.

דסטה גדי יברקן: בואו נתחיל מזה שננקה את הזיהום שיש כאן.

קטי קטרין שטרית: גדי, כשאתה היית בליכוד דיברת הרבה יותר – – –

דוד ביטן: אתה מאמין שבאו והציעו לי להיות טבעוני?

דסטה גדי יברקן: אתה טבעוני, אדוני היושב-ראש?

קטי קטרין שטרית: גדי, כשהיית בליכוד דיברת הרבה יותר חכם.

דוד ביטן: חבר'ה, לא לתת מחמאות כאלה.

דוד ביטן: הוא חבר כנסת מטעם כחול לבן, זה לא בסדר.

דסטה גדי יברקן: החוכמה לא קשורה לשיוך פוליטי, אבל הגינות – כן.

דסטה גדי יברקן: בכל אופן, לגופו של עניין, בכל שנה בתי הבד מזרימים לפלגי נחל אלכסנדר, מסכנים עשרות יישובים, ולצערי הרב הדבר הזה לא בא לפתרון במשרד הביטחון.

דסטה גדי יברקן: בשל הכמות המרובה של השפכים מכון הטיהור לא עומד בעומס, ובכל שנה נחל אלכסנדר מזוהם בחומרים רעילים מבתי הבד המוזרמים מן הרשות הפלסטינית.

דסטה גדי יברקן: בנוסף לפגיעה בנחל וזיהום הסביבה, גם מכון טיהור השפכים בעצמו נפגע כלכלית בצורה משמעותית בגלל הכמות האדירה של השפכים המזוהמים המגיעים מאותם מפעלים.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, עוד משנות התשעים – – –

דוד ביטן: רגע, תגיד כמה פעמים "אדוני היושב-ראש", זה מוצא חן בעיניי דווקא.

דסטה גדי יברקן: תשמע, אני מנבא לך עתיד בכנסת הבאה, אולי.

דוד ביטן: לא, לא, זה לא.

דוד ביטן: אתה רוצה לסכן עכשיו?

דוד ביטן: יהיה לי בלגן.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נגן עליך, רק תעבור צד.

דסטה גדי יברקן: בכל אופן, אדוני – – –

דוד ביטן: למד, אה?

דסטה גדי יברקן: שמע, אתה יודע, כנסת שנייה, בדרך לשלישית.

דסטה גדי יברקן: לומדים הכול.

דוד ביטן: אתה יודע, אנשים שואלים אותי אם אני מקבל פנסיה.

דוד ביטן: אמרתי להם: א.

דוד ביטן: לא מקבלים, וב.

דוד ביטן: הם חושבים שאם אתה פעמיים – אתה כבר מקבל פנסיה.

דוד ביטן: נו, לפי זה כולם צריכים לקבל פנסיה.

דסטה גדי יברקן: תראה מה זה.

ינון אזולאי: – – – היושב-ראש – – –

דוד ביטן: לא, אני נותן לו זמן חופשי, אמרתי לו – בתנאי שהוא לא מדבר נגד הליכוד.

דסטה גדי יברקן: שלוש פעמים קראתי לו אדוני היושב-ראש, אז לפחות על התנהגות טובה.

דוד ביטן: נכון, נכון.

מיכאל מלכיאלי: גדי, תלמד אותנו איך – – –

דסטה גדי יברקן: אני אלמד אתכם אחר כך שיעור ביחסי אנוש.

דסטה גדי יברקן: עוד מעט.

דסטה גדי יברקן: תשמעו, אדוני היושב-ראש – בפעם הרביעית והאחרונה – בכל אופן, האכיפה בנושא הזה היא לא המלצה.

דסטה גדי יברקן: הפגיעה בסביבה – אני מגדיר את זה עכשיו: זה לא מפגע סביבתי, זה פיגוע סביבתי.

דסטה גדי יברקן: הדבר הזה, לא רק שהוא משחית את הנוף, הוא גם יעלה בבריאות בני אדם.

דסטה גדי יברקן: ואם היום הממשלה לא יכולה לטפל בזה, שתתכבד הממשלה ותקזז מכספי הרשות.

דסטה גדי יברקן: היום גם הממשלה עברה מלשלם לרשות ללשלם לחמאס.

דסטה גדי יברקן: אני כבר לא יודע למי עוד אפשר לשלם.

דסטה גדי יברקן: לקזז מכספי הרשות.

דסטה גדי יברקן: שאנחנו, המדינה – המינהל האזרחי ייקח את האחריות והוא בעצמו יטפל במפגע.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות שיגידו: טוב, זו הרשות הפלסטינית, יש לנו יחסים כאלה ואחרים, אנחנו לא נוכל לטפל בזה.

דסטה גדי יברקן: לא נשב בשקט כשהדבר הזה יפגע באזרחי מדינת ישראל ובנוף הארץ ישראלי.

דסטה גדי יברקן: ואדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים ולהגיד לך שהתפקיד הזה הולם אותך.

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: זה זמני, אבל.

דוד ביטן: זמני.

דוד ביטן: הכול זמני.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד לך, מעכשיו והלאה, מי שידבר נגד הליכוד אני אוריד לו זמן, ומי שידבר בעד – אני אוסיף לו.

דסטה גדי יברקן: אבל אתה לא יודע.

דסטה גדי יברקן: אני איש ימין, אתה לא יודע איך להגיב.

דוד ביטן: זו המצאה שלכם, שאפשר להיות בכחול לבן איש ימין.

דוד ביטן: אבל בסדר, נעזוב את זה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אני אשמח מאוד – אני בטוח שסגן שר הביטחון אבי דיכטר, ידידי, שאני מאוד מעריך באופן אישי – מאחל לך הצלחה בתפקיד; ההצלחה שלך היא ההצלחה שלנו – ייתן הסברים על ההתנהלות של המינהל האזרחי.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה מאוד שהדבר הזה יבוא על פתרונו, משום שכל שנה אנחנו נתקלים במפגע הסביבתי האיום הזה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

דוד ביטן: יש טעם להעביר את זה לוועדה המסדרת?

דוד ביטן: אין טעם בזה.

דוד ביטן: בין כה וכה זה לא יידון בשום מקום.

דוד ביטן: לדעתי להסתפק בדיון זה מספיק.

דוד ביטן: אתם מסכימים לזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רגע, אני רוצה גם – – –

דוד ביטן: אני נותן לך, אל תדאגי.

דוד ביטן: טוב, תחשבו בינתיים.

דוד ביטן: עמדה נוספת.

דוד ביטן: את רוצה אחריו?

דוד ביטן: טוב, תשבי בינתיים.

דוד ביטן: כבוד השר – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל יש לי הרגשה שהוא יגיב לי – – –

דוד ביטן: אני אתן לך לדבר מהמקום, אל תדאגי.

דוד ביטן: תראה איזה בלגן עושה משרד הביטחון לנחל אלכסנדר, בחייאת דינכ.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, ראשית, המינהל האזרחי עושה רבות למען הטיפול בסוגיית איכות הסביבה, ובה מפגעים חוצי קווים, כמו הקו הירוק מגב ההר למטה אל השפלה.

אבי דיכטר: זרימת ביוב גולמי לנחלים אינה נחלתה של האוכלוסייה הפלסטינית בלבד, שלה לעיתים קרובות אין מערכת ביוב מוסדרת, אלא לצערי גם של חלק מהיישובים הישראליים ביהודה ושומרון, שמעת לעת או שאין להם או שהמט"ש נפגע, וברירת המחדל שאנחנו מכירים אצלנו בשפלת החוף היא של הזרמת שפכים לים, שם הם פשוט הולכים בגרביטציה מוזרה-משהו לוואדיות.

אבי דיכטר: בשנים האחרונות קידם המינהל האזרחי הצעת מחליטים למפגעים חוצי קווים בהשקעה של 1.3 מיליארד שקל.

אבי דיכטר: בתוך ההצעה הזאת נכלל תקציב של כ-20 מיליון שקל לטובת ביצוע שיקום הנחלים.

אבי דיכטר: ההצעה הזאת, לצער כולנו, טרם אושרה, לנוכח התהליכים הפוליטיים בשנה האחרונה, והעסק בעצם תקוע.

אבי דיכטר: בשנים האחרונות קודמו מפעלי טיהור שפכים – מטש"ים – חדשים, דוגמת מפעלי טיהור שפכים ביריחו, באזור שרעף, מעלה אפרים, עין יברוד, שכם מזרח.

אבי דיכטר: המפעלים האלה מצויים בשלבים שונים או של תכנון או של הקמה.

אבי דיכטר: מפעל טיהור השפכים של חברון מתחיל להיבנות בימים האלה, במטרה לקדם את הטיפול בשפכים של הרשות הפלסטינית ולמנוע את זיהום הנחלים.

אבי דיכטר: כל זה – בנוסף לשדרוג של מפעלי טיהור שפכים קיימים שמתבצע על ידי המינהל האזרחי.

אבי דיכטר: אחת לשנה, בטרם תחילת החורף, מבצע המינהל האזרחי ניקוי נחלים, כדי לאפשר זרימה תקינה של מים, מים ללא אשפה.

אבי דיכטר: המינהל האזרחי מבצע באופן שוטף פעולות אכיפה כנגד מזהמים, כולל החרמת ביוביות ששופכות את הביוב שלא כדין לנחלים השונים.

אבי דיכטר: קונקרטית לזיהום החריג בנחל אלכסנדר, מקורו, כפי שנאמר, במי עקר שנוצרים בעונת מסיק הזיתים.

אבי דיכטר: המינהל האזרחי מקדם פרויקט ניסיוני להצבת מתקנים לאגירת העקר, כולל התקנת מכלי איגום על גדות הנחל.

אבי דיכטר: המינהל האזרחי, בשיתוף גורמים פלסטיניים, של הרשות הפלסטינית, מיפה ואיתר בתי בד בכל מרחב הנחל, וביצע פינוי ופיזור של מי העקר.

אבי דיכטר: אגב, מי העקר – כמו שאנחנו מכירים, להבדיל, ממי ים המלח – משמשים להקשחת תחתיות.

אבי דיכטר: היתרון הנוסף שלהם: הם משמידים עשבי בר שמפריעים מאוד לחקלאות.

אבי דיכטר: אבל גם לעשות פיזור מסודר זה סיפור שעולה כסף, ומטבע הדברים לא תמיד ניתן לעשות אותו, בוודאי כשמדובר ברשות הפלסטינית, ששם מדובר בבתי בד בשטחי B, זאת אומרת השטחים הצהובים, שהם באחריות אזרחית של הרשות הפלסטינית, ולצערי לנו קשה מאוד להתערב בנושא האזרחי מעבר לשיחות איתם, תיאומים איתם, ועדה משותפת.

אבי דיכטר: אבל לא תמיד ההיענות שלהם היא כפי שאנחנו חושבים שהיא צריכה להיות.

אבי דיכטר: בכל מקרה, עד כה נאספו מבתי הבד השונים בסביבות הנחל כ-10,000 קוב של מי עקר, והם פוזרו באתרים מסודרים.

אבי דיכטר: העבודה הזאת, אגב, מתבצעת 24 שעות ביממה וכוללת עשרות מכליות של פינוי.

אבי דיכטר: הפרויקט הזה עתיד להתפתח בשנים הבאות ולהגיע לכדי 100,000 קוב של מי עקר.

אבי דיכטר: זו ההערכה של הגורמים המקצועיים – שכ-100,000 קוב של מי עקר נוצרים בעונת מסיק הזיתים.

דסטה גדי יברקן: יש צמצום בשפכים מדי שנה – בנתונים – מהשנה שעברה?

אבי דיכטר: סליחה?

דסטה גדי יברקן: האם יש צמצום במה שנשפך מדי שנה?

דסטה גדי יברקן: האם השתפרנו מהשנה שעברה?

דסטה גדי יברקן: הרי כל שנה בעונה הזאת זה בדיוק מה שקורה.

קטי קטרין שטרית: אני מתארת לעצמי שכן.

אבי דיכטר: אני לא יודע לתת תשובה – – –

קטי קטרין שטרית: – – –

אבי דיכטר: אני לא יודע לתת לך תשובה השוואתית, אין לי פשוט את הנתון פה.

אבי דיכטר: אני יכול לבדוק ולהעביר לך אותו באופן נפרד, בהנחה שיש יכולת למינהל האזרחי להציג את זה.

אבי דיכטר: הרי חלקו – צריך להבין, כשזה מתחיל לזרום ברשות הפלסטינית, חלק מזה נספג באדמה בשטח עוד לפני שהוא מגיע לקו הירוק.

אבי דיכטר: אני מניח שעל הקו ירוק אפשר לתת נתון קצת יותר מדויק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא אוספים את העקר שם כמו שאוספים בגליל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לעשות את זה.

אבי דיכטר: כל הנושא הזה של מי עקר הוא לא ייחודי לנחל אלכסנדר, הוא סוגיה שקיימת גם בנחלי הצפון – בכל המקומות שיש מסיק זיתים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הצלחנו לפתור את זה בגליל.

אבי דיכטר: הבעיה היא כמובן שכאשר אתה מתחיל לעסוק במקומות שאין לך שליטה בהם, כמו שטחי B של הרשות הפלסטינית, אתה יכול לדבר עם הרשות הפלסטינית, אבל אתה לא יכול לאכוף את זה במקומם.

אבי דיכטר: אין לך סמכות.

אבי דיכטר: למינהל האזרחי אין סמכות לאכוף את נושא מי העקר – או בכלל שפכים – במקום הרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: יש יכולת להידבר איתם, אבל הרשות הפלסטינית היא לא תמיד קואופרטיבית בנושא הזה, בלשון המעטה.

אבי דיכטר: בחודש יוני האחרון – סליחה, היה נושא אחר שעלה בשאילתות או בהצעות לסדר-היום, וזה נושא המשחטות באזור טול כרם.

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: הם מזרימים את הכול: את הנוצות, את הפסולת.

אבי דיכטר: בנושא הזה, בחודש יוני האחרון נערך סיור במשחטה המזהמת.

אבי דיכטר: התקיים מפגש עם נציגי המשחטה.

קטי קטרין שטרית: – – –

אבי דיכטר: כמובן, הסבירו להם בדיוק שהמשחטה בטול כרם זה לא שטח באחריות של המינהל האזרחי, אבל במגעים איתם הובהר להם כי הם חייבים לחדול מהזרמת השפכים התעשייתיים מהמשחטה הזאת לנחל אלכסנדר, וכמובן, הם אוימו בכך שיינקטו נגדם צעדים,.

אבי דיכטר: סנקציות.

אבי דיכטר: ממשיכים לעקוב אחרי הנושא הזה מול המשחטה הזאת ומול משחטות נוספות באזור.

אבי דיכטר: בכל מקרה, הנושא הזה של הנחלים, בגלל העובדה שגם אם תחילתו בשטחי הרשות הפלסטינית עיקר נזקו בתחום שלנו – רק בשנה האחרונה המינהל האזרחי השקיע שם 1.6 מיליון שקל, סכום לא מבוטל.

אבי דיכטר: האם זה מספיק?

אבי דיכטר: בשום פנים ואופן לא.

אבי דיכטר: עצם הבעיה שהוצגה כאן, בהיקפים שלה, כפי שגם אני סקרתי – ברור לחלוטין שהדבר הזה יחייב תקציב נוסף.

אבי דיכטר: אבל כפי שאמרתי, זו לא רק בעיה תקציבית, זו בעיה של אכיפה, של משמעת, שחלקה – לא כולה, אבל חלק הארי – נמצא בשטחי הרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: אני בהחלט חושב שזו סוגיה שצריך להמשיך לעקוב אחריה, לפקח ולראות שהיא מתבצעת.

אבי דיכטר: בסופו של דבר, כל עוד אנחנו למטה והם על גב ההר, הבעיה שלנו או אצלנו היא אקוטית יותר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

דוד ביטן: רגע, רגע, עמדה נוספת.

דוד ביטן: את רוצה לשאול משהו – מהמקום?

דוד ביטן: יותר טוב.

קריאות: – – –

דוד ביטן: רגע, רגע, רגע.

דוד ביטן: קודם כול יש עמדה נוספת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יכולה מפה.

דוד ביטן: את יכולה מפה ואת יכולה משם, מאיפה שאת רוצה.

קריאה: – – –

דוד ביטן: אני אאפשר שאלות, תמתינו בסבלנות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קודם כול, חברתי חברת הכנסת קטי שטרית, אני שמחה לראות את ההתעוררות הסביבתית שלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מאוד מקווה שאני אראה אותה לא רק בנושאים – – –

קטי קטרין שטרית: כבר בשתי הכנסות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': – – – לא רק כשזה קשור לנושאים של הרשות הפלסטינית אלא גם כשזה קשור למדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: חד-משמעית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה רק להגיד לך שאם יש לך איזה זיקה סביבתית, אז להפחית בבשר זה אחד הדברים הראשונים שאת יכולה לעשות, כי ההשפעה של צריכת בשר על הסביבה היא מאוד מאוד גדולה, אז הביאי את זה בחשבון.

ינון אזולאי: אין סיכוי.

קטי קטרין שטרית: אתם תמצאו אותי בהרבה נושאים שלקחתם עליהם חסות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני זורקת – – –

קטי קטרין שטרית: בהרבה נושאים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני זורקת לך עצם בעניין הזה.

דוד ביטן: חבר'ה, אתם לא צריכים לריב.

דוד ביטן: על מנת שלא תעירי לה הערות, אני אפחית לכם 70% מהבשר שאני אוכל.

דוד ביטן: הכול בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מזמן קיימתי סיור במט"ש החירום שם ביד חנה, שנמצא על גדות נחל אלכסנדר, ובאמת המצב הוא מאוד מאוד מאוד קשה, מראות קשים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הביוב זורם, ובאמת אין ספק שיש שם בעיה מאוד קשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשאנחנו מנסים לשאול את השאלה: איך זה קורה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרי בתוך תחומי הקו הירוק ישראל היא מהמובילות בטיפול בביוב ובשימוש החוזר שלו בחקלאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז התשובה, אני חושבת, היא פשוטה: כי מדינת ישראל במשך שנים – סליחה, כן – מפירה הרבה מאוד מהסכמי המים שעליהם היא חתומה מול הרשות הפלסטינית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא מסרבת לאפשר לפלסטינים לבנות מתקני טיהור שפכים שיטפלו בביוב וימנעו זרימה שלו לנחלים דוגמת נחל אלכסנדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נושא העקר של מסיק הזיתים, כמו שאמרתי, נפתר בגליל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין שום סיבה שאנחנו לא נשתף איתם פעולה ונלמד אותם איך פותרים את זה במקום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הזיהום – כמו שאני אומרת, בכל הנושאים הסביבתיים אין גבולות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנושא הזה של זיהום סביבה אין גבולות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צריכים ללמוד לשתף פעולה, ולא לבוא בהאשמות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאין שום סיבה שמדינת ישראל, כמדיניות, לא תאפשר לפלסטינים לבנות מתקני טיהור בשטחי C, ואנחנו עוצרים את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא יודעת אם את יודעת, אבל כבר במשך שנים אנחנו בולמים הקמה של מתקני טיהור בשטחי C.

קטי קטרין שטרית: ממשלת גרמניה בנתה שם מכון טיהור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש תקציב שממשלת גרמניה מוכנה לתת.

קטי קטרין שטרית: ממשלת גרמניה בנתה מכון טיהור, אבל מה?

קטי קטרין שטרית: היא פשוט בנתה חצי מכון טיהור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כספים שמוכנים להשקיע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ממשלת יפן מוכנה לשים הרבה מאוד כסף, לבנות מתקן טיהור בשטח C, ואנחנו עוצרים את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שלמדינת ישראל יש אחריות בנושא הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא יכולים להגיד שזה לא אצלנו, כי זה מגיע אלינו בסופו של דבר, ואני חושבת שבהחלט המינהל האזרחי, שהוא תחת מדינת ישראל, לא עושה מספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני סגן השר דיכטר, תודה רבה.

דוד ביטן: כבוד סגן השר, אתה רוצה להשיב?

דוד ביטן: קודם כול שיביאו את התרומה, אחר כך נדבר.

אבי דיכטר: קודם כול הייתי ממליץ להיזהר קצת באמירות נחרצות על דברים שבמציאות מתנהלים קצת שונה.

אבי דיכטר: הנושא של מט"שים, מתקני טיהור שפכים, בשטחי C, זה לא איזה דבר שהרשות הפלסטינית אצה-רצה לבנות מתוך רצון לטהר את השפכים, אלא מתוך רצון לשים רגל גסה בשטחי C, בעזרה או תחת מטרייה אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל יש לנו אינטרס שהם יבנו את זה.

אבי דיכטר: ישנם פרויקטים בנושא טיהור שפכים שלמדינת ישראל ולמינהל האזרחי יש עניין לעשות ביחד, מתקן טיהור שפכים משותף, אבל הרשות הפלסטינית רוצה טיהור שפכים פלסטיני נטו.

אבי דיכטר: אפשר לחשוב שהשפכים הפלסטיניים נראים שונה מהשפכים שלנו.

אבי דיכטר: לכך יש התנגדות.

אבי דיכטר: ישראל, בצדק, אומרת:

אבי דיכטר: בשטחי C לא ייבנו מתקני טיהור שפכים לרשות הפלסטינית בלבד, והסיבה שהם דורשים את זה היא סיבה מאוד מאוד מוכרת ומובנת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל בסוף זה זורם אלינו, אז מה ההתעקשות הזאת?

אבי דיכטר: ההתעקשות היא שאם רוצים לבנות מתקני טיהור שפכים בשטחי C, הם לא יכולים לשרת רק אוכלוסייה פלסטינית.

אבי דיכטר: אין שום היגיון בזה.

אבי דיכטר: יש שפכים של 450,000 ישראלים הגרים בשטחי יהודה ושומרון, וזה נמצא במגמת עלייה המוכרת לכולנו, ביישובים קיימים, חוקיים; למי שעוד היה ספק – קיבל גושפנקה אמריקנית לחוקיות היישובים האלה באחרונה.

אבי דיכטר: זאת אומרת, זה לא משהו שאפשר לעצום עין ולומר: הפלסטינים רוצים לבנות בשטחי C, למה אנחנו לא נותנים להם?

אבי דיכטר: זו נקודה אחת שאני מציע לתת עליה את הדעת.

אבי דיכטר: הבעיה היא הרבה יותר חמורה מאשר הנושא של מתקני טיהור שפכים.

אבי דיכטר: הבעיה היא בעיית אכיפה של הזרמה פירטית של שפכים לסוגיהם, גם בתקופת מסיק הזיתים – כל הנושא של מי העקר – וגם בתקופות רגילות לאורך השנה; הזרמה פירטית של שפכים לתוך הוואדיות, ומה לעשות, משם בכוח הגרביטציה זה זורם לתוך הקו הירוק.

אבי דיכטר: כשזה מגיע למט"ש של יד חנה זה כבר סיפור אחר, וגם בעיה אחרת, גם של משרד אחר וגם של ועדה אחרת, ואני מניח שיהיה להם מה לומר בנושא הזה אם הם יתבקשו לתת חוות דעת.

קטי קטרין שטרית: האם הבאתם בחשבון אולי להגדיל את מט"ש יד חנה לגדול יותר כדי שיוכל לספוג בינתיים, עד שיימצא פתרון לרשות הפלסטינית?

קטי קטרין שטרית: ואתה צודק שהם רוצים להציב את זה בשטחי C ולהציב עובדה ששם הם שמים את זה.

אבי דיכטר: אני לא יודע לתת לך תשובה קונקרטית על המט"ש של יד חנה, כי אני לא בטוח שכולו בתחום טיפולו של המינהל האזרחי.

אבי דיכטר: אני לא רוצה לתת לך תשובה לא מדויקת.

אבי דיכטר: אני מוכן לבדוק את זה ולתת לך תשובה.

קטי קטרין שטרית: לתת מענה לכל תושבי עמק חפר והסביבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: תודה.

אבי דיכטר: כן, אבל אלה לא תושבים שהם בטיפולו של המינהל האזרחי.

אבי דיכטר: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אני מציעה להעביר את זה – – –

דוד ביטן: אני מציע לא להעביר את זה לשום מקום.

דוד ביטן: אין טעם להעביר את זה.

דוד ביטן: בואו נשאיר את זה בדיון שהיה, וזה הכול.

דוד ביטן: אין טעם.

דוד ביטן: אתם יודעים, אם הכנסת מתפזרת זה סתם מיותר.

קטי קטרין שטרית: אבל צריך תקציב לזה.

דוד ביטן: כן, אבל זה לא ייפתר עכשיו.

דוד ביטן: אני עובר לנושא הבא: הקמת ועדה מיוחדת לדיון בהצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

דוד ביטן: –2019.

דוד ביטן: יציג את ההמלצה יושב-ראש הוועדה המסדרת חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

דוד ביטן: אנחנו עושים על זה הצבעה, אז כל אחד שיזוז למקום שלו, אם אפשר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: על סדר-היום: הקמת ועדה מיוחדת לעניין הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: סמכויות הוועדה: הוועדה תכין לקריאה הראשונה, השנייה והשלישית את הצעות החוק הבאות:1.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2019; 2.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הרכב הוועדה: בוועדה יכהנו 13 חברי כנסת, על פי ההרכב הבא: סיעת כחול לבן – שלושה חברי כנסת: אבי ניסנקורן, מאיר כהן, צבי האוזר; סיעת הליכוד – שלושה חברי כנסת: מכלוף מיקי זוהר, אופיר כץ, קטי קטרין שטרית; סיעת הרשימה המשותפת – חבר אחד: אחמד טיבי; סיעת ש"ס – חבר אחד: יואב בן צור; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד: עודד פורר; סיעת יהדות התורה – חבר אחד: יעקב אשר; סיעת העבודה-גשר – חבר אחד: איציק שמולי; סיעת המחנה הדמוקרטי – חברה אחת: תמר זנדברג; סיעת הבית היהודי-האיחוד הלאומי – חבר אחד: אופיר סופר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

דוד ביטן: הצבעה, בבקשה.

דוד ביטן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה בדבר הרכב הוועדה המסדרת – 18 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הרכב הוועדה המיוחדת לעניין הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

דוד ביטן: –2019, נתקבלה.

דוד ביטן: זו רק הקמת ועדה, אנחנו לא עושים חוק-יסוד.

דוד ביטן: ניסנקורן יהיה יושב-ראש הוועדה לא באמצעות חוק-יסוד, רבותיי.

דוד ביטן: בעד – 18, נגד – אפס.

דוד ביטן: הוועדה אושרה.

קריאה: ההמלצה התקבלה.

דוד ביטן: ההמלצה התקבלה.

דוד ביטן: זה אותו דבר, מה ההבדל בין זה לבין להגיד "הוועדה אושרה"?

דוד ביטן: << הלסי >>אי-העברת תקציב למועצות האזוריות עבור הסעות תלמידים << הלסי >>

דוד ביטן: נעבור להצעה דחופה לסדר-היום בנושא: אי-העברת תקציב למועצות האזוריות עבור הסעות תלמידים, מס' 363, 365 ו-376.

דוד ביטן: חבר הכנסת אלון שוסטר.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חבריי, יום לא פשוט, מביך משהו.

אלון שוסטר: אני רוצה רגע, לפני שנוגעים בנושא תקציב או אי-העברת תקציב להסעות תלמידים במועצות אזוריות – 10% מהתלמידים, 85% בפריסה ארצית – אני רוצה לעודד את רוחנו, ברצינות ובלי ציניות, ולהתקשר לסעיף הקודם, להצעה הדחופה הקודמת, בנושא הסביבתי.

אלון שוסטר: שימו לב, בשורה: לפני כמה דקות, על גבי טיל הודי ממרכז החלל ההודי, עלה לחלל החיצון מיני-לוויין שתוכנן – גם הטכנולוגיה שלו וגם התכנות המוטס והקרקעי – בוצע על ידי תלמידים משער הנגב, עוטף עזה ומרכז המדעים בהרצליה.

אלון שוסטר: המטרה של המיני-לוויין, שברגעים אלה מתמקם ובעוד רגע ישדר אותות חיים, זה לנטר את האקולוגיה, את הזיהומים בים, בנחלים ובשדות באזור עזה ועוטף עזה.

אלון שוסטר: אני מקווה שבכך נביא גאולה קטנה לגלובוס שלנו.

אלון שוסטר: אותן מועצות אזוריות כמו שער הנגב – יש לנו 50 ומשהו מועצות אזוריות – מבוססות על יישובים קטנים, מפוזרים, שאוחזים בקרקע, ובהם יישובים חרדיים, בדואיים, יהודיים, שאינם לא זה ולא זה – בקיצור, כל עם ישראל, כל מדינת ישראל פרוסה.

אלון שוסטר: על בסיס התקציב אמור האוצר להעביר תקציבים בסדרי גודל של 120 מיליון שקל למועצות האזוריות כדי שיוכלו לשלם לקבלני ההסעה, או לשלם לעצמם, את הוצאות ההסעה בחינוך הרגיל, ההוצאות בחינוך המיוחד.

אלון שוסטר: והינה, מאוקטובר חסרים כ-70 מיליון שקל; בנובמבר ודצמבר 120 מיליון שקל בכל חודש לא הועברו עדיין.

אלון שוסטר: יש החלטות חלקיות, הכסף לא נמצא.

אלון שוסטר: עוד 20 מיליון שקל עבור רכישת אוטובוסים חדשים – צריך לחדש מסיבות בלאי – בסך הכול כ-330 מיליון שקלים שלא הועברו.

אלון שוסטר: אני מזכיר, הכול מבסיס התקציב, הכול היה צריך להיעשות באופן שגרתי.

אלון שוסטר: יש לי תחושה שבאוצר יש סוג של ניצול של אותה מבוכה פוליטית ושל חוסר יכולת של אפקטיביות של הבית היקר הזה.

אלון שוסטר: אני מבקש בשארית כוחותיו של המשכן להעביר דיון דחוף לוועדת הכספים גם אם וכאשר יקרה הדבר הכל-כך לא נכון הזה של פיזור הכנסת.

אלון שוסטר: ועדת הכספים תוכל להמשיך ולוודא שלא מתעללים בציבור יקר של תלמידים, צוות חינוכי מסור ועשרות מועצות אזוריות.

אלון שוסטר: אני מודה לך.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הסיפור שסיפר חברי חבר הכנסת אלון שוסטר הוא סיפור עגום.

סעיד אלחרומי: יש לי תחושה שחלק ממשרדי הממשלה, לפחות האוצר, מנסים להעמיס את כל התחלואים על הסיפור של המבוכה הפוליטית, המצב הפוליטי שאנחנו נמצאים בו, שאנחנו הפכנו למדינה שהולכת כל כמה חודשים לבחירות ואין בעצם מצב נורמטיבי שבו המדינה צריכה להתנהל.

סעיד אלחרומי: אני רוצה להתמקד ברשויות שהן נטולות הכנסה עצמית.

סעיד אלחרומי: באל-קסום ונווה מדבר יש אפס הכנסות עצמיות.

סעיד אלחרומי: אין שם אזורי תעשייה, אין שם הכנסות מארנונה ממקומות שבשטחי השיפוט של המועצות האלה, מה גם שהן נסמכות לחלוטין על תקציבי התמיכה של המדינה.

סעיד אלחרומי: כל הפעילות שלהן נסמכת על מענק האיזון ועל תקציבי תמיכה שונים של משרדי הממשלה.

סעיד אלחרומי: נוסף על כך, שתי המועצות האזוריות האלה, נווה מדבר ואל-קסום, מטפלות במקום המדינה – הן בעצם קבלן משנה של המדינה – בכל הכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: לנווה מדבר יש עשרות כפרים לא מוכרים בציר 25 בין באר שבע לדימונה, וגם בין באר שבע למצפה רמון.

סעיד אלחרומי: לאל-קסום יש מעבר לשבעת היישובים גם כל היישובים הלא-מוכרים על ציר 31 בין באר שבע לבין ערד.

סעיד אלחרומי: המשך המצב הקיים יגרור אותנו לחדלות ביצוע, והילדים פשוט מאוד יישארו בבית.

סעיד אלחרומי: כולנו שמענו ודיברנו כאן על השביתה שהייתה בתחילת השנה באל-קסום.

סעיד אלחרומי: היו פעמיים שביתות.

סעיד אלחרומי: המצב יכול להימשך גם למועצת נווה מדבר.

סעיד אלחרומי: אני מצטרף לחברי אלון: חייבים להעביר את זה לדיון בוועדת הכספים, והתקציב הזה חייב להיות מועבר כמה שיותר מהר, בימים הקרובים, כי אנחנו לא יכולים עכשיו להיכנס למרוץ הפוליטי ולבחירות חדשות ולהפקיר את השטח.

סעיד אלחרומי: ראשי הרשויות, ראשי המועצות האזוריות, נמצאים בפרונט, הם נמצאים בחזית מול התושבים.

סעיד אלחרומי: הם אמורים לתת את התשובות לתושבים, ואני חושב שאנחנו חייבים לתת להם גיבוי, חייבים לעזור להם להתמודד עם הסוגיה הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, האמת, אני נמצא, והייתי אומר שאני אפילו מתבייש לעלות לדבר ביום כזה, אבל להביע את הדעה אני חושב שזאת כן מחויבותנו.

ינון אזולאי: אמר ידידי היקר אלון שוסטר – שבעצם יזם את הדיון הזה, הביא את הנתונים – השאלה שזועקת פה היא: למה?

ינון אזולאי: הרי יבואו ויגידו לנו שזה כבר הגיע לפנייה תקציבית, זה יגיע לוועדת הכספים.

ינון אזולאי: את כל התירוצים האלה אנחנו יודעים.

ינון אזולאי: הרי זה נמצא בבסיס התקציב.

ינון אזולאי: אז מה?

ינון אזולאי: אז משרד האוצר גיבור על חלשים?

ינון אזולאי: פקידי האוצר גיבורים על אותם ילדים?

ינון אזולאי: לילדים האלה לא מגיע ללמוד?

ינון אזולאי: אתם רוצים שהם יפגינו, ורק אז תתעוררו?

ינון אזולאי: הרי הפניות שמגיעות לוועדת כספים – אתם רואים את הקיצוצים.

ינון אזולאי: מאיפה הם הולכים?

ינון אזולאי: מילדים אלרגיים, מחינוך מיוחד, ממעונות נעולים.

ינון אזולאי: פשוט, בכל דבר שיש בו מסכנים – שם מקצצים.

ינון אזולאי: ומה אני אומר?

ינון אזולאי: למה אנחנו צריכים להביא הצעה דחופה לסדר-היום על דבר שמגיע בזכות ולא בחסד?

ינון אזולאי: הרי ראשי מועצות שגם ככה קורסות תחת הנטל – קחו את עוטף עזה: שי חג'ג', תמיר עידן, כולם, אתה יודע.

ינון אזולאי: ומה?

ינון אזולאי: אלה אנשים שהם בקשר איתנו יום-יום.

ינון אזולאי: על מה הם בוכים?

ינון אזולאי: על מה שמגיע להם.

ינון אזולאי: על מה שמגיע להם הם בוכים.

ינון אזולאי: אני שואל פה: למה?

ינון אזולאי: למה שזה יקרה ככה?

ינון אזולאי: למה לא מגיע להם וייתנו להם את זה מהדלת הראשית?

ינון אזולאי: תנו לילדים האלה את מה שמגיע.

ינון אזולאי: די עם ההתעללות הזאת בילדים, בחלשים.

ינון אזולאי: אולי ביום – לצערי, זה אולי היום האחרון של הקדנציה הזאת.

ינון אזולאי: הזעקה הזאת תשמע גם בעתיד.

ינון אזולאי: תודה.

דוד ביטן: סגן השר ישיב.

דוד ביטן: סגן השר, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת אלון שוסטר, סעיד אלחרומי וינון אזולאי, העברת 70 מיליון שקלים בעבור חודש אוקטובר אושרה בוועדת הכספים, והתשלום הועבר לרשויות.

מאיר פרוש: הוגשה גם פנייה תקציבית למשרד האוצר ל-200 מיליון שקלים לחודשים נובמבר ודצמבר.

מאיר פרוש: פנייה זו עתידה להידון בעת הקרובה בוועדת הכספים.

מאיר פרוש: ברור לכם, למציעים ולכל חברי הכנסת שעם אישור הפנייה בוועדת הכספים נפעל להעברת יתרת התקציב לרשויות.

ינון אזולאי: הרב פרוש – – – לא הגיעה פנייה מוועדת הכספים.

מאיר פרוש: מה שמשרד החינוך היה צריך לעשות – הודעתי.

רפאל (רפי) פרץ: – – – האוצר.

מאיר פרוש: מה שמשרד החינוך היה צריך לעשות – נעשה.

מאיר פרוש: לכולנו יש נציגים שיש להם קשר עם משרד האוצר, וכולנו צריכים להמשיך לעבוד הלאה.

מאיר פרוש: תודה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני מציע להעביר את זה לוועדת הכספים, בסדר?

דוד ביטן: זה נראה לי הכי הגיוני.

דוד ביטן: הצבעה.

דוד ביטן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

דוד ביטן: בעד – שבעה, נגד – אפס.

דוד ביטן: הנושא עבר לוועדת הכספים.

דוד ביטן: כבוד השר, אתה רוצה להגיד משהו בעניין הזה?

דוד ביטן: אתה רוצה להגיד משהו?

רפאל (רפי) פרץ: – – –

דוד ביטן: לא, אז אין בעיה.

דוד ביטן: מי עוד רצה?

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, זאת הזדמנות להפנות שאלה בנושא שנודע לי, שחלק מהרשויות מתנות הסעת תלמידים של חינוך מיוחד מביתם עד המוסד החינוכי שהם לומדים בו – מתנים במרחק, מטראז' מסוים.

וליד טאהא: השאלה: האם ידוע לך, אדוני השר, אם באמת יש לרשות מקומית זכות להתנות הסעה לתלמידי חינוך מיוחד בהגדרת מטראז' מסוים, המרחק של ביתו מהמוסד החינוכי שהוא לומד בו?

וליד טאהא: תודה רבה.

דוד ביטן: אתה רוצה לענות לו עכשיו או אחר כך?

רפאל (רפי) פרץ: – – –

דוד ביטן: הוא צריך לבדוק את זה.

דוד ביטן: הוא יענה לך.

דוד ביטן: אחמד, איפה חבר שלך?

דוד ביטן: אוסאמה – הוא צריך להיות הבא בתור.

קריאה: – – –

דוד ביטן: רגע, אני אקרא והוא לא פה – מה אני אקרא?

קריאה: – – –

דוד ביטן: הוא היחיד.

דוד ביטן: הוא היחיד.

דוד ביטן: אוקיי, אז אני עובר לנושא הבא.

דוד ביטן: אני קופץ הצעה אחת לסדר-היום.

דוד ביטן: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא – הגעת?

דוד ביטן: טוב, שב עכשיו.

דוד ביטן: שב, שב.

דוד ביטן: התחלתי כבר את הנושא השני.

דוד ביטן: << הלסי >>תוצאות מבחני פיז"ה 2018 << הלסי >>

דוד ביטן: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: תוצאות מבחני פיז'ה 2018, מס' 341.

דוד ביטן: חבר הכנסת ווליד טאהא.

קריאה: פיז"ה.

דוד ביטן: זה פיז'ה, למה זה עקום.

דוד ביטן: זה כמו פיז'ה – כמו הזה, אתה לא יודע?

דוד ביטן: אצלנו זה עקום.

קריאה: – – –

דוד ביטן: אז זה כמו פיז'ה שם, בחוץ לארץ, באיטליה.

דוד ביטן: לא יצליחו ליישר את זה בחיים.

דוד ביטן: כל הזמן אנחנו למטה.

