ישיבת מליאה, כנסת 22, פרוטוקול מספר 15, 2019-11-20 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ב בחשוון תש"ף, 20 בנובמבר 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח בשאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן צור, בתור יושב-ראש הסיעה, תסביר לחברים שאם מאשרים להם שאילתה אז הם צריכים להיות כאן בזמן.

יולי יואל