דוד ביטן: כן, בבקשה.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני כשבוע פורסמו תוצאות מבחן פיז"ה, שנערך כחלק ממחקר בין-לאומי בתחום החינוך המתקיים אחת לשלוש שנים.

וליד טאהא: המחקר נערך על ידי מינהל החינוך של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ה-OECD.

וליד טאהא: במסגרת המחקר נבחנים בני נוער בגיל 16–15 ברמת האוריינות בשלושה נושאים: אוריינות קריאה, אוריינות מתמטיקה ואוריינות מדעים, וכן, נאסף מידע על אודות הרקע של התלמידים בתחום הסביבה החינוכית ועמדותיהם ותפיסותיהם בנושאי הלימוד הנבחנים במחקר.

וליד טאהא: מתוצאות המבחנים עולה שציוני התלמידים בישראל היו נמוכים מהממוצע של ה-OECD, והפערים בין התלמידים היהודים לערבים היו הגדולים בכל הזמנים.

וליד טאהא: פערי הציונים בישראל בכל המקצועות הם הגדולים בעולם.

וליד טאהא: הממוצע של התלמידים הערבים שהשיגו את הציונים הטובים ביותר היה פחות מהממוצע של התלמידים היהודים שהשיגו את ההישגים הנמוכים ביותר.

וליד טאהא: מחריד עוד יותר היה לראות את ההישגים הנמוכים מאוד של התלמידים הערבים באוריינות הקריאה של השפה הערבית.

וליד טאהא: במילים פשוטות, תוצאות מבחני פיז"ה של החברה הערבית בכלל היו מחרידות, אולם לגבי הנגב היו מפחידות ומסוכנות בממדים שלא יתוארו.

וליד טאהא: בכל מדינה מתוקנת בעולם כישלון במערכת החינוך גורם לזעזוע פוליטי וחברתי ולהתפטרות מיידית של שרים ושל פקידים בכירים.

וליד טאהא: כישלון בחינוך אינו נופל מתבוסה במלחמה.

קריאה: – – –

וליד טאהא: אולם כאן בישראל איש לא מזועזע, איש אינו מגלה רגשות של בושה, ומן הסתם, איש אינו מתכוון או אפילו חושב לשלם מחיר אישי.

וליד טאהא: הרי למה שזה יקרה?

וליד טאהא: ולמה צריך את הבהלה?

וליד טאהא: בסך הכול מדובר על תלמידים מהחברה הערבית.

וליד טאהא: במשך שנים לא בחינוך גרידא הם עסקו כי אם בהשלטת ערכים, סמלים ותכנים שאין להם לא יד ולא רגל עם התלמיד הערבי והתרבות הערבית.

וליד טאהא: המדינה עוד תשלם את המחיר הכבד של מדיניות האפליה והעמקת הפערים.

וליד טאהא: היא תשלם זאת בהוצאה שתעלה לה פי אלף מההשקעה שהייתה אמורה לספק לתלמידים הערבים.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, תוצאות מבחני פיז"ה הם אינדיקציה חזקה ומובהקת לכישלון בתוצאות מבחני השפיות, מבחני הצדק החברתי ומבחני השוויון של כל ממשלות ישראל לדורותיהן.

וליד טאהא: למעשה, חוקרים אינם צריכים לעבוד קשה כדי להסביר את העלייה המטורפת באחוזי הפשיעה ואת השימוש היום-יומי בנשק ביישובים בחברה הערבית.

וליד טאהא: מדיניות הסיכול הממוקד של הממשלה כלפי מערכת החינוך הערבית וכלפי השפה הערבית השיגה את מבוקשה: הישגי התלמידים הערבים באוריינות השפה הערבית היו הנמוכים מבין כל המדינות שהשתתפו במבחן.

וליד טאהא: עם יותר צעירים פחות משכילים, ללא אופק וללא תקווה לחיים, אנחנו נהיה עדים ליותר עוני, אלימות ופשע.

וליד טאהא: לנוכח האמור, יש להכריז מייד, אדוני השר, על הקמת מועצה עליונה לחינוך בחברה הערבית, שתקבל מעמד סטטוטורי, וייטול בה חלק נציג של ועד ההורים הערבי הארצי, נציג של ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי, נציג מכל מחוז של אגפי החינוך ברשויות הערביות, נציג של הוועד הארצי לראשי הרשויות הערבים, נציגים של הפיקוח הערבי מכל המחוזות ונציג של מועצות התלמידים.

וליד טאהא: בראש מועצה זו יעמוד מנהל אגף בכיר לחינוך ערבי במשרד החינוך.

וליד טאהא: המועצה תהיה אחראית לתכנים החינוכיים בחברה הערבית ולארגון מחדש של מערכת החינוך הערבית, שיכלול בחינה מחדש של תנאי קליטת המורים באמצעות שיטת הניקוד, הכשרת מורים, העסקת מורים, מנהלים ומפקחים ושורה של צעדים ערכיים נדרשים להצלת החינוך הערבי.

וליד טאהא: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: ישיב סגן השר מאיר פרוש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת המציעים, ברשותך, אדוני השר, אכן, ממצאי פיז"ה 2018 מצביעים על פערים.

מאיר פרוש: ניתוח הנתונים מצביע על ירידה בהישגיהם של דוברי הערבית בכל תחומי הדעת – ירידה שמרחיבה את הפערים בין דוברי הערבית לדוברי העברית.

מאיר פרוש: כמו כן, עולה שוב המסקנה כי יש פערים בין הישגיהם של תלמידים מרקע חברתי-כלכלי שונה, וככל שהרקע החברתי-כלכלי גבוה יותר כך ההישגים גבוהים יותר ולהפך.

מאיר פרוש: הפערים נצפו בשלושת תחומי הדעת: קריאה, מתמטיקה ומדעים.

מאיר פרוש: בקרב תלמידי החברה הערבית נרשמו ירידות המגיעות עד ל-29 נקודות.

מאיר פרוש: ירידות אלה מרחיבות את הפערים בין דוברי העברית לדוברי הערבית ומעמידות אותם על פער שמגיע עד ל-144 נקודות.

מאיר פרוש: הפער בהישגים בין תלמידים מרקע גבוה לתלמידים מרקע נמוך הוא כ-80 נקודות בקרב דוברי עברית וכ-65 נקודות בקרב דוברי ערבית.

מאיר פרוש: חשוב לציין כי כאשר בוחנים את המגמות הכלליות בישראל בהשוואה לשנת 2015, לא מתגלה שינוי מובהק בהישגי כלל התלמידים בשלושת המקצועות האלה שמניתי.

מאיר פרוש: עם זאת, כאמור, חתך מגזרי מגלה כי בקרב דוברי הערבית נרשמו ירידות גדולות ומובהקות בקריאה – 29 נקודות, במדעים – 26 נקודות, וירידה לא מובהקת במתמטיקה – 12 נקודות.

מאיר פרוש: כמובן שהנתונים מחייבים אותנו לשנות כיוון, ובהתאם לזאת, בהנחיית השר, הוחלט: 1.

מאיר פרוש: למנות צוות בדיקה שיבחן את הנסיבות שהובילו לירידה החדה בהישגים של התלמידים בחברה הערבית.

מאיר פרוש: הצוות הזה הונחה לבדוק לעומק שורה של נושאים, ובהם: תוכניות הלימודים; שיטות ההוראה; אופן השימוש בשעות הטיפוח הרבות שהועברו לשם צמצום הפערים; את תוכנית "מרום", שמלווה את בתי הספר הערביים בתוכניות עבודה מוסדרות.

אוסאמה סעדי: מי חברי הצוות, כבוד השר?

אוסאמה סעדי: מי חברי הצוות?

מאיר פרוש: כמו כן, יתמקד הצוות גם בחברה הבדואית בדרום, שאף היא רשמה הישגים נמוכים מאוד.

מאיר פרוש: אני חייב רק לומר, אני לא יודע למנות מיהם חברי הצוות, אבל במשרד – עוד לפני שאנחנו מתייחסים לנושא הזה – יש גם אישים מקרב האוכלוסייה הערבית שמופקדים על הפעלת התוכניות במגזר הערבי.

סעיד אלחרומי: אבל לא – – –

מאיר פרוש: 2.

מאיר פרוש: באשר לפערים החברתיים-כלכליים, השר הציב את צמצום הפערים כיעד, והמשרד ימשיך למקד את עשייתו באופן דיפרנציאלי במגוון תוכניות.

מאיר פרוש: יצוין גם כי השבוע הודיע השר כי הורחב הפרויקט לצמצום פערים בפריפריה לערים וליישובים נוספים.

מאיר פרוש: לסיכום הדברים, המשרד מגבש תוכנית מקיפה עם התייחסות דיפרנציאלית, ממוקדת ופרטנית, והוא ילמד וינתח את הנתונים ויפעל בנושא.

סמי אבו שחאדה: המשרד עשה את מה שהוא יודע, אבל זה יוצא לא טוב.

דוד ביטן: רבותיי, ניתן לכם בסוף, אם אתם רוצים להגיד משהו.

קריאות: – – –

דוד ביטן: מישהו רוצה להגיד משהו?

דוד ביטן: אבל קצר ולעניין.

קריאה: – – –

דוד ביטן: הכי טוב, בואו נצא מה-OECD, אז לא תהיה לנו שום בעיה עם שום סקר.

קריאה: לא יהיו נתונים, אתה אומר.

דוד ביטן: נכון או לא?

דוד ביטן: מה אנחנו מתאמצים?

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חשוב מאוד שהרכב הצוות באמת ישקף מגמה של שיפור המצב, ולא לשתף אותם אנשים שאחראים למחדל הזה.

סעיד אלחרומי: לא יכול להיות שאותם אנשים שאנחנו בפה מלא יודעים שהם אחראים למחדל הזה בחינוך הערבי, וגם בחינוך הבדואי, ולפערים העצומים האלה – שמהם יהיה מורכב הצוות.

סעיד אלחרומי: חשוב שהרכב הצוות ישקף מגמה של שיפור מצב.

דוד ביטן: טוב, תודה.

דוד ביטן: אתה לא יודע שצוותים וועדות לא פותרות שום בעיה?

דוד ביטן: כן.

וליד טאהא: יכול להיות שהשר – – – על הצוות?

דוד ביטן: בבקשה, בבקשה, כבוד השר.

דוד ביטן: תמיד אתה יכול לעלות, תדע.

רפאל (רפי) פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הבדיקה הזאת של פיז"ה, מבחני פיז"ה באמת הדליקו לנו נורה אדומה על הפער בין דוברי העברית לדוברי הערבית.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו לקחנו את הנושא הזה בחומרה רבה מצד העבודה המשותפת שלנו.

רפאל (רפי) פרץ: הקמתי צוות שהתפקיד שלו יהיה לתת מסקנות ברמה הלימודית וברמה המנטלית – אני אסביר תכף למה אני מתכוון – כדי להבין את הסוגיה לעומק.

רפאל (רפי) פרץ: ישבתי עם עשרות מנהלים מהמגזר הערבי ולמדתי איתם את הנושא.

רפאל (רפי) פרץ: ישבתי פעם נוספת עם כמה מנהלים ושמעתי, וזאת הידיעה שלי.

רפאל (רפי) פרץ: אני אומר את זה כאן ברור: ברור לנו שזאת לא בעיה של כסף.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו שמנו מעל מיליארד שקל לשינוי החינוך בחברת דוברי הערבית בישראל – זה גם 400 מיליון בצד הדיפרנציאלי, גם 530 מיליון לקידום התיכונים וחטיבות הביניים, גם 38 מיליון לקדם את המנהלים בבתי הספר.

רפאל (רפי) פרץ: יש כאן משהו עמוק, ומהשיחות שלי עם המנהלים הבנתי שהוא קשור מאוד בהבנת שיטת הלמידה לדוברי הערבית.

רפאל (רפי) פרץ: אנחנו לומדים את זה לעומק, ואנחנו באומץ נאמר את המסקנות הראשונות שלנו בתוך חודש, ואנחנו נתקדם עם זה יד ביד.

רפאל (רפי) פרץ: תודה רבה.

דוד ביטן: טוב, אני מציע לא להעביר את זה לשום ועדה.

דוד ביטן: אין טעם.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: אחרי הרכבת הממשלה הבאה – שידונו בזה.

דוד ביטן: אוסאמה סעדי, אני מבין שמוותר?

דוד ביטן: אתה פה?

דוד ביטן: אז אני עובר לנושא הבא.

דוד ביטן: כן, כן, בוא.

דוד ביטן: << הלסי >>מחסור מתמשך בתרופות של חברת טבע << הלסי >>

דוד ביטן: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: מחסור מתמשך בתרופות של חברת טבע, מס' 372.

דוד ביטן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: תראה במה עוסקים הח"כים הערבים – –

דוד ביטן: זה יהיה בלי תשובה, כי שר הבריאות איננו.

אחמד טיבי: – – תרופות, חינוך.

אחמד טיבי: ובמה עוסקים הח"כים היהודים?

וליד טאהא: – – – כל הזמן מתעסקים, רק במשהו אחר.

אחמד טיבי: הח"כים היהודים: התנחלות, חסינות.

דוד ביטן: נו, הינה, אתם מדברים עכשיו.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להביא לכם חסינות מתרופות.

אחמד טיבי: אתם רוצים חסינות – – –

אוסאמה סעדי: מאישומים.

דוד ביטן: טוב.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש – –

דוד ביטן: אתה משהו.

דוד ביטן: התעוררת לחיים.

אוסאמה סעדי: – – כבוד השר, חבריי – –

דוד ביטן: למה הוא מתעסק בטבע עכשיו?

דוד ביטן: מה, אצלכם לוקחים יותר מדי אקמול?

דוד ביטן: מה?

אוסאמה סעדי: – – חברי הכנסת – –

דוד ביטן: כן, בבקשה.

אוסאמה סעדי: – – אני מקריא מה שאמר אזרח בתל אביב.

אוסאמה סעדי: הוא אמר ככה: היה לי סטוק בבית והוא נגמר.

אוסאמה סעדי: אני מגיע לבית מרקחת של סופר-פארם – אין; בקופה – אין.

אוסאמה סעדי: אין לאף אחד תרופות, והרוקחים אומרים לי: אנחנו לא רואים מתי זה ישתנה ולא רואים את הסוף, ואתה תחיה עם זה.

אוסאמה סעדי: אתה תסבול.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש – ואני מודה לנשיאות שאישרה את ההצעה הדחופה, למרות שהייתה הצעה שלי בלבד, לאור חשיבות הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עכשיו בעיצומו של החורף ובשיא העונה, ועוד לא התחלנו, וכבר יש מחסור בתרופות, ובקופות החולים ובפארמים מדווחים על מחסור מתמשך.

אוסאמה סעדי: תראו במה: באקמול יש לנו – טוב שיש לנו פה רופא, אדוני היושב-ראש – אקמול פורטה, פוקוס – חסר; חסר – אז נקבל עכשיו, אולי חבר הכנסת טיבי ייתן לנו שיעור ברפואה – לוסק ונוסידקס.

דוד ביטן: נוסידקס שמעתי.

אוסאמה סעדי: אז אני מדבר, אדוני היושב-ראש, על תרופות בסיסיות, שכל בית, שכל אזרח, שכל תינוק – – –

דוד ביטן: אבל יש תחליפים, לא?

אוסאמה סעדי: יש תחליפים, אבל למה אין התרופות האלה, כשאנחנו יודעים שאנחנו כבר מגיעים לעונה?

אוסאמה סעדי: למען השקיפות, אחרי שההצעה אושרה, התקשרו אליי מחברת טבע, אדוני היושב-ראש, והתחילו להסביר לי.

אוסאמה סעדי: אמרתי להם: בסדר, אם יש בעיה של רגולציה אנחנו נתערב, אבל אם אתם סוגרים מפעלים פה, וסגרו מפעל בירושלים, ואז יש להם מפעלים – – –

דוד ביטן: מקומות אחרים, לא?

אוסאמה סעדי: כן, אבל מקומות אחרים, אז על מנת להביא את זה לישראל הם צריכים להגיש בקשה מחדש ולקבל רישיון מחדש.

אוסאמה סעדי: ומאחר שגם עלה – בשבוע שעבר הייתה שאילתה דחופה של חברת הכנסת מלינובסקי על אי-איוש תפקיד ומשרה של רוקח ראשי במשרד הבריאות למשך שנתיים, אז לא מאשרים את התרופות האלה.

אוסאמה סעדי: הם טוענים שעכשיו אין מחסור, והביאו את התרופות האלה.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, אדוני היושב-ראש, אנחנו עדים לכך שיש קריסה.

אוסאמה סעדי: דיברנו עכשיו על מבחני פיז"ה.

אוסאמה סעדי: היה צריך לעשות מאבק על מנת שהצעה דחופה בנושא כה חשוב תובא לסדר-היום ותועלה פה בכנסת.

אוסאמה סעדי: ושמענו את כבוד השר מודה שיש פערים אדירים, והפערים האלה, אין להם תקדים, והפערים האלה בין תלמידים ערבים לתלמידים יהודים מתרחבים עוד ועוד.

אוסאמה סעדי: שמענו על הקמת צוות, אבל מה הבעיה להגיד לנו מי בצוות?

אוסאמה סעדי: אם זה אותו צוות שאחראי לכישלון המתמשך והמהדהד, מה יועילו חכמים בתקנתם?

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להיות מעורבים.

אוסאמה סעדי: זה החינוך שלנו, של ילדינו, אדוני השר.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שאנחנו נדע מי בצוות הבדיקה הזה.

אוסאמה סעדי: אולי אנחנו נציע אנשים שמייצגים את הציבור הערבי שיהיו חברים בצוות הזה.

אוסאמה סעדי: הרי אין מה להסתיר, כל התוצאות כבר ידועות, מפורסמות, אז בואו תשתפו אותנו בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: אל תטילו עלינו צוותים וזה.

אוסאמה סעדי: מערכת הבריאות יקרה לנו.

אוסאמה סעדי: אני דיברתי עם סגן השר – שהוא נאלץ לצאת – והוא אמר שיבדקו את זה, וייתנו תשובה.

אוסאמה סעדי: תודה.

דוד ביטן: אין מה לבדוק, כי אין לאן להעביר את זה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני עובר לנושא הבא, תודה רבה.

דוד ביטן: המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום.

דוד ביטן: בבקשה, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

דוד ביטן: אני צריך לסגור את רשימת הדוברים, אז אם מישהו רוצה להירשם, בבקשה, יש לכם דקה להירשם.

חוץ וביטחון): תודה, אדוני היושב-ראש.

חוץ וביטחון): כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפני המליאה, אלה שנמצאים כאן, את ההמלצה של הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון, בהתאם לסעיף 69 לתקנון הכנסת, להכריז על מצב חירום לתקופה של ארבעה חודשים.

חוץ וביטחון): אני רוצה לציין בפני המליאה: ההמלצה הזאת דומה להמלצת הוועדה הזמנית בכנסת הקודמת, הכנסת העשרים-ואחת, שאושרה ביוני ובספטמבר בהתאמה.

חוץ וביטחון): אני רוצה להזכיר שעיקר הצורך בהמשך ההכרזה נובע מהזיקה בין חוקים, תקנות וצווים שונים לבין מצב החירום.

חוץ וביטחון): כידוע לכם, בעשורים הראשונים שלאחר קום המדינה נחקקו חוקים שונים שתוקפם מותנה בקיומו של מצב חירום, ומכוחם גם הותקנו תקנות וצווים רבים.

חוץ וביטחון): בחוקים, בתקנות ובצווים השונים נקבעו הסדרים חיוניים, הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה כלכלית.

חוץ וביטחון): אם הכנסת לא תשוב ותכריז על מצב חירום, ההסדרים החיוניים האלה יפקעו.

חוץ וביטחון): ברור שמצב העניינים הזה צריך להסתיים, ואני רוצה לדווח למליאה שבמהלך העשור האחרון קיימה הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט פיקוח הדוק בנושא על משרדי הממשלה כדי לוודא כי מתבצעת העבודה הדרושה להסדרתם של החוקים והצווים האלה והמסגרות החקיקתיות, שלא יהיו תלויים עוד בהכרזה על מצב חירום.

חוץ וביטחון): אני רוצה לציין שהוצג בפניי שפעילות זו נשאה פרי.

חוץ וביטחון): בשנת 2009 עמדו בתוקף תשעה חוקים ו-165 צווים שתוקפם מותנה בהכרזת מצב חירום, והיום עומדים בתוקף חמישה חוקים ו-21 צווים בלבד, כלומר במהלך העשור האחרון בוטלו מחצית החוקים ו-144 צווים מתוך 165.

חוץ וביטחון): עוד דווח לוועדה שמחמשת החוקים שלושה מוכנים כבר להגשה, וכמחצית מהצווים, מה-21, כנ"ל.

חוץ וביטחון): סקירה מלאה על אודות ההתקדמות בנושא הזה הופצה לכל חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ואציין רק כי חמשת החוקים העומדים עדיין בתוקף כיום הם החוקים הבאים: חוק להסדר תפיסת מקרקעין לשעת חירום, חוק המעצרים המינהליים, חוק להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (פיקוח על כלי שיט), סעיפים מסוימים בפקודה להארכת תוקף של תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ לארץ) וסעיפים מסוימים בחוק הסדרי משפט ומינהל.

חוץ וביטחון): 21 הצווים העומדים הם צווים מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים שמסדירים ענפים בתחומים שונים במשק, כגון ענף היהלומים, משק הדבש התקנת מעליות ומתן שירות למעליות.

חוץ וביטחון): מטבע הדברים, בשל פיזורה המוקדם של הכנסת העשרים-ואחת, ומאחר שלא הוקמה ממשלה חדשה ולא הוקמו ועדות קבועות במהלך כהונתה של הכנסת העשרים-ושתיים, לצערי אני לא יכול לבשר על התקדמות נוספת מאז התפזרה הכנסת העשרים לפני כשנה.

חוץ וביטחון): מנגד אציין כי במהלך התקופה הזאת לא השתמשה הממשלה בסמכות העיקרית שמקנה לה ההכרזה ולא התקינה תקנות שעת חירום חדשות.

חוץ וביטחון): במצב דברים רגיל נדונה הצעת הממשלה לחזור ולהכריז על מצב חירום בוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת חוקה, חוק ומשפט.

חוץ וביטחון): מכיוון שהמצב הוא לא רגיל תקנון הכנסת קובע כי במקרה שבו לא הוקמו ועדות הכנסת ויש צורך לדון בהצעה להכריז על מצב חירום, מוסמכת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון לדון בהצעה.

חוץ וביטחון): עם זאת, התקנון קובע כי במקרה כזה תוקפה של ההכרזה לא יעלה על ארבעה חודשים.

חוץ וביטחון): הוועדה הזמנית סברה כי מאחר שעדיין יש חוקים וצווים חיוניים שתלויים בקיומה של הכרזה על מצב חירום, אין מנוס מלחזור ולהכריז על מצב חירום.

חוץ וביטחון): החלטנו אם כן להמליץ למליאת הכנסת להכריז על מצב חירום לתקופה המרבית המותרת לפי תקנון הכנסת – כאמור, ארבעה חודשים, עד יום ח' בניסן, 2 באפריל 2020.

חוץ וביטחון): אני מקווה שכאשר תחל הכנסת לפעול במתכונת מלאה תתחדש גם פעילותה הנמרצת של הוועדה המשותפת, וניתן יהיה להביא סוף-סוף לסיום תקופת ההכרזה והצורך בהכרזת מצב חירום.

חוץ וביטחון): אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את המלצת הוועדה.

חוץ וביטחון): תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: חבר הכנסת יזהר שי – איננו; חבר הכנסת אבי ניסנקורן – איננו באולם; חבר הכנסת איתן גינזבורג – איננו באולם; חברת הכנסת מרב מיכאלי – איננה באולם; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו באולם; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה באולם.

דוד ביטן: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הגענו שוב לשגרה המטרידה של הארכת מצב חירום.

עופר כסיף: מצב חירום מנוגד מיסודו לעקרונות המשטר הדמוקרטי.

עופר כסיף: ככלל, מדובר בהשהיה זמנית של הדמוקרטיה לטובת מטרה דחופה במיוחד, עד כדי עניין קיומי של ממש.

עופר כסיף: האומנם על זה אנו מצביעים היום?

עופר כסיף: חד-משמעית – לא.

עופר כסיף: משטר החירום בישראל נמשך מיום הקמתה של המדינה.

עופר כסיף: הממשלה רשאית לשנות כל חוק, להשהות כל חוק, להתקין תקנות וכיוצא באלה מיני שיקוצים טוטליטריים במהותם.

עופר כסיף: במצב חירום הממשלה שולטת במדינה ללא כל פיקוח אמיתי מצד הכנסת, המייצגת את אזרחי המדינה.

עופר כסיף: אבל הפגיעה בעקרונות הדמוקרטיה אינה רק בעוצמת היתר של הממשלה אל מול הכנסת, אלא גם – ואפילו יותר – בסכנה לזכויות וחירויות האדם והאזרח.

עופר כסיף: אתמול ציינו כאן את יום זכויות האדם, ובניגוד לאמנת זכויות האדם של האו"ם, תקנות החירום מאפשרות לממשלה לפעול באופן שרירותי ולפגוע קשות ושיטתית בכל אדם ואזרח לו תרצה הממשלה להרע: להפקיע אדמות, להגביל את זכות השביתה, לפגוע בחופש התנועה, לאסור ללא משפט באמצעות מעצרים מינהליים ועוד ועוד.

עופר כסיף: מצב חירום יכול להיות אמיתי כאשר קיים איום ממשי על המדינה ועל יושביה, אבל הכנסת מאשרת שוב ושוב מצב חירום שקרי, פוליטי, מניפולטיבי, שבינו ובין ביטחון או צרכים חברתיים דחופים אין דבר וחצי דבר.

עופר כסיף: כדי לשרת את האינטרסים הזדוניים של הכיבוש, של תעשייה וסחר בנשק, של תנועת הגזל ההתנחלותית, של בעלי הון רודפי בצע ושררה ושל ממשלה שלא חפצה במגבלות על כוחה, מבקשים מאיתנו להאריך שוב את מצב החירום המדומיין והמומצא הזה.

עופר כסיף: אין מנוס מלהכיר בכך שמצב החירום הבלתי-דמוקרטי הזה הוא מאפיין מובנה של המדינה שבה אנו חיים, שהרי הוא מאושר זה עשרות שנים.

עופר כסיף: דמוקרטיה?

עופר כסיף: ודאי שלא בשטחים הכבושים, אך גם במקום שבו אנו עומדים הדבר מוטל בספק רב.

עופר כסיף: ובכל זאת, דבר אחד נשתנה היום: היום אנו עומדים בפני בחירות שלישיות בתוך שנה אחת, ולצד קריסה של מערכות החירום האמיתיות – וזה מצב החירום האמיתי, חברי הכנסת – בריאות, חינוך, רווחה – לצד הקריסה שלהם קיימת ממשלה הפועלת חודשים רבים ללא אמון הכנסת.

עופר כסיף: בתנאים אלו אין היא מוגבלת כלל על ידינו, ואם נאשר את מצב החירום שוב, היא תחזיק בכוח טוטליטרי לכל דבר ועניין.

עופר כסיף: חברות וחברי הכנסת, אל לנו להעניק לממשלת הנאשם הסדרתי את הכוח הזה.

עופר כסיף: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת יאיר גולן – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת מנסור עבאס – מוותר; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – – –

אחמד טיבי: הוא סגר את הרשימה.

דוד ביטן: רגע, תירגע, בסדר.

דוד ביטן: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: האמת היא שיש לי הרבה מה לומר על הנסיבות הפוליטיות שאנחנו נמצאים בהן כאן.

תמר זנדברג: אני אשמור את זה לחוקים הבאים, כי יש לנו כאן עוד יום ארוך.

תמר זנדברג: אני רק לא יכולה לשבור את המסורת של לפחות שש שנים וחצי שאני כאן, שכל חצי שנה אנחנו מצביעים על מצב החירום הזה.

תמר זנדברג: רק שנבין: אנחנו 72 שנה במצב חירום – דבר שגורר מצד אחד אבסורדים מגוחכים כמו חוקי חלוקת קרח, ומצד שני דברים פוגעניים כמו מעצרים מינהליים ואחרים.

תמר זנדברג: אני מבינה את הסיטואציה שאתם נמצאים בה כרגע, אבל פשוט זאת סיטואציה קבועה.

תמר זנדברג: מצב החירום הזה, לא רק הפוליטי, נמשך יותר מדי זמן.

תמר זנדברג: ובאמת, משימה חשובה ביותר זה שגם מנטלית וגם מהותית נצא ממצב החירום הזה ונתחיל להסדיר את הדברים שצריכים הסדרה ולפרק את אלה – באמת הגיע הזמן שננהג כדמוקרטיה אזרחית ולא כמדינה במצור.

תמר זנדברג: תודה.

דוד ביטן: טוב, יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

דוד ביטן: אנחנו ביום האחרון, אז אני אזוז מהפרוטוקול.

דוד ביטן: בבקשה.

אחמד טיבי: אני סגן יושב-ראש ותיק ממך.

אחמד טיבי: אתה סגרת את הרשימה, ואסור – – –

דוד ביטן: בגלל שזה יום אחרון, אני פותח אותה.

אחמד טיבי: אוה, באמת.

אחמד טיבי: ככה לא מנהלים ישיבות כנסת.

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: תדיח אותי.

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש – –

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: גם אתה רוצה להירשם?

דוד ביטן: אין בעיה.

יואב קיש: – – חברות וחברי הכנסת – – –

דוד ביטן: גם אתה רוצה?

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: הינה, אתה רואה?

דוד ביטן: למה אתה מתלונן?

דוד ביטן: גם הם רוצים.

דוד ביטן: חבר הכנסת טיבי, תגיד לחבר'ה שלך, הם כולם רוצים לדבר.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

יואב קיש: טיבי, הסיעה שלך רוצה.

יואב קיש: עושים בשבילכם.

דוד ביטן: למרות שסגרתי את הרשימה לפני חצי שעה.

יואב קיש: אבל עושים את זה בשביל הסיעה שלך.

יואב קיש: הם רוצים לדבר.

יואב קיש: זה יום אחרון, אחמד.

יואב קיש: אחמד, זה יום אחרון, אחמד.

דוד ביטן: אתם רוצים לדבר או לא?

יואב קיש: אחמד, זה יום אחרון של הכנסת.

דוד ביטן: אז גם אתם תקבלו את הזכות, אין בעיה.

דוד ביטן: זה לא בניגוד, מותר לי לפתוח ולסגור.

דוד ביטן: כן, בבקשה.

דוד ביטן: זה "תקנון ביטן".

יואב קיש: אני מבקש שתיתן לי את הזמן מהתחלה.

יואב קיש: לא יכולתי לדבר שנייה.

דוד ביטן: טוב, אני אוסיף לך.

דוד ביטן: נו, בבקשה.

יואב קיש: תוסיף לי, בבקשה.

דוד ביטן: דבר.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני כמובן תומך בהצעה, בהמלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום.

יואב קיש: אני תומך, ואני מכיר את המורכבות של העניין, וברור לכולם שההמלצה נדרשת ומחויבת.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס גם למשהו אחר, וזאת גם הזכות, שבזכותך – אני מודה לך, היושב-ראש, שהסכמת.

דוד ביטן: האמת, אני אגיד לך את האמת, אני פתחתי לא בשביל לדבר עכשיו על כל דבר.

יואב קיש: לא, אבל אמרת שבגלל שזה היום האחרון.

יואב קיש: על זה אני רוצה לדבר.

דוד ביטן: כן, אבל דברו על הנושא.

דוד ביטן: דברו על הנושא.

קריאה: – – –

יואב קיש: אנחנו ביום האחרון של הכנסת.

יואב קיש: ואני כולי תקווה – קטי, אני מסיים ומצביעים.

דוד ביטן: חבר'ה, אני סגן יושב-ראש, לא יושב-ראש הקואליציה.

דוד ביטן: יש יושב-ראש קואליציה, בסדר?

יואב קיש: תישארו פה – נצביע; לא תישארו – לא נצביע.

קריאה: שכנעת אותנו.

דוד ביטן: אני רק סגן יושב-ראש.

יואב קיש: יש פה 13–15 נגד.

יואב קיש: אנחנו נצביע, אבל אין לנו עוד אנשים, מה אתה רוצה?

יואב קיש: איפה כחול לבן?

יואב קיש: גבי, תביא את האנשים שלכם.

יואב קיש: תביאו את האנשים.

יואב קיש: יבואו, אז נוכל לרדת.

יואב קיש: לא רוצים להפסיד פה בנושא כזה חשוב.

יואב קיש: הנושא הזה חשוב מכדי שבגלל שזה היום האחרון של הכנסת, נזניח אותו באיזה חוסר תשומת לב רגעי.

יואב קיש: לכן, צריך אכן להביא חברי כנסת שיוכלו להביע את דעתם בנושא החשוב הזה.

יואב קיש: ואני רוצה להתייחס גם להליך החקיקה שמתרחש ברגעים אלה, על פיזור הכנסת.

יואב קיש: להערכתי – אנחנו עומדים במשימה?

דוד ביטן: זה מספיק.

דוד ביטן: רד, רד, רד, רד.

יואב קיש: יש שם 18?

דוד ביטן: רד.

דוד ביטן: אתה יכול לרדת.

יואב קיש: יש לך 18 נגד.

דוד ביטן: בסדר, יש עוד אנשים שנמצאים.

יואב קיש: אה, יש עוד?

דוד ביטן: יש לך את הסיכום של היום.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אז אני רק כולי תקווה – ובזאת אני אסיים – שעד חצות יימצא פתרון שימנע את ההליכה המיותרת לבחירות האלה.

יואב קיש: הלוואי.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: אני מבקש מיושב-ראש הוועדה שיעלה לסכם.

דוד ביטן: קיבלתי את ההערה של אחמד טיבי – אף אחד לא יכול לדבר יותר.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: אני ממושמע למה שסגן יושב-ראש ותיק אומר.

אחמד טיבי: – – –

דוד ביטן: לא הלנתי.

דוד ביטן: קיבלתי את ההערה שלך, מה אתה רוצה?

דוד ביטן: קיבלתי את ההערה.

אמיר אוחנה: אתה אומר שאתה נכנע לערבים – – –

דוד ביטן: מה זה שייך?

דוד ביטן: מה זה היכנעות לערבים?

דוד ביטן: זה הולך ערבים, בנושא של ניהול ישיבה?

דוד ביטן: הגזמת עכשיו, עזוב.

דוד ביטן: לא צריך ללכת לדברים האלה.

דוד ביטן: בסדר, ביטלנו את הפריימריז, אתם יכולים להחמיא לי כמה שאתם רוצים.

קריאה: – – – גדעון סער – – –

דוד ביטן: הלאה, בסדר.

דוד ביטן: בבקשה.

חוץ וביטחון): תודה, אדוני היושב-ראש.

חוץ וביטחון): כנסת נכבדה, הקשבתי לחבריי וחברותיי – למחאה וגם לביקורת המוצדקת בכל מה שקשור להכרזת מצב חירום.

חוץ וביטחון): מי שהקשיב לדבריי היה צריך להבין שזה חוסר נוחות בולט.

חוץ וביטחון): ברור שצריך להפסיק את המצב הזה.

חוץ וביטחון): אין חולק על הצורך הזה, אין חולק.

חוץ וביטחון): הרי אמרתי את זה בדבריי, חבר הכנסת כסיף.

חוץ וביטחון): אני עוד טרחתי לבדוק, לפני שהבאתי את ההמלצה למליאה, מה נעשה בעשור האחרון, ואני חושב שאי-אפשר להתעלם ממה שנעשה.

חוץ וביטחון): אם ב-2009 היו לנו עשרה חוקים ו-165 צווים, הרי היום – סליחה, חברים – יש חמישה חוקים ו-21 צווים.

חוץ וביטחון): זה כתוצאה מהעבודה המשותפת הן של משרדי הממשלה והן של הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט.

חוץ וביטחון): אי-אפשר גם להתעלם מהעובדה שבשנה האחרונה אין ועדות בכנסת, ולכן זה נקטע.

חוץ וביטחון): עוד אני מציין לפניכם שמהחמישה שנותרו – ציינתי: מים – ומ-21 הצווים – עברנו אחד-אחד, וקיבלנו דיווח ממשרדי הממשלה, במיוחד ממשרד המשפטים, שמאגם את העבודה.

חוץ וביטחון): מתוך החמישה יש שלושה שמוכנים כבר להגשה, ומתוך 21 הצווים יש כמעט עשרה – אני לא רוצה לא לדייק, בין תשעה לעשרה – שמוכנים להגשה.

חוץ וביטחון): קשה להגיד שלא השתנה המצב.

חוץ וביטחון): מהי האלטרנטיבה?

חוץ וביטחון): אם באמת – אני אומר את זה לחבריי, לחבר הכנסת טיבי – בחנתי מהי המשמעות אם לא מאשרים את זה.

חוץ וביטחון): אנחנו באמת רוצים שלא יהיה פיקוח על מעליות?

חוץ וביטחון): זה מה שאנחנו רוצים?

חוץ וביטחון): אנחנו לא רוצים שיהיה פיקוח על מכירות של סחורות?

חוץ וביטחון): לצערי, זה שם.

חוץ וביטחון): זה פוגע בכל האוכלוסייה.

חוץ וביטחון): אין לנו ברירה.

חוץ וביטחון): אנחנו רוצים שכל אחד יביא לפה יהלומים ולא יהיו תקנות לבדיקת הברחה של יהלומים?

חוץ וביטחון): למה זה שם?

חוץ וביטחון): דיברנו.

חוץ וביטחון): זה צריך להיות שם?

חוץ וביטחון): לא.

חוץ וביטחון): מתקנים את זה?

חוץ וביטחון): מטפלים בזה?

חוץ וביטחון): כן.

חוץ וביטחון): מה נשיג בזה שלא נצביע על כך?

חוץ וביטחון): לכן, אין ברירה.

חוץ וביטחון): אין ברירה.

חוץ וביטחון): אנחנו מתקרבים לסיום המצב הזה, ואני מקווה שכשתהיה כנסת נוכל לצמצם את החמישה שנותרו ואת ה-21.

חוץ וביטחון): אני חושב שנכון שהכנסת תצביע על כך.

חוץ וביטחון): תודה רבה.

אחמד טיבי: – – – העמדה של הסיעה שלנו.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: תסביר את העמדה של הסיעה שלך.

יואב קיש: לא שומעים.

דוד ביטן: חבר הכנסת אחמד טיבי רוצה להסביר את העמדה של הסיעה.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, שנים התנגדנו, מרצ ואנחנו, להארכת מצב החירום.

אחמד טיבי: לפני שעה קלה היה מצב מספרי מעניין במליאה, ואדוני היושב-ראש סגר את הרשימה כמקובל.

אחמד טיבי: פתאום יואב קיש, חבר כנסת מנוסה, שם לב לרחש-בחש פה, וידע מה אנחנו מתכננים, ובא להודיע לך שיכול להיות שהחוק לא יעבור – –

דוד ביטן: לא, הוא לא הודיע לי.

אחמד טיבי: – – ואז אתה פתחת את הרשימה מחדש – –

דוד ביטן: הוא לא צריך להודיע לי.

דוד ביטן: ראיתי את זה מול העיניים.

אחמד טיבי: – – ואפשרת לו לנאום לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: זה לא תקין.

יואב קיש: – – – לדבר עוד שתי דקות.

דוד ביטן: אבל גם החבר'ה שלך ביקשו לדבר.

אחמד טיבי: דיברנו.

אחמד טיבי: כולם ויתרו.

דוד ביטן: נו, בסדר.

דוד ביטן: אז קיבלתי את העמדה שלך.

אחמד טיבי: ויתרו.

אחמד טיבי: עשית מעשה לא הוגן, זה הכול.

דוד ביטן: הוגן ביותר, כי גם החברים שלך ביקשו לדבר.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: אני עובר להצבעה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

דוד ביטן: לא, כי קיבלתי את העמדה של אחמד טיבי.

דוד ביטן: תשמעי, הוא העיר לי – קיבלתי את זה.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני עובר להצבעה.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: הצבעה מס' 7 בעד ההמלצה – 30 נגד – 15 נמנעים – אין המלצת הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון בעניין הכרזה על מצב חירום נתקבלה.

אחמד טיבי: – – –

דוד ביטן: אתה לא יכול להעיר לי ואחר כך להגיד לי: למה אתה שומע לי?

דוד ביטן: אין דבר כזה.

קריאה: – – –

דוד ביטן: נכון, נכון, כן.

דוד ביטן: 30 בעד, 15 נגד.

דוד ביטן: ההצעה עברה.

אלעזר שטרן: חבר כנסת מנוסה.

דוד ביטן: עוד פעם אתם זזים?

דוד ביטן: מה יש לכם שם?

דוד ביטן: כולם במזנון?

דוד ביטן: מה, באמת?

דוד ביטן: [נספחות.

דוד ביטן: ]

דוד ביטן: הנושא הבא – – יושב-ראש ועדת הכספים פה?

משה גפני: כן.

דוד ביטן: – – הצעת הוועדה הזמנית לענייני כספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התש"ף–2019.

דוד ביטן: בבקשה, יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בושה להגיד היום במליאת הכנסת על משהו "זמנית", בגלל שה"זמנית" הופכת להיות – – –

דוד ביטן: אם מישהו רוצה להירשם, אני סוגר בעוד דקה את – – –

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אנחנו אחראים להעביר את זה – – –

קריאה: – – – לפי מצב הרוח.

דוד ביטן: את רואה?

דוד ביטן: נו, מה יהיה?

דוד ביטן: אתם נגד?

דוד ביטן: אני רוצה להבין.

קריאה: המשימה הושלמה.

קריאה: סיימו לעבוד.

אחמד טיבי: אנחנו עם גפני.

קריאה: – – – יצאו להפסקה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: יש לנו מיעוט – – – כמה הוא חוגג.

דוד ביטן: אני מציע לכם: תירשמו עכשיו, ותדברו על מה שהיה קודם.

דוד ביטן: מה אתם רוצים?

דוד ביטן: מה הבעיה?

קריאה: אנחנו בעד – – –

משה גפני: הם לא נגד.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: הם יכולים לדבר על הקודם.

דוד ביטן: יאיר גולן, תירשם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כשאמרת קודם שיעלה "יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית", די התביישתי.

דוד ביטן: אני יודע שאצלך "זמנית" – לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: לא, זה לא בגלל זה.

דוד ביטן: אתה לכל החיים.

משה גפני: לא עליי ולא על ה"זמני" שאמרת בעניין הזה.

דוד ביטן: לכל החיים יושב-ראש ועדת כספים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: להיות היום בבניין כאן, אחרי למעלה משנה, כשהכול זמני, הכול – יש המון דברים שהיה צריך לעשות: רפורמות שהיה צריך לעשות בנושא הכלכלי – – –

דוד ביטן: אבל יש שניים קבועים, והם אתה ואחמד טיבי.

דוד ביטן: אתם כל החיים נמצאים, אין מה לעשות.

אחמד טיבי: אני מאשר את מה שאמר יושב-ראש הישיבה.

משה גפני: אז אני יכול עכשיו להגיד גם בשמך.

אחמד טיבי: אגב, גפני יותר ותיק ממני.

דוד ביטן: נכון, אבל נראה לי שאתה עוד הרבה שנים, וגפני – תלוי ברב, אתה מבין?

משה גפני: באמת הכנסת, או בעצם הפוליטיקה הישראלית, נמצאת היום באחד מרגעי השפל הגדולים שלה.

דוד ביטן: נכון.

משה גפני: זה דבר שהוא פשוט בלתי ניתן לתיאור.

משה גפני: אני אומר את זה גם מנקודת ראותי כחבר כנסת, הרבה שנים, אבל גם מנקודת ראותי כיושב-ראש ועדת הכספים הזמנית.

משה גפני: אני יודע מה מונח על סדר-היום; אני יודע על מה אנחנו מדברים בנושא הכלכלי.

משה גפני: אנחנו יודעים איזה דברים אנחנו עכשיו, שוב, לא יכולים לעשות, אנחנו ככנסת ואנחנו כוועדה.

משה גפני: אנחנו שוב נצטרך ללכת לעוד כמה חודשים שלא נעשה בהם כלום.

משה גפני: אני כבר לא מדבר על גירעון, ואני לא מדבר על הוצאות ישירות של הבחירות ומה יהיה בסוף הבחירות.

משה גפני: מה יהיה בסוף הבחירות?

משה גפני: לאן אנחנו נגיע?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, עצוב מאוד, היום הזה.

משה גפני: עצוב.

משה גפני: דבר שהוא כנראה עונש משמיים על משהו שאנחנו לא יודעים מהו.

משה גפני: צריך לעשות חשבון נפש על זה.

משה גפני: אין בעיה עם ההצבעה, נכון?

אחמד טיבי: אין בעיה.

אחמד טיבי: אנחנו בעד, בשני הצווים.

משה גפני: בסדר.

דוד ביטן: בסדר, נביא עוד כמה אנשים.

דוד ביטן: אתה יכול לרדת.

דוד ביטן: יש כבר דוברים, ואחר כך תעלה.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, לפי הוראות חוק מיסי מכס ובלו (שינוי התעריף), התש"ט–1949, החלטת ועדת הכספים לאשר צו תעריף מכס שפורסם על ידי רשות המיסים מקבלת תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתה.

משה גפני: אם עד אז לא באה דרישה מחבר כנסת שהכנסת תבטל אותה, זה מאושר באופן אוטומטי.

משה גפני: יחד עם זאת, באותו חוק נקבע שההחלטה של ועדת הכספים כאמור שהונחה על שולחן הכנסת בתוך שלושה שבועות לפני תום כנס של הכנסת טעונה אישור של הכנסת.

משה גפני: זה המקרה שלנו.

משה גפני: נוכח המצב הייחודי שבו אנו נמצאים היום, כשברקע פיזורה של הכנסת העשרים-ושתיים, אנחנו מביאים את הצווים לאישור הכנסת.

משה גפני: אני מביא שני צווים.

משה גפני: אני מציג קודם את הצו הראשון.

משה גפני: הצו הראשון מדבר על מכס על נושא הדגה.

משה גפני: אני מתכוון להביא בפני הכנסת את החלטת ועדת הכספים של הכנסת – "ועדת הכספים", אני מתכוון: הזמנית, אדוני היושב-ראש – לאשר את ההוראות הקבועות בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התש"ף

משה גפני: –2019, שעניינו ענף הדגה.

משה גפני: ביולי 2015, כחלק מהתוכנית הכלכלית לתקציב המדינה לשנים 2015 ו-2016, נקבע כי המכס יופחת על כל סוגי הדגים במתווה של שלוש פעימות לאורך השנים 2018–2020, ולאחר מכן יבוטל המכס על כל סוגי הדגים.

משה גפני: בסמוך לכך נחתם הסכם משולש בין משרד האוצר, משרד החקלאות ופיתוח הכפר והתאחדות חקלאי ישראל, שבו נקבע כי אם הפדיון של מגדלי הדגים ייפגע ביותר מ-10%, תידחה פעימת הפחתת המכס הקרובה.

משה גפני: כלומר, אם יתברר שהפגיעה בדייגים והפגיעה במתווה הדגה בכלל יהיו בלמעלה מ-10%, תידחה הפעימה השלישית – פעימת הפחתת המכס הקרובה שעליה אנחנו מדברים עכשיו.

משה גפני: בשנים 2017 ו-2018 נמצא כי פדיון המגדלים אכן נפגע בלמעלה מ-10%; לפי דעתי, בישיבה האחרונה שקיימנו דובר על כך שהמגדלים נפגעו בלמעלה מ-16%.

משה גפני: בהתאם להסכם המשולש פורסמו צווים אשר דחו את הפחתת המכס, כך שהפחתות המכס ייכנסו לתוקף החל מינואר 2020.

משה גפני: משרד האוצר מצא כי גם לגבי שנת 2019 פדיון המגדלים נפגע ביותר מ-10%, ולכן הצו המונח לפניכם דוחה את הפחתת המכסים בשנה נוספת, כך שמתווה הפחתת המכסים יחל החל משנת 2021.

משה גפני: צריך להביא בחשבון שאנחנו מדברים על מגדלי הדגים, שזה בעיקר מגדלים בפריפריה.

משה גפני: אם לא יאשרו את הצו הזה, המשמעות של העניין בטווח הלא-רחוק היא שכל הנושא של ענף הדגה במדינת ישראל יבוטל.

משה גפני: יבוטל – הכוונה פגיעה בפריפריה, פגיעה במשפחות שזאת פרנסתן, פגיעה בכל מה שאנחנו רגילים.

משה גפני: שומרים גם על המחירים, שהמחירים יהיו נמוכים, אבל שומרים גם על המגדלים עצמם ושהענף הזה לא יוכחד ויישאר.

משה גפני: לכן אני מבקש את אישור הצו.

משה גפני: לאור כל האמור, אבקשכם לאשר את הצו בנוסח שבפניכם, כדי לעשות את האיזון ולשמור על האיזון בין המחירים, שיהיו נמוכים, אבל גם שהמגדלים יוכלו להתפרנס ושלא תהיה מציאות שבעצם כל הענף הזה יוכחד.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: תודה.

אוסאמה סעדי: מה עם הצו השני?

משה גפני: הצו השני – אני אציג אותו.

דוד ביטן: הצו השני זה הנושא הבא.

דוד ביטן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

דוד ביטן: אחריו – חבר הכנסת יאיר גולן.

קריאה: – – –

דוד ביטן: סגרתי את הרשימה.

דוד ביטן: בסדר.

אחמד טיבי: לא, אתה סוגר ופותח, סוגר ופותח.

דוד ביטן: לא פתחתי.

דוד ביטן: הינה, אני לא פותח הפעם.

דוד ביטן: מה יהיה – יהיה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו נתמוך בהצעה או נימנע.

דוד ביטן: גם אם תימנע, אתה – – –

אחמד טיבי: לא, אתה תצביע.

אחמד טיבי: הינה, שניים – תמר.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אתמול נפל דבר בארץ כאשר נורו יריות על ראש מועצה ושומר הראש שלו – סוהיל מלחם, ראש מועצת ג'דיידה-מכר.

אחמד טיבי: פעם שנייה יורים עליו, על ביתו, בשבועיים האחרונים.

אחמד טיבי: שומר הראש, שהוא שומר ראש מטעם המדינה, מטעם משרד הפנים, נפגע בבטנו.

אחמד טיבי: הוא נותח ומצבו יציב.

אחמד טיבי: אני מאחל לו החלמה.

אחמד טיבי: האמת, פה ושם היו ידיעות בכמה מקומות, אבל ציפיתי שאם יש ניסיון רצח כזה של נבחר ציבור זה יהיה בראש המהדורות, בעמודים הראשונים, ולא היה כך.

אחמד טיבי: השאלה המעניינת: למה?

אחמד טיבי: אבל יותר מאשר הכיסוי התקשורתי הקלוקל, החוצפה של כנופיות או אנשים חמושים לירות על ראש מועצה או על שומר הראש שלו, לפצוע אותו, בשעה 19:30, כאשר הבית ידוע למשטרה כיעד של תקיפה, למודיעין של המשטרה, זה להכניס שתי אצבעות בעין למשטרה, שלא מצליחה למנוע את הפשיעה בחברה הערבית באופן כללי, ואת מה שאנחנו מתריעים נגדו לאחרונה: החשש שמא ראש מועצה יירצח – בגלל הפשיעה, ארגוני הפשיעה והניסיון לסחוט ראשי רשויות בגלל הוראות עזר או החלטות של העירייה או של הרשות המקומית – או רצח של נבחר ציבור ערבי, ח"כ ערבי, מסיבות פוליטיות.

אחמד טיבי: הדברים האלה צריכים להדאיג כל אחד, ואני לא בטוח שהם מדאיגים כל אחד.

אחמד טיבי: אני רוצה שוב לשלוח איחולי החלמה למאבטח, אבל גם להגיד לסוהיל מלחם, שהוא ראש מועצה מצוין, ישר, הגון, נחוש לעזור ליישוב שלו, ג'דיידה-מכר.

אחמד טיבי: הוא נציג נאמן של הקהילה, של אלה שבחרו בו וגם אלה שלא בחרו בו.

אחמד טיבי: נהניתי תמיד לעבוד איתו למען ג'דיידה-מכר ופרויקט טנטור שבוטל, ואני מקווה שהמשטרה תשים את ידה על הפושעים במהרה.

אחמד טיבי: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הבודדים שנותרו באולם – –

קריאה: אפשר לומר: חברי הכנסת הערבים.

יאיר גולן: – – אני, מה שנקרא, כולי איתכם.

יאיר גולן: צר לי לומר שבצוק העיתים הנוכחי אין מנוס מאמירה בדבר השחיתות השלטונית החמורה שפשתה במדינתנו היקרה.

יאיר גולן: אחרי בחירות אפריל יכלה לקום ממשלה עם רוב מוצק של 70 חברי כנסת בראשותו של בנימין נתניהו; ממשלה זו לא קמה בגלל גחמה של אדם אחד.

יאיר גולן: אחרי בחירות ספטמבר יכלה לקום ממשלה עם רוב מוצק של 65 חברי כנסת; גם ממשלה זו לא קמה בגלל משוגה של בן אדם בודד, אחד, שבינתיים גם הוגשו כנגדו כתבי אישום בגין שוחד, מרמה והפרת אמונים.

יאיר גולן: למרבה הצער, אדם זה קיבל סיוע למעלליו, ובכך שחיתותו האישית האפשרית – אני מדגיש, האפשרית בלבד – ייתכן שהפכה לשחיתות ציבורית.

יאיר גולן: אני שואל את אחיי בליכוד – ונציגיו של הליכוד נמצאים פה משמאלי:

יאיר גולן: מה לכם כי שעבדתם את עתידכם ואת עתיד המדינה בעבור אדם זה?

יאיר גולן: בושה לנו ולכם.

יאיר גולן: אני שואל את אחיי מהמפלגות החרדיות, שנדמה לי שנותר מהן נציג בודד: הרי אנשים ישרי דרך אתם.

יאיר גולן: מה לכם כי כרכתם גורלכם בגורלו של עבריין אפשרי?

יאיר גולן: האם לאיש הזה ראוי ונכון לתת את אמונכם הבלתי-מסויג?

יאיר גולן: אני שואל את אחיי מישראל ביתנו, לו היו נמצאים כאן באולם: מה לכם כי סירבתם לממשלת מיעוט בראשותו של בני גנץ?

יאיר גולן: הרי ממשלת מיעוט יכלה להיות ממשלה יציבה וראויה, ממשלה שיכלה להחזיר את מדינת ישראל לדרך הישר ואת אזרחי ישראל לנתיב האמת.

יאיר גולן: אני אומר היום לכולנו, נבחרי ציבור ראויים, מסורים: האזרח הישראלי הנושא עיניו לירושלים – מה הוא רואה?

יאיר גולן: לצערי, מה שהוא רואה – הוא רואה קומבינות פוליטיות שאינן משרתות אותו; הוא רואה בזבוז ענק של כספי ציבור, כספו שלו; הוא רואה חוסר תפקוד מתמשך ומשתק נוכח אתגרים הולכים ונערמים המאיימים להכריע אותנו מבפנים.

יאיר גולן: בחודש מרץ נלך שוב לבחירות.

יאיר גולן: לנגד עינינו צריך לעמוד רק עניין אחד: הקמת ממשלה יציבה, בהתעלם ממאווייו של מועמד זה או אחר; הקמת ממשלה לטובת האזרחים שאותם אנחנו חייבים לשרת וקימום מעמדם של נבחרי העם, שהיום יותר מתמיד תוארם אינו ראוי להם – אינו ראוי לנו.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת איימן עודה, ביקשת גם לדבר.

דוד ביטן: אתה רואה?

דוד ביטן: למרות שסגרתי את הרשימה, אני נותן לו לדבר.

אחמד טיבי: הנדיבות שלך – – –

דוד ביטן: משהו-משהו, כן.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני אגיד כמה מילים בשפה הערבית לקראת חג המולד.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בני עמי הנכבדים החוגגים את חג המולד, בשבוע הזה הואר בנצרת העץ של היוונים האורתודוקסים והלטינים, ובימים האלה יואר גם בכפר יאסיף; לאורך החודש יואר העץ ויהיה שוק חג המולד – וכל זאת לקראת חג המולד.

איימן עודה: מכיוון שיום זה הוא היום האחרון בכנסת, זו הזדמנות לומר לכל בני עמנו: "כבוד ותהילה לאל במרומי השמיים ושלום על פני האדמה לכל אוהביו".

איימן עודה: ישו הנוצרי צעד מנצרת עד כפר כנא, אל כפר נחום, ומשם המשיך צפונה אל בית עניא בואך ירושלים.

איימן עודה: שם בירושלים הפך את השולחן מול פני החלפנים, ושם הייתה ההקרבה והפדות לקראת הגאולה.

איימן עודה: כל הערכים הנעלים האלה מדגישים לנו את חשיבות המאבק למען הנושאים שלנו, תוך הבעת עמדות ברורות ונחרצות, עד שישרור שלום על אדמת השלום ועד שנשיג שוויון, דמוקרטיה וצדק חברתי.

איימן עודה: אני רוצה לאחל לכל בני עמנו חג שמח לרגל חג המולד.

איימן עודה: תודה.

איימן עודה: ) תודה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להשיב או שאין צורך?

דוד ביטן: שימו לב, אין אף חבר כנסת, לא מהליכוד ולא מכחול לבן, כן?

דוד ביטן: ראיתם?

דוד ביטן: אולי הם מנהלים משא ומתן עכשיו, כולם ביחד.

קריאות: – – –

דוד ביטן: אוקיי, אני עובר להצבעה.

דוד ביטן: הצבעה מס' 8 בעד ההחלטה – 13 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הוועדה הזמנית לענייני כספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התש"ף–2019, נתקבלה.

דוד ביטן: 13 בעד, נגד – אפס.

דוד ביטן: ההצעה עברה.

דוד ביטן: [נספחות.

דוד ביטן: ]

דוד ביטן: אני עובר לנושא הבא – הצעת הוועדה הזמנית לענייני כספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשע"ח–2018 (תיקון), התש"ף–2019.

דוד ביטן: יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה ליושב-ראש הבית היהודי – איך זה נקרא היום?

קריאה: שר החינוך.

משה גפני: שר החינוך, ודאי – ולחבר הכנסת מטעם ש"ס, אבל אני בעיקר מודה לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת חבר הכנסת טיבי.

קריאה: שהעברנו את זה.

משה גפני: שהעברתם את זה, כן.

משה גפני: אני מודה לכם על זה.

משה גפני: זה דבר חשוב.

משה גפני: זה דבר שהוא – – –

קריאות: – – –

דוד ביטן: אם מישהו רוצה להירשם – אז יש לכם זמן להירשם.

משה גפני: אבל לא צריך להירשם עכשיו.

משה גפני: אחרי זה הולכות להיות כמה שעות ריקות.

משה גפני: מה עכשיו – – –

דוד ביטן: לא נורא, זכותם.

משה גפני: אני לא אומר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מתכבד, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, להביא בפני הכנסת את החלטת ועדת הכספים של הכנסת לאשר את ההוראות הקבועות בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשע"ח–2018, שעניינו מס יוקרה על כלי רכב.

משה גפני: בשנת 2013 נקבעה בצו תעריף המכס הוראת שעה אשר קובעת את העלאת שיעור מס הקנייה על כלי רכב שמחירם לצרכן, מחיר המחירון, עולה על 300,000 ש"ח – רכבי יוקרה – כך שלשיעור המס החל על כלי רכב – המס הבסיסי הוא בשיעור של 83% – יתווסף שיעור מס לפי נוסחה קבועה באופן שבו ככל שכלי הרכב יקר יותר, שיעור המס עליו יהיה גבוה יותר.

משה גפני: תוספת מס היוקרה שנקבעה בצו זה לא חלה במקור על כלי רכב היברידי, פלאג אין ורכב חשמלי.

משה גפני: הוראת השעה האמורה הוארכה לתקופה נוספת, ובשנת 2018 הוחלט להחיל את מס היוקרה שנקבע בה גם על כלי רכב היברידיים, פלאג אין וחשמליים, לנוכח עמדת רשות המיסים, שהציגה מגמה של יבוא רכבי פאר בטכנולוגיות ההנעה האמורות, כשהמחיר הגבוה של רכבי הפאר כבר אינו נובע מהטכנולוגיה שהוטמעה בהם אלא מהיותם רכבי יוקרה.

משה גפני: בצו זה מוצע להאריך פעם נוספת את הוראת השעה לתקופה של שנתיים, עד יום 31 בדצמבר 2021.

משה גפני: יצוין כי צו זה אושר בוועדה יחד עם תקנות מס הכנסה – שווי שימוש ברכב – אשר קובעות הטבת מס של הפחתה של הסכום שנזקף להכנסת העובד ביחס לכלי רכב היברידיים, פלאג אין וחשמליים, אשר גם אותן הוחלט להאריך בהתאמה בשנתיים נוספות.

משה גפני: עשינו את זה בוועדה במקביל.

משה גפני: בעצם, רשות המיסים ביקשה לאשר את זה באופן קבוע, את המס על כלי רכב יוקרתיים, על כלי רכב יוקרה.

משה גפני: אנחנו לא רצינו.

משה גפני: אמרנו: בואו נתחום את זה בתחום של השנתיים, כי אני חושב שהכנסת תצטרך לקיים דיון על כל המשמעות של העניין הזה.

משה גפני: העלתה את זה חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' – היא העלתה את העניין הזה, ואני כמובן קיבלתי את העובדה שאנחנו נצטרך לקיים דיון, ולכן אנחנו מדברים על צו שהוא הוראת שעה והוא למשך שנתיים, ואנחנו נצטרך לקיים את הדיון הזה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לאשר את הצו הזה.

משה גפני: אני מאוד מודה לך.

משה גפני: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אבוטבול רצה להתייחס, אז ניתן לו אפשרות.

דוד ביטן: בבקשה.

משה אבוטבול: טוב, כנסת נכבדה, כנסת בודדה, אני מתנצל שככה אני מדבר, רק בפני היושב-ראש וחבר הכנסת הרב גפני ועוד חבר כנסת, ניצן, אבל זה בסדר – נצטרך כנראה להתרגל שישנם דברים כאלה שצריכים ללמוד אותם.

משה אבוטבול: אני חושב שדווקא זה באמת – – –

משה גפני: זה לא היה אף פעם.

משה אבוטבול: לא היה אף פעם, כן, אבל לא הייתי בפעם הקודמת בשביל לדעת מה היה פעם.

משה אבוטבול: אנחנו לומדים גם שיש לכל כלל יוצא מן הכלל, דברים כאלה.

משה אבוטבול: אין מה לומר לגבי הנושא שהעלה יושב-ראש ועדת הכספים – אלה דברים שצריכים כמובן לתמוך בהם.

משה אבוטבול: אבל אם כבר מדברים, אז קודם כול יישר כוח מגיע לחבר הכנסת משה גפני – זו בעצם הוועדה היחידה, פרט לוועדת החוץ והביטחון, שתפקדה באופן מלא ושוטף.

משה אבוטבול: היה לי את הזכות להגיע לשם כממלא מקום חבר כמה פעמים, וראינו איך שהם עובדים במלוא הקיטור, כאילו שיש ממשלה, כאילו שיש כנסת.

משה אבוטבול: אני חושב שבאמת קודם הצבענו על הכרזת מצב חירום, אבל אני חושב שמצב החירום הוא גם מצב חירום פוליטי.

משה אבוטבול: אני חושב שגם צריכים לדעת, החברים היקרים שלא נמצאים כאן, בפרט אלה שלא נמצאים כאן, לקרוא את רחשי הלב של העם.

משה אבוטבול: רחשי הלב של העם כבר מואסים לא רק בנו אלא גם בשיטה, גם בדרך.

משה אבוטבול: הם רואים פה תעודת עניות קשה, תעודת עניות מבזה לכל הנושא הזה של השלטון.

משה אבוטבול: השלטון, המשילות, יורדים לטמיון.

משה אבוטבול: ואני חושב שאם אנחנו עכשיו – וזה מה שנראה שהולך להיות – יוצאים לבחירות, אני מאוד מאוד מציע שכל אחד יתכנס עם עצמו לאיזשהו סוג של חשבון נפש – כולם, כולל אני – איך אנחנו מציגים את זה בפני הציבור, איך עומדים שוב בפני הציבור להגיד לו מה עשינו במשך החודשיים שהיינו כאן, מה הצלחנו.

משה אבוטבול: ואני חושב שהמבט שלנו אליהם צריך להיות כמו של תלמיד שמגיע לבית עם תעודה עם ציונים שפלים ביותר, מביט על אבא ומנסה להסביר את עצמו כשבכל ציון הוא קיבל "נכשל", "נכשל", "נכשל".

משה אבוטבול: אני חושב שצריכים לדעת שיש יום אחרי הבחירות, ואני רוצה להגיד לכם גם באופן אישי: אני מאוד מאוכזב, אני מאוד מאוכזב גם באופן אישי.

משה אבוטבול: באתי עם המון רצון, המון מרץ.

משה אבוטבול: מי שראה אותי ועקב אחרי – הייתי המון במליאה, הייתי בוועדות, בכל מה שרק אפשר.

משה אבוטבול: אפילו הקמתי שדולה להקמת בית חולים בבית שמש.

משה אבוטבול: עשיתי הרבה דברים יפים, מה שיכולתי במסגרת האפשרויות.

משה אבוטבול: והיום להגיע ביום כזה – למרות שהגשתי הצעות חוק מסוימות, הכול מתאפס, הכול הולך, בגלל שיש מאבקים על כבוד, על יוקרה, על דברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: אני חושב לומר לכל המנהיגים שלנו: באמת כואב הלב.

משה אבוטבול: עשיתם טעות?

משה אבוטבול: תתפכחו, תבינו שהעם יכול גם להעניש.

משה אבוטבול: יש עוד כמה שעות, יש עוד 12 שעות שאולי אולי אולי יגבר ההיגיון הצרוף של כל אחד ואחד מאיתנו ואולי באמת ישתנו הדברים.

משה אבוטבול: אי-אפשר לדעת, והיו כבר דברים מעולם שברגע האחרון המטוטלת עברה לצד השני והשתנו דברים.

משה אבוטבול: אבל אני מאוד מאוד פסימי בנושא הזה.

משה אבוטבול: אבל עם כל זה אני קורא לחברים, ברשותך, היושב-ראש, ואני חושב שכדאי שתצא קריאה נרגשת גם ממך וגם מכל המנהיגים: לדעת שאם הולכים למערכת בחירות אחרת – אני שמח שהיא קצרה בכמה ימים, אבל צריך לדעת איך לבוא לציבור להסביר את – איך אומרים?

משה אבוטבול: הגרויסע פדיחה שעשינו, שבעצם לא כוננו כבר כמה פעמים ממשלות, ולתת לכולם, בעזרת השם, להבין מי אשם ומי לא אשם, להעניש את מי שבאמת גרם לכך כבר פעם שלישית.

משה אבוטבול: את התשובה אתם יודעים – מי הוא.

משה אבוטבול: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: טוב, אני עובר להצבעה.

דוד ביטן: הצבעה מס' 9 בעד ההחלטה – 7 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הוועדה הזמנית לענייני כספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשע"ח–2018 (תיקון), התש"ף

דוד ביטן: –2019, נתקבלה.

דוד ביטן: טוב, שבעה בעד, אפס נגד.

דוד ביטן: ההצעה עברה.

דוד ביטן: רוב מוחץ, רבותיי.

דוד ביטן: חבריי חברי הכנסת, אני מכריז על הפסקה בישיבה.

דוד ביטן: כשיוחזרו הצעות החוק לקריאה ראשונה מהוועדה נחדש את הישיבה.

דוד ביטן: תקבלו הודעה.

דוד ביטן: << הפסקה >> (הישיבה נפסקה בשעה 14:01 ונתחדשה בשעה 19:13.

דוד ביטן: ) << הפסקה >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2019, של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019, של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/839).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: << נושא >> הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019 << נושא >> [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/839).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כאמור, החזירו מן הוועדה את הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, והצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019, של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מיקי מכלוף זוהר וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי שיציג את ההצעות לקריאה שנייה הוא חבר הכנסת אבי ניסנקורן, בבקשה, אדוני – סליחה, לקריאה ראשונה, טעות שלי, לקריאה ראשונה – חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יתקיים דיון ואלה שנרשמו יוכלו לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להירשם יוכל לעשות זאת בדקות הקרובות.

יולי יואל אדלשטיין: אחר כך נסגור את הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, בשם הוועדה המיוחדת שהכינה את הצעת החוק לקריאה ראשונה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בהצעת החוק מוצע לקבוע שהכנסת העשרים-ושתיים תתפזר לפני סיום כהונתה, וכי הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש יוקדמו ויתקיימו ביום 2 במרץ 2020.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לאור העובדה שסיעות הבית רצו להקדים את הבחירות הפעם ולעשות אותן מהר ככל הניתן, אנחנו בעצם נאלצנו לחוקק את החוק הזה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק לפיזור הכנסת מוגשת באין ברירה, לאור העובדה שעד כה כל המאמצים של כחול לבן ושל סיעות אחרות להרכיב ממשלה, ממשלת אחדות יציבה, לא צלחו, ולכן לצערי אנחנו ניצבים פעם שלישית בתוך שנה אחת בפתחה של מערכת בחירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זהו יום עצוב למשכן הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שכל חברי הכנסת פה נחמץ ליבם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני תקווה שמאורע כזה לא יהיה שנים ארוכות קדימה בכנסת ישראל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנסיבות החריגות שנוצרו, וכדי לאפשר למערכות השלטון לשוב לפעילותן הסדירה מהר ככל הניתן, מוצע לקבוע כי תקופת הבחירות תהיה קצרה יותר מתקופת הבחירות הרגילה ותימשך 82 ימים במקום 90 ימים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצד הצעת חוק זו מוצע גם, בהצעת חוק נפרדת, לתקן את חוקי הבחירות ומימון המפלגות באופן שיאפשר את קיום הבחירות השלישיות במועד הקצר שנקבע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה, בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הצעת החוק השנייה שעומדת היום בפני חברי הכנסת היא הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, בשם הוועדה המיוחדת שהכינה את הצעת החוק לקריאה הראשונה אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

אברהם (אבי) ניסנקורן: –2019.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצד הצעה זו הונחה בפניכם גם הצעת החוק הנפרדת שתיארתי לעיל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: סמיכות הזמנים למערכת הבחירות האחרונה וקיצור תקופת הבחירות הקרובה מחייבים לקבוע הוראות מיוחדות שיאפשרו את קיום הבחירות במועד המוצע.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפיכך מוצע לקבוע הוראות שעה שיחולו על מערכת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש בלבד, בדומה למה שנעשה במערכת הבחירות הקודמת, ואלה עיקריהן: תיקונים הנוגעים לקיצור תקופת הבחירות, שעיקרם: הסמכת יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לקצר מועדים הקבועים בחוק הבחירות בעשרה ימים; קיצור פרק הזמן הדרוש לרישום מפלגה חדשה; תיקון חוק דרכי תעמולה בהתאם לתקופת הבחירות4 המקוצרת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תיקונים בקשר לעבודת ועדת הבחירות, שעיקרם: קביעה מזורזת של תקציב לבחירות; מתן תמריץ הולם לעובדים שיתגייסו לעבודה בוועדת הבחירות; קביעת הוראות מקילות בתחום המכרזים; קביעת איזון ראוי בין צורכי הרשויות הציבוריות לבין צורכי ועדות הבחירות באשר להעסקת עובדי מערכת הבחירות שעבודתם הקבועה היא ברשויות הציבוריות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תיקונים לעניין ניהול מערכת הבחירות לשם ייעול וטיוב תהליך הבחירות, שעיקרם: העלאת הגיל המינימלי למינוי חברי ומזכירי ועדת קלפי; תיקון הסדר הצבעה ייחודי של שוטרים, כך שהם יצביעו במעטפות כפולות; הארכת הוראות שעה שקבעה ועדת הבחירות המרכזית בתקופת הבחירות הקודמת; הסכמת יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לקבוע הוראות שעה מיוחדות נוספות; תיקון הסדר המיסוי של תשלומים לעובדים המועסקים בתקופת הבחירות לשם קיום הבחירות כדי להתאימו לאופי העבודה הנוכחי של העובדים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תיקונים לחוק מימון מפלגות: קיומן של שלוש מערכות בחירות ברצף בפרק זמן של פחות משנה מחייב את המפלגות להתמודד עם קושי ניכר בניהול המשאבים הציבוריים המוקצים להן בחוק, שכן הם מוקצים על בסיס הנחה שיש פרקי זמן ארוכים יותר בין תקופת בחירות אחת לשנייה ולשלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נכון להיום סיעות הכנסת עדיין לא הספיקו לכסות את הגירעונות שנותרו להן בשתי מערכות הבחירות הקודמות, שאותם הן תכננו להחזיר לאורך תקופת כהונתה של הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשל הנסיבות החריגות האמורות מוצע לערוך כמה שינויים בחוק המימון ובתיקון הקודם לחוק המימון שנערך לגבי הבחירות לכנסת העשרים-ושתיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוצע להגדיל את סכום המימון של הוצאות הבחירות ואת המקדמות כך שכל הסכומים שהסיעות היו אמורות לקבל יוכפלו במקדם של 1.31.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בנוסף, כדי לשפר באופן יחסי את מצבן של הסיעות הקטנות, מוצע כי כל סיעה תקבל חצי יחידת מימון נוספת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כאיזון וכדי לסייע גם למפלגות שאינן מיוצגות כעת בכנסת מוצע לאפשר להן לקבל כנגד ערבות בנקאית סכום גדול יותר של מקדמה – 13.1 יחידות מימון במקום 7 לפי החוק הקיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוצע להגדיל את תקרת הוצאות הבחירות של סיעות קטנות המונות לא יותר מעשרה חברי כנסת כך שהיא תהיה פי 2.5 מיחידת מימון אחת לכל חבר כנסת באותה סיעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוצע לקבוע שהחזר ההלוואות שלקחו הסיעות עד כה יידחה עד לתחילת הכנסת העשרים-ושלוש, וההלוואות לא ינוכו מהמקדמה שתשולם לקראת הבחירות הקרובות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הסכום של כל ההלוואות שתוכל סיעה לקבל בכנסת העשרים-ואחת, העשרים-ושתיים והעשרים-ושלוש ביחד לא יעלה על מחצית הוצאות המימון השוטף שהיא מקבלת בחודש לתקופה כוללת של ארבע שנים וארבעה חודשים, וזו גם תהיה תקופת ההחזר של ההלוואה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוצע לאפשר לסיעות להגיש בעשרת הימים הקרובים בקשה להלוואה ולקבל עד 80% מההלוואה שהן היו זכאיות לקבל לפי החוק הקיים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: נוסף לתיקונים שבהוראת השעה, מוצע לקבוע שתי הוראות קבע:

אברהם (אבי) ניסנקורן: האחת – הארכה בשנה נוספת של הסדר הדיון בצווי מניעה לפי חוק התעמולה בפני יושבי-ראש ועדות הבחירות האזוריות; השנייה – מתן יותר גמישות למפלגות המרכיבות סיעה משותפת בהעברת יחידות מימון ביניהן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: התיקונים המוצעים לחוק המימון מעוררים שאלות של פגיעה בשוויון בין המפלגות המיוצגות בכנסת לבין המפלגות שאינן מיוצגות בכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנו סבורים שהפגיעה מוצדקת, ונובעת מהנסיבות החריגות שנוצרו בשל קיומן של שלוש מערכות בחירות ברצף ומהצורך והחובה לאפשר למפלגות תקציב ראוי לקיומה של מערכת הבחירות השלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בשל הפגיעה האמורה בעקרון השוויון בין רשימות, המעוגן בסעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת, נדרש שהצעת החוק תתקבל ברוב של 61 בקריאה הראשונה, השנייה והשלישית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לפיכך, אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חוזר על דבריי: במישור האישי קיוויתי שהצעות החוק שאני אגיש ואניח בפני הכנסת לאישור יהיו הצעות חוק חברתיות בעיקרן.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי – ואני חושב שזה לצער כל 120 חברי הכנסת – אלה הצעות החוק שעומדות היום לפתחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שנעבור לדיון, אני רק חוזר על מה שאמרתי גם לפני הקריאה הטרומית, וחזר על זה גם חבר הכנסת אבי ניסנקורן:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת עניינה הוא עניין אחד: לקבוע תאריך מוקדם יותר לבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: בכל מקרה, גם אם אנחנו לא מעבירים את ההצעה הזאת, פירוש הדבר שהכנסת מתפזרת בשעה 24:00 היום, אלא אם כן יהיו התפתחויות, ואז הבחירות היו אמורות להיערך ב-10 במרץ, בפורים.

יולי יואל אדלשטיין: אולי במצב שאנחנו נמצאים בו דווקא מתאים לקיים בחירות בפורים, אבל אם אנחנו מתייחסים ברצינות, עדיין, למה שאפשר להתייחס אליו ברצינות, אז חובתנו ודאי לקבוע תאריך קצת יותר רציני לבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: הדבר השני – אני חוזר על דבריו של חבר הכנסת אבי ניסנקורן, יושב-ראש הוועדה: הצעת החוק השנייה דורשת 61 חברי כנסת בכל אחת משלוש קריאות, ולכן נדרשת נוכחות של הח"כים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: כל דובר יקבל עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת יאיר לפיד, ישראל אייכלר, יעקב טסלר וכן הלאה, על פי הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מודיע, גברתי מזכירת הכנסת, שרשימת הדוברים סגורה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שרצה להירשם – נרשם, אין להוסיף עוד שמות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים היום על פיזור הכנסת.

חמד עמאר: היושב-ראש אמר: בכל מקרה, בשעה 24:00 הכנסת מתפזרת מעצמה, וכולם עכשיו רק מדברים על מי אשם ומי גרם שנלך לבחירות.

חמד עמאר: אז אני אגיד לכם: שתי המפלגות הגדולות אשמות, גם הליכוד וגם מפלגת כחול לבן.

חמד עמאר: שתיכן אשמות.

חמד עמאר: שתי המפלגות, כי שתיהן ביחד 65 מנדטים.

חמד עמאר: אתם לא צריכים אף מפלגה אחרת – לא צריכים את ישראל ביתנו, לא את ש"ס, לא את מפלגת העבודה.

חמד עמאר: אתם לא צריכים אף אחד.

חמד עמאר: תשבו ביחד – הייתם מקימים ממשלה.

חמד עמאר: אבל מה נעשה כשבליכוד מהתחלה לא רצו ממשלת אחדות לאומית?

חמד עמאר: כל המטרה שלהם הייתה אחת: להגיע ל-61 וללכת על חוק החסינות.

חמד עמאר: ללכת על חסינות – זה מה שעניין אותם.

חמד עמאר: זה מזכיר לי את ימי הביניים, כשהמלכים היו אומרים: המדינה זה אני ואני זה המדינה.

חמד עמאר: זה מה שקורה לנו היום במדינת ישראל.

חמד עמאר: וכחול לבן – אני לא יודע ולא מבין.

חמד עמאר: יכולתם לשבת.

חמד עמאר: יש שלושה גנרלים, רמטכ"לים – לא ידעתם להקים ממשלת אחדות לאומית?

חמד עמאר: לא הצלחתם להקים את זה?

חמד עמאר: הרי כל אחד מכם היה רמטכ"ל – לא אחד, לא שניים; שלושה – ועוד כמה גנרלים, גם במוסד.

חמד עמאר: לא הצלחתם?

חמד עמאר: אני לא מבין אתכם.

חמד עמאר: לא מבין אתכם ולא מצליח להבין אתכם.

חמד עמאר: מה תלכו להגיד עכשיו לבוחר?

חמד עמאר: תשמעו, מה שהצלחנו להסתדר עם הליכוד, ומהר מאוד, תוך שעות – נושא מימון הבחירות ולהוסיף עוד 60 מיליון שקל.

חמד עמאר: וכל הבית הזה מצביע בעד.

חמד עמאר: תוך שעות יכולתם להסתדר עם הליכוד.

חמד עמאר: תוך שעות יכולתם להוסיף עוד 60 מיליון שקל.

חמד עמאר: אנחנו יודעים שמערכת הבריאות קורסת, אבל להוסיף 60 מיליון שקל למערכת הבחירות, שיהיה לכם עוד יותר כסף – תוך פחות משנה שלוש מערכות בחירות.

חמד עמאר: מי צריך עכשיו כסף?

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: בואו נעשה מערכת בחירות צנועה.

חמד עמאר: אני מציע לכם, בכל הקשור במימון בחירות, שימשכו את הסעיף הזה שנותן להם אפשרות לעלות את זה בקרוב ל-60 מיליון שקל.

חמד עמאר: אנחנו לא צריכים מערכת שלישית בזבזנית, להוסיף עוד כסף ועוד כסף ועוד כסף.

חמד עמאר: הציבור לא יסלח לכם.

חמד עמאר: אני אומר לכם, כחול לבן, הציבור לא יסלח לכם.

חמד עמאר: אתם, לא יסלח לכם הציבור.

חמד עמאר: אתם נותנים ומאפשרים להוסיף עוד 60 מיליון שקל כשמערכת הבריאות קורסת, כשאין לנו כסף במדינת ישראל – –

יעקב מרגי: תודה רבה.

חמד עמאר: – – כשהמצב הכלכלי כל כך קשה במדינת ישראל.

חמד עמאר: אני אומר לכם, תתביישו לכם, כולכם.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: כל מי שמצביע בעד העלאת יחידת המימון – שיתבייש לו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

חמד עמאר: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה.

חמד עמאר: אנחנו נצביע נגד.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יאיר לפיד: תרחיקו את הילדים מהטלוויזיה.

יאיר לפיד: יש בחירות, והבחירות האלה הולכות להיות פסטיבל של שנאה ואלימות וגועל, אז תדאגו שהילדים שלכם לא יהיו ליד הטלוויזיה בשלושת החודשים הקרובים, שהם לא יראו מה אומרים להם נבחרי העם.

יאיר לפיד: מה שהיה פעם החגיגה הדמוקרטית הגדולה הופך להיות רגע הבושה של הבית הזה.

יאיר לפיד: ולבחירות האלה יש רק שלוש סיבות: שוחד, מרמה, הפרת אמונים.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, כשבן-גוריון הקים מדינה, הוא לא היה דמוקרט גדול.

ישראל אייכלר: הוא לא אהב את מנחם בגין, בוודאי לא את חירות ומק"י, ואפילו לא את מפ"ם.

ישראל אייכלר: אבל הוא בנה את יחסי השלטון עם האזרחים בכללי משחק דמוקרטי.

ישראל אייכלר: הוא לא עשה את זה בגלל הדמוקרטיה – הוא עשה את זה כי הוא הבין שבמדינה שמורכבת מ-100 תרבויות מ-100 מדינות, של אנשים שהגיעו מכל העולם, אי-אפשר לבסס את השלטון רק על ידי מסגרות דמוקרטיות של הסכמות, של חוקים ותקנות ושל התחשבות במיעוטים, התחשבות בזולת וכל הדברים האלה שנקראים דמוקרטיה.

ישראל אייכלר: בעבורו זה היה משחק כדי לבסס את שלטונו.

ישראל אייכלר: בעבורנו זה משחק באש.

ישראל אייכלר: אנחנו רואים את זעקת חברי הכנסת הערבים נגד האלימות הקשה במגזר – 100 אנשים נהרגו השנה בקרבות רחוב פליליים במגזר הערבי, כי אין שם ממסד שיכול להגיע ולקבוע סמכות ולמנוע את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: אנחנו לא רוצים להגיע לגלישה גם למגזר היהודי.

ישראל אייכלר: כבר השבוע שמעתי שבהוד השרון מישהו ירה לעבר מישהו אחר.

ישראל אייכלר: החברה הישראלית מהולה בתרבויות שונות שהגיעו מ-100 מדינות, והצליחה לקיים כאן יחסים נורמליים בזכות הדמוקרטיה שפעלה כאן במשך 70 שנה, עד היום.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, בחוק-יסוד: הכנסת, סעיף 7א, כתוב ששלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית פוסלת אדם מלהשתתף בבחירות לכנסת.

ישראל אייכלר: יש סעיף נוסף, בחוק העונשין, שאומר שיש עבירה פלילית של הסתה לגזענות.

ישראל אייכלר: בדברי ההסבר נאמר שם כך: "המסורת העברית רואה בכבודו וביקרו של האדם, שנברא בצלם אלוקים, והשכנת שלום בין הבריות, ערכים נעלים ביותר.

ישראל אייכלר: מאידך גיסא, השפלת כבוד האדם נחשבת במורשת היהדות עבירה חמורה".

ישראל אייכלר: כשמסתכלים על ההסתה והגזענות של אביגדור ליברמן כלפי הציבור החרדי והערבי בישראל – יש פגיעה אנושה בעקרונות היסוד של מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית גם יחד.

ישראל אייכלר: ליברמן פועל על מנת להביא לליבוי יצרים שיטתי נגד האחר והזר, שזה במקרה החרדים והערבים הפעם.

קריאה: מי מסית?

ישראל אייכלר: הוא מביא איבה ומדנים והוא מעמיק את התהום.

ישראל אייכלר: סעיף 7 קובע שאדם כזה לא יכול להיבחר, כי הוא מתנגד גם לאופייה הלאומי של מדינת ישראל.

עודד פורר: אתה מוכן להישבע אמונים לישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

עודד פורר: אתה מוכן להישבע אמונים לישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

יעקב מרגי: תודה, עודד.

ישראל אייכלר: כשלי

ישראל אייכלר: ברמן מצהיר "מדינה יהודית, לא מדינת הלכה" הוא פוסל את האופי היהודי הבסיסי של מדינת ישראל, כי אין מדינה יהודית בלי הלכה יהודית, שיהיה לכם ברור.

ישראל אייכלר: אומנם אנחנו מבינים שלא כל אזרח שומר על ההלכה, אבל להגיד "לא" למדינת הלכה זה בעצם שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

ישראל אייכלר: אני רוצה לצטט מה שכתבה השופטת פרוקצ'יה על בקשה לפסילת חבר כנסת אחר: "המטען המוסרי השלילי הנלווה לגזענות – – – מקנים לה מעמד מיוחד ושונה מעילות המניעה האחרות להיבחר לכנסת".

ישראל אייכלר: ואני רוצה להוסיף עוד משפט אחד, שאמר השופט מצא.

יעקב מרגי: משפט אחרון, בבקשה.

ישראל אייכלר: כן, משפט אחרון.

ישראל אייכלר: "בקביעת היקפו של המושג גזענות חלילה לנו מלדבוק בהגדרות טכניות, מדעיות – – – גזענות היא כל שנאת חינם של הזר, בשל היותו זר".

ישראל אייכלר: והמסקנה העולה מהדברים האלה – שליברמן, אם הוא לא יחזור בו, לא יכול להיבחר לכנסת משתי הסיבות: א.

ישראל אייכלר: בגלל שהוא פוגע באופייה היהודי של המדינה; וב.

ישראל אייכלר: בגלל שהוא הורס את אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב טסלר, בבקשה.

יעקב מרגי: הרב גפני, ברוך הבא.

משה גפני: מה יש להגיד שלא אמרו עוד?

יעקב מרגי: אתה תופתע.

קריאה: – – –

משה גפני: אני מוותר גם על זה.

יעקב מרגי: הרב גפני, יש משהו בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב טסלר: חבר הכנסת מר לפיד, יש לי הצעה הוגנת בשבילך: אל תייצר את השנאה, ולא תצטרך להרחיק את הילדים מהטלוויזיה.

יאיר לפיד: מאוד אני אוהב אותך.

יעקב טסלר: הילדים שלנו בין כה מרוחקים.

יעקב טסלר: אז בוא, יש לנו פתרון לדבר הזה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לצערי, התכנסנו היום להצביע שוב על חוק לפיזור הכנסת.

יעקב טסלר: אנו נמצאים במצב שבו האינטרס הציבורי נדרס לנגד עינינו.

יעקב טסלר: מאבקי אגו ומלחמות אישיות – זה מה שעומד בראש מעייניהם של פוליטיקאים רבים.

יעקב טסלר: כנציגי ציבור נכשלנו בתפקידנו להגן על הציבור מפני בחירות נוספות, יקרות ומיותרות.

יעקב טסלר: העם מביט בנו בעיניים כלות ומשתוממות כאחת.

יעקב טסלר: מבחינת הכוח האלקטורלי יהדות התורה שמרה על כוחה בבחירות מועד א' ומועד ב'.

יעקב טסלר: זה לא ישתנה, ובעזרת השם גם במועד ג' נגביר את כוחנו.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אלי אבידר, עד כאן.

יעקב מרגי: אתם לא מאפשרים לחבר הכנסת לדבר.

אלי אבידר: סליחה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב מרגי: ואני חשבתי שאתה רוצה למשוך את תשומת ליבו לקריאות.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב טסלר: חברים, ההיסטוריה תשפוט את אלו שיכלו למנוע את הביזיון הזה ואת הפגיעה הציבורית ובזבוז משאבי ציבור לשווא ולא עשו זאת.

יעקב טסלר: התנגדותם, כביכול, של חברי כנסת מסוימים להצעת חוק הבחירות לא תצליח לטשטש את הסיטואציה שאליה נקלענו, המביאה עלינו את הבחירות המיותרות וכופה עלינו ועל הציבור בזבוז של מיליארדים מקופת המדינה.

יעקב טסלר: מוקדם יותר שמעתי פוליטיקאי שמאשים את כולם בהליכה לבחירות נוספות.

יעקב טסלר: זה מזכיר לי את הילד בבית הספר שצועק: זה לא אני.

יעקב טסלר: יכול להיות שחלק מחברי הכנסת התבלבלו לשם מה הם נשלחו לכאן על ידי בוחריהם.

יעקב טסלר: מה שבטוח – שאין אזרח אחד במדינה שמעוניין בבחירות שלישיות בתוך שנה.

יעקב טסלר: אני לא מתכוון להאשים כאן מישהו מסוים או מפלגה ספציפית, למרות שהציבור החרדי מואשם ומוכפש ללא הרף בלי שום הצדקה, כמו שראינו את הפוליטיקאים שעשו הכול כדי שלא תקום ממשלה, וכמו תמיד, התירוץ הנוח ביותר – החרדים.

יעקב טסלר: אבל מי שמרגיש שלא עשה מספיק כדי למנוע בחירות נוספות ומיותרות – אליו אני אכן מתכוון.

יעקב טסלר: חברים, יש לי בקשה: לפני שכולנו רצים לקמפיין, הגיע הזמן לנהל את הבחירות בצורה עניינית ומכובדת ולהפסיק את השימוש בהסתה נגד הציבור החרדי ונגד עוד מגזרים.

יעקב טסלר: הרדיפה אחרי קולות המצביעים לא מצדיקה שימוש בשנאת האחר ואיננה מכשירה פסילה גורפת של ציבור כפי שראינו בבחירות האחרונות.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב טסלר: אני מסיים מייד.

יעקב טסלר: יש לנו במדינה כל כך הרבה מה לתקן ועל מה להיאבק.

יעקב טסלר: אני מציע לכולנו להתמקד במציאת פתרונים אמיתיים, ולא בהפרחת סיסמאות ריקות מתוכן.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

יעקב מרגי: אני מזכיר לדוברים: עד שלוש דקות עומדות לרשותם.

יעקב מרגי: אני אעצור.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות.

יעקב מרגי: יש ריבוי של בקשות דיבור.

יעקב מרגי: חריגה ממוצעת של דקה זה עוד שעה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אני בטוח שהציבור והאזרחים לא מאמינים שזה עומד לקרות בעוד כמה שעות.

אורי מקלב: כאחד שהשתתף בדרמה או בשינויים הדרמטיים שהיו לפני שמונה שנים, ותוך כדי חקיקה של פיזור הכנסת קמה קואליציה והיו חיבורים – הפעם זה לא הולך לקרות, מכיוון שתהליכים כאלה לא קורים בכמה שעות, בוודאי לא אחרי תקופה ארוכה שלא היו שום תהליכים.

אורי מקלב: התושבים, אזרחי מדינת ישראל, מצפים וחושבים שהיו כאן תהליכים בימים האחרונים.

אורי מקלב: היו הכרזות של ראשי המפלגות הגדולות: אנחנו בארבעה הימים האלה נעשה את הכול כדי שתהיה ממשלת אחדות, אנחנו נפעל בעניין הזה.

אורי מקלב: לא נעשה שום דבר, והם עשו הכול כדי שלא יהיה.

אורי מקלב: וגם אם אנחנו נעשה פנים של עצובים, פנים נזופים – גם אם אנחנו נעשה את הפנים האלה, יש לא מעט שיושבים כאן, גם מפלגות, בוודאי אישים וראשי המפלגות, שהובילו לזה ברצון, במודע, מכל מיני חישובים אישיים.

אורי מקלב: איך אפשר להגיד שפסילות של אנשים שעומדים בתוך מערכת זה שיח פוליטי?

אורי מקלב: זאת אפשרות לקדם קואליציה, לקדם חיבורים, כשאנחנו מדברים על פסילות חד-משמעיות ומובילים לדברים האלה?

אורי מקלב: אין ספק שהמטרה – אנחנו יודעים שהסיבה והמטרה של פיזור הכנסת העשרים ואחרי זה העשרים-ואחת והעשרים-ושתיים – עומדת מאחורי זה הסיבה להפיל ראש ממשלה, אישית על אנשים, וממילא לא יכול להיות דבר שיכול לעשות את השינוי הזה.

אורי מקלב: לכן, אפשר לשחק במשחק, להזיז את החיילים ולהזיז את הרצים, את כלי המשחק; אותם – אפשר.

אורי מקלב: אבל את לוח השחמט, אותו – אי-אפשר להזיז; אם אתה משנה אותו אין לך שום דבר.

אורי מקלב: ולכן, הדבר המרכזי שהיה פה והשיח המרכזי שהיה פה זה הפסילות וחוסר הרצון להתקדם או לעשות קואליציות כאלה ואחרות, ואנחנו יודעים שהמוטיב המרכזי בעניין הזה היה הרצון להרוויח, לשפר עמדות מבחינה אלקטורלית, מבחינה אישית ומבחינה פוליטית.

אורי מקלב: ואנחנו נמצאים היום, והציבור מחכה.

אורי מקלב: ודאי שאנחנו לא יכולים להגיד מה יהיה – גם את זה אנחנו לא יודעים.

אורי מקלב: אין אף אחד שיכול להגיד מה יקרה, איך יקרה, מה יצא מבחירות נוספות.

אורי מקלב: אנחנו יודעים רק דבר אחד.

אורי מקלב: בעיניי, אם אנחנו נשנה את השיח – בזה הציבור והאזרחים כן יכולים לעזור לנו – ולא שכל אחד בנה כאן בשבועות האחרונים את תעמולת הבחירות שלו, מי זה שאשם בבחירות, אלא אנשים יגידו לעצמם:

אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מסרים – מה המצע הפוליטי שלו, המצע המדיני, המצע החברתי, המצע הכלכלי, המצע הביטחוני; מי זה שיש לו הניסיון; מי זה שיכול להוביל אותנו במצבים קשים; על מי אני סומך.

אורי מקלב: אם זה השיח וכל אחד יצטרך להציג את מרכולתו ולהגיד איפה אני נמצא ומה אני יכול יותר טוב – זה אולי ישנה את הנוסח.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, עוד מילה אחת.

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: היום, אין ספק, האזרחים – לא רק בגלל עוד מערכת בחירות מלאה רוע ומלאת תעמולה, שנאה, הכפשה והשמצות של ציבורים שלמים, אלא במערכת בחירות כזאת העלויות – אנחנו הצענו היום ללכת על יום שבתון לא מלא.

אורי מקלב: אני חושב – ישבו כאן היום בעלי עסקים קטנים.

יעקב מרגי: נא לסיים, חבר הכנסת.

אורי מקלב: אם נעשה יום שבתון שהוא לא מלא – יום שבתון מקוצר או יום עבודה קצר – ונדע להפעיל, כמו שזה קורה בבחירות לרשות עיר – הבחירות השניות – שנפתחות בשעה 13:00 – – –

יעקב מרגי: תודה רבה.

אורי מקלב: ובזה אני אסיים.

אורי מקלב: יש אפשרות לפתור את הבעיה הזאת, אדוני היושב-ראש, גם לא הערב.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: לפי משפטנים, אפשר גם במהלך פגרת הבחירות לשנות ולצמצם את יום השבתון, שיהיה רצף של עבודה, רצף של מתן שירותים, ואז הסבל של האזרחים יהיה קטן יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – איתן גינזבורג.

יעקב מרגי: נא לעמוד בלוח הזמנים.

יעקב מרגי: אני אפסיק להאריך אפים.

יעקב מרגי: אני אעצור את הדובר.

רם בן ברק: ב-24:00 זה ייגמר כך או כך.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך להתאמן.

יעקב מרגי: חבר כנסת צריך לדעת כמה טקסט נכנס בשלוש דקות.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אלכס קושניר: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לציין שהופתעתי שברגע האחרון אתם הצלחתם להקים פה קואליציה שכוללת 112 חברי כנסת, קואליציה ששמה "עושק הציבור".

אלכס קושניר: הקואליציה הזאת כוללת את המפלגות הבאות: כחול לבן, הליכוד, הרשימה המשותפת, ש"ס, יהדות התורה, עבודה-גשר, המחנה הדמוקרטי, הימין החדש והבית היהודי.

אלכס קושניר: המפלגות האלה, אתם, חציתם גבול נוסף של ציניות.

אלכס קושניר: אתם מתכוונים לאשר את הגדלת מימון המפלגות ב-60 מיליון שקל.

אלכס קושניר: זה 60 מיליון שקל נוספים שאתם מוצצים מהציבור.

אלכס קושניר: זה 60 מיליון שקל שיכלו ללכת למרכז "חוסן" באשקלון; זה 60 מיליון שקל שיכלו ללכת לתוספת לסל הבריאות; זה 60 מיליון שקל שיכלו ללכת לתוספת לחינוך המיוחד, שאתם כל כך דואגים לו, ולעוד הרבה מאוד דברים חשובים.

אלכס קושניר: אתם הקמתם פה קואליציה של 112 חברי כנסת נגד שמונה שיש לה מטרה אחת בלבד: לדאוג לעצמכם במקום לדאוג לציבור.

קריאות: – – –

אלכס קושניר: ואני שואל אתכם: איך אתם מסוגלים להסתכל לציבור שבחר בכם בעיניים?

שלמה קרעי: אתה מדבר?

אלכס קושניר: תתביישו לכם ותתעשתו.

יעקב מרגי: תודה.

אלכס קושניר: והקואליציה הלא-ציונית והאנטי-ציונית בדיוק צועקת לי.

אלכס קושניר: זה רק מוכיח לי שאני צודק.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן גינזבורג, ולאחר מכן – חבר הכנסת אילן גילאון.

קריאה: אתה מדבר – – –

קריאות: – – –

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אי-אפשר לנהל דיון ככה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת וגבירותיי חברות הכנסת, זה יום רע למדינה.

איתן גינזבורג: זאת נקודת שפל שאנחנו נמצאים בה.

איתן גינזבורג: בפעם השלישית בתוך כשנה מתפזרת כנסת מכהנת.

איתן גינזבורג: בפיזור כנסת יש בדרך כלל צד אחד שרוצה וצד אחד שלא רוצה, אבל במקרה הזה אנחנו נמצאים בסיטואציה שלדעתי 119 חברי כנסת לא רוצים את הבחירות האלה אבל רק בגלל אדם אחד – בגללו אנחנו נמצאים בסיטואציה הזאת.

איתן גינזבורג: המקום הזה, משכן הכנסת, הוא סמל; הוא מקדש הדמוקרטיה הישראלית; המקום שאליו שלחו אזרחי המדינה אותנו – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר, אפשר לנהל שיחה עם היועצות, אבל לא בקול.

יעקב מרגי: זה מפריע.

איתן גינזבורג: – – אותנו, את נציגי העם, כדי שנדאג להם ונעשה טוב.

איתן גינזבורג: לצערנו, אנחנו עדים לשינוי מהות המקום הזה.

איתן גינזבורג: ממקום מקדש הדמוקרטיה מישהו הופך אותו למקלט מהעמדה לדין.

איתן גינזבורג: מי שטבע את המשפט "לא יהיה כלום כי אין כלום" הפך את זה לתוכנית פעולה של ממש:

איתן גינזבורג: הוא הפך את הכנסת העשרים-ואחת לכנסת של כלום כשפיזר אותה אחרי שנכשל בלהקים ממשלה במטרה לדחות את השעון המשפטי שלו; הוא הפך את הכנסת העשרים-ושתיים לכנסת של כלום כשהכשיל כל דרך להגיע לממשלת אחדות.

איתן גינזבורג: כבר שנה שהכנסת לא ממלאת את תפקידה, ובכך הוא גם מונע ביקורת ופיקוח על ממשלת המעבר שלו, כשהוא מצידו ממנה שרים על ימין ועל שמאל כדי לשרת הישרדות פוליטית.

איתן גינזבורג: אז זאת שנה של כלום, שנה של בזבוז.

איתן גינזבורג: הכול פוליטיקה, הכול כלום.

איתן גינזבורג: צריך לומר את האמת: נתניהו מעולם לא רצה אחדות.

איתן גינזבורג: לפני הבחירות האחרונות הוא כתב טור ממש בידיו על כך שהוא מסרב לאחדות.

איתן גינזבורג: בצר לו, כשהתבררו תוצאות הבחירות, הוא עשה סיבוב פרסה לכיוון אחדות, אבל מהר מאוד מיהר לסנדל את עצמו עם גוש מפלגות הימין, כי בעצם לא רצה אחדות.

איתן גינזבורג: גוש החסינות אפשר לו להתנהל לאורך חודשים כדי להגיע בדיוק לרגע הזה: בחירות נוספות שאולי יובילו לחסינות הנכספת – הכול כדי לשרת אותו ואותו בלבד.

איתן גינזבורג: ראש ממשלת המעבר נתניהו מגייס את כל הכוחות שלו כדי להישאר בתפקיד.

איתן גינזבורג: ממשלה שלמה מוחזקת כבת-ערובה בידי אדם שמואשם בעבירות פליליות בשלושה כתבי אישום חמורים מאוד על שוחד, מרמה והפרת אמונים.

איתן גינזבורג: הלכתי לבדוק מה עשו מנהיגים אחרים שהיו במצב שלו.

איתן גינזבורג: בסוף כולם שמו את טובתם אחרי טובת המדינה, או את טובת המדינה לפני טובתם האישית: רבין התפטר כשהתגלה שאשתו החזיקה חשבון זר בחו"ל וויתר על חסינותו; ניקסון התפטר כשהואשם על חלקו בפרשת ווטרגייט; אולמרט, שעליו אמר נתניהו שלראש ממשלה בחקירות אין מנדט ציבורי להכריע – הוא התפטר עוד לפני שהועמד לדין, והוא לא הסתתר מאחורי החסינות שלו.

איתן גינזבורג: ונתניהו?

איתן גינזבורג: מה, מה פתאום.

איתן גינזבורג: ראש ממשלת המעבר איבד את אמון הכנסת הקודמת – –

יעקב מרגי: תתכונן לסיים.

איתן גינזבורג: – – ואת אמון הכנסת הנוכחית וממשיך להיאחז בכיסא, בתפקיד ובשררה.

איתן גינזבורג: אני מסיים, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: מצב המדינה לא מעניין אותו – לא החינוך, לא הבריאות, לא הרווחה.

איתן גינזבורג: המשבר החוקתי לא מעניין אותו – העיקר שיישאר ראש ממשלה.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, זה משפט סיום.

איתן גינזבורג: יש שלב בחייהם של ראשי מדינות שכבר ניכר שהם מאבדים אחיזה במציאות.

איתן גינזבורג: ביבי, הציבור רואה הכול ומבין הכול.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: לא לעולם חוסן – –

יעקב מרגי: נא לסיים, איתן.

איתן גינזבורג: – – והוא יבוא עימך חשבון כבר בבחירות הקרובות.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת יעקב אשר.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אילן גילאון: שלום, אדוני.

אילן גילאון: גם פחות יספיקו לי.

אילן גילאון: סך הכול אני באתי משום שאני בתחושה מאוד קשה.

אילן גילאון: אתה יודע, אף פעם לא הרגשתי כל כך נעלב, כל כך מבוזה, כל כך שעשו בי שימוש.

אילן גילאון: לא יודע מה מדד רפובליקת הבננות שאנחנו נמצאים בה על ידי האדם הזה.

אילן גילאון: צדקו כל אלה שקדמו לי שאמרו ש-119 אנשים לא רצו ואחד רצה וזה מה שיקרה.

אילן גילאון: ככה אני מרגיש היום.

אילן גילאון: הדבר הזה לא יכול להיות.

אילן גילאון: הרי בסך הכול כל הכנסת הזאת עומדת, ואני בעיקר מדבר אל האנשים שמשתפים פעולה: שרים בממשלה, כל האנשים הלא-אמיצים האלה, השמות הלא-אמיצים האלה של מי שהוא יושב-ראש הכנסת, של שרים, שלא ידעו להגיד לאדם הזה ללכת הצידה.

אילן גילאון: אני, לו היו אומרים עליי 0.1% – לא 1% – ממה שהוא מעיד על עצמו – שלא תגידו לי: יש כתב אישום וזה צריך להתברר בבית משפט – מה שאומרים עליו, מה שהוא אומר עליו, הייתי נכנס לבור 50 מטר באדמה ולא יוצא 30 שנה.

אילן גילאון: ולכן אני אומר לך, אדוני, התחושה היא קשה.

אילן גילאון: אין פה משבר פוליטי, אין פה פלונטר פוליטי.

אילן גילאון: הרי לא מדובר על פוליטיקה; לא מדובר על מילה אידיאולוגית אחת בכל הדיון הזה.

אילן גילאון: אחת.

אילן גילאון: אדם עושה כגחמותיו, עושה שימוש במדינה שלו בצורה הכי צינית שיכולה להיות.

אילן גילאון: הוא חונק את הכנסת הזאת ואת הכנסת הקודמת והקודמת של הקודמת, ורמת המוסר שאנחנו מגיעים אליה היא כזאת שלא יכולה להתקיים כאן.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לך, אני חבר כנסת מהסוג שמאמין שחבר כנסת צריך לבוא ולהיות מלצר ציבורי, מלצר של הציבור; עונה לכל טלפון קודם כול – זה הדבר החשוב ביותר.

אילן גילאון: לא לדעת לדבר – לענות לכל טלפון, לענות לכל אדם, להיות נגיש לקטנים ולגדולים.

אילן גילאון: האיש הזה יושב בפנים ומרמה את האנשים.

אילן גילאון: אני לא הייתי קונה ממנו מכונית משומשת, וגם אתה לא.

אילן גילאון: תאמר את האמת, גם אתה לא.

יעקב מרגי: אני לא קונה משומשות בדרך כלל.

אילן גילאון: לא הייתי קונה ממנו שום דבר.

אילן גילאון: אתה יודע מה, לא הייתי משאיר את הארנק שלי לבד בבית ומסובב את הגב כשהאדם הזה נמצא בבית שלי.

אילן גילאון: אני חושב שלמדינה הזאת מגיע דבר הרבה יותר טוב.

אילן גילאון: יש הרבה יותר טוב, וזה – לא יכול להיות יותר.

אילן גילאון: עכשיו, אני בא ואומר לכם: חבר'ה, אתם פה, האנשים האלה שעשו את הבלוק – הבלוק, לא הבנתי את הבלוק.

אילן גילאון: מה אתה חייב לו?

אילן גילאון: אתה לא חייב לו שום דבר.

אילן גילאון: מה הוא עשה בשבילכם?

אילן גילאון: תדעו לתבוע את הדבר הזה.

יעקב מרגי: אם תישאר לנאום האחרון בדיון, אני אהיה הדובר, ותשמע מה הוא חייב לי ומה אני חייב לו ולמה יש את הבלוק ומי אשם בבלוק.

אילן גילאון: אני אומר לך, חבל על הזמן.

אילן גילאון: חבל על הקורופציה הזאת, הגדולה, וצריך לצאת ממנה וצריך להתנתק.

אילן גילאון: אני מקווה – תהיה מערכת הבחירות איך שתהיה – שהציבור ידע לגמול לו – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

אילן גילאון: – – בדיוק מה שמגיע לו.

אילן גילאון: התחיל בתור סוכן מכירות של "רים", שהתאים מאוד; מכר את החומר הכי גרוע שאפשר היה, את הסיבית.

אילן גילאון: אתה זוכר אותו?

יעקב מרגי: נא לסיים, בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: זה מה שהוא מוכר הלאה, סיבית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

מה קרה שם?

אי-אפשר לדבר.

יעקב מרגי: חברת הכנסת, כבוד השר.

יעקב מרגי: סדרנים, אתם לא צריכים קריאה שלי.

יעקב מרגי: חברי כנסת עומדים, מדברים בקול?

יעקב מרגי: לטיפולכם.

יעקב מרגי: ומי שרוצה להתפלל – ראה ערך "ועדת החינוך".

יעקב מרגי: אין הפרעות במליאה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אף אחד לא האמין שזה מה שהולך לקרות.

אף אחד לא האמין שיכול להיות תסריט כזה, שאנשים יגרמו למצב שבו מדינה שלמה, שנמצאת בחצי שיתוק, הולכת פעם שלישית לקלפי, והכול על גחמות, על נקמות, על שנאות, על אגו.

ואני יכול להסכים למה שאמר קודם חבר הכנסת גילאון: לא על אידיאולוגיה, לא על השקפת עולם – הפוך.

לוקחים את השקפת העולם של מישהו אחר והופכים אותה לכלי להסביר ולגרום לכך – להדיח מישהו אחר.

ומשחקי אגו, אדוני היושב-ראש, זה דבר שקורה בפוליטיקה; לא רק בארץ – זה קורה בכל העולם.

יש שני אנשים שמתחרים, זה רוצה להיות ראש ממשלה, זה רוצה להיות ראש ממשלה, וכמובן שכל אחד שרוצה לעצמו, לא רוצה שהשני יהיה.

אבל אנחנו עדים פה גם לאדם שלישי, שהוא לא רוצה להיות ראש ממשלה – אולי הוא רוצה, אבל הוא יודע שזה לא יהיה – אבל הוא לא רוצה שההוא יהיה, ובגלל שהוא לא רוצה שההוא יהיה אז הוא לוקח כביכול נושאים אידיאולוגיים והופך אותם למערכת הסתה נגד ציבור שלם, כשהוא לא מתכוון לזה.

אנחנו הולכים לבחירות על גחמות של אנשים שסוחבים איתם דברים במשך שנים אחד על השני, ומי משלם את המחיר על הזה?

אתה יודע, אדוני היושב-ראש, מי משלם על זה את המחיר?

ישבנו היום עם העסקים הבינוניים והעצמאיים, שקורסים מהגזרות האלה ומהדברים הללו שקורים להם עכשיו.

אנחנו מכירים את הנושא של הילדים האלרגיים – כמה זמן הרב גפני, הוועדה, אנחנו מטפלים בנושא הזה של הילדים האלרגיים, שברוך השם כנראה גם נמצא להם הפתרון; שלושה שבועות קרב עם פקידי האוצר, שהפכו להיות שליטי הכול.

ואנחנו נותנים לאנשים לעשות מסיבות עיתונאים, להסית נגד ציבורים – –

יעקב מרגי: נא לסיים.

– – כשכל הכוונה היא רק אגו, ואפילו לא בשביל שהוא עצמו יהיה ראש ממשלה.

איווט ליברמן יודע שהוא לא יהיה ראש ממשלה, אבל הוא לא רוצה שאחרים יהיו, אז הוא משתמש בנו, בציבור החרדי.

אבל מי שיושב וחי בעולם – –

יעקב מרגי: תודה.

אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

– – שאין בו חרדים, אין בו ערבים, אין בו דתיים-לאומיים, הוא נמצא או בלה-לה לנד או במסע של נקמה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מרק איפראימוב, ולאחר מכן – חברת הכנסת סתיו שפיר.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

מרק איפראימוב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, 60 מיליון שקל – האם זה הרבה או מעט?

מרק איפראימוב: תקציבה של מדינת ישראל עומד על 480 מיליארד שקל.

מרק איפראימוב: התקציב של משרד הביטחון – 55 מיליארד שקל; הפנסיות של אנשי משרד הביטחון – 8 מיליארד שקל לשנה, וזה כבר לא סוד כיצד קצינים מקבלים יותר באישור של רמטכ"לים; עלות צוללת בודדה – מעל 1.2 מיליארד שקל.

מרק איפראימוב: ברור ש-60 מיליון שקל, כנראה, זה לא הרבה.

מרק איפראימוב: רווחי בזק – דרך אגב, חברה פרטית – עלו בעשרות מיליארדי שקלים כל שנה בשל העובדה כי ממשלת ישראל, משנה לשנה, תמכה בבלעדיות שלה בתשתיות המדינה, ואנחנו כתושבים שילמנו הרבה יותר מ-60 מיליון שקל.

מרק איפראימוב: לעומת זאת, התקציב של עיריית שדרות – 280 מיליון שקל, וזה כבר ממש לא מעט.

מרק איפראימוב: 60 מיליון שקל לעומת 280 מיליון שקל זה ממש לא מעט.

מרק איפראימוב: רק אתמול, בכינוס חירום, דיברנו על הצורך בהשקעות שהן חובה בשדרות ועוטף עזה.

מרק איפראימוב: הסכמנו שמצב של טראומה מתמשכת דורש יחס מיוחד, הרבה יותר ממה שנהוג לחשוב במספרים של משרד האוצר.

מרק איפראימוב: אז לנו, כתושבי הדרום, 60 מיליון שקל יכלו לשפר את המצב משמעותית.

מרק איפראימוב: היינו מוסיפים תמריצים לאנשי המקצוע שעובדים באזור, ואז תושבינו היו מקבלים סיוע מקצועי והוגן.

מרק איפראימוב: היינו מקימים יחידה להתפתחות הילד, שהיא צורך כל כך אקוטי עבור האזור שלנו.

מרק איפראימוב: היינו מקטינים כיתות, כך שמורים יוכלו לעסוק לא רק בהכלת התלמידים המושפעים מהמצב הביטחוני אלא גם לעסוק בהוראה.

מרק איפראימוב: היינו מגדילים שירותים רפואיים, כי זה לא הגיוני שלבדיקות מעבדה חייבים לחכות שבוע ימים, ואני כבר לא מדבר על תור לרופא מקצועי, שיכול לקחת חצי שנה אם לא יותר.

מרק איפראימוב: היינו בונים תוכניות התערבות לילדים בתיכון שמתמודדים עם לחצים במבחני בגרות ולכן נפגעים בציונים.

מרק איפראימוב: היינו בונים תוכנית להתערבות במלש"בים, כדי למנוע נשירה מהשירות הצבאי בשל מצבי חרדה שחוו כילדים באזור.

מרק איפראימוב: היינו מוסיפים עוד ועוד מיגון לתושבי האזור.

מרק איפראימוב: אולי בסוף נהפוך לעיר מקלט אחת גדולה, כי אין לנו ברירה.

מרק איפראימוב: חברים, 60 מיליון שקל זה סכום עתק שנדרש להישרדותנו.

מרק איפראימוב: לא הגיוני שהדבר היחיד שאיחד את כל המפלגות במשכן זה העלאה נוספת למימון מפלגות – לא סל תרופות, לא בני נוער, לא רפואה ולא קואליציה.

מרק איפראימוב: ממשלת אחדות מיטבית אמיתית.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סתיו שפיר, ולאחר מכן – חברת הכנסת יעל גרמן.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

סתיו שפיר: אני עומדת, חבריי, להצביע על פיזור הכנסת בפעם הרביעית בחמש שנים, והאמת שזה ממש ממש לא מה שהעליתי בדעתי שיקרה.

סמי אבו שחאדה: שיא חדש.

סתיו שפיר: אני זוכרת את הפעם הראשונה שהגעתי לפה, לפני כמעט שבע שנים; איך נכנסתי לאולם הזה ביראת כבוד, במחשבה על חוק חינוך חינם, שנחקק פה ב-1951 על ידי בן-גוריון, וחוק הביטוח הלאומי מ-1953, שהבטיח שוויון ודאגה לרווחתם של כל אזרחי ישראל, על חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו ועל שורה ארוכה של חוקים שהכנסת הזאת יכולה להתגאות בהם ולחלום עליהם בימים האלה.

סתיו שפיר: כי האמת היא שכבר הרבה זמן שהכנסת הזאת לא עושה כלום.

סתיו שפיר: בשנה האחרונה אפילו לפקח על מה שמחליטה הממשלה בממשלת מעבר שלישית הכנסת הזאת לא יכולה לפקח.

סתיו שפיר: בשנה האחרונה אפילו עמדה מוסרית בסיסית – שעם שלוש פרשיות שחיתות של שוחד, הפרת אמונים, אדם לא יכול לכהן כראש ממשלה – הכנסת הזאת לא מצליחה להחליט.

סתיו שפיר: בשנה האחרונה השיח המוסרי הכי בסיסי על מי אנחנו כבר לא מתקיים פה.

סתיו שפיר: בואו נודה בזה, חברים: הכנסת הזו כבר לא מקבלת החלטות גדולות.

סתיו שפיר: לעשות פה את הרפורמה שאולי חלק מאיתנו חולמים עליה, שתעשה סוף-סוף שוויון במערכת החינוך ותדאג לחבר בין תלמידים חילוניים וחרדים ודתיים ויהודים וערבים – הכנסת הזו אפילו לא חולמת על זה, כי היא כבר לא עוסקת בדברים המהותיים.

סתיו שפיר: המצב האיום והנורא הזה הוא מצב שאנחנו היינו עוד יכולים לעצור כאן היום, וכל מה שנדרש הוא שניים-שלושה אנשים בצד הזה של המליאה שהיו מסכימים – שניים-שלושה אנשים, זה הכול.

סתיו שפיר: אפשר היה למנוע את הבחירות האלה ולעשות פה מעשה של תקווה.

סתיו שפיר: אבל אתם יודעים מה?

סתיו שפיר: ביום הזה אני גם אופטימית, כי אף שגדל פה דור שרובו – אלה שמתגייסים השנה לצבא אומנם זוכרים רק ממשלה אחת, הם גדלו גם עם נשק חדש ביד.

סתיו שפיר: הם יודעים מה קורה בעולם.

סתיו שפיר: הם משתמשים במכשיר הזה וקוראים את המידע האמיתי.

סתיו שפיר: הם כבר לא מאמינים רק לתקשורת, שמסלפת הרבה פעמים את העובדות ומעדיפה רכילות על דיונים רציניים ומהותיים בתקופה האחרונה, או חס וחלילה משוחדת על ידי ראש הממשלה לפעמים.

סתיו שפיר: הם לומדים לבד.

סתיו שפיר: ובשנה האחרונה הם גם יוצאים לרחובות ומצטרפים לחברים שלהם בעולם, ומפגינים וזועקים גם על מצבה של המדינה וגם על מצבו של כדור הארץ.

סתיו שפיר: והם מסתכלים על העתיד ולא על העבר.

סתיו שפיר: בשעה שהאולם הזה עסוק רק בעבר, הם רוצים לעצמם עתיד, והם דורשים אותו.

סתיו שפיר: בקשה אחת אני רוצה לבקש, ופה אני פונה למחנה שלי: גם המחנה שלנו היה עסוק הרבה יותר מדי בעבר – בתככים הפנימיים, בפחד לעמוד על הערכים שלנו והאידיאולוגיה שלנו, בפחד להתחבר ולדרוש שינוי ולהציג אלטרנטיבה אמיתית.

סתיו שפיר: אם המחנה שלנו בבחירות הקרובות, הדרמטיות למדינת ישראל, יקום על רגליו ויתמודד באמת – לא רק על המנדטים – יתמודד על האמת שלנו, יתמודד על הרצון שלנו להביט לעתיד ולכוון אליו ולדרוש עתיד אחר, עתיד של שלום ושל הסדר מדיני ושל כנסת שמסוגלת לעשות רפורמה משמעותית במערכת החינוך ולחבר סוף-סוף את תלמידי ישראל – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

סתיו שפיר: – – ולדאוג למערכת שתדאג ותבנה את העתיד שלהם – –

מאיר כהן: תודה רבה.

סתיו שפיר: – – ולכנסת שמסוגלת לעשות פה מהפכה, אם אנחנו נשכיל לעשות את הדבר הזה ולצעוד ביחד, לא רק שננצח, אלא שנוכל לגדל פה דור של צעירים שמאמינים בעתיד שלהם במדינת ישראל.

סתיו שפיר: תודה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן, ואחריה – חבר הכנסת מיקי לוי.

מאיר כהן: זכרו, יקיריי, שלוש דקות לכל דובר ודוברת.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי, אני כל כך עצובה היום.

יעל גרמן: אני מסתובבת בין חבריי כאן, חברי הכנסת, אני מסתובבת גם בחוץ, ורואה את העצב ואת התדהמה של כולם.

יעל גרמן: החברים שבאו הנה לכנסת באו כדי לעשות.

יעל גרמן: כל אחד ואחת, מכל האגפים, באו כדי באמת לשנות, כל אחד על פי אמונתו.

יעל גרמן: אני לא מסכימה עם כולם, וזה בסדר גמור, אבל כולם נמצאים כאן כי הם רוצים לשרת את הציבור, ורוצים לשנות, ורוצים לחוקק, ורוצים לפקח – כמו שאנחנו צריכים – על עבודת הממשלה.

יעל גרמן: ולא נותנים לנו.

יעל גרמן: כבר שנה הציבור מאשים אותנו, אבל אני מרגישה את עצמי חסרת אונים.

יעל גרמן: הלוואי שהיו נותנים לנו להקים ועדות.

יעל גרמן: היום דיברתי גם עם חברתי עאידה, אבל עם כל מי שדיברתי – הלוואי שהיינו יכולים לעשות זאת.

יעל גרמן: ואני שואלת את עצמי: מי אשם בזה?

יעל גרמן: מי אשם בכך שהיום ראשי מערכת הבריאות זעקו ואמרו: לא נוכל לקיים את מערכת הבריאות בלי ממשלה, לא נוכל לקיים את מערכת הבריאות בלי תקציבים?

יעל גרמן: אתמול, בכנס של הנכים, הם זעקו ואמרו: מה קורה עם הפעימה השלישית?

יעל גרמן: היינו צריכים לקבל החלטה על הפעימה השלישית בסוף 2019.

יעל גרמן: אנחנו בסוף 2019, אבל אין החלטה ואין תקציב, והנכים לא יקבלו, והחולים לא יקבלו, וסל התרופות – אני לא יודעת מניין יהיה.

יעל גרמן: וכל זה מפני שאין ממשלה כבר שנה.

יעל גרמן: אבל אני חושבת שכולנו, אם בגלוי ואם בסמוי, יודעים מי האשם.

יעל גרמן: יש אבן נגף אחת שמונעת ומנעה את הקמת הממשלה, ושמה בנימין נתניהו.

יעל גרמן: אני אפילו לא יכולה לומר ראש ממשלה, כי האמת היא שהוא לא נבחר – הוא לא נבחר באפריל והוא לא נבחר בספטמבר.

יעל גרמן: הוא ראש הממשלה היוצא, אבל הוא לא באמת ראש ממשלה שנבחר.

יעל גרמן: הוא אדם ששם את טובתו העצמית לפני הכול, ושהחליט שהוא לא רוצה לעמוד לדין, וינסה קודם כול לדחות את זה, ושנית, אם אפשר, להשיג את החסינות.

יעל גרמן: ובגללו אנחנו נמצאים היום בסיטואציה הבלתי-אפשרית הזו – שפעם שנייה בתוך שנה אנחנו נצביע על פיזור הכנסת.

יעל גרמן: לכן אני עצובה.

יעל גרמן: אבל אני רוצה לסיים במשהו שיש בו תקווה.

יעל גרמן: אני רוצה לסיים בדבריו של מנחם בגין, שאולי, אולי, באמת יתקיימו: "יבוא יום ותיבחר על ידי עמנו ממשלה אשר תקיים את ההבטחה הראשונה שניתנה לעם עם קום המדינה, לאמור: לבחור באספה מכוננת שתפקידה העיקרי בכל מדינה שקמה לתחייה היא לתת חוקה לעם, ותתקבלנה הערובות התחיקתיות לחירות האזרח ולחירות העם כולו – – – כי העם יהיה אז חופשי, קודם כול – חופשי מפחד, חופשי מרעב וחופשי מפחד ההרעבה.

יעל גרמן: יום זה יבוא.

יעל גרמן: יש לי רושם שהוא קרב והולך" – אמר מנחם בגין ב-1956.

יעל גרמן: ואני מקווה – –

מאיר כהן: תודה.

יעל גרמן: – – שבמערכת הבחירות הזו לפחות נקרב את היום.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי, ואחריו – חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

מיקי לוי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: כנסת נכבדה, זוהי נקודת שפל של מדינת ישראל, יום רע למדינת ישראל.

מיקי לוי: נתניהו מעולם, מעולם, לא רצה אחדות.

מיקי לוי: הוא רוצה רק בחירות, כדי להשיג את החסינות שלו.

מיקי לוי: "ראש ממשלה השקוע – – – בחקירות" – ואני מוסיף: עם כתבי אישום על עבירות של הפרת אמונים, שני כתבי אישום ועל עבירת שוחד, אשר העונש המצרפי על העבירות אלה במצטבר הינו 16 שנים – "אין לו מנדט ציבורי ומוסרי לקבוע דברים גורליים, כי קיים חשש אמיתי שהוא יכריע על בסיס האינטרס האישי של ההישרדות שלו ולא לפי האינטרס הלאומי.

מיקי לוי: הדבר הנכון לעשות הוא שהממשלה – – – תלך הביתה", אמר בנימין נתניהו על ראש הממשלה אהוד אולמרט.

מיקי לוי: "שלטון ממושך הוא סכנה לחירות האומה ולמוסר בניה.

מיקי לוי: שלטון ממושך, אפילו אם הוא מיטיב למישהו, הוא רע מעיקרו, אך שלטון ממושך המרע לרוב האומה הוא רע שבעתיים.

מיקי לוי: הוא מוליד שחיתות.

מיקי לוי: הוא אינו יכול שלא ליצור: התנשאות שליטים, תלות שליטים, תלות נשלטים, פחד תלויים – – – לפיכך חייב העם, למען עצם חירותו ועתידו, לומר הפעם את דברו נגד המשכו של שלטון ממושך, שאינו יכול להיות לא מושחת", כתב ואמר מנחם בגין.

מיקי לוי: ואכן, הוא מושחת.

מיקי לוי: מפלגת כחול – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: הלוואי שהייתם הולכים לפי דרכו.

מיקי לוי: הלוואי שהייתם הולכים לפי דרכו של האיש הענק הזה.

מיקי לוי: הלוואי שהיה לומד ממנו ראש הממשלה מהי דרך ארץ, מהו מוסר, מהי יושרה.

מיקי לוי: ראש הממשלה הוכיח בדיוק ההפך מהמנהיג הדגול הזה.

מיקי לוי: הלוואי שהייתם לומדים ממנו משהו.

מיקי לוי: לא למדתם כלום.

מיקי לוי: מפלגת כחול לבן מתחייבת לתקן את החוק ולהעמידו על שתי קדנציות של ראש הממשלה, לרשות ראש הממשלה.

מיקי לוי: שלטון ממושך משחית.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת תמר זנדברג.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הקהל, מי שצופה בנו בערוץ 99, התלבטתי אם לעלות לדבר.

יוליה מלינובסקי: מה עוד אפשר להגיד?

יוליה מלינובסקי: החלטתי בכל זאת לנצל את שלוש הדקות שיש ברשותי ולפתוח פה איזה נושא שאולי אלה שהיו שכירים זה אף פעם לא נגע להם.

יוליה מלינובסקי: היה יום הבחירות, רצו – הלכו להצביע, לא רצו – לא הלכו להצביע, ומישהו שילם להם משכורת, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אחלה מצב.

יוליה מלינובסקי: אפשר, מה שנקרא, לדלג.

יוליה מלינובסקי: אבל מה לעשות, יש עסקים שנושאים בנטל, שעל פי חוק הם מחויבים לשאת באותן הוצאות, לשלם לאנשים עבור יום החופש, 200% על יום חופש, אבל אנשים מתנצלים, לא באים להצביע, ובעל העסק עדיין משלם.

יוליה מלינובסקי: ומה לעשות, אנחנו הולכים לבחירות בתדירות גבוהה, פעם שלישית בשנה.

יוליה מלינובסקי: אז במה אשם הספר שלי, שמחזיק מספרה ומחזיק שם ארבעה עובדים, ועכשיו אומר לי: יוליה, השתגעתם?

יוליה מלינובסקי: עזבו את הבחירות, עזבו שאתם לא מסוגלים, עזבו שאלו רבים עם אלו ואלו רבים עם אלו ובכלל לא מסוגלים לקבל שום החלטות, ואלה מתבצרים בעמדות לא ברורות, אבל למה אני אשם?

יוליה מלינובסקי: למה אני צריך לשלם?

יוליה מלינובסקי: אז אמרנו דבר פשוט – ובכנסת העשרים – להגיד שזה נושא חדש, עוד לא דנו על זה וזה לא הבשיל זה לא נכון, כי יש מה שנקרא בכנסת "זיכרון קולקטיבי".

יוליה מלינובסקי: בכנסת העשרים היו דיונים רבים דווקא על הנושא הזה – איך אנחנו מצד אחד גורמים לאנשים לצאת ולהצביע ומצד שני עוזרים לעסקים.

יוליה מלינובסקי: באמת, מי שהצביע, הביא פתק מוועדת הקלפי – יקבל כסף.

יוליה מלינובסקי: תחשבו על זה.

יוליה מלינובסקי: תחשבו על זה.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד מאוד הגיוני.

יוליה מלינובסקי: אז בכנסת העשרים היו על זה דיונים רבים, ודיברו ודנו בוועדות והגיעו להבנות שזה כן בסדר גמור, זו לא פגיעה בדמוקרטיה ולא נעליים וזו זכות בסיסית.

יוליה מלינובסקי: הלכת, הצבעת – קיבלת; לא הלכת – לא קיבלת.

יוליה מלינובסקי: זכותך לא להצביע, אבל גם זכותך לא לקבל כסף.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד הגיוני.

יוליה מלינובסקי: ודווקא ציפיתי שפה, עכשיו, כשבאו אנשים חדשים, דם חדש, הדברים האלה יתחילו לזוז, כי זה באמת מה שצריך.

יוליה מלינובסקי: אנשים צריכים את זה – בעלי עסקים, אלו שמשלמים מיסים, משרתים, שהם הפראיירים של המדינה, אגב.

יוליה מלינובסקי: ומה קרה?

יוליה מלינובסקי: פתאום אנחנו רואים: לא, סליחה, זה לא הבשיל, אנחנו לא בטוחים, אנחנו לא יודעים.

יוליה מלינובסקי: ביקשנו להכניס את הדבר הזה כבר עכשיו.

יוליה מלינובסקי: זה לא היערכות וזה בסדר גמור, זה פתק מוועדת הקלפי, ופתאום אנחנו שומעים גם מכחול לבן – –

מאיר כהן: תודה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: – – אחדות לתפארת מדינת ישראל בין כחול לבן לליכוד – שזה לא הבשיל ולא נכון.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת משתי המפלגות הגדולות, כשהן עדיין גדולות, לשקול את הנושא הזה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אני סיימתי כבר?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: את רוצה עוד עשר שניות – בבקשה.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: בסוף אני אספר סיפור קצר.

יוליה מלינובסקי: אם לקוקפיט שלכם יהיה ילד, לארבעה הגברים האלה שמנהלים את כחול לבן יהיה ילד באיזה נס, עד גיל 18 לא יהיה לו שם.

יוליה מלינובסקי: ואתם יודעים למה?

יוליה מלינובסקי: כי הם לא מסוגלים להחליט.

אורנה ברביבאי: אוי, באמת.

יוליה מלינובסקי: ככה זה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת יועז הנדל, ואחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

אורנה ברביבאי: זה המסר שלך?

יוליה מלינובסקי: אם את תנהלי עניינים, את והיא והוא והיא, אתם תסתדרו.

יוליה מלינובסקי: כל החבורה הזאת לא מסוגלת לשום דבר.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש – – –

מאיר כהן: – – –

פנינה תמנו: למה?

פנינה תמנו: את מנהלת את העניינים בישראל ביתנו?

יוליה מלינובסקי: מצוין, אני מנהלת, הכול בסדר.

פנינה תמנו: את מנהלת שם, יוליה?

מאיר כהן: תודה.

אורנה ברביבאי: דרך מאוד מוזרה יש לך.

יועז הנדל: חברים יקרים, אני עומד כאן היום ואני רוצה להגיד לכם שאני אחראי.

יועז הנדל: אם כל אחד מ-120 חברי הכנסת, שרובם לא נמצאים כאן היום, יגיד לעצמו שהוא אחראי, יימנעו הבחירות הרביעיות.

יועז הנדל: פגענו באמון הציבור, בדמוקרטיה הישראלית, בחוסנה של החברה, ואנחנו הולכים לבחירות נוספות.

יועז הנדל: אני אומר "אנחנו" כדי שלא נתחיל לשמוע עוד פעם צעקות מי אשם וכמה.

יועז הנדל: הבחירות הקרובות הולכות להיות נטולות אידיאולוגיה.

יועז הנדל: שלא יספרו לכם שיש פה ויכוח עקרוני או משימות שלנתניהו נותר להשלים.

יועז הנדל: אין פה ויכוח על שלטון החוק ומערכת המשפט – אף אחד הוא לא מעריץ עיוור של מוסדות המדינה; ובמערכת המשפט, כמו בכל מערכת במדינה, יש דברים שצריך לתקן, לשפר, לעשות שינויים ולכבד.

יועז הנדל: כל השינויים האלה לא קשורים בכלום לכך שראש ממשלת ישראל מואשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים.

יועז הנדל: אין פה ויכוח מדיני וכלכלי מהותי שמביא אותנו לבחירות.

יועז הנדל: זו גם לא מערכת בחירות על דת ומדינה.

יועז הנדל: לכולם ברור שצריך להפסיק עם כיבוי השרפות וליצור הסדר מכונן לכלל התושבים הישראלים – חופש לדתיים, לחרדים, וחופש גם לחילונים.

יועז הנדל: אז על מה הבחירות?

יועז הנדל: על כך שנתניהו קיבל תוצאה לא מספיק טובה מבחינתו כדי להשיג חסינות, ועל כך שכולנו, כולל כולנו, הסכמנו שזה יהיה הקריטריון היחיד שחשוב למדינת ישראל.

יועז הנדל: בנאום הבכורה שלי אי שם, אז, לפני הרבה זמן, בקדנציה הראשונה – –

מיכאל ביטון: כשהיית צעיר ויפה.

יועז הנדל: – – כשהייתי צעיר ויפה, אמרתי שזאת זכות גדולה להיות כאן.

אסף זמיר: אתה עדיין יפה.

יועז הנדל: אני עדיין חש שזאת זכות גדולה להיות כאן, ואני חש בכובד האחריות, אבל אני גם חש בושה גדולה – בושה גדולה שכך אנחנו נראים; בושה שישראלים טובים, שאוהבים את המדינה הזאת, לא הצליחו להתגבר על הפחדים הפוליטיים שלהם וליצור ממשלת אחדות ציונית.

יועז הנדל: בושה מכך שאומרים לי שאין ברירה – אין ברירה אלא לקבל ראש ממשלה עם כתבי אישום; אין ברירה אלא להכיל ולקבל שיח מפלג ומסית; אין ברירה אלא ללכת למערכת בחירות שבה שוב נראה שנאת חינם ושבטיות, בדיוק כמו שראינו בשתי מערכות הבחירות האחרונות.

יועז הנדל: אני רוצה גם לפנות לחברים שלי מהליכוד, למצביעים של הליכוד: זוהי עת חירום.

יועז הנדל: אי-אפשר להמשיך ככה – גם הכיסאות הריקים צריכים לשמוע את זה.

יועז הנדל: בואו ניצמד לאידיאולוגיה, לאהבת העם והארץ, לכל מה שטוב פה.

יועז הנדל: בואו נחזור להיות גאים ולא מבוישים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג, ואחריה – חבר הכנסת יבגני סובה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אני מצטערת לשבור את השורה, אבל אני לא עצובה ולא מתביישת.

תמר זנדברג: אני גאה ואני אופטימית.

תמר זנדברג: אני גאה כי אנחנו באים לכאן בפעם השנייה, ואחרי כל הניסיונות של קנייה ושל שוחד ומה שלא ניסו לעשות כאן, אחרי כל התרגילים וכל השטיקים והטריקים, עמדה כאן כנסת – או חצי כנסת, וזה הספיק – שלא נכנעה ולא נקנתה ולא נשבתה באיומים וסירבה לשבת עם ראש ממשלה נאשם בשוחד.

תמר זנדברג: נקודה.

תמר זנדברג: לא אבי גבאי ולא עמיר פרץ ולא ע'דיר מריח ולא גדי יברקן וכל מי שכאן – ואני אחזור על השמות של כולם שניסו לבוא אלינו, אחד-אחד, עם הצעות ועם הבטחות ועם רוטציות ומה שלא יהיה.

תמר זנדברג: והיה כאן מחנה לא קטן שבבחירות השניות חזר כרוב, לא כמיעוט, במספר גדול יותר, שאמר: אנחנו לא ניתן לזה יד, ועמד על שלו.

תמר זנדברג: אתם יודעים מה?

תמר זנדברג: אנחנו הולכים לבחירות שלישיות.

תמר זנדברג: זה אירוע לא נחמד.

תמר זנדברג: זה משבר דמוקרטי שישראל מצויה בו.

תמר זנדברג: אבל ראש ממשלה שנאשם בשוחד זה משבר דמוקרטי חריף בהרבה.

תמר זנדברג: יש לנו זכות לצאת לבחירות השלישיות.

תמר זנדברג: ואני רוצה לדבר כאן בשם ציבור גדול שלא נחמד לו יום חופש שלישי, ויצטרך לשלם, ומסתכל ורואה בטלוויזיה, ואולי חלק מהדברים הוא לא מבין – את הטרלול, וזה נראה מאוד ככה, וגם הרבה פעמים רוצים לצייר לו את זה ככה.

תמר זנדברג: אבל אם מה שצריך כדי להוביל את ישראל לעתיד טוב יותר זה ללכת שלוש פעמים בשנה לקלפי, אז נלך ונצליח.

תמר זנדברג: אני מבטיחה לכם שציבור עצום, שהפעם הזאת היה 57 מנדטים לעומת 55 בפעם השנייה, בפעם השלישית יהיה יותר; יתקרב ל-60 או יהיה 60 או יהיה 61 או יותר.

תמר זנדברג: הוא יצא בהתלהבות להצביע וינהר בהמוניו אל הקלפיות כדי להוביל את ישראל למקום אחר; ידחה את קואליציית השחיתות והסיפוח; יגיד: לא זאת הדרך.

תמר זנדברג: הדרך היא לא לקנות את נתיב הבריחה מהכלא במטבע של גזענות והסתה, אלא אנחנו רוצים עתיד אחר.

תמר זנדברג: אז מה שצריך בשביל זה זה ללכת שלוש פעמים בשנה לקלפי ולהצביע?

תמר זנדברג: נעשה את זה.

תמר זנדברג: נעשה את זה ביותר כוח וביותר אופטימיות וביותר התלהבות, ונוכיח את הנקודה שלנו בקלפי יותר חזק: שאנחנו לא רוצים את מה שהציעו לנו כאן בצד הזה של הבית הזה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים את מה שמציעים לנו כאן.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים להגיד לא לסיפוח ולחרחור מלחמה וכן לדרך השלום והמשא ומתן.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים חופש.

תמר זנדברג: אנחנו לא רוצים כפייה דתית והדתה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים צדק חברתי ושוויון.

מאיר כהן: תודה.

תמר זנדברג: אנחנו לא רוצים הפרד ומשול, לא רוצים גזענות ולא רוצים לשלוט באמצעות הסתה אלא באמצעות תקווה למדינה הזאת.

תמר זנדברג: כן, נלך להצביע בפעם השלישית ונצליח וננצח.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה לך, גברתי.

מאיר כהן: יבגני סובה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אני חייב לומר שאני מרגיש מוזר.

יבגני סובה: אני זוכר שלפני שבעה חודשים הצבענו על התפזרות הכנסת.

יבגני סובה: אמרו לנו שאנחנו מתאבדים פוליטיים, שאנחנו לא מבינים את המשמעות.

יבגני סובה: מאז עברנו קמפיין מאוד קשה ומדמם, הייתי אומר.

יבגני סובה: הוכחנו שאפשר גם לעמוד על המילה שלך, אפשר גם לעמוד על העקרונות שלך.

יבגני סובה: אני, חלילה, לא לועג פה ולא אומר שאני שמח.

יבגני סובה: לא, אני ממש לא שמח.

יבגני סובה: אפילו חשבתי – אולי אני אחכה, אדוני היושב-ראש?

יבגני סובה: יש פה התייעצות קטנה, ואז כחול לבן ישמעו.

יבגני סובה: מה אתה אומר?

יבגני סובה: אין לי בעיה, אני אחכה.

מאיר כהן: כן, חבריי.

מאיר כהן: חבריי הטובים.

יבגני סובה: אני גם מקווה מאוד שבארבע השעות שנשארו אולי גם ראש הממשלה וגם יושב-ראש כחול לבן ייפגשו.

יבגני סובה: אני באמת קורא פה לשני המנהיגים, כי האומה כולה מסתכלת כרגע עליכם, על בני גנץ ועל בנימין נתניהו.

יבגני סובה: באמת, אולי בארבע השעות האלה אפשר להתעלות על האגו האישי, כי אין מילה אחרת לתאר את זה.

יבגני סובה: עכשיו, אני רוצה לשאול את החברים – אחרי שבני גנץ עזב, אני רוצה לשאול אתכם: בשביל מה אתם צריכים את הסיפור הזה של מימון המפלגות?

יבגני סובה: באמת, זאת לא שאלה רטורית.

יבגני סובה: בשביל מה?

מיקי לוי: אתם צבועים.

מיקי לוי: אתם צריכים את זה.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: אתם, אין לכם חובות?

מיקי לוי: אתם צריכים את זה.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: אנחנו הצבענו נגד.

יבגני סובה: אתם, אתם כל כך דואגים לערכים.

יבגני סובה: אתם אומרים: אנחנו לא נשב עם ראש ממשלה תחת כתב אישום, כשאין עדיין כתב אישום ולא הוגש.

יבגני סובה: אתם סופרים כל מיני דברים ואתם מצביעים בעד מימון המפלגות.

מיקי לוי: יש כתב אישום.

מיקי לוי: תלמד.

יבגני סובה: בשביל מה?

יבגני סובה: שאלה.

מיקי לוי: יש כתב אישום.

מיקי לוי: תלמד.

יבגני סובה: מה זה קשור?

יבגני סובה: כתב אישום או כתב אישום שהוגש לבית המשפט – אני לא עורך דין של נתניהו.

יבגני סובה: אבל אתם מצביעים על מימון המפלגות ואתם מדברים על ערכים.

יבגני סובה: בשביל מה?

מיקי לוי: אתם צבועים.

מיקי לוי: גם אתם רוצים את זה.

יבגני סובה: הכסף של הציבור, 62 מיליון שקלים?

מיקי לוי: הצבעתם על מימון מפלגות – – –

יבגני סובה: אני אומר לכם שאת הדבר הזה יזכירו לכם בקמפיין בשלושת החודשים הקרובים.

יבגני סובה: לקחת 60 מיליון שקלים, כשאין תקציב, כשאין כלום – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תן מפלגה אחת שאתם חושבים עליה משהו טוב.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, גם אתה חלק מכחול לבן, אני בא גם אליך בטענה.

יבגני סובה: בשביל מה?

יבגני סובה: מה, יש לכם חובות?

יבגני סובה: אני לא מבין את זה.

מאיר כהן: נהוג, חבר הכנסת – – –

יבגני סובה: נהוג שהיושב-ראש לא מגיב.

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: אז היות שאני לא מגיב, אז אנא ממך.

מאיר כהן: תודה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש נתן לי פה שיעור – הוא הזכיר לי שאני חבר כנסת חדש, רק מסיים קדנציה שנייה, כן.

יבגני סובה: אבל זה באהבה.

יבגני סובה: אתה יודע שאני מעריך אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, איזו מפלגה אחרת אתם אוהבים בכנסת?

מיקי לוי: תגיד על מי יש לך מילה טובה.

יבגני סובה: אני אומר לך, חבר הכנסת ביטן, אתם לא צריכים את מימון המפלגות.

יבגני סובה: בשביל מה אתם עושים את זה?

יבגני סובה: בשביל מה אתם עושים את השטות הזאת?

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: תאפשרו לו לדבר.

יבגני סובה: לא, אין לי בעיה.

יבגני סובה: אני מוכן להתעמת בשיח פתוח.

יבגני סובה: אני רק לא מבין את הדבר הזה.

יבגני סובה: כמובן שאנחנו נצביע נגד הדבר.

יבגני סובה: כמובן שאני חושב שזאת בושה.

יבגני סובה: בושה בריבוע לעשות את הדבר הזה.

יעל גרמן: האם גם תחזירו את הכסף?

יבגני סובה: קודם כול, למה שאנחנו נחזיר?

יבגני סובה: בשביל שאתם תקבלו את הכסף?

מיקי לוי: אה, הבנתי.

מיקי לוי: צבועים, צבועים.

יבגני סובה: קודם כול, אני חייב להגיד לכם: כשאתם מצביעים בעד הכסף – שנייה, שנייה, אני חייב להגיד – אתם מצביעים בעד הכסף ומצפים מאיתנו שאנחנו נעשה עכשיו משהו בשביל לתקן אתכם.

מיקי לוי: גם אתם צריכים את הכסף.

מיקי לוי: אין שאלה בכלל.

מיקי לוי: אתם עושים "כאילו".

יבגני סובה: קודם כול, חברת הכנסת גרמן, הדבר הזה – טרם החלטנו מה עושים.

יבגני סובה: אני חייב להגיד שטרם החלטנו מה עושים.

יבגני סובה: אבל אתם – – –

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת קושניר, כחול לבן, ישראל ביתנו, להירגע.

יבגני סובה: אני מבין שיש פה דאגה למפלגות הקטנות.

מאיר כהן: כל אחד למקומו.

יבגני סובה: יש פה דאגה, איך אומרים, לבעלי הברית שלכם.

מאיר כהן: אלכס, נחת רוח.

מאיר כהן: תנו לו לדבר.

יבגני סובה: אבל בשביל מה אתם צריכים את זה?

יבגני סובה: זאת השאלה.

יבגני סובה: אם הייתם נמנעים מזה, אני חושב שהציבור – שוב, אני לא הציבור כולו, אני רק יכול לומר את דעתי פה בדוכן הזה.

יבגני סובה: אני אומר שזה לא לעניין – זאת דעתי.

יבגני סובה: ככה אנחנו נסיים את הוויכוח.

מאיר כהן: יש לך עוד עשר שניות, בגלל כל – בבקשה, עשר שניות.

יבגני סובה: מה שאני רוצה להגיד – וחבל שהנציגים של הליכוד לא נמצאים פה.

רם בן ברק: הם אף פעם לא פה.

יבגני סובה: על זה אני מסכים איתך.

יבגני סובה: הינה, נמצא פה השר הנגבי.

יבגני סובה: אני אומר: חברים, תראו, לפני שאתם מתחילים את קמפיין ההסתה נגדנו, אולי דווקא בכסף הזה שתקבלו, אז אני אומר לכם: חברים, זה לא יעבוד.

מאיר כהן: תודה רבה.

יבגני סובה: יש לנו ציבור חזק שתומך בנו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יבגני סובה: שוב אני אומר: עדיין יש ארבע שעות.

יבגני סובה: עדיין לא מאוחר לעשות.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: חברת הכנסת חיימוביץ', בבקשה, גברתי.

יבגני סובה: דרך אגב, לא החלטנו לגבי הכסף.

יבגני סובה: לא החלטנו.

מאיר כהן: אחריה – חבר הכנסת גדי יברקן.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

מאיר כהן: תקפידו, כי אחרת – – –

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, לא, זה יהיה בסדר.

מאיר כהן: בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני עומדת היום על בימת הכנסת וחושבת על מי שצופה בנו – ויש אנשים שצופים, אזרחי מדינת ישראל – ואני חייבת לשתף בתחושה הקשה שיש לי כלפי אזרחי מדינת ישראל: עברה כמעט שנה מאז שפוזרה הכנסת, פעמיים מאז נשבענו לשרת אתכם, ואנחנו מוצאים את עצמנו מתפזרים והולכים לבחירות שלישיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הסתובבתי פה היום במשכן הכנסת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להבטיח לכם, אין פה בן אדם אחד ששָׂש לבחירות האלה, לא חברי הכנסת ולא עובדי המשכן המסורים, שבאמת רק רוצים שהמקום הזה יעבוד ויחזור לתפקד בצורה מלאה – כולם חוץ מבן אדם אחד, שברור שזה משרת אותו, שברור שזה מה שהוא רוצה; כל הזמן זה מה שחשוב לו – החסינות הזאת, ההישרדות שלו, ושייחרב הכול; שסל התרופות לא יאושר, שהפעימה הבאה בקצבאות הנכים לא תעבור, שלא יהיה כסף למרכזי חוסן, להוסטלים לנוער בסיכון, שנתמודד בלי תקציב עם גירעון מטורף, עם כל הפיאסקו הזה של עלות של מיליארדים של מערכת הבחירות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה שעבורי זה גם יום לחשבון נפש אישי, כי לא בשביל זה באתי לפוליטיקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באתי מתוך כוונה עמוקה ומתוך שליחות להביא לשינוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באתי כי אני מרגישה שהבית שלנו בוער, וכשאני אומרת הבית זה לא רק ישראל אלא זה העולם כולו, הכדור שלנו, שנמצא תחת איום של משבר האקלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז כן, התסכול היום הוא מאוד גדול וכואב, ואנחנו נצא מפה עם תחושת אכזבה על שלא התאפשר לנו למלא את הייעוד שלנו ולעשות את מה שבאנו לעשות כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל יחד עם זאת חשוב לי מאוד להגיד כאן היום בערב, בהמשך לדבריה של תמר זנדברג: זה לא יערער אותנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההתבצרות של נתניהו בתפקיד שלו מתוך שאיפה להשיג ממנו את החסינות ולא לעמוד למשפט מביאה אותנו לבחירות נוספות, אבל זה לא יערער את הנחישות שלנו להביא לישראל תקווה, להביא לישראל דוגמה למנהיגות אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להגיד משהו לחבריי לסיעת כחול לבן, שיחד ישבנו כאן בחודשים האחרונים, וראיתי אתכם מנצלים עד תום כל רגע כאן, במליאה, בתקופת הביניים המוזרה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השתמשתם בכל כלי פרלמנטרי אפשרי על מנת להעלות נושאים חשובים לדיון, לשאול שאילתות נוקבות, לכנס כנסים בענייני היום הכואבים והבעייתיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישבנו כאן כל הזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מולנו הכיסאות האלה היו ריקים, כי ככה כנראה הם חושבים שזה להיות חברי הכנסת – שזאת הדרך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פשוט לא מובן לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא מבינה את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני גאה להיות חלק מכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הראינו שיש כאן אנשים שבאו לעבוד, ואנחנו נמשיך לעבוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ומחר אנחנו נצא, בלית ברירה, לבקש את אמונכם, הבוחרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראש הממשלה, ככה הבנו, יצא מחר לסיור ראשון של מסע הבחירות שלו בישיבת הר המור, שהריצה את מפלגת נעם הקיצונית בבחירות האחרונות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו הבנו, נתניהו, זה הכיוון שאתה הולך אליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שום דבר הרי לא מקרי אצלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז מול ההקצנה שלך אנחנו נמשיך להציג אלטרנטיבה שלטונית שפויה וממלכתית – ואנחנו גם ננצח.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: ולא חרגה משלוש דקות.

מאיר כהן: כל הכבוד.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת יברקן, כבודו.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הזה הוא יום עצוב – יום עצוב שמביא אותי לזיכרונות, לימים שבהם אפילו עוד לא נולדתי, שלמדתי מההיסטוריה על ישראל, מההיסטוריה הגדולה והמרשימה של עמנו ושל מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: גדולי האומה, שממש באולם הזה ובמקום שאני עומד בו קיבלו החלטות גורליות הן על שלום והן על מלחמה, הן ממפלגת העבודה והן מהליכוד – בן-גוריון, לוי אשכול, מנחם בגין, יצחק שמיר, רבין – היום אני בטוח שהם מתביישים בכנסת הזו.

דסטה גדי יברקן: מפלגת שלטון, ערב פיזור הכנסת, שספסליה נראים ריקים – כך מתנהגת מפלגת שלטון.

דסטה גדי יברקן: ביום הדרמטי והעצוב ביותר בתולדות מדינת ישראל בפוליטיקה הישראלית, אולי זו הבושה הכי גדולה שאנחנו רואים.

דסטה גדי יברקן: ואם כבר מנהיגות – אני פוליטיקאי חדש, צעיר.

דסטה גדי יברקן: מה אנחנו רוצים להעביר לדור הבא, לצעירים שמסתכלים?

דסטה גדי יברקן: הדבר הראשון שלימדו אותי בקורס מ"כים, ואחר כך בקורס קצינים, זה את המשפט הבא: ממני תראו וכך תעשו.

דסטה גדי יברקן: מנהיגות היא לא לקבל החלטות רק כשנוח לך – מנהיגות היא לקבל החלטות.

דסטה גדי יברקן: החדר הזה לא יכול להכיל 9, 10 מיליון אזרחי ישראל, לכן יש כאן 120 אנשים שהאזרחים בחרו שיקבלו את ההחלטות לטובתם.

דסטה גדי יברקן: אבל היום אנחנו רואים פה מופע אימים שבו מפלגת שלטון בזה לדמוקרטיה, בזה לציבור, ולוקחת את העם הזה לבחירות רק בגלל דבר אחד:

דסטה גדי יברקן: כי אזרח אחד במדינת ישראל החליט לשים את עצמו לפני 9 מיליון אזרחי ישראל ולפני עם שיש לו היסטוריה ארוכת שנים.

דסטה גדי יברקן: ואחרי הנאום הזה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך משהו: כשהייתי עולה חדש, היו שתי תוכניות שעבדו עליי.

דסטה גדי יברקן: אחת מהן הייתה פסוקו של יום בערוץ הראשון, וכל לילה היה מגיע אבשלום קור, מקריא, בתוכנית.

דסטה גדי יברקן: לתוכנית קראו "הגיע זמן לשון", ואני, בגלל שהייתי עולה חדש, חשבתי שלתוכנית קוראים "הגיע זמן לישון".

דסטה גדי יברקן: הייתי רואה את זה – מכבה את הטלוויזיה, הולך לישון.

דסטה גדי יברקן: רק אחרי שנה הבנתי שזה בכלל הגיע זמן לשון, ואז מלמדים אותך עברית ואתה משכיל.

דסטה גדי יברקן: התוכנית השנייה שהייתה עובדת עליי והייתי נהנה לצפות בה היא "פספוסים" של יגאל שילון ואלי יצפאן, שמותחים אנשים.

דסטה גדי יברקן: אני היום חיכיתי לאלי יצפאן, שיצא מאיזה חדר ויגיד לי: מתחנו אתכם, אין בחירות, זו סתם בדיחה, כי לא עושים בחירות שלוש פעמים בשנה.

דסטה גדי יברקן: מסתבר שזו לא בדיחה.

דסטה גדי יברקן: התסריט הכי טוב בישראל נכתב בכנסת הזאת.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, עוד מילה אחת, ברשותך.

דסטה גדי יברקן: העם בישראל הוא חזק.

דסטה גדי יברקן: הדמוקרטיה הישראלית יכולה לעמוד גם בזמנים קשים כאלה, והעם הוא פטריוט.

דסטה גדי יברקן: גם אם הוא מצביע בשמאל או בימין, האזרחים בארץ ישראל הם פטריוטים.

דסטה גדי יברקן: לא משנה למי הם יצביעו בבחירות, הם לא אוהבים את מי שמשחק להם עם המדינה הזו.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת בועז טופורובסקי – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת יזהר שי, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות, בבקשה.

יזהר שי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הבוקר בישיבה שהסדירה את פיזור הכנסת הזו, הכנסת העשרים-ושתיים, מצא חבר הכנסת מיקי זוהר לנכון לשתף את מצלמות הטלוויזיה הפתוחות, את הערוצים ואת הנוכחים בקהל, לשתף את כולם בהגיגיו בנושא סולם הערכים של כחול לבן והמצביעים שלה.

יזהר שי: לשיטתו של חבר הכנסת זוהר, המשותף לכחצי מתושבי מדינת ישראל – הנציגים שלהם בכנסת, הסיעה הגדולה ביותר, וגם סיעות אחרות – המשותף לכל מי שלא מוכן בשום אופן לראות במדינת ישראל ראש ממשלה מכהן תחת כתבי אישום חמורים של שוחד, מרמה והפרת אמונים, כל אלה בעיניו של חבר הכנסת זוהר, הם אנשים חסרי ערכים שהמשותף להם הוא שנאה ותו לא.

יזהר שי: סולם ערכים – חבר הכנסת מיקי זוהר, צא ולמד: יושבים פה בכחול לבן, וגם בסיעות אחרות שלא רוצות לראות ראש ממשלה מכהן, שנאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים – יושבים שם אלופים, רמטכ"לים, מפקדים בכירים בכוחות הביטחון, מנהיגים חברתיים, אנשי חינוך, מנהיגים כלכליים.

יזהר שי: מיטב הארץ הזאת יושבים שם, ובעיניך, חבר הכנסת מיקי זוהר, הם אנשים חסרי ערכים.

יזהר שי: חבר הכנסת זוהר, אני סיכנתי את חיי למען המדינה הזו; הבת שלי שירתה ביחידה מיוחדת בצבא שלנו; שני הבנים שלי סיכנו את חייהם למען מדינת ישראל, והבן השלישי בדרך, מתאמן כבר לשירות קרבי בצה"ל – ואתה באת ללמד אותי על ערכים.

יזהר שי: התנדבתי למען נוער בסיכון 20 שנה, חבר הכנסת מיקי זוהר.

יזהר שי: הערכים שלי הם אהבת האדם, אהבת מדינת ישראל, אהבת ישראל.

יזהר שי: ומה מגדיר את סולם הערכים שלך, חבר הכנסת זוהר?

יזהר שי: חנופה, שכיבה על הגדר למען ראש ממשלה מסית, משסה, מלבה שנאה, מפלג, חשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים – ואתה מלמד אותנו על ערכים.

יזהר שי: חבר הכנסת זוהר, של נעליך והתבונן בהם ובכל מי שנמצא פה, בחצי מהתושבים ממדינת ישראל שלא מוכנים לראות ראש ממשלה נאשם בשוחד, מרמה והפרת אמונים בראשות ממשלת ישראל.

יזהר שי: אתה מלמד אותנו על ערכים – אתה, שבנית את ההון הפוליטי שלך על חנופה ועל נאמנות מעוררת רחמים לראש ממשלה שמשקר בלי להניד עפעף בערוצי הטלוויזיה.

יזהר שי: לא יעלה על דעתו – מה, מה פתאום?

יזהר שי: זה ראש הממשלה שאתה מגן עליו, ואתה, אתה מלמד אותנו על ערכים.

יזהר שי: ראש ממשלה שמשסה, ומסית נגד רשויות אכיפת החוק, נגד המשטרה, נגד כל מי שאמון על הסדר והמשפט במדינת ישראל – ואתה מגן עליו, על ראש ממשלה שעמד פה על הדוכן הזה והגן לפני כשלוש שנים על זכותו לקבל מתנות ממיליארדרים.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

יזהר שי: אז בוא נדבר על סולם ערכים.

מאיר כהן: תודה רבה.

יזהר שי: תסתכל בעיניים של חצי מחברי הבית הזה, שלא רוצים את החשוד הזה כראש ממשלתם, חבר הכנסת זוהר, ובוא אני אלמד אותך ערכים: "נצור לשונך מרע ושפתיך מדבר מרמה.

יזהר שי: סור מרע ועשה טוב בקש שלום ורדפהו".

יזהר שי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: גדעון סער, חבר הכנסת – לא נמצא; היבה יזבק, חברת הכנסת – לא נמצאת; ג'אבר עסאקלה, אדוני – לא נמצא; מנסור עבאס – לא נמצא; עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; איימן עודה, חבר הכנסת – לא נמצא; אוסאמה סעדי – לא נמצא.

מאיר כהן: אנטאנס שחאדה – אנטאנס שחאדה, אנטאנס שחאדה, אדוני, בבקשה, ואחריו – קרן ברק.

קריאה: – – –

מאיר כהן: צמצמו עכשיו.

מאיר כהן: אבל יש עוד.

מאיר כהן: צמצמו.

מאיר כהן: שלוש דקות לאדוני.

אנטאנס שחאדה: אינשאללה.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האזרחים ששומעים, רואים, מאזינים לנו או שיראו את הנאום הזה, אני רוצה לדבר על משמעות הבחירות או מהות הבחירות האחרונות והבחירות שאנחנו עדים להן.

אנטאנס שחאדה: לרוב האזרחים במדינה הנושא העיקרי שהיה בבחירות האחרונות זה המשך שלטון נתניהו, שלטון החוק, מעמדו של שלטון החוק, מעמדם של בתי המשפט ומעמד הדת במדינה – אלה הנושאים המרכזיים שהעסיקו, לכאורה, את הבחירות או את המערכת הפוליטית בבחירות האחרונות.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, אלה שסעים חדשים שמשתלטים על השיח והתחרות המפלגתית במדינת ישראל, וצריך לשים לב למונחים.

אנטאנס שחאדה: אני מבקש להפסיק להשתמש מונחים של תחרות בין גוש הימין לגוש מרכז-שמאל ולהשתמש במונחים של תחרות בין ימין מסורתי לבין ימין עממי גזעני חדש.

אנטאנס שחאדה: אלה המונחים.

אנטאנס שחאדה: זה מה שקורה.

אנטאנס שחאדה: זה מה שמתחולל במערכת הפוליטית בישראל, לאמיתו של דבר.

אנטאנס שחאדה: אבל לגבי האזרחים הערבים, לגבי הרשימה המשותפת והמצביעים הערבים, המשמעות האמיתית של הבחירות האחרונות, וגם של אחרי הבחירות, ואני מניח גם של הבחירות הקרובות – השאלות המרכזיות יהיו מעמדה של האוכלוסייה הערבית במדינה, מהות האזרחות ושאלת הדמוקרטיה.

אנטאנס שחאדה: אלה שתי שאלות שרק הרשימה הערבית הציבה על השולחן.

אנטאנס שחאדה: אלה שתי שאלות מרכזיות שהעסיקו את כל המערכת המפלגתית, את כל המערכת הפוליטית אחרי הבחירות, אבל בלי לשים לב או להגיד את זה.

אנטאנס שחאדה: הרי מה זאת אומרת ההסתה הפשיסטית הגזענית שהתחוללה כלפי האוכלוסייה הערבית במערכת הבחירות וגם אחרי מערכת הבחירות?

אנטאנס שחאדה: ראש ממשלה מסית כלפי אזרחים, וכל המפלגות שותקות בזמן הבחירות.

אנטאנס שחאדה: רק אחרי הבחירות העזו קצת לבקר או להתנגד להסתה הנבזית הזאת.

אנטאנס שחאדה: רק הרשימה המשותפת הציגה בפני החברה הישראלית את אתגר הדמוקרטיה: מה זאת אומרת דמוקרטיה?

אנטאנס שחאדה: מה פירושה של דמוקרטיה?

אנטאנס שחאדה: מה זה להיות אזרח?

אנטאנס שחאדה: האם אזרח זה רק להצביע וזהו, סיימנו?

אנטאנס שחאדה: מה זאת אומרת כל המתקפה או העליהום בגלל הפוטנציאל התיאורטי שהיה להקים ממשלה בישראל בתמיכת הרשימה המשותפת?

אנטאנס שחאדה: כמעט רעידת אדמה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו התנגדנו לזה.

אנטאנס שחאדה: לא נורא.

אנטאנס שחאדה: אבל התגובה של כמעט כל המפלגות בישראל – שתקו.

אנטאנס שחאדה: אף אחד לא אמר: חבר'ה, בוא נעצור רגע, נחשוב.

אנטאנס שחאדה: מה זאת אומרת אנחנו טוענים שיש לנו דמוקרטיה כאן?

אנטאנס שחאדה: מהי מהותה של הדמוקרטיה?

אנטאנס שחאדה: מה עם השוויון המהותי, האמיתי, של כל האזרחים?

אנטאנס שחאדה: מה עם השוויון של כל המצביעים?

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, אנחנו שווים רק בפתק שאנחנו שמים.

אנטאנס שחאדה: באמת היום היחידי – –

מאיר כהן: תודה רבה לך, אדוני.

אנטאנס שחאדה: – – שאנחנו שווים, זה בהצבעה.

אנטאנס שחאדה: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: אבל לצערי, אני מניח שגם בבחירות הקרובות עוד פעם אותו ראש ממשלה, אותו מסית, אותו גזען, ימשיך לתקוף את האוכלוסייה הערבית, ימשיך לתקוף את ההנהגה הערבית ואת הרשימה המשותפת, ואני מניח שעוד פעם כולם ישתקו חוץ מהרשימה המשותפת.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

מאיר כהן: להזכירכם, אנחנו לא נאפשר למי שלא נכח באולם לדבר.

מאיר כהן: אני מצטער, כי זה כבר עשרות, ואנחנו לא נפתח את הרשימה מחדש.

מאיר כהן: לכן, כל מי שרשום, שיקפיד לחכות לזמנו כאן.

מאיר כהן: בבקשה, קרן ברק, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: בבקשה, שלוש דקות.

קרן ברק: לפני 70 ימים הושבענו לכנסת העשרים-ושתיים, אחרי שהכנסת העשרים-ואחת הייתה הקצרה ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל.

קרן ברק: לא העליתי על דעתי שנשב במליאה במטרה להצביע על פיזורה כל כך מעט זמן לאחר מכן.

קרן ברק: במהלך התקופה האחרונה שבתי וחזרתי בכל שיחה, בכל ריאיון ובכל במה שאליה הגעתי על הצורך בהקמת ממשלת אחדות, כזאת שתורכב על ידי הסיעות הגדולות, תתגבר על המכשולים ותקיים את רצון הבוחר.

קרן ברק: זו הייתה הממשלה שהאמנתי בה.

קרן ברק: אני לא אישה שמוותרת בקלות, גם אם הסיכויים נראים קלושים.

קרן ברק: אני נלחמת – זו מי שאני – וגם במקרה הזה נלחמתי עד הסוף כדי לנסות לחבר את החלקים.

קרן ברק: גם עכשיו, רגע לפני ההצבעה, אמשיך ואקרא לחבר הכנסת בני גנץ: קיבלת הצעות על גבי הצעות, ובכל פעם שהצענו משהו החליטו אצלכם לדרוש משהו שונה.

קרן ברק: אתה במבחן שטרם הסתיים, ובינתיים אתה נכשל בו.

קרן ברק: נטרל את לפיתת החנק של לפיד, הראה מנהיגות ואל תפספס את ההזדמנות שניתנה לך.

קרן ברק: אף אחד לא מבטיח לך שהיא תחזור.

קרן ברק: עבדתי קשה כל חיי במטרה להיבחר לכנסת ישראל, מתוך תחושת שליחות ורצון אמיתי ליצור שינוי.

קרן ברק: מרגע היבחרי לכנסת פעלתי ללא לאות לטובת הציבור.

קרן ברק: במהלך התקופה האחרונה הייתי יום-יום בכנסת, משעות הבוקר המוקדמות ועד שעות הערב המאוחרות, כחברה פעילה בוועדת הכספים ובוועדה המסדרת.

קרן ברק: העליתי נושאים לסדר-היום, הגשתי הצעות חוק רבות והובלתי מאבקים מדם ליבי, כמו מאבק המכנסונים, אשר בעקבותיו חודד חוזר מנכ"ל משרד החינוך בכל הנוגע לאכיפה מגדרית שוויונית, ופעלתי לכינוסם של שני מפגשים לציון יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים, אשר נתנו קול לנשים נפגעות אלימות והציפו יוזמות לעתיד.

קרן ברק: במקביל, התחלתי תהליכים ארוכי טווח אשר אפעל להגשמתם בכנסת הבאה, בעזרת השם.

קרן ברק: רק היום, במסגרת כנס חירום לתקצוב סל התרופות, קיבלתי התחייבות מחברי שר האוצר משה כחלון למציאת התקציב הדרוש לפתרון בעיית סל התרופות.

קרן ברק: נוסף לכך היום, כשמסביב הרוחות גועשות, קיימתי כנס חירום רב-משתתפים שמתוכנן כבר זמן רב כדי לסייע לעצמאים ולבעלי העסקים הקטנים בישראל שנמצאים במשבר מתמשך.

קרן ברק: ביום כזה אני רק מקווה שהכנס הבא שלי לא יצטרך להיות כנס חירום למניעת הבחירות הרביעיות.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אחרי חברת הכנסת – אחמד טיבי.

מאיר כהן: אחמד טיבי, בבקשה, חביבי.

מאיר כהן: תודה לך, חברת הכנסת.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת ווליד טהא.

אחמד טיבי: אני מבקש אותו הסדר למנסור עבאס.

מאיר כהן: כן, כן.

מאיר כהן: בסדר גמור.

מאיר כהן: אם יגיע זמנם.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אם יש רשימה אחת בכנסת שלא חוששת מבחירות זו הרשימה המשותפת.

מיכאל מלכיאלי: גם אנחנו.

מיכאל מלכיאלי: אחמד, גם אנחנו לא מפחדים.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: תצליח.

אחמד טיבי: )

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אנחנו מכוונים ל-15 מנדטים, להגדלת שיעור ההצבעה.

קריאה: למה 15? 16.

אחמד טיבי: הקשר, התמיכה של הציבור שלנו ברשימה המשותפת גברה, התחזקה.

מאיר כהן: עאידה תומא.

עאידה תומא סלימאן: אני יושבת.

עאידה תומא סלימאן: ואני מודה, לאחרונה אנחנו לא כל כך עונים למסית הציני החשוד, ראש הממשלה היוצא.

קריאה: נאשם.

קריאה: עוד לא הוגש כתב אישום.

אחמד טיבי: נאשם זה דרגה יותר גבוהה.

אחמד טיבי: יש גיליון אישום.

אחמד טיבי: מה נמסר ליושב-ראש הכנסת?

אחמד טיבי: ברור.

אחמד טיבי: אני אפרט: מרמה, הפרת אמונים ושוחד.

אחמד טיבי: רק לפני כמה דקות האיש שוב חזר לסורו, והוא כינה אותנו תומכי טרור.

אחמד טיבי: מפה עד לבחירות ב-2 במרץ – אני הופך להיות בן לאדן, חד-משמעית, וחבריי יהפכו להיות דאעש, כי האיש פשוט איבד את זה; לא נשאר לו נשק חוץ מההסתה והשקר והספינים.

אחמד טיבי: לכן אני תוהה אם לאיש הזה מגיע שיישאר דקה בכס ראש הממשלה.

אחמד טיבי: אם הוא מחזיק בכיסא ולא רוצה לשחרר אותו, אנחנו נעזור לו בבחירות הבאות להשתחרר מהכיסא, ואז הוא ילך הביתה, אחר כך לבית המשפט, ואחר כך לבית הכלא.

אחמד טיבי: לבית, לבית המשפט ולכלא.

סמי אבו שחאדה: – – –

אחמד טיבי: סמי – – – את נהדרת.

אחמד טיבי: גם אני אוהב אותך.

קרן ברק: – – –

אחמד טיבי: הוא ילך לכלא.

אחמד טיבי: הבוס שלך מושחת.

אחמד טיבי: הבוס שלך – מרמה והפרת אמונים.

קרן ברק: – – –

אחמד טיבי: הוא מושחת עד היסוד.

קרן ברק: – – –

אחמד טיבי: הוא מסית בכוונה כדי לפגוע בחברי הכנסת הערבים, ואתם כמו עדר – – –

קרן ברק: – – –

אחמד טיבי: אתם כמו עדר נוהרים אחריו בלי לחשוב פעמיים.

אחמד טיבי: ואני לא רוצה לומר דברים אישיים, כי לא כולכם תשובו לכנסת.

אחמד טיבי: לא כולכם.

אחמד טיבי: אצלנו יתווספו ח"כים; אצלכם יתחלפו שליש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: ולכן, אני חוזר ואומר – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אחמד טיבי: אני חוזר ואומר: אפילו ב-69 יום האלה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת של הרשימה המשותפת פעלו בשטח, בוועדות, במליאה, מול משרדי הממשלה.

אחמד טיבי: ניצלנו כל דקה, כל אפשרות.

אחמד טיבי: רק לפני כמה דקות ישבנו עם לא אחר מאשר שר התחבורה בעניין הרכבת הקלה, בעניין הצומת של כפר כנא-ריינה-משהד.

אחמד טיבי: אנחנו נושאים את הצרכים של הציבור שלנו לכל מקום, ונמשיך לעשות את זה עם הרבה יותר כוח והרבה יותר מנדטים.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת איציק שמולי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אנא הקפידו על שלוש דקות, למרות שזה כנראה הערב האחרון לכנסת הזאת.

מאיר כהן: אדוני.

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

מנסור עבאס: כמובן, ביום האחרון הזה של הכנס השני שאני נמצא בו בכנסת רוב חברי הכנסת מימין ומשמאל – –)

מאיר כהן: (אומר בערבית: הכנס השלישי.

מאיר כהן: )

מנסור עבאס: (אומר בערבית: אתה, אל תתרגם.

מנסור עבאס: )

מאיר כהן: (אומר בערבית: לא, לא, אני – – –)

צחי הנגבי: – – –

מנסור עבאס: אדוני השר הנגבי, השפה הערבית תישאר שפה רשמית.

מאיר כהן: אין עוררין על זה.

מאיר כהן: לא על זה הוא העיר.

מאיר כהן: להפך.

מנסור עבאס: לדעתי, בכנסת הבאה אנחנו ניזום שכל חברי הכנסת, מי שרוצה לדבר בערבית, אפילו חברי כנסת יהודים שיודעים לדבר ערבית, ידברו בערבית, ויהיה תרגום סימולטני.

מנסור עבאס: למה לא?

צחי הנגבי: – – –

מנסור עבאס: (– – דיברו כאילו הם מבכים את הימצאותם ונוכחותם בכנסת, בגלל שרבים מהם לא מצפים לחזור.

מנסור עבאס: באופן אישי הנושא הזה אף פעם לא העסיק אותי, בגלל שלדעתי כל חבר כנסת ערבי שנמצא באולם זה בא לייצג את הבעיות שמעסיקות את החברה שלו – –)

עודד פורר: הוא מספר על – – –

מנסור עבאס: שנייה, עופר, אני מגיע לזה.

מנסור עבאס: (– – את הבעיות שמעסיקות את החברה שלו ולהגן עליה, והוא ממלא חובה זו בשים לב לכך שיש הבדלים בין האנשים.

מנסור עבאס: מובן שאזכיר את השותפים.

מנסור עבאס: החשוב הוא שנסיים ברשימה המשותפת את המלאכה, כי היא עוד לא הסתיימה, וחשוב שהחברה הערבית שלנו תהיה כוח משפיע וחזק בכנסת הנוכחית.

מנסור עבאס: לא הצלחנו לקבוע מי יהיה ראש הממשלה היום, אבל אף אחד לא הצליח לכפות עלינו ראש הממשלה.

מנסור עבאס: לכן, המלאכה הזאת לא הסתיימה.

מנסור עבאס: החברה הערבית שלנו היא חברת מודעת.

מנסור עבאס: הבוחרים הערבים שמצביעים לנו רוצים לתרגם את כוחם האלקטורלי לכוח ייצוגי בכנסת כדי שנוכל למלא את תפקידנו בנאמנות בכל הקשור לסוגיות הנוגעות לחברה הערבית: מלחמה באלימות ובפשיעה; מלחמה בהרס הבתים; חיזוק הכלכלה וצמיחת הכלכלה בחברה הערבית; הכפרים הלא-מוכרים – הגיע הזמן שיוסדר המצב שלהם.

מנסור עבאס: נושאי החינוך והתרבות יהיו בראש סדר העדיפויות שלנו.

מנסור עבאס: לא נבוא לכנסת כדי להיות בה מספרים בלבד.

מנסור עבאס: נבוא לפה כדי להיאבק על זכויותינו במולדת שלנו וגם על זכויותינו כתושבים במדינת ישראל.

מנסור עבאס: )

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: עופר כסיף, שירשמו לך תרגום.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

מאיר כהן: תרגום, ביקשת תרגום.

מאיר כהן: שלוש דקות, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: חבריי, חברותיי, חברי הכנסת, זה יום של חורבן לדמוקרטיה הישראלית, ובפרט לאמון של הציבור במערכת הפוליטית.

איציק שמולי: אשר יגורנו בא לנו, וישראל הולכת לבחירות בפעם השלישית בתוך שנה, כשמידת השנאה והקיטוב, ההסתה, גם בתוך הבית הזה וגם בין שבטי ישראל – ההסתה הזאת עולה על גדותיה.

איציק שמולי: והגרוע מכול הוא שאם פעם חלק מהציבור הסית כנגד השלטון, היום השלטון בעצמו מפנה חלק מהלהבות כלפי חלקים מהציבור, וגם מחבק את גורמי השוליים.

איציק שמולי: לא הבחירות מפחידות אותי, חבריי חברי הכנסת, אלא אובדן הממלכתיות, ההסתה, רמיסת המוסדות הדמוקרטיים, המחשבה שמקננת בלבבות רבים מדי בעם הזה שמוטב לוותר על חלק משבטי ישראל רק כי הם נראים אחרת או חושבים אחרת.

איציק שמולי: הסכנות מבחוץ תמיד, אבל תמיד, ישחרו לפתחה של מדינת ישראל, אך המגמות המסוכנות שמתחוללות בתוכנו פנימה – הפערים, השחיתות ובמיוחד הקיטוב – הן שעלולות חלילה לפורר את המדינה ואת החברה הזו לרסיסים.

איציק שמולי: יש לבנימין נתניהו גם זכויות במדינה הזאת.

איציק שמולי: גם יריב פוליטי שחלוק עליו כמעט בכל דבר צריך להודות בכך.

איציק שמולי: אבל זכות אחת אין לבנימין נתניהו, וזה לשרוף את המועדון.

איציק שמולי: וההתבטאויות הרעילות כנגד גורמי אכיפת החוק, ובקרוב גם כנגד מערכת המשפט, אינן באות להגן מפני הפיכה מדומיינת כנגד השלטון אלא דווקא כדי להתבצר בתוכו; לא להכניס במערכת אכיפת החוק באופן קונסטרוקטיבי תיקונים אלא דווקא לנסות ולהכתימה במניעים ובשיקולים זרים ולשלהב כנגדה את ההמונים.

איציק שמולי: כתבי האישום החמורים האלה – הלוואי, הלוואי שהיו רק אקורד הסיום במאבק של בנימין נתניהו.

איציק שמולי: הם יריית הפתיחה במסע ההרס וההמרדה שלו כנגד מוסדות המדינה.

איציק שמולי: נתניהו איבד כל סמכות מוסרית וציבורית לקבל החלטות בשם העם ובשם המדינה.

איציק שמולי: המדינה הזו לא יכולה להרשות לעצמה באמת ראש ממשלה שמנהל את ענייניו המשפטיים וכבול לבית המשפט ביום ומכנס קבינט ביטחוני בלילה.

איציק שמולי: האשם המרכזי בכך שהכנסת הזאת מפזרת את עצמה לדעת שוב ושוב ושוב הוא נתניהו, שחותר לחסינות מהעמדה לדין, והבית הזה, ואולי גם המדינה כולה, אינם אלא אמצעי להישרדות שלו ולהמשך השלטון שלו.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, המדינה הזאת היא הרבה יותר טובה מהשנתיים האחרונות.

איציק שמולי: המדינה הזאת יותר טובה מאובדן הביטחון בדרום ומההתבססות של האויבים בצפון ובמזרח, מנטישת הסולידריות ומהפגיעה בשוויון ומשיעורי העוני.

איציק שמולי: פנינו לבחירות.

איציק שמולי: המדינה הזאת טובה יותר מהשנתיים האחרונות, ואנחנו נעשה את הכול, את הכול, כדי להוביל אותה בדרך אחרת – של ביטחון ושלום, של צדק חברתי, דמוקרטיה ושוויון.

איציק שמולי: אתגר גדול ועצום עומד לפנינו.

איציק שמולי: אני מאמין שכמחנה שכמה לשינוי, שרוצה בו, שחותר אליו – גם נשיג אותו.

איציק שמולי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודד פורר, ואחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מאיר כהן: אני שוב מבקש לעמוד במסגרת של שלוש דקות.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפנות לחברים שיושבים כאן בבקשה.

עודד פורר: לצערי, שוב אנחנו מצביעים על פיזור הכנסת, בעיקר בגלל שראשי שתי המפלגות הגדולות לא הצליחו להסתדר ביניהם.

עודד פורר: כולם יודעים לדבר גבוהה-גבוהה על הצורך באחדות, הצורך בהקמת ממשלת אחדות והאתגרים הגדולים העומדים לפנינו, אבל בסוף, כשצריך להגיע להסכמות, לא מצליחים להגיע להסכמות.

עודד פורר: כנראה – ואני אומר את זה אפילו, אפשר להגיד, מידיעה – שראשי שתי המפלגות הגדולות קיבלו, כל אחד מהם, החלטה אסטרטגית ללכת לבחירות.

עודד פורר: כל אחד מהם חושב שהבחירות יעשו למפלגה שלו טוב יותר ברמה המפלגתית.

עודד פורר: אם כבר החלטתם ללכת לבחירות, אתם לא יכולים להביא בחוק הזה גם את הגדלת יחידות המימון למפלגות.

עודד פורר: אי-אפשר, ואין שום יכולת להסביר, ואני לא יודע איך אתם מסוגלים להסתכל – לא בעיניים של המצביעים שלכם ולא בעיניים של אלה שהולכים איתכם והפעילים שלכם, ואיך אתם יכולים להסתכל במראה כשאתם, עם החוק הזה שמפזר את הכנסת בפעם השלישית בתוך שנה ושולח אותנו לבחירות שלישיות בתוך שנה – איך אתם מרשים לעצמכם להעלות את יחידת מימון המפלגות.

עודד פורר: אין שום סיבה.

עודד פורר: המפלגות יכולות לנהל קמפיין קצת יותר צנוע.

עודד פורר: יוציאו קצת פחות על רשתות חברתיות ועל פרסומות כאלה ואחרות, בדיוק כמו שעשו בקמפיין הקודם.

עודד פורר: הרי לא אומרים שהקמפיין לא יעלה כסף, ולא באים כאן עם איזשהם צעדים פופוליסטיים.

עודד פורר: באים ואומרים: חבר'ה, היה תקציב לבחירות הקודמות; אין שום סיבה שבבחירות האלה המפלגות יקבלו יותר כסף.

עודד פורר: אין שום סיבה ושום יכולת להסביר את זה.

עודד פורר: אני פונה אליכם שוב, אולי ברגע האחרון: תתעשתו.

עודד פורר: תסתכלו במראה, וכל אחד מכם – שיקבל את ההחלטה האישית להצביע נגד השערורייה הזאת.

עודד פורר: הדבר השני שאני רוצה לבקש מכם, חברים, זה לגמור את השערורייה הזאת שימי החופש ניתנים ככה, חינם אין כסף, על חשבון בעלי העסקים והעצמאים.

עודד פורר: עובדי המדינה, המדינה משלמת להם – ניחא.

עודד פורר: לא יכול להיות שבעל עסק, מעסיק עצמאי, צריך לשלם עכשיו לעובדים שלו שאפילו לא יוצאים להצביע.

עודד פורר: מילא היית אומר: הם יצביעו ואז ניתן להם את אותו יום חופש.

עודד פורר: שיא השיאים הוא שאם יש לו עובד זר, על אותו עובד זר הוא משלם 200%.

עודד פורר: צריך להבין שקשיש או קשישה שיש להם מטפל זר משלמים לו 200%.

עודד פורר: נכה שצריך ונזקק למטפל או למטפלת צריך לשלם להם 200% באותו יום.

עודד פורר: דיברנו פה השבוע על זה שלא מעלים את קצבאות הנכים לפי הפעימות.

עודד פורר: תבינו שנכה שיש לו מטפל או מטפלת – את התוספת על כל יום כזה, על יום בחירות, הוא צריך לשלם עוד 320 שקלים מכיסו.

עודד פורר: תכפילו את זה.

עודד פורר: היו השנה ארבע מערכות בחירות, אחת לרשויות המקומיות ושלוש לכנסת.

עודד פורר: זו המערכת השלישית לכנסת בשנה אחת.

עודד פורר: תעשו את החשבון.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

עודד פורר: זה למעלה מ-1,200 שקלים נוספים שהשַתנו פה על נכה שיש לו מטפל זר.

עודד פורר: אני מבקש מכם גם בעניין הזה: אנחנו נגיש פה הסתייגות.

עודד פורר: לפחות בזה אני מצפה לראות מכם תמיכה.

עודד פורר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת מרב מיכאלי, ואחריה – חברת הכנסת רויטל סויד.

מרב מיכאלי: לא הייתי פה בדוכן מאז השיפוץ.

מאיר כהן: מאז השיפוץ.

מאיר כהן: וואו.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, מדברים בחודשים האלה של מה שמכונה "הפלונטר הפוליטי" על הנזקים שנגרמים למדינת ישראל מהמשבר הפוליטי הזה, מהעובדה שאין ממשלה מתפקדת ומזה שאין כנסת מתפקדת.

מרב מיכאלי: אני חושבת שהגיע הזמן בערב הזה, כשהכנסת הזאת מתפזרת, להגיד את האמת:

מרב מיכאלי: מערכת הבריאות קורסת לא משום שיש משבר פוליטי ולא הקימו ממשלה חדשה; הישגי התלמידות והתלמידים בשפל נוראי לא משום שאין כרגע ממשלה מתפקדת ולא בגלל המשבר הפוליטי; התוכנית למאבק באלימות כלפי נשים לא קורית לא בגלל המשבר הפוליטי; הפקקים הנוראים, המשבר התחבורתי הנורא, העוני העצום בהיקפים שלו, הקריסה של החקלאים, המצוקה של העסקים הקטנים – כל אלה לא מתרחשים עכשיו בגלל המשבר הפוליטי ובגלל שלא הוקמה ממשלה.

מרב מיכאלי: כל אלה קורים בגלל הממשלות שהיו כאן בעשר השנים האחרונות.

מרב מיכאלי: כל אלה היו בגלל המדיניות של נתניהו והממשלות שלו, מדיניות שהפקירה את אזרחיות ואזרחי ישראל לאורך כל הזמן הזה.

מרב מיכאלי: נתניהו, חברות וחברים, משתמש במדינת ישראל כפלטפורמה לקידום אישי לא מהיום, לא מעכשיו.

מרב מיכאלי: מה שהוא עושה כאן מזה עשר שנים זה קמפיין אישי.

מרב מיכאלי: הריסוק של משרד החוץ והעברת הסמכויות שלו למשרדים שמשרתים את האינטרסים של נתניהו לא התחילו עכשיו – הם התחילו מאוד מאוד מזמן.

מרב מיכאלי: לכן, חברות וחברים, בחירות שלישיות הן דבר קשה מאוד למדינת ישראל ולחברה הישראלית, אבל האלטרנטיבה של המשך שלטון נתניהו עם ממשלות ימין שמרחיקות מישראל שלום, שמרחיקות ממנה ביטחון, שמשסות חלק מחברה שלה בחלק, שמגדילות את הפערים, שמעצימות את העוני, שמרסקות את המוסדות של מדינת ישראל – זו אלטרנטיבה גרועה יותר.

מרב מיכאלי: לכן, אנחנו נלך שוב לקלפי ואנחנו נבחר ממשלה שתהיה טובה יותר למדינת ישראל.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

עמיר פרץ: – – –

אורלי לוי אבקסיס: הקשבתי לך.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, היום התחלנו את הבוקר בכנס מיוחד שיזמתי בכנסת, כנס שקוראים לו: כנס חירום – שומרים על שלטון החוק.

רויטל סויד: לכנס הזה, שהיה יוצא דופן וייחודי מאוד, כי לא היה כמוהו לפני כן בכנסת, התייצבו והגיעו כל בכירי מערכת המשפט בדימוס, שופטים עליונים, שופטים מחוזיים, פרקליט המדינה לשעבר, שרי משפטים לשעבר, נציגי האקדמיה, פרופסורים מכל אוניברסיטה ומכללה, נציגי עורכי הדין, פרופ' יורם יובל – התייצבו והגיעו כדי לבוא ולומר את עמדתם על הפגיעה המתמשכת במערכת המשפט ובשלטון החוק.

רויטל סויד: עכשיו, ברור שביקורת היא דבר לגיטימי, בטח על מערכת כמו תביעה או כמו בית משפט, שהן מערכות מאוד חזקות.

רויטל סויד: גם אין מערכת שחפה מכשלים או חפה מפגמים.

רויטל סויד: אבל הביקורת שנשמעת לאחרונה ובכל השנתיים האחרונות על ידי ראש הממשלה וכל חייליו מסביב היא ביקורת שאין לה כוונה לבנות ולתקן, יש לה רק כוונה לפגוע.

רויטל סויד: והביקורת הזאת, שמדברת על הפיכה שלטונית, ומייחסת לפרקליטות זדון, ומייחסת למערכת המשפט רצון לעשות פיגוע בדמוקרטיה, והפרקליטות שבתוך הפרקליטות, והקונספירציות הגדולות על כתבי האישום החמורים של נתניהו, גורמת לכך שאנחנו כבר נמצאים במצב שזו לא ביקורת לגיטימית, זה כבר מזמן חצה את הרף להסתה.

רויטל סויד: וההסתה הזאת היא מסוכנת.

רויטל סויד: היא הסתה שיכולה להוביל לפגיעה.

רויטל סויד: זו הסתה שתגרום לכך שבסוף האנשים שחשודים ברצח או בשוד או באונס – גם הם יגידו שהם לא מקבלים את מרות הפרקליטות ובית המשפט.

רויטל סויד: והדברים האלה נאמרו היום עם קריאה חד-משמעית.

רויטל סויד: אבל הדבר הזה קשור ישירות לאירוע המצער שאנחנו חווים כרגע, והוא ככל הנראה פיזור הכנסת בפעם השלישית בשנה אחת.

רויטל סויד: כי פיזור הכנסת מגיע אך ורק בגלל ראש הממשלה וכתבי האישום שלו, כי אם ראש הממשלה לא היה תחת כתבי אישום כל כך חמורים, נאשם בפלילים, לא היינו מפזרים את הכנסת – כל המשבר החוקתי, המשפטי, הפוליטי שאנחנו נמצאים בו, העובדה שאנחנו בקושי יכולים להסתכל לציבור בעיניים – –

מאיר כהן: תודה, גברתי.

רויטל סויד: – – העובדה שאנחנו בקושי יכולים להסתכל לציבור בעיניים ולהסביר להם למה ראש הממשלה חושב היום אך ורק על האינטרסים האישיים שלו ולא חושב עליהם.

מאיר כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה.

רויטל סויד: צר לי.

רויטל סויד: כולנו צריכים להתנצל בפני הציבור שאנחנו נמצאים במעמד הזה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים כאן בדיון עצוב מאוד.

מיכאל מלכיאלי: לא רצינו להגיע אליו.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל מפזרת עצמה לדעת.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל יוצאת לבחירות על שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק, למי שיודע לקרוא סקרים וגם למי שמכיר את הלך הרוח, שש"ס לא מפחדת מבחירות.

מיכאל מלכיאלי: בפעם הקודמת אמרנו שנחזור לכאן מחוזקים, ונוסף לנו עוד חבר כנסת.

מיכאל מלכיאלי: בעוד שלושה חודשים נחזור לפה יותר מחוזקים.

מיכאל מלכיאלי: מתחילת הדרך אמרנו: אנחנו מוותרים על התענוג הזה, כי אנחנו חושבים שלהשקיע מיליארדי שקלים על סתם, על כלום – נחזור לכאן בדיוק באותו סיבוב: אותם גושים, אותם יצרים, אותם אנשים.

מיכאל מלכיאלי: ומה נגיד לציבור?

מיכאל מלכיאלי: השקענו מיליארדי שקלים סתם, והכול בגלל גחמות של איש אחד, שפעם אחת בא לכאן ופעם אחת אומר: אני כאן.

מיכאל מלכיאלי: ואני יושב בצד ושומע חברי מפלגה מסוימת שעולים פה אחד אחרי השני, אותה מפלגה שלא מפסיקה להסית, קוראה לנו פרזיטים, קוראה לנו אנשים משתמטים, אומרת שאברך שלנו מקבל 6,000 שקל – דבר שלא היה ולא נברא – והם מטיפים לנו מוסר על בזבוז כספים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, מעניין.

מיכאל מלכיאלי: בזמן שאריה דרעי אמר בישיבה של סיעת ש"ס שהוא מתנגד להעלאה של הכסף – לא עברה חצי שעה וליברמן קפץ, קוף אחרי בן אדם, שגם הוא מתנגד לכסף הזה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, בואו נחשוב טוב, נסתכל על ההסכמים הקואליציוניים המנופחים שלהם: מיליוני שקלים לשגרירים במדינות שאף אחד לא מכיר, 400 מיליון שקל לכל חבר כנסת, פי שניים מכל חבר קואליציה אחר, ג'ובים וכסף.

מיכאל מלכיאלי: ואנחנו נסתכל על האנשים המסכנים ביותר.

מיכאל מלכיאלי: אני אספר לך, אדוני היושב-ראש, יש לי חבר טוב, עו"ד בקשי קוראים לו.

מיכאל מלכיאלי: הוא שולח לי מייל על משפחה שהוא מטפל בה – –

מרק איפראימוב: – – –

מיכאל מלכיאלי: – – על בת שהוא אמור להכניס אותה למרכז חוסן ואין כסף להכניס אותה למרכז חוסן.

מיכאל מלכיאלי: ואתם גוררים מדינה שלמה – לאן?

מיכאל מלכיאלי: להרפתקה שנחזור לאותו מצב, אותו הדבר.

מיכאל מלכיאלי: הרי זה ברור.

מיכאל מלכיאלי: ואני קורא לכם – – –

סמי אבו שחאדה: תעצרו בעדם, ואז תפתרו את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: תמנעו מהם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו?

מיכאל מלכיאלי: תאמין לי, ש"ס הייתה מוכנה.

סמי אבו שחאדה: אתם האחראים – – –

מיכאל מלכיאלי: מי שאחראי הוא אדם שהוא הפכפך בראשו, אדם שעושה הכול משנאה לאיש אחד, ושולח את הנתינים שלו לפה בשביל לבוא להטיף לנו מוסר.

מיכאל מלכיאלי: ואני אומר לאותם אנשים שקוראים לנו "שנאת חינם": תצהירו שאתם מוותרים על ההעלאה, תקפיאו את הכסף הזה, תחזירו אותו לקופת המדינה, לילדים האלרגיים, לחינוך המיוחד, למרכזי חוסן, לאנשים החלשים ביותר במדינת ישראל, שאין מי שידאג להם.

מיכאל מלכיאלי: אל תעשו עלינו סיבוב פוליטי, תספרו לנו סיפורים שאתם מוותרים על כסף ואחרי זה תיקחו את זה כמו כולם.

קריאות: – – –

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: תהיו גברים, תגידו: אנחנו מוותרים.

מיכאל מלכיאלי: את הכסף נשקיע בילדי החינוך המיוחד, בפריפריה, בתחבורה ציבורית.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להזכיר לכם: ש"ס היא מפלגה שלקחה מיליארד שקל מהכספים הקואליציוניים שלה.

מיכאל מלכיאלי: במה היא השקיעה?

מיכאל מלכיאלי: במה – בשגרירים לעצמה?

מיכאל מלכיאלי: בג'ובים לעצמה?

מיכאל מלכיאלי: בהנחה בתחבורה ציבורית, בהנחה במחירי המים לאנשים המוחלשים ביותר.

מיכאל מלכיאלי: לבוא ולהטיף לנו מוסר שאנחנו מבזבזים כספי ציבור – אין ספק שאנחנו נחזור לכאן לאותו מצב בעוד שלושה חודשים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: ואני מקווה, אדוני היושב-ראש – בזה אני מסיים – עם קצת בגרות שלכם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אבידר; חבר הכנסת יואב קיש – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, אדוני.

מאיר כהן: זכרו, לכל אחד יש שלוש דקות להגיד את דברו.

עמיר פרץ: חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, האמת היא שהתלבטתי מאוד אם לדבר היום.

עמיר פרץ: אני עומד בפניכם כוותיק חברי הכנסת.

עמיר פרץ: אני נמצא כאן כבר 32 שנים ברציפות, והאמת היא שכבר ראיתי הכול, או חשבתי שכבר ראיתי הכול.

עמיר פרץ: אתה מוכן בבקשה לבקש מהשרים שידברו בחוץ?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: השר יריב לוין, מבקש זקן חברי הכנסת.

עמיר פרץ: לא זקן, הלו – ותיק.

מאיר כהן: אה, סליחה.

מאיר כהן: לא זקן – ותיק חברי הכנסת.

קריאות: ותיק.

קריאות: ותיק.

מאיר כהן: אתה יודע שזקן זה לא מילת גנאי.

עמיר פרץ: לא, חלילה, יש פה זקנים – – –

קריאה: קנה חוכמה – – –

מאיר כהן: קנה חוכמה, בדיוק.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: בבקשה.

עמיר פרץ: חשבתי שכבר ראיתי הכול.

עמיר פרץ: ראיתי כאן ממשלות שנופלות, ממשלות שקמות, ראיתי גם אירוע שכולנו ישבנו כאן והמליאה הייתה מלאה עד אפס מקום וחיכינו להשבעה של הממשלה החדשה, ולפתע נעלם לו חבר כנסת אחד שהיה חסר כדי להשלים את ה-61, וכל הכנסת התפזרה בבושת פנים.

עמיר פרץ: אבל הוויכוחים תמיד היו – – –

מאיר כהן: אתה משאיר אותנו במתח.

מאיר כהן: מתי זה היה?

עמיר פרץ: אה, כולם יודעים, כולם יודעים.

עמיר פרץ: תעשה בגוגל על מזרחי.

עמיר פרץ: אני לא חושב שכתוב עליו הרבה חוץ מאשר על האירוע הזה.

מאיר כהן: שהוא לא הגיע.

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: אבל גם בימים הקשים ביותר הוויכוחים התמקדו בנושאים שקשורים לרצון העם, בשאלות של תהליך מדיני, בשאלות של תהליכים חברתיים, של כיצד מתמודדים עם שאלות מאוד מאוד משמעותיות.

עמיר פרץ: מעולם איש לא ערער לא על מהות הדמוקרטיה, לא על שלטון החוק, לא על הצורך לשאוף לשוויון, לא על כבוד האדם.

עמיר פרץ: שם היינו בקונסנזוס.

עמיר פרץ: ואני רוצה להגיד לכם משפט אחד: בניגוד למה שחושבים על הדמוקרטיה הישראלית, הדמוקרטיה הישראלית חזקה מאוד, למרות שחובטים בה בכל הכוח ואדניה מזדעזעים.

עמיר פרץ: אבל דמוקרטיה שהצליחה להכיל רצח ראש ממשלה היא דמוקרטיה חזקה, היא דמוקרטיה שיודעת איך להתמודד במצבים הקשים ביותר, ואין אירוע יותר קשה לדמוקרטיה מאשר רצח של מנהיג האומה באותה עת.

עמיר פרץ: לצערי הרב, מערכת הבחירות הזו שאנחנו הולכים אליה מגיעה אלינו בגלל שנאות, הסתות, חרמות.

עמיר פרץ: ואני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אני יודע שכולם רוצים להטיל את האשמה רק על נתניהו.

עמיר פרץ: אין ספק שנתניהו אומן ההסתה – שם את הערבים ככתובת להסתה – אבל אני לא מתכוון לשחרר את ליברמן.

עמיר פרץ: אני חושב שהגורם המרכזי שהביא למערכת הבחירות הזו הוא אביגדור ליברמן, ששדרג את ההסתה – לא רק נגד הערבים, אלא גם נגד החרדים.

עמיר פרץ: הוא עושה זאת מבוקר עד ערב.

עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן שנאמר לליברמן: אם חזרת להיות אותו פירומן שאנחנו מכירים מהימים שלך כמי שלא ויתר על שום הזדמנות להצית את הלהבות בתוך העם, קח בבקשה את הגפרורים שלך, קח את גפרורי ההסתה שלך, קח את כל מכלי הדלק שאתה שופך לתוך החברה הישראלית ותחזיר אותם למחסנים שמהם הבאת אותם.

עמיר פרץ: אני יודע עד כמה עצוב לכולנו, אבל אני פונה לכל חבריי במחנה כולו: זאת הזדמנות עבורנו.

עמיר פרץ: בואו נרים ראש.

עמיר פרץ: אם הולכים לבחירות – –

מאיר כהן: תודה רבה.

עמיר פרץ: – – נלך בראש זקוף, מאמינים בדרכנו, ונאמר לציבור הישראלי שאנחנו הולכים להחליף את בנימין נתניהו – לא רק את האיש אלא גם את המדיניות שלו, וזה הדבר החשוב מבחינתנו.

עמיר פרץ: ואני קורא לכולם: אם נבוא ונדבר מתוך אמונה, גם הציבור יאמין לנו – –

מאיר כהן: תודה רבה.

עמיר פרץ: – – ולא ניתן לשיח המסית והמפלג הזה להיות הדבר היחיד.

עמיר פרץ: תודה לך.

קריאה: יישר כוח.

מאיר כהן: תודה לך, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מאיר כהן: אני חוזר: אני לא רוצה להפסיק אתכם בדיוק בשלוש דקות, אבל אני אעשה את זה אם לא תהיה ברירה, אז אנא מכם, תקפידו.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אלי אבידר.

מאיר כהן: אלי נמצא כאן?

מאיר כהן: כן.

איימן עודה: עמיר, תרשה לי ללחוץ לך את היד.

איימן עודה: כל הכבוד.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו – – –

מאיר כהן: חברים, מדברים מעל הדוכן, אנא מכם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עומדים פה היום בשעה קשה, והשעה הזו קשה שבעתיים בגלל הסיבה שבה אנחנו הולכים לבחירות בפעם שלישית בשנה אחת.

אורלי לוי אבקסיס: היו פה ח"כים שעלו ונאמו והזכירו אירועים מהעבר; היו פה ח"כים שנאמו והזכירו ציטוטים של מנהיגים מהעבר – מנהיגים שהנהיגו את מחנה הימין, את הליכוד, עם קודים מוסריים, עם הבנה ועם רצון להקשיב לעם, להבין אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה לצטט כמה מהמשפטים של אחד מהמנהיגים החברתיים הגדולים ביותר שידעה מדינת ישראל, אולי מהמנהיגים הגדולים שיכלו להיות, אבל בהחלט מנהיג גדול שהיה בליכוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני מכירה אותו באופן אישי.

מאיר כהן: טוב-טוב.

אורלי לוי אבקסיס: לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: התחנכתי לאורו, חסיתי בצילו, הוא נתן לי הגנה, הוא נתן לי הבנה והוא לימד אותי לא רק את רזי המקצוע של הפוליטיקה אלא איך להישאר בן אדם.

מאיר כהן: אורלי, את עדיין חוסה בצילו.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין.

אורלי לוי אבקסיס: לעד.

מאיר כהן: עד 120.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אתחיל באחד הציטוטים שאולי היו נכונים אז, אבל נכונים לא פחות גם היום: "זר היה אומר שזאת חברה שהחליטה להתאבד.

אורלי לוי אבקסיס: מי ייתן שנחזור מהר מהר לשפיות.

אורלי לוי אבקסיס: לחשוב על המחר, כי ב'מחר' מצפים לנו הרבה הרבה מבחנים"; "אני קורא להנמיך את הלהבות.

אורלי לוי אבקסיס: האחריות צריכה להנחות אותנו במערכה הדמוקרטית להעמיד את הנושאים המרכזיים, לרדת מההתקפות הנוראיות והאישיות"; "יש דבר שהתגאינו בו תמיד וזאת הדמוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: המבחן בין עמדות פוליטיות הוא סם חיינו, אבל הכול מתמוטט לנגד עינינו, וזה צריך להדאיג את כולנו, ואת המנהיגים קודם כול".

אורלי לוי אבקסיס: שני עשורים אחורה, אדוני היושב-ראש, ועדיין מילים שמתאימות כל כך לסיטואציה שלנו היום.

אורלי לוי אבקסיס: אני אמשיך: "אני מדבר עלינו כחברה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדבר עלינו עם הבעיות החברתיות האיומות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נזכרים בזוגות הצעירים שחוזרים לגור עם הוריהם, למציאות הראויה" – לפעמים – "למגורי חתול.

אורלי לוי אבקסיס: אותם זקנים שמתלבטים אם תרופה או אם מזון.

אורלי לוי אבקסיס: הרופאים שמזהירים.

אורלי לוי אבקסיס: אנשים מתים, ריבונו של עולם.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לדבר על הדברים האמיתיים" – בפרפרזה שלנו, אדוני, שותפי, עמיר פרץ: על החיים עצמם.

עמיר פרץ: בני אדם לפני הכול.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט, בני אדם לפני הכול.

אורלי לוי אבקסיס: "מצפונית, ממשלה צריכה לשאול את עצמה, בפרט כאשר מרכיבה הראשי הוא הליכוד, אשר אימץ בתקופתו של מנחם בגין, לנוכח התלאות שהיו, החברתיות – המושג להיטיב עם העם, מה מיטיבים?

אורלי לוי אבקסיס: ממוטטים את העם.

אורלי לוי אבקסיס: " ממוטטים אותו.

אורלי לוי אבקסיס: "כאשר אזרחים מרגישים שהם רומו, כאשר יש זעם וחרדה בעם, חובתה של הממשלה לדבר עם העם.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש דבר שהוא צריך להיות מובן וצריך להתקבל ברגישות ובאחריות" – זו חובה – –

מאיר כהן: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: – – זו חובה של המנהיגים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אסיים – – –

מאיר כהן: היינו בשמחה ממשיכים לשמוע.

אורלי לוי אבקסיס: אני אסיים במשפט אחד, שזכור פה לחברים הוותיקים.

אורלי לוי אבקסיס: כשהיה מאבק על הדיור הציבורי, ואבי, שהיה חלק מהקואליציה, שר בכיר, הלך דווקא עם האופוזיציה כדי לקדם את הפתרון של דיור ציבורי ואת היכולת לרכישה של אותם אנשים שאין להם מאומה להוריש לילדים שלהם פרט לעוני ולסבל, אמרו לו: אם אתה תלך עם האופוזיציה, הממשלה תיפול, והוא אמר: אם כבר הממשלה תיפול, ראוי שזה יהיה על הנושאים הכואבים של הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, לא זה המצב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלי אבידר, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עד לפני שעה חשתי את שחשו רבים מחברותיי וחברי הכנסת – תחושת מועקה, תחושה של אכזבה, כישלון על שכשלנו במציאת פתרון למשבר הפוליטי הקשה ביותר בתולדותיה של מדינת ישראל.

אלי אבידר: אך יחד עם זאת, חשוב שנאמר כאן הערב שזהו גם ערב של תקווה – ערב של תקווה שבו הוכחנו שתפקידים וכיסאות אינם יכולים לבוא על חשבון ערכים; ערב שבו כל צעירה וצעיר במדינת ישראל יכולים להיות גאים בפוליטיקה הישראלית, שהדמוקרטיה הזאת עמדה באחד המשברים הגדולים בתולדותיה.

אלי אבידר: אין דרך טובה יותר לומר זאת: בנימין נתניהו לא רצה ממשלת אחדות, לא רצה ממשלת ימין, לא רצה ממשלת מיעוט; הוא רצה רק ממשלה שתיתן לו דבר אחד ויחיד – חסינות.

שלמה קרעי: איך אין לך בושה לעמוד ולומר את זה?

שלמה קרעי: אתם אשמים בכל הטרלול הזה.

אלי אבידר: האיש שגנב את דעתו של הציבור במשך חודשים – –

שלמה קרעי: זה ליברמן.

אלי אבידר: – – שאמר: לא היה כלום כי לא יהיה כלום; אני אגיע לשימוע ואעיף את הטענות כלא היו.

אלי אבידר: האיש שהלך לאולפני הטלוויזיה ואמר: אני אבקש חסינות?

אלי אבידר: מה פתאום.

אלי אבידר: זה האיש שעכשיו יקרא לציבור בוחרי הליכוד לבוא ולהגן עליו מפני בריוני הפרקליטות, אלה שלדבריו תפרו לו תיק.

אלי אבידר: מנדלבליט הוא בריון?

אלי אבידר: מנדלבליט תפר לו תיק?

אלי אבידר: פרקליטות בתוך פרקליטות?

אלי אבידר: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: אתם תתביישו.

אלי אבידר: אני שמח, אדוני היושב-ראש, שזמר הנשמה המיתולוגי בני אלבז אינו מצוי ביחסים טובים עם הרב אריה דרעי, ולכן הליכוד יכול לגייס אותו לפרויקט הלאומי החשוב של הקמת מתחם "שאגת בנימין" ולהחזיר את השיר ההיסטורי "הוא זכאי, הוא זכאי".

אלי אבידר: זה מה שאנחנו הולכים לראות בחודשים הקרובים.

שלמה קרעי: כשאתם – – –

אלי אבידר: הערב, חברותיי וחברי הכנסת – –

קריאה: יצא המרצע מהשק.

אלי אבידר: – – אנו הולכים לבחירות במטרה אחת ויחידה – –

קריאה: להפיל את נתניהו.

אלי אבידר: – – לדאוג שהתוצאה של הבחירות הבאות לא תהיה כתוצאה של הבחירות האחרונות.

אלי אבידר: נעשה את הכול כדי שתוצאות הבחירות הקרובות יאפשרו הכרעה – הכרעה של ערכים על פני תפקידים, הכרעה של יושרה על פני רמייה, הכרעה של אידיאולוגיה אמיתית על פני דעתו של איש אחד בשם נתניהו, שמשנה את דעתו כל יום וכל שעה, וכל מי שחולק עליו חוטף קיתונות של גינויים ורפש.

אלי אבידר: לחבריי בליכוד שזועקים מול כל מצלמה ומיקרופון: את הכול נתנו לליברמן והוא לא רצה, אמרנו לכם שהוא לא ייכנס, אז בואו נגיד ביושרה: נכון, נתתם את הכול, הבטחתם את הכול ביד רחבה, אבל ביקשתם את שלא יכולנו לתת לכם, ביקשתם את שלא הסכמנו לתת לכם, ולדבר הזה קוראים "חסינות".

אלי אבידר: אין ולא יכולה להיות חסינות לראש ממשלה שהוא הפוליטיקאי שנהנה בצורה הגדולה ביותר מההקלות שמקנה לו החוק במדינת ישראל – יותר מכל שר, יותר מכל חבר כנסת.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, בנימין נתניהו ייכנס לדפי ההיסטוריה כראש הממשלה שרצה לרסק את מוסדותיה של הדמוקרטיה הישראלית – והדמוקרטיה הישראלית יכלה לו.

אלי אבידר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודָה.

איימן עודה: עודֶה.

מאיר כהן: עודֶה, עודֶה, יקירי.

קריאה: שבעזרת השם לא תעברו את אחוז החסימה.

מאיר כהן: עודֶה יקירי.

קריאה: אינשאללה.

מאיר כהן: בבקשה.

קריאות: אלי – – –

שלמה קרעי: בטח נאום טוב, מיקי – – – אתם שותפים – – –

אלי אבידר: טוב מאוד – – – אליך.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודה, בבקשה.

אלי אבידר: מה זה שלמה?

אלי אבידר: בגימטרייה זה – – –

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, זוהי שירת הברבור של הנאשם מבלפור.

איימן עודה: אני פונה לאזרחים הערבים, לכוחות השלום והדמוקרטיה היהודיים: היה לנו תפקיד מכריע – –

שלמה קרעי: תראה, תראה איך הם לוחצים יד לאלי אבידר, כל הרשימה המשותפת – – –

איימן עודה: – – באחדות – –

קריאה: – – –

איימן עודה: – – שלנו בהקמת הרשימה המשותפת.

שלמה קרעי: – – –

עודד פורר: – – – אשמח – – –

איימן עודה: הציבור שלנו נתן לנו עוד שלושה מנדטים.

איימן עודה: עלינו מעשרה מנדטים באפריל, ועכשיו אנחנו עם 13 מנדטים.

איימן עודה: אני חושב ששלושת המנדטים הללו – בלעדיהם היה סיכוי שהגוש של נתניהו יעלה ל-57–58 מנדטים.

איימן עודה: כלומר, היה לנו תפקיד של 50% בלמנוע מנתניהו להרכיב את הממשלה, בלמנוע מנתניהו לקבל חסינות.

איימן עודה: אז עשינו את חצי הדרך.

איימן עודה: עכשיו יש לנו עוד בחירות.

איימן עודה: אנחנו מבטיחים לציבור שלנו להישאר מאוחדים.

איימן עודה: ברשימה המשותפת – אין על מה לדון בינינו או בתוכנו.

איימן עודה: אנטאנס, ווליד טאהא, עופר, סעיד, יוסף, אבו נאג'י – אין על מה לדון ביננו ובתוכנו.

איימן עודה: כבר ממחר בבוקר אנחנו יוצאים החוצה לפגוש אנשים, לדבר איתם, כי – –

שלמה קרעי: לחבק שהידים.

איימן עודה: – – אנחנו רוצים להגיע ל-15 מנדטים.

איימן עודה: וכך אנחנו נסתום את הגולל על האפשרות שבנימין נתניהו יקבל חסינות וירכיב את הממשלה הבאה.

איימן עודה: ביי ביי, ביבי.

שלמה קרעי: תמשיכו לחלום.

איימן עודה: הסתיים העידן של ביבי.

איימן עודה: ביי ביי, ביבי – ראש ממשלה שהסית נגד האזרחים הערבים, אזרחים שהיו פה לפניו ויישארו פה אחריו, אזרחים שהיו פה לפני הגזענים ויישארו במולדתם, שאין להם מולדת אחרת מלבדה, גם אחרי הגזענים.

איימן עודה: אני פונה לציבור שלנו ואומר לו שאנחנו נמצאים בשעת רצון.

איימן עודה: זו ההזדמנות שלנו, במשך חודשיים – – –

שלמה קרעי: הבחירות בחודש אדר, אין לכם מזל.

איימן עודה: אתם יודעים מה?

איימן עודה: עכשיו אני רוצה לדבר עם בני גנץ.

איימן עודה: האמת היא שההמלצה שלנו עבור בני גנץ הייתה המלצה טכנית, לא מהותית.

איימן עודה: הדבר המהותי היה לא לבנימין נתניהו.

איימן עודה: אבל, מאיר כהן, כחול לבן, בידכם, תוך חודשיים, להפוך את ההמלצה הטכנית להמלצה יותר מהותית על ידי ההתנהלות שלכם בבחירות ואחרי הבחירות.

איימן עודה: הרשימה המשותפת דוגלת – –

מאיר כהן: תודה רבה.

איימן עודה: – – בשלום, שוויון, דמוקרטיה, צדק חברתי – אינטרס אמיתי לשני העמים.

מאיר כהן: תודה רבה.

איימן עודה: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: עופר כסיף, כבודו, ואחריו – יוסף ג'בארין הגיע?

איימן עודה: – – –

שלמה קרעי: גם חיילי צה"ל, שאתם קוראים להם ארגון טרור, יהיו פה.

מאיר כהן: בבקשה.

שלמה קרעי: גם אחריכם.

מאיר כהן: ששש, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני 2,400 שנה – – –

מאיר כהן: ששש, בבקשה.

עופר כסיף: לפני 2,400 שנה בערך פילוסוף גדול בשם אריסטו פרסם ספר שנקרא "פוליטיקה".

עופר כסיף: הוא עושה שם מיון של סוגי משטרים.

עופר כסיף: הוא עושה את המיון של סוגי משטרים ומבחין בין משטרים טובים למשטרים רעים לפי שני קריטריונים: קריטריון אחד הוא מספר השליטים.

עופר כסיף: ושם הוא מבחין בין שלטון יחיד, שלטון מיעוט, לשלטון רוב.

עופר כסיף: הקריטריון השני – לטובת מי השלטון פועל: האם השלטון פועל לטובת האזרחים או הציבור או האם השלטון פועל לטובת השלטון עצמו?

עופר כסיף: מושג הטירן, שבתרגום חופשי לעברית אנחנו מכנים אותו עריץ, או טירניה – עריצות – מושג הטירן בלשונו של אריסטו מתייחס למשטר הגרוע ביותר: שליט יחיד מצד אחד, אבל גם כזה שפועל לטובתו האישית בלבד ולא לטובת הציבור והאזרחים, כאילו היה מעל החוק ומעל לשלטון החוק.

שלמה קרעי: מי זה, יאיר לפיד?

עופר כסיף: וזה בדיוק מה שאדון נתניהו עושה ועשה במשך שנים.

עופר כסיף: נתניהו הוא עריץ, הוא טירן, לפי הקריטריונים של אריסטו.

עופר כסיף: כפי שפעל לטובתו האישית בהקמת ממשלות ובניהולן של ממשלות, כך הוא פועל לטובתו האישית גם עכשיו, עם פיזור הכנסת ואי-הקמת ממשלה.

עופר כסיף: כי מה שמטריד את האדון נתניהו זה האדון נתניהו.

עופר כסיף: כך היה, כך הווה וכך יהיה.

עופר כסיף: מסכנים אלה שיהיו איתו בתא.

עופר כסיף: עצוב מאוד שיש, כמו עם החלילן מהמלין – עצוב מאוד שיש אוסף של עכברים שהולכים אחריו אל המים – –

שלמה קרעי: בינתיים מי שיושב בתא זה חברים – –

עופר כסיף: – – ולא – –

שלמה קרעי: – – מהרשימה המשותפת.

עופר כסיף: – – ולא יודעים שהם הולכים אל המים – –

שלמה קרעי: וישבו עוד.

עופר כסיף: – – או שהולכים אל המים מתוך רצונם – אוסף, עדר, של עכברים.

עופר כסיף: עמד פה לפני כמה שנים מישהו משלכם, גדעון סער, וקרא לחבורה אחרת "סמרטוטים מארץ הסמרטוטים".

עופר כסיף: אם הם היו סמרטוטים אתם סמרטוטים משומשים, שהולכים אחרי אדם כזה ולוקחים את המדינה הזאת לאבדון.

עופר כסיף: בושה.

עופר כסיף: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: עדיף להיות סמרטוטים מלהיות תומכי טרור.

עופר כסיף: אתה זה שתומך בטרור כשאתה תומך בהתנחלויות, אז תהיה בשקט – –

שלמה קרעי: תמשיך לחבק שהידים.

עופר כסיף: – – כי הטרור הוא ההתנחלויות והחברים שלך.

עודד פורר: תגיד, אתה לא מתבייש?

עופר כסיף: וכחול – אני מתבייש – – –

עודד פורר: איך אתה לא מוריד אותו מהדוכן?

עופר כסיף: אני מתבייש, אני מתבייש שאתה נמצא פה.

עודד פורר: תוריד אותו מהדוכן.

עופר כסיף: אני מתבייש שאחד כמוך נמצא פה.

עודד פורר: זה תומך טרור – – –

עופר כסיף: בזה אני מתבייש.

עופר כסיף: בזה אני מתבייש.

עודד פורר: אתה לא מתבייש?

עופר כסיף: מחלק פה ציונים – –

עודד פורר: מי נתן לך?

עופר כסיף: – – מי ראוי להיות חבר כנסת ומי לא.

עופר כסיף: שב בשקט.

שלמה קרעי: יש לך מזל שאי-אפשר – – –

עופר כסיף: שב בשקט.

עופר כסיף: אבל – – –

עודד פורר: סליחה, אדוני – – –

עופר כסיף: אבל – – –

עודד פורר: אדוני היושב-ראש – – – מתבייש.

עופר כסיף: אבל אני רוצה – – –

מאיר כהן: סליחה, סליחה, סליחה, עודד פורר, עודד פורר – – –

עודד פורר: – – –

מאיר כהן: עודד פורר.

עודד פורר: יש גם צורה שבה חבר כנסת – –

מאיר כהן: עודד פורר.

עודד פורר: – – יכול לדבר.

מאיר כהן: אנא ממך, תנו לו לסיים.

עודד פורר: הוא חושב – – –

מאיר כהן: עוד שתי שניות – – –

עודד פורר: אז שלא ידבר שטויות.

מאיר כהן: סליחה, סליחה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, עוד עשר שניות.

עופר כסיף: אני רוצה, בזמן שנשאר לי, גם – – –

עודד פורר: – – – שאתה פה במקרה ובחסד של בג"ץ.

עודד פורר: פסלו אותך בוועדת הבחירות המרכזית בצדק, והיא תפסול אותך עוד פעם.

עופר כסיף: כן, כן.

עודד פורר: האמירות שלך לא – – – אתה נגד מדינת ישראל.

מאיר כהן: חבר הכנסת פורר, יהיו – – –

עודד פורר: ואין לך זכות להיות פה.

עודד פורר: זה לא – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת פורר – – –

עודד פורר: אז אתה לא תדבר ככה – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת פורר, יהיו הדברים מכעיסים ככל שיהיו – –

עופר כסיף: אני נמצא פה בזכות ולא בחסד – –

מאיר כהן: – – אנא תנו לו לסיים את דבריו.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש – – –

עופר כסיף: – – שלך ושל החברים שלך.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, יש גם צורה שבה חבר כנסת יכול להתבטא.

מאיר כהן: שמענו.

עודד פורר: – – – חבר כנסת שיגיד לי "שב בשקט".

עופר כסיף: – – – חבר כנסת, בטח לא בחסד שלך ושל כמותך.

מאיר כהן: זהו.

שלמה קרעי: ואם בג"ץ יאשר עוד נפעיל נגדך את חוק ההדחה.

עופר כסיף: אני רוצה להגיד בזמן הקצר שנשאר לי כמה מילים לידידיי מכחול לבן.

מאיר כהן: עודד, מספיק.

מאיר כהן: שמענו אותך, זהו, די.

עופר כסיף: אם ראש הממשלה נתניהו הוא טירן, על פי אותו מיון של אריסטו, אני חייב להגיד שיש משהו דומה למה שהוא כינה אריסטוקרטיה בכחול לבן; דומה, לא זהה.

עופר כסיף: למה אני מתכוון?

עופר כסיף: אריסטוקרטיה מתכוונת לשלטון הראויים – באל"ף, לא בעי"ן ועי"ן.

עופר כסיף: זה הם, שלטון הראויים או שלטון הטובים.

עופר כסיף: לצערי הרב – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: אני מייד מסיים.

מאיר כהן: משפט אחד וזהו.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: משפט אחד.

עופר כסיף: אני מצר על כך שלא ראיתם, לא התעליתם על עצמכם כדי לנהל משא ומתן רציני איתנו ולהתייחס ברצינות אמיתית לדרישות שלנו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

עופר כסיף: זה מה שהופך אתכם בלשונו של אריסטו לאריסטוקרטיה, כלומר תפיסה של "שלטון הראויים" – במקרה הזה במירכאות; יהודים, רק יהודים, וחבל.

מאיר כהן: חבר הכנסת כסיף, תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת שלמה קרעי.

מאיר כהן: חבר הכנסת קרעי, אתה אחריו.

שלמה קרעי: אני יודע – – –

קריאה: הוא מכין נאום אחר.

מאיר כהן: אתה מחליף את הנאום?

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: האמת היא, אדוני היושב-ראש, אפשר להתרשם שחברי הרשימה המשותפת אומרים "אהלן וסהלן" לבחירות ומלאי תקווה שנוכל להגדיל את כוחנו, מה שיכול אולי לעזור סוף-סוף לכך שלא נתניהו ולא הימין הקיצוני יוכלו לחזור לשלטון.

יוסף ג'בארין: הבנתי שקודמיי דיברו מעל הדוכן על שלוש סיבות להליכה לבחירות.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזה היה אולי חבר הכנסת יאיר לפיד שדיבר רק על שלוש סיבות: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

יוסף ג'בארין: אבל האמת היא שאי-אפשר לדבר רק על שלוש סיבות כשיש את הסיבה המאוד-מהותית של הסתה לגזענות והסתה לאלימות.

יוסף ג'בארין: מישהו יכול לשכוח את אותה אמרה גזענית – הערבים נעים בכמויות – בבחירות של 2015?

יוסף ג'בארין: והאמרה מהבחירות הללו: הערבים רוצים להשמיד את המדינה, ועל כך שאנחנו נציגי ארגוני טרור, ממש כך.

יוסף ג'בארין: ואחר כך תוקפים אותי בימין על כך שהבעתי תמיכה בקורבין בבחירות באנגליה, כי הוא תומך בהקמת מדינה פלסטינית.

יוסף ג'בארין: לפחות קורבין לא מואשם בשוחד ולא מואשם במרמה והפרת אמונים.

איציק שמולי: הוא תומך בעוד כמה דברים.

איציק שמולי: גם באנטישמיות.

יעל גרמן: – – – באנטישמיות – – –

יוסף ג'בארין: אבל איזה צביעות יכולה להיות של אנשי הימין, ששומעים את ראש הממשלה שלהם מסית באופן כל כך גזעני וכל כך פוגעני נגד 20% מהציבור, ותוקפים מנהיגים אחרים בעולם כאילו שהכול כאן נקי ומושלם.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו תומכים ברעיונות האוניברסליים של שוויון לכל האזרחים.

מאיר כהן: חבר הכנסת ג'בארין, אנחנו נוקיע כל מנהיג אנטישמי באשר הוא בכנסת ישראל.

מאיר כהן: זה גם נגדך – אנטישמי; במקרה הזה זה גם מוסלמים, אדוני.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, מה זה אנטישמי?

יעל גרמן: מי שהוא אנטישמי הוא גם נגד מוסלמים.

יוסף ג'בארין: כפי שאתה יודע, גם אנחנו ברשימה המשותפת מוקיעים אנטישמיות, אבל בוודאי אנחנו מפרידים בין עמדות אנטישמיות לבין עמדות פוליטיות נגד הכיבוש ונגד הגזענות.

יוסף ג'בארין: אלה שני דברים שצריך להפריד בהם.

יוסף ג'בארין: אני אומר שאנחנו ברשימה המשותפת אנשים של דמוקרטיה ושל זכויות אדם.

יוסף ג'בארין: אנחנו תומכים בשוויון של כלל האזרחים, בזכויות שוות לשתי קבוצות הלאום במדינה, ותומכים בשלום באזור המבוסס על הקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: אנחנו התקווה של הבחירות הללו ואנחנו התקווה של שני העמים במצע הזה, המצע שמציע שוויון ושלום צודק.

יוסף ג'בארין: אנחנו נחזור לכנסת הזאת עם עוד יותר מנדטים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת קרעי, שהחליף את נאומו, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת מתן כהנא.

שלמה קרעי: "תחת שלוש רגזה ארץ ותחת ארבע לא תוכל שאת", משלי ל'.

שלמה קרעי: מדינת ישראל יוצאת לבחירות בפעם השלישית בתוך שנה.

שלמה קרעי: יותר מזה כבר לא נוכל לשאת.

שלמה קרעי: הליכוד וראש הממשלה נתניהו עשו והציעו הכול כדי להקים ממשלת אחדות עם כחול לבן או ממשלת ימין עם ליברמן, אבל גם הסלוגן "ישראל לפני הכול" לא מנצח את תאוות הנקם של האנשים האלה, לפיד וליברמן.

יאיר גולן: אל תשקר מעל הבמה – – –

שלמה קרעי: "תחת שלוש רגזה ארץ ותחת ארבע לא תוכל שאת".

שלמה קרעי: הראשון הוא ליברמן, הבלופר הגדול, שאפילו לבחור צד לא מסוגל, והכול כדי לשלוט בסדר-היום ולדרדר מדינה שלמה לתהום עמוקה שטרם נראתה כאן.

שלמה קרעי: השני הוא בני גנץ, העלה הנידף ברוחו של יאיר לפיד.

שלמה קרעי: השלישי והמרגיז ביותר הוא יאיר לפיד, שהולך על הקצה בחוסר אחריות ודואג רק לעצמו.

שלמה קרעי: הוא נמצא על גג הבניין וזורק משם, ללא חבל הצלה, מדינה שלמה.

שלמה קרעי: בפרשת השבוע קראנו על לבן הארמי, שרימה את יעקב באופן שיטתי.

יאיר גולן: לפחות אל תצטט מהמקורות.

יאיר גולן: שקרן.

יאיר גולן: אל תצטט מהמקורות.

שלמה קרעי: "אם כה יאמר נקֻדים יהיה שכרך וילדו כל הצאן נקֻדים ואם כה יאמר עקֻדים יהיה שכרך וילדו כל הצאן עקֻדים".

שלמה קרעי: החליף לו את אשתו והחליף את משכורתו עשרת מונים.

שלמה קרעי: ליברמן עשה אותו הדבר: רימה את בוחריו בכנסת העשרים-ואחת וממשיך לרמות את הציבור יחד עם לפיד וגנץ – –

מיקי לוי: רק נתניהו נקי.

שלמה קרעי: תכף אני אקרא לו בדיוק בשם.

שלמה קרעי: – – בתואנות שונות ומשונות: פעם זה החרדים, פעם זה הבלוק, פעם זו הנבצרות ופעם זו החסינות.

מיקי לוי: – – – הוא עבריין – – –

ניצן הורוביץ: רק ביבי לא אשם.

שלמה קרעי: פעם: לא נלך בשום אופן לבחירות שלישיות, ופעם הוא אומר: ממשלה צרה היא צרה.

שלמה קרעי: מה הוא עשה כשהוא חימם את הכיסא שנתיים בתפקיד שר הביטחון באותה ממשלה צרה?

יעקב מרגי: – – –

מיקי לוי: לא, בגלל שהוא חשוד בפלילים.

שלמה קרעי: מרגי, מעניין ששמות האדונים הנכבדים שאחראים לכל הטרלול הזה מתחברים גם באופן נומרולוגי מפתיע ללבן הארמי.

מרק איפראימוב: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת איפראימוב.

מאיר כהן: הוא עושה טעות – הוא מתחיל גם עם ימין וגם עם שמאל, אז הוא – – –

שלמה קרעי: תראו איך זה מתחבר באופן נומרולוגי: לפיד, גנץ וליברמן יוצא 605 – כמו בדיוק לבן הפוליטיקאי והרמאי.

שלמה קרעי: אלו "תחת שלוש רגזה ארץ".

שלמה קרעי: "ארבע לא תוכל שאת" – אלו הארבעה בקוקפיט המגוחך הזה.

שלמה קרעי: אותם המדינה כבר לא תוכל לשאת – ארבעה שמוכנים למכור הכול רק מתוך נקמנות אישית ושנאת נתניהו.

מיקי לוי: לא, בגלל שהוא חשוד בפלילים, רק בגלל שהוא חשוד בפלילים – בשוחד, הפרת אמונים.

שלמה קרעי: אני בטוח שיחד עם ראש הממשלה נתניהו והליכוד – –

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי, זהו.

שלמה קרעי: – – נקבל הפעם אמון מלא מהציבור.

שלמה קרעי: הציבור לא יישאר אדיש לנוכח הרדיפה המתמשכת והפסילות האישיות, ולאור המאמצים העילאיים באמת שעשינו כדי למנוע בחירות, במיוחד גם לאור העובדה – וזה המשפט שהוספתי לנאום – שכמעט לפיד וגנץ הקימו לנו קואליציה עם מחבקי השהידים האלו.

מאיר כהן: תודה רבה.

שלמה קרעי: בעזרת השם, גוש הימין – ללא ליברמן, כמובן – יקבל מעל 61 מנדטים, ויבוא שלום על ישראל.

מאיר כהן: תודה, כבודו.

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: מיקי, זהו, הוא ירד, זהו.

מאיר כהן: חבר הכנסת כהנא, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

מאיר כהן: בבקשה, שלוש דקות, כבודו.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני 11 חודשים עוד הייתי איש קבע בצה"ל, והאמת, לא האמנתי שבתוך שנה אני אחווה שלוש מערכות בחירות, אבל נגזר עלינו ללכת לבחירות.

מתן כהנא: מה שאני רוצה להגיד זה שבמדינת ישראל יש 540,000 עצמאים ובעלי עסקים קטנים, 540,000 "שולמנים".

מתן כהנא: מערכות הבריאות האחרונות, הארציות והמוניציפליות, עלו להם כמעט 3 מיליארד שקלים.

מתן כהנא: לא הגיוני להשית את המחיר המטורף הזה על הכתפיים של הציבור החשוב הזה.

מתן כהנא: אני קורא כאן ליושב-ראש הוועדה המסדרת חבר הכנסת ניסנקורן:

מתן כהנא: אם אזרחי ישראל חשובים לך, ולא רק ועדי השלטר, אנא קדם את ביטול יום השבתון בבחירות הקרובות.

מתן כהנא: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

מיקי לוי: – – – הוסיפה יום חופש במוניציפלי.

מיקי לוי: חטא על עוון על פשע.

מתן כהנא: – – – מימין או משמאל?

מיקי לוי: תבטלו במוניציפלי, נראה אתכם.

מאיר כהן: מיקי, תשאיר משהו לקריאה שלישית.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, כנראה שאנחנו הולכים והלילה מסיימים קדנציה קצרה של כמה חודשים של הכנסת העשרים-ושתיים, מסיבה פשוטה – יש בלוק שמתעקש להמשיך עם אדם אחד שנאשם וכבר הכריז יותר מפעם שאין כלום ולא יהיה כלום.

סעיד אלחרומי: היה כתב אישום ויש שוחד ומרמה והפרת אמונים – ומה נשאר עוד?

סעיד אלחרומי: חבריי, הרשימה המשותפת, זה עשורים – עשתה מעשה בקדנציה הזאת והמליצה על מועמד לראשות הממשלה.

סעיד אלחרומי: ותאמינו לי, זה לא היה כדרך אגב, זה לא היה פשוט.

סעיד אלחרומי: אבל כשהרשימה המשותפת החליטה ברובה להמליץ על מועמד לראשות הממשלה זה היה מסר פנימי לחברה הערבית עצמה שכן, יש כאלה שדוחפים לכיוון של שותפות, של עבודה משותפת, ומסר לחברה היהודית, אבל המסר השלישי הוא לעולם, וזה על שיטת הבחירות ועל המשטר הפוליטי בישראל.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו הולכים למערכת בחירות שלישית כי השיטה והמשטר בישראל – פשוט מאוד זה לא עובד יותר.

סעיד אלחרומי: יש משהו חורק שם, במכונה הזאת.

סעיד אלחרומי: אלמלא זאת לא היינו כאן ואחרי פחות משנה עומדים בפני הציבור ומבקשים את האמון שלו בפעם השלישית.

סעיד אלחרומי: ומה יקרה אם עוד שלושה חודשים תחזור הכנסת לאותה כנסת ומשקל הכוחות יהיה בדיוק אותו משקל?

סעיד אלחרומי: אנחנו נדון בסיפור של בחירות רביעיות.

סעיד אלחרומי: חברים, צריך לשנות את השיטה.

סעיד אלחרומי: מדינת ישראל נמצאת במצב לא טוב.

סעיד אלחרומי: נכון, יש רוב ויש מיעוט, אבל הדמוקרטיה לא נמדדת רק ברוב ובמיעוט – היא נמדדת בקטגוריה שלמה של מדדים אחרים: של חירויות, של זכויות אדם וכו' וכו'.

סעיד אלחרומי: כאשר אין חוקה למדינת ישראל השיטה לא עובדת.

סעיד אלחרומי: ראינו את זה כבר בפעם השלישית.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת משה אבוטבול, כבודו.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת יואב בן צור.

מאיר כהן: בבקשה.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, כנסת בודדה, אני מרגיש מאוד נבוך שאנחנו צריכים לומר את נאום הפרידה שלנו מהקדנציה הזאת.

משה אבוטבול: אני, כאחד חדש במועדון הזה, יוצא ממש מבולבל.

משה אבוטבול: אני רואה דברים מאוד הזויים: אני רואה שמצד אחד כחול לבן תוקפים את ישראל ביתנו, ישראל ביתנו תוקפים את מפלגת העבודה, וכולם תוקפים את ביבי וגם אותנו, החרדים.

משה אבוטבול: וכמובן, הרשימה המשותפת גם היא בתוך השקשוקה, אין דבר כזה שהם לא.

משה אבוטבול: אחד נגד השני.

משה אבוטבול: אתה יוצא ממש מבולבל.

משה אבוטבול: זה מאוד מזכיר לי את אותו סיפור – וחלק פה אוהבים מאוד סיפורים ודברים יפים – שהגיע לרב זוג כדי להתווכח על איזה נושא, ובא הרב ואומר לצד הראשון: אתה צודק.

משה אבוטבול: ניגש השני ואומר לו: כן, אבל כך וכך; אומר לו: אתה צודק.

משה אבוטבול: ואז הרבנית בצד מקשיבה לדברים ואומרת לרב: תגיד, הרב, אם הוא צודק והוא צודק, איך זה מסתדר?

משה אבוטבול: הוא אומר לה: כן, גם את צודקת.

משה אבוטבול: אנחנו רואים פה שכל אחד דואג לתקוף את השני, לבזות את השני – הרגשה מאוד לא נוחה.

משה אבוטבול: אני, כאחד חדש שמגיע לכאן, ובא עם כל האנרגיה – כבר הגשתי הצעות חוק, אפילו שדולה לבית חולים לבית שמש – עכשיו אומרים לי: תשמע, כל מה שעבדת בחודשים האלה – הכול מתאפס.

משה אבוטבול: תמתין לקדנציה הבאה.

משה אבוטבול: זאת באמת הרגשה מאוד לא נוחה.

משה אבוטבול: זה כמו שבן אדם מגיע רעב מאוד למסעדה, מתחיל להתיישב ואומרים לו: תשמע, תבוא בעוד שבוע.

משה אבוטבול: אני חושב שזה עוול לציבור, עוול לנבחרי הציבור.

משה אבוטבול: זה באמת לא מכובד, מה שאנחנו עושים.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר רק משפט אחד: כשאתה רואה את כל הבלבול הזה – גם צ'רלס רובין לא יכול לעזור בדברים האלה; לא תשיג תשובה אמיתית לדברים האלה.

משה אבוטבול: אבל דבר אחד אני רוצה לבוא ולהגיד: אנחנו נאבקים ואנחנו ניאבק על כך שהצביון התורני במרחב הציבורי יישאר במדינה.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם שהיום הגיעה אליי אישה מאוד נכבדה מהעיר בית שמש, הגב' בוארון, והביאה איתה עצומה של 30,000 אנשים מכל רחבי הארץ שחותמים נגד תחבורה ציבורית בשבת.

משה אבוטבול: "ושמרו בני ישראל את השבת".

משה אבוטבול: את העצומה לקחתי והגשתי עם 30,000 – שלוש רבבות של אנשים – בתוך המייל עם כתובת, הכול ברור.

משה אבוטבול: הגשנו את זה לשר התחבורה.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם שמי שחושב שעל חשבון השבת ינסה להעלות את הדברים האלה, ימצא את עצמו לבד, כי אנשים אוהבים את המסורת.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לסיים.

משה אבוטבול: חברים, הצער הוא גדול, כי בעצם, מה אנחנו עכשיו הולכים לעשות?

משה אבוטבול: להטריד את הציבור, להטריל את הציבור, לבזבז אנרגיות, לשון הרע, רכילות, שנאת חינם, ואפילו למי שזה קצת מדגדג לו – ולנו זה כואב הרבה – המון ביטול תורה שיכול להיווצר מזה.

משה אבוטבול: ובסוף, לאן נגיע, חברים?

משה אבוטבול: נגיע, לצערנו, לאותה תוצאה – יהיה שוויון בגושים, ואנחנו נמשיך הלאה לחזור לאותם עניינים בנושא הזה.

משה אבוטבול: למה צריכים את כל זה?

משה אבוטבול: למה זה שווה?

משה אבוטבול: האם לא יכולנו טיפ-טיפה להתעלות מעל עצמנו?

משה אבוטבול: לא יכולנו לכבד אחד את השני?

משה אבוטבול: אין סיכוי?

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם, אתם יודעים מה כואב לי הכי הרבה?

משה אבוטבול: בקושי, עד שהצלחתי להכיר את החברים פה, עד שהתחלנו קצת להתיידד, לנסות לעבוד יחד בשיתופי פעולה – גם את זה אנחנו הולכים למחוק.

משה אבוטבול: חבל מאוד, כנסת נכבדה, כנסת בודדה.

משה אבוטבול: בהצלחה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואב בן צור – לא נמצא; חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה היה לנו כאן בכנסת העשרים-ושתיים שהיום עוברת מן העולם בדמי ימיה?

ניצן הורוביץ: היה לנו נאשם – נאשם בשוחד, מרמה, הפרת אמונים.

ניצן הורוביץ: בפעם הראשונה בתולדות המדינה ראש ממשלה מכהן עם אישומים פליליים.

ניצן הורוביץ: לא חסך לנו את הבושה, ראש הממשלה הזה, ונאחז בכוח, בלי מעצורים, בשלטון שלו.

ניצן הורוביץ: אבל לא פחות חמורה העובדה ש-54 חברי כנסת הולכים אחריו כמו עיזים עיוורות: ביבי, ביבי, ביבי, ביבי.

ניצן הורוביץ: לא נכון להאשים רק את ביבי.

ניצן הורוביץ: ביבי נלחם על החיים שלו – הפוליטיים, המשפטיים; לא רוצה להגיע לכלא.

ניצן הורוביץ: אבל כל 54 חברי הבלוק שלו שמאפשרים לו את זה אשמים לא פחות ממנו.

ניצן הורוביץ: גם צריך להגיד שהמפלגה המרכזית – וצריך להגיד את זה – הגדולה, כחול לבן, גם המפלגה הזאת לא אזרה את הנחישות המספקת, למשל, להושיט יד אמיתית לשותפות יהודית-ערבית, לבוא לכנסת, להציג ממשלה ולהעמיד את זה במבחן ולהעביר את זה.

ניצן הורוביץ: אני יודע שהיו מגבלות והיו קשיים, אבל בסוף היה צריך לעשות את המהלך הזה, וזאת החמצה.

ניצן הורוביץ: ועוד מפלגה אחת שאי-אפשר לפסוח עליה במצעד הנאשמים היא ישראל ביתנו, ששנה מקרקסת פה את כל המדינה עם משחק אין-סופי שלא מוביל לשום מטרה ולשום תוצאה; שתי כנסות של בלבול מוח וקשקוש מוחלט עם כל מיני הודעות דרמטיות של ליברמן על כלום ושום דבר, והינה, אנחנו מול השוקת השבורה הזו.

ניצן הורוביץ: ועוד פעם אחדות ועוד פעם אחדות – המנטרה החלולה והמזויפת הזאת.

ניצן הורוביץ: אחדות עם מי?

ניצן הורוביץ: עם נאשם בפלילים?

ניצן הורוביץ: אין אחדות עם נאשם בפלילים.

ניצן הורוביץ: הוכח בחודשים האחרונים שרק הגוש קובע – לאו דווקא המפלגה או המפלגות הגדולות אלא הגוש.

ניצן הורוביץ: וכדי שתהיה כאן ממשלה חדשה צריך גוש מרכז-שמאל חזק.

ניצן הורוביץ: ורק שמאל חזק יעשה את זה ויבטיח חילופי שלטון.

ניצן הורוביץ: מי שסומך על אחדות ייכזב ויתאכזב פעם נוספת.

ניצן הורוביץ: לכן הקול שלנו, הקול של השמאל – קול חזק לחופש, לשוויון, לשלום, שלום בתוכנו ושלום עם שכנינו – זה מה שצריך כאן.

ניצן הורוביץ: אתם יודעים, מפלגות גדולות באות והולכות, אבל מי שנשאר בבית הזה זה המפלגות האידיאולוגיות שיש להן דרך וערכים והן שומרות על זה.

ניצן הורוביץ: ולכן ביום הזה אני אומר מעל הדוכן: יחי השמאל הישראלי.

ניצן הורוביץ: אנחנו נתראה כאן במרץ עם תקווה חדשה לישראל.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: שוב אנחנו במעמד הזה של פיזור הכנסת ושוב השנה אנחנו נצא לעוד קמפיין בחירות, וכולם לא רוצים לגעת בנושא העיקרי שבגללו אנחנו נמצאים במשבר.

עאידה תומא סלימאן: נכון, יש משבר פוליטי, ונכון שהבחירות האלה, השלישיות השנה, הן ביטוי למשבר הפוליטי העמוק שלא הוצג לו פתרון אמיתי.

עאידה תומא סלימאן: הבחירות הן תוצאה של חוסר אלטרנטיבה מוצעת לציבור שנמאס לו מהמצב הפוליטי הקיים במדינת ישראל, שנמאס לו לא רק מהשבתת המערכות בשנה הזו אלא מכל המדיניות שהונהגה בשנים האחרונות במדינה – ממדיניות הכיבוש, ממדיניות הדיכוי של עם אחר, ממדיניות החיסולים, ממדיניות הפגיעה במוחלשים בתוך הציבור הישראלי, מהמראות של החולים שנמצאים במערכת בריאות שבעצמה חולה, והיא חולה כרונית כבר, ולא נותנים לה מענה.

עאידה תומא סלימאן: נכון שהציבור וכולם רצו להנהיג את הבחירות השנה סביב שאלה אחת שקשורה בעניין השחיתות וקשרו את השחיתות באדם אחד, כאילו מערכת הבחירות כולה מתנהלת כדי לסיים את העידן הזה שנקרא עידן ביבי.

עאידה תומא סלימאן: העידן הוא לא רק עידן של אדם אלא עידן של מדיניות, עידן של גזענות והשתלחות ושיסוע שהולכים ומחמירים עם השנים, ואף אחד לא הציע אלטרנטיבה אמיתית למציאות הזו.

עאידה תומא סלימאן: הציבור כן רצה אלטרנטיבה.

עאידה תומא סלימאן: הציבור הצביע.

עאידה תומא סלימאן: היחלשות הימין בבחירות האחרונות, במיוחד הימין ההתנחלותי והימין שרצה להמשיך את הכיבוש, היא סימן למה שהציבור במדינת ישראל רצה.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה התשובה?

עאידה תומא סלימאן: האם באמת ניתנה לציבור תשובה אמיתית ואלטרנטיבה למדיניות הזו?

עאידה תומא סלימאן: להפך – רצו מייד והכריזו פעם אחרי פעם שהפנים מועדות לממשלת אחדות.

עאידה תומא סלימאן: אז איזה שינוי אנחנו מציעים?

עאידה תומא סלימאן: ואיזה שינוי אתם מציעים לציבור שרצה לשמוע שיש אלטרנטיבה למציאות הקשה הזו ולמשבר הפוליטי הזה?

עאידה תומא סלימאן: שום דבר.

עאידה תומא סלימאן: עוד ממשלת אחדות בלי ביבי אבל עם הליכוד; בלי ביבי אבל עם מדיניות השחיתות; בלי ביבי אבל עם הכיבוש; בלי ביבי אבל עם סיפוח.

עאידה תומא סלימאן: אז מה באמת אנחנו מציעים לציבור?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו, מצד שני, הרשימה המשותפת, למרות שאנחנו יודעים שהציבור מאס בעוד מערכת בחירות ועוד מיליארדים שנשפכים למערכת הזו, אנחנו אומרים שאנחנו בלב שלם הולכים לבחירות האלה.

עאידה תומא סלימאן: אצלנו בערבית אומרים: (אומרת בערבית ומתרגמת:) כלומר: בפעם השלישית מסתיימת המלאכה.

מאיר כהן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: בפעם השלישית נשיג מה שרצינו – שזה שמסית נגדנו יום ולילה ילך הביתה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו אלה שנהווה את האלטרנטיבה.

עאידה תומא סלימאן: היינו עשרה בתחילת השנה, הפכנו ל-13 ועוד נחזור 16, כי קפיצות עושים בשלוש.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: סמי אבו שחאדה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת ינון אזולאי.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, ערב טוב, שלום לכולם.

סמי אבו שחאדה: אני לא מאלה שעצובים ולא הייתי מזמין את אבי ביטר לעשות פה הופעה היום.

סמי אבו שחאדה: לנו דווקא שמח, וכל יום שהמסית הקטן הזה מבלפור לא ימשיך להיות ראש ממשלה אנחנו נשמח יותר.

סמי אבו שחאדה: הסצנה הזאת של היום מעניינת, והיא לא מתוך תיאטרון האבסורד, היא לא סצנה מתוך תיאטרון האבסורד.

סמי אבו שחאדה: היא יותר מזכירה לנו סרט מאוד מפורסם שהיה, עם שינוי קטן בשם.

סמי אבו שחאדה: הסרט נקרא: המושחת, הרע והמכוער.

סמי אבו שחאדה: זה הסרט שבו אנחנו חיים ובשביל זה אנחנו הולכים לבחירות.

סמי אבו שחאדה: האמת, אין סיבה אמיתית לבחירות.

ניצן הורוביץ: מי זה הרע והמכוער?

סמי אבו שחאדה: אולי המסית, המושחת והמכוער יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד למה במשותפת אנחנו לא עצובים: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בגלל שהאמון שלנו בבני עמנו רב מאוד.

סמי אבו שחאדה: אנו רואים שהציבור מתלכד סביב הרשימה המשותפת.

סמי אבו שחאדה: אנו מודים לבני עמנו על האמון היקר הזה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו הולכים לבחירות בביטחון רב בגלל שאנו גם מביעים ביטחון ואמון רב בבני עמנו.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שבתקופה האחרונה גילינו שוב את כוחנו האלקטורלי.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים עם אחותי עאידה ש"השלישית תופסת".

סמי אבו שחאדה: אני מסכים איתך שעל המדרגות האלה אנו צריכים לעלות שלוש-שלוש.

סמי אבו שחאדה: היינו עשרה בחודש אפריל, הפכנו ל-13 בחודש ספטמבר, ועוד נהפוך ל-16 בחודש מרץ הקרוב.

סמי אבו שחאדה: בערבית אנו צריכים לומר שבפעם הזאת, עאידה, אנו רוצים שלושה ועוד שלושה.

סמי אבו שחאדה: האמון שלנו בבני עמנו רב מאוד.

סמי אבו שחאדה: הרשימה המשותפת בטוחה בהצלחה שלה בייצוג בני עמנו במלוא הכוח בכנסת, ואנו מוכנים לבחירות.

סמי אבו שחאדה: תודה.

סמי אבו שחאדה: )

מאיר כהן: תודה רבה, תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

מאיר כהן: אני מבקש לדאוג שיהיה כאן שר שמסכם.

מאיר כהן: כן, כבודו.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, זה יום שאנחנו מתביישים לעמוד פה, יום שמפזרים בו את הכנסת.

ינון אזולאי: אני רוצה להתחבר לתחילת דבריו של מי שאמר פה מכחול לבן שהוא מציע להורים לכבות את הטלוויזיות עד אחרי הבחירות.

ינון אזולאי: אצלנו הטלוויזיות כבר לא קיימות – הן אף פעם לא היו קיימות – אבל אל לך לשכוח שאת החינוך הטהור של ילדינו אתה זה שרצית לכבות.

ינון אזולאי: אתה זה שהחדרת את השנאה בעם, את הקיטוב.

ינון אזולאי: לקחת את הציבור שלנו והפכת אותו לשק חבטות, אך ברוך השם, רוחנו לא נשברה, ולעולם לא תישבר.

ינון אזולאי: אני מציע לך ולחברך הטוב מישראל ביתנו איווט ליברמן, אשר כל-כולו שנאה – שנאה על מה?

ינון אזולאי: על מה?

ינון אזולאי: על הכבוד שלו; על השנאה שלו לנתניהו, לא לשום דבר אחר.

ינון אזולאי: ואל תדברו היום על כתב אישום, כי כתב האישום – מי שצריכים לקבל אותו זה רק שניים פה:

ינון אזולאי: אביגדור ליברמן ואותו אחד מכחול לבן, שהם אלה שגרמו לבחירות.

ינון אזולאי: אביגדור ליברמן כבר בפעם השלישית גורר אותנו לבחירות.

ינון אזולאי: הוא זה שלוקח את הכסף שלנו, של עם ישראל, של האזרחים, של החלשים, וזורק אותו לפח.

ינון אזולאי: זה כתב האישום.

ינון אזולאי: עם ישראל יגיש נגדו את כתב האישום הזה ביום הבוחר.

ינון אזולאי: אני קורא לחבריי: הגיע הזמן שנכבה – שתכבו – את לפיד השנאה.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שתצטרפו לנר שתנועת ש"ס הדליקה, שמרן הדליק: נר של אהבה; נר של אחדות; נר של עם ישראל, של העם היהודי הטהור.

ינון אזולאי: ובוא והתחברו אלינו, לעם הזה – –

אלכס קושניר: רק הגזע הטהור, נכון?

ינון אזולאי: – – לעם הזה, לחינוך הטהור, לחינוך הטהור הזה.

אלכס קושניר: אתם הגזע הטהור.

אלכס קושניר: זה מזכיר לי משהו – – –

ינון אזולאי: זה מזכיר לך הרבה.

ינון אזולאי: גם אתם מזכירים לי הרבה.

ינון אזולאי: גם אתם מזכירים לי ימים אפלים, את הימים האפלים, שאתם רוצים לכבות פה את החינוך הזה.

אלכס קושניר: כמו שהבאת את תורת הגזע עכשיו.

ינון אזולאי: לא תצליח.

ינון אזולאי: לא תצליח לא אתה ולא חברך יושב-ראש ישראל ביתנו.

אלכס קושניר: גם אתה לא תצליח עם תורת הגזע שלך.

ינון אזולאי: אנחנו לא ניתן לכם את זה, כי הכוח שלנו זה ברוח שלנו, זה בחינוך של הילדים שלנו.

אלכס קושניר: אתה לא – – – זה בטוח.

ינון אזולאי: אנחנו ממשיכים בדרך האמת, ומול דרך האמת הזאת לא תצליחו.

אלכס קושניר: אתה תמשיך יחד עם היושב-ראש שלך למקום שהוא – – –

ינון אזולאי: אנחנו הולכים ישר, לא הולכים עקום.

ינון אזולאי: אין לנו שום דבר – אין לנו מה להסתיר, הכול נמצא.

ינון אזולאי: תודה רבה.

ינון אזולאי: בואו והצטרפו לנר האהבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מרגי, בבקשה, כבודו.

אלון שוסטר: מרגי, תעשה לנו פיוס.

יעקב מרגי: שלום שלום ואין שלום.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים – עוד יום שהכנסת מתבזה ומבזה את עצמה לדעת.

יעקב מרגי: כולי תקווה שהציבור הפעם יעניש את האשמים במערכה השלישית והמיותרת.

יעקב מרגי: מאחר שהזיכרון של חלק מהנואמים כאן היום היה קצר, בחרתי לי ערוץ אחד להתמקד בו, כי יש הרבה סיבות.

יעקב מרגי: אני אזכיר לנואמים כאן:

יעקב מרגי: לפני כשנה ויותר מדינת ישראל הייתה במערכה קשה, הותקפה בטילים מתל אביב במרכז ועד יישובי עוטף עזה.

יעקב מרגי: חשבנו: הינה, סוף-סוף מגיע הפתרון.

יעקב מרגי: יש שר ביטחון אחראי שיביא שקט למדינת ישראל.

יעקב מרגי: והינה עוד שר ביטחון שברח לנו מהמערכה – שר ביטחון שהעניק תמונת ניצחון לאסמאעיל הנייה בדמות שר ביטחון שמתפטר מהממשלה ומפיל ממשלה.

יעקב מרגי: אין תעודת ניצחון יותר גדולה לחמאס ולאסמאעיל הנייה ממה שהעניק איווט ליברמן, יושב-ראש ישראל ביתנו, לחמאס ולאסמאעיל הנייה.

יעקב מרגי: ואותו אחד, בפעם השנייה מונע הקמת ממשלה.

יעקב מרגי: ואני לא נכנס לשיקולים שלו; ימין או שמאל – הכול לגיטימי.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה להאמין לו שנימוקיו עימו.

יעקב מרגי: והינה, פעם שלישית הוא גורר את המדינה למערכת בחירות – –

מרק איפראימוב: – – – תנו לו שיהיה ראש הממשלה.

יעקב מרגי: – – גורר את מדינת ישראל פעם שלישית למערכת בחירות מיותרת, לאחר שהוא יצא מהמערכה השנייה – נזכיר לכם: הוא יצא בעור שיניו, פצוע וחבול, מוכה וחבוט, עם חמישה מנדטים.

יעקב מרגי: הפגיעה האנושה באגו שלו הביאה אותו לדרוש ממשלת אחדות, ופתאום סוגיות של דת ומדינה מפריעות לו; פתאום 50% מהאוכלוסייה במדינת ישראל לא לגיטימיים בעיניו – הפך אותם לסחטנים, להזויים, למשיחיסטים.

יעקב מרגי: הלזאת ייקרא אחדות?

יעקב מרגי: זו האחדות – כשאתה מבקש למחוק 50% ממדינת ישראל?

יעקב מרגי: במדינה הזאת חיים ערבים, חיים חרדים, חיים דתיים, דתיים-לאומיים, מסורתיים – וכולם לגיטימיים.

יעקב מרגי: ואני אומר לך, יושב-ראש מפלגת ישראל ביתנו, עבדת על העם הזה, הולכת אותו שולל.

יעקב מרגי: הולכת את מנהיגי המפלגות כאן בבית הזה שולל.

יעקב מרגי: שיתקת את המדינה הזאת כשנה שלמה.

יעקב מרגי: חיזקת את החמאס ואת אסמאעיל הנייה.

יעקב מרגי: אין לי הערכות למה אתה עושה את זה – אני לא אייחס לך דברים כאלה ואחרים שייחסו לך – אבל בדבר אחד הגעתי למסקנה ברורה: טובת המדינה לא לנגד עיניך.

יעקב מרגי: כולי תקווה שהציבור יקיא אותך – יקיא אותך מהזירה הציבורית, ובמהרה.

יעקב מרגי: ואם זה מה שיצא מהמערכה השלישית המיותרת, זו תהיה נחמתנו.

יעקב מרגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: יסכם את הדיון השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מניח שהשר ייתן סיכום תמציתי.

יולי יואל אדלשטיין: אין סיבה פה לסיכומים ארוכים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברי הכנסת.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לקבל – אתה יודע, לפחות בעניין הזה יש לי פה ממשלת אחדות מאבי ניסנקורן ואולי, לא יודע, מעליזה או מיקי, שיאשרו שיש כאן מספיק אנשים, ואז אנחנו נוכל – – –

יולי יואל אדלשטיין: יש מספיק אנשים, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לכן תסכם, ואנחנו – – –

מכלוף מיקי זוהר: יש 61.

יולי יואל אדלשטיין: הרבה יותר אפילו.

יריב לוין: אז אפשר לסיים ולומר שהיינו מעדיפים בלי זה, אבל אם אין ברירה, אז לפחות שיהיו 61.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, רק לפרוטוקול ולמען הסדר הטוב: התקיים דיון משולב בשתי הצעות החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי נצביע בנפרד בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכם שדרוש רוב של 61 חברי כנסת.

קריאה: להצעה שנייה?

יולי יואל אדלשטיין: להצעה השנייה, כן.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בקריאה הראשונה להצעת חוק ההתפזרות לא דרוש רוב מיוחד.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף–2019, של חברי הכנסת של אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת, כאמור, בקריאה הראשונה – אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 91 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, לוועדה המיוחדת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 91, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, אושרה בקריאה ראשונה, ותועבר – אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת עמיר פרץ, לפרוטוקול – לוועדה לדיון בחוק הזה להכנתה לקריאה השנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019, של חברי הכנסת אבי ניסנקורן, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת – כאן דרוש גם בקריאה ראשונה רוב של 61 חברי כנסת, על פי עמדתה של הלשכה המשפטית לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 93 נגד – 7 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, לוועדה המיוחדת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 93 בעד, שבעה מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות) אושרה בקריאה הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: גם היא תועבר לוועדה המיוחדת להכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבי ניסנקורן, מתי מתכנסת הוועדה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: בעוד רבע שעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד רבע שעה – כינוס הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכריז על הפסקה בדיוני המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכם שגם בקריאה שנייה ושלישית דרוש רוב מיוחד של חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לא לצאת מן הבניין.

יולי יואל אדלשטיין: הפסקה.

בשעה 22: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עם הצעות החוק – הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת בחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, והצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2019, והצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2019, שהחזירה הוועדה המיוחדת לדיון בהצעות חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים, התש"ף

ירדנה מלר-הורוביץ: –2019.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/839; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: << הצח >> הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019 << הצח >> [מס' כ/839; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אבי ניסנקורן, יושב-ראש הוועדה המיוחדת לדיון בחוקים האלה, להציג לנו את החוקים לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסנקורן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש שקט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת במקומות.

הוועדה המיוחדת): אנחנו מצביעים היום בקריאה שנייה ושלישית על שתי הצעות החוק שהונחו בפני הכנסת לפיזור הכנסת, להקדמת הבחירות וסדרי דין מיוחדים לקראת הבחירות.

הוועדה המיוחדת): אמרתי כבר במהלך כל היום: זה יום עצוב לכנסת.

הוועדה המיוחדת): חבל שהגענו לרגע הזה.

הוועדה המיוחדת): אני כן מודה לכל חברי הכנסת שניהלו היום את הדיון בהרבה ממלכתיות ובאורך רוח, ונקווה לימים יותר טובים בכנסת.

הוועדה המיוחדת): אני רוצה להגיד שבמהלך היום הזה ראינו שיתוף פעולה בין חברי הכנסת.

הוועדה המיוחדת): חבל ששיתוף הפעולה הזה לא התבטא בתקופה טובה.

הוועדה המיוחדת): אנחנו עוברים באמת למקרה חריג בכנסת ישראל שלא היה שנים רבות, או מעולם – שלושה סבבי בחירות בתוך שנה אחת.

הוועדה המיוחדת): זו תעודת עניות באמת בסופו של דבר לכל אחד מאיתנו.

הוועדה המיוחדת): אנחנו הולכים לבחירות חדשות – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת ניסנקורן, אתה יכול להמשיך.

הוועדה המיוחדת): כן, תודה.

הוועדה המיוחדת): אני מודה גם לעובדי הכנסת על אורך הרוח והמסירות הגדולה שהתבטאה בהתנהלות שלהם היום, וגם ליושב-ראש הכנסת, על היום הזה.

הוועדה המיוחדת): במסגרת הדיון היום גם אישרנו שלושה תיקונים בוועדה: האחד – ששר העבודה יקבע הוראות בעניין שכר לעובדים בתחום הסיעוד שמועסקים על ידי יחיד ביום הבחירות; דחיית תוקף – העברת סמכות לוועדת הכספים לדון בדחיית תוקף בנושא מכוני בקרה בחוק התכנון והבנייה; הסמכת ועדת הכספים או ועדה מיוחדת במקום ועדת הפנים בנושא חוק קמיניץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם רוצה להודות לך על העבודה הלא-פשוטה שעשית בראשות הוועדה המסדרת, ובמיוחד היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין לעלות לדוכן ולסכם את הדיון בהצעות החוק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, הוטלה עליי, אדוני, משימה קשה.

יריב לוין: אני לא יודע – לסכם את הדיון זה קשה, כי לא היה דיון, אז אמרתי: אולי אסכם את פועלה של הכנסת העשרים-ושתיים.

יריב לוין: גם זאת, לצערי, משימה – –

יולי יואל אדלשטיין: גם זאת משימה לנאום קצר מאוד.

יריב לוין: – – שלא מאפשרת לי למלא את הזמן שאני נדרש למלא כאן, אבל אני באמת יכול לומר שלפחות, כפי שאמרתי קודם, הצלחנו להגיע להבנות שמאפשרות לנו להתפזר בהסכמה רחבה, ולפחות בעניין הזה – בצורה יותר מכובדת, וזה לפחות טוב.

יריב לוין: ואולי זה גם חומר למחשבה, כי אני באמת מאמין, אדוני היושב-ראש, שיכולנו, עם קצת רצון טוב, להימצא במקום אחר.

יריב לוין: אבל זה המצב, ומה שמוטל עלינו עכשיו הוא באמת לצאת למערכת בחירות שאני מקווה שתתנהל באווירה יותר טובה ממה שהורגלנו בפעמים הקודמות, ומקווה גם שתסתיים סוף-סוף בהכרעה.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אבקש מכולם לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כאמור בשתי הצבעות נפרדות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול אנחנו נצביע על חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת הבחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, בקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה ותיק בבניין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: רציתי לסכם ולומר לחבר הכנסת אבי ניסנקורן שכוותיק אני רוצה לומר לו בחיוך: אתה חושב שעברת היום דברים קשים בוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: לא, בכנסת הבאה תראה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול לומר לו משפט כזה, כי אני חושב שדברים שקרו היום – ולא לכל הדברים הציבור מודע – זה מן המחזות הגרועים ביותר שראיתי פה ב-23 השנים.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מבקש מכם – –

אחמד טיבי: אני רציתי להגיש הסתייגות – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – עכשיו, עם כל הפלקטים שלכם – –

אחמד טיבי: אני רציתי להגיש הסתייגות – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – עם כל הפלקטים שלהם, עם כל הפלקטים, ועם התנועות של המנצח שאתה עושה – – –

אחמד טיבי: אתה לא אמור להתערב.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אמור להתערב במה – בהרמת פלקטים במליאה?

אחמד טיבי: אתה דיברת על ועדה.

אחמד טיבי: אל תשנה נושא.

יולי יואל אדלשטיין: אני דיברתי על ועדה.

אחמד טיבי: אני רשאי ורוצה להגיש כל הסתייגות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לא מסמכותך להתערב בעבודת הרשימה המשותפת או כל סיעה אחרת.

אחמד טיבי: אני ביקשתי הסתייגות על הרס משפחות.

אחמד טיבי: אתם אמורים לגלות אמפתיה, לא להעיר.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן מה?

יולי יואל אדלשטיין: לכן מותר לעבור על תקנון הכנסת במליאה?

אחמד טיבי: מה זה קשור?

יולי יואל אדלשטיין: אתה סגן יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מותר לעבור על תקנון הכנסת במליאה?

תמר זנדברג: מה זה ההערות האלה – – – מה זכותך – – –

אחמד טיבי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאין לך שום בעיה בהבנת הנקרא ובהבנת הנשמע.

יולי יואל אדלשטיין: אני דיברתי על כך שלא כדאי להוסיף לדברים שכבר קרו בכנסת היום – –

תמר זנדברג: מי שואל אותך?

יולי יואל אדלשטיין: – – והמבין יבין.

אחמד טיבי: – – – את הרשימה המשותפת – – – עשית טעות ואתה ממשיך לעשות טעות.

אחמד טיבי: אנחנו – – – בעונש קולקטיבי.

אחמד טיבי: אל תעשה את זה עוד פעם, ואל תטיף לנו מוסר.

אחמד טיבי: אנחנו מבינים בפרלמנטריזם לא פחות ממך.

יולי יואל אדלשטיין: שאלתי אותך שאלה פשוטה: מותר לעבור על תקנון במליאה או לא?

קריאה: חלאס.

קריאה: כשנעבור על התקנון – – –

אחמד טיבי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: "חלאס" זה ביטוי פרלמנטרי מאוד טוב מפי חבר כנסת מכובד, חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה, כפי שאמרתי, על הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת בחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, בקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות להצעת החוק, לכן נצביע בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–3 – 94 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 94 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר רק שבקריאה שלישית בהצעת החוק הזאת נדרש, על פי הלשכה המשפטית, רוב של 61 חברי כנסת לפחות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 94 נגד – אין נמנעים – אין חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת בחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 94 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת אישרה את חוק התפזרות הכנסת העשרים-ושתיים והקדמת בחירות, התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שגם הבהרתי לפני ההצבעות הקודמות, כל עניינו של החוק זה קביעת תאריך בחירות.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת התפזרה אוטומטית בשעה 24:00 היום.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019.

יולי יואל אדלשטיין: להצעת החוק הזאת הוגשו הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש חברי כנסת שמעוניינים לנמק את ההסתייגויות שהגישו?

קריאה: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אין כאלה, לכן אנחנו נעבור קודם כול להצביע על שם החוק ועל הסעיפים – אין כאן הסתייגויות, לא לשם החוק ולא לסעיפים 1–10.

יולי יואל אדלשטיין: אני שאלתי את כל חברי הכנסת.

תמר זנדברג: יש לנו גם בקשות דיבור.

קריאות: כן, כן.

קריאות: יש בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, יש בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: לא שמתי לב שפרט להסתייגויות יש גם בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עמיר פרץ – מוותר; אורלי לוי אבקסיס – מוותרת; איציק שמולי – – –

איציק שמולי: מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: מרב מיכאלי – – –

מרב מיכאלי: מוותרת.

יולי יואל אדלשטיין: עמר בר לב; רויטל סויד; אורי מקלב; ישראל אייכלר; ניצן הורוביץ; סתיו שפיר; יאיר גולן.

יולי יואל אדלשטיין: תמר זנדברג.

תמר זנדברג: כן.

קריאה: או-אה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

אחמד טיבי: – – – היא ביקשה לדבר.

אחמד טיבי: מה הבעיה שלכם?

קריאה: היא ממשלת המיעוט שלך.

אחמד טיבי: היא הרבה יותר טובה ממך.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, לא הייתי קמה לדבר – כולם פה באו לפזר את הכנסת ולקצר את ימיה, והיא כנראה הייתה צריכה להתפזר ולצאת לבחירות נוספות – אבל המופע, הטפת המוסר הצבועה שלך פשוט לא השאירה אותי שקטה לרגע אחד.

קריאות: – – –

תמר זנדברג: זה פשוט היה שיאו של מופע של צדקנות – של שתי כנסות כבר – התנשאות וניתוק שהיה צריך להגיע אל סופו כבר מזמן.

תמר זנדברג: זה באמת אקורד סיום מביש לשתי כנסות שבהן הגישה הזאת שאתה הפגנת כאן, שמוביל ראש הממשלה – שיצא כרגע מהאולם, כי לא נאה לו לשמוע את הדברים; הוא רק רוצה להצביע – וכולכם, זה היה השיא של מה שהובלתם כאן במשך שתי כנסות, וזאת הסיבה לכך שטוב מאוד שאנחנו יוצאים עכשיו לבחירות.

תמר זנדברג: לא חבל, ולא עצוב, ולא שום דבר כזה.

תמר זנדברג: נכון, משבר חריף, אבל להמשיך בהתנהלות הזאת זה משבר חריף אפילו יותר.

תמר זנדברג: ולכן אנחנו נצא הלילה לבחירות ונחזור כשכל הגישה הזאת – המתנשאת, המסיתה, הגזענית והמנותקת – תבוא סוף-סוף לידי סיום – –

קריאות: – – –

תמר זנדברג: – – וישראל תובל לכנסת חדשה ולממשלה אחרת, שתכבד את כל האזרחים שלה, יהודים וערבים, וחרדים, ושמאלנים וימנים, ותפסיק עם השיסוי וההסתה והביזוי שראינו כאן במשך חודשים ארוכים.

תמר זנדברג: זה יהיה אחרי עשר שנים של זחיחות והתנשאות שלכם.

קריאות: – – –

תמר זנדברג: אתם תלמדו שלא לעולם חוסן.

קרן ברק: – – – בגללכם בממשלה.

זאב אלקין: – – –

תמר זנדברג: זו תהיה כנסת חדשה, שתחזור לכאן ותוביל רוח אחרת, כי אתם יודעים מה?

תמר זנדברג: אתם יודעים שאתם עומדים להפסיד בפעם השלישית.

תמר זנדברג: לכן, אנחנו נחזור לכאן בעוד כמה חודשים, ספורים מאוד – –

זאב אלקין: אנחנו נחזור – – –

תמר זנדברג: – – ברוב הרבה יותר גדול, אזרחי, דמוקרטי, שמוביל את ישראל לדרך חדשה.

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, הכנסת הייתה קצרה, אבל שיאים נשברים בה יום-יום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון – מוותר; חבר הכנסת יואב קיש – –

יואב קיש: מוותר.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – מוותר; חבר הכנסת בנימין גנץ – –

בנימין (בני) גנץ: מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: – – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נעבור להצביע על ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, לשם החוק ולסעיפים 1–10 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו נצביע כנוסח הוועדה בקריאה שנייה על שם החוק וסעיפים 1–10.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ומי נגד נוסח הוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–10 – 98 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–10 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 98 בעד, אפס מתנגדים ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את שם החוק ואת סעיפים 1 עד 10 כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 11 קיימות הסתייגויות של קבוצת ישראל ביתנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פורר, מסירים?

עודד פורר: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים על ההסתייגויות.

קריאה: הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: זו הסתייגות מס' 1, לסעיף 11.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 7 נגד – 94 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 11 לא נתקבלה.

פנינה תמנו: כחול לבן נגד.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – שבעה, נגד – 94 ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נצביע על סעיפים 11, 12 ו-13 כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 11–13 – 94 נגד – 7 נמנעים – אין סעיפים 11–13, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 94, נגד – שבעה ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 11, 12 ו-13 אושרו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 14 יש הסתייגות של קבוצת ישראל ביתנו.

עודד פורר: להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 14 – הסתייגות מס' 2.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 7 נגד – 93 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת ישראל ביתנו לסעיף 14 לא נתקבלה.

פנינה תמנו: זה לא עובד אצלי.

פנינה תמנו: אפשר להוסיף אותי לפרוטוקול?

יולי יואל אדלשטיין: בעד – שבעה, נגד – 93 ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 לסעיף 14 לא התקבלה.

פנינה תמנו: היושב-ראש, יש לי תקלה – להוסיף אותי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה התכוונה להצביע נגד ההסתייגות אך יש תקלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נקבל את ההצבעה שלך, ישבת במקום.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, לסעיף 14 אין הסתייגויות, ונצביע עליו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע בעד הסעיף או נגד הסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 14 – 94 נגד – 7 נמנעים – אין סעיף 14, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 94, נגד – שבעה ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 14 התקבל בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 14 – יש הסתייגות של חברת הכנסת שפיר וחברי הכנסת איימן עודה, אנטאנס שחאדה, אחמד טיבי, מנסור עבאס, עאידה תומא סלימאן, ווליד טאהא, עופר כסיף, היבה יזבק, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, סעיד אלחרומי, ג'אבר עסאקלה וסמי אבו שחאדה, קרי, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סתיו שפיר, להצביע?

סתיו שפיר: ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: להצביע על ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: זו הסתייגות מס' 3.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 76 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת סתיו שפיר וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת אחרי סעיף 14 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 23, נגד – 76 ונמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, להוסיף אותי עד שתתוקן התקלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוסיף את קולה של פנינה תמנו שטה נגד ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על סעיפים 15–19, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 15–19 – 101 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 15–19 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 101 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אישרנו – – –

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז 102, כולל חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, בעד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אישרנו את הסעיפים 15 עד 19 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: כל החוק אושר בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות, לכן אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

יולי יואל אדלשטיין: –2019 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 95 נגד – 7 נמנעים – אין חוק הבחירות לכנסת העשרים ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף–2019, נתקבל.

פנינה תמנו: היושב-ראש, תוסיף אותי.

יולי יואל אדלשטיין: כן, ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו 96, כולל פנינה תמנו שטה, בעד, שבעה מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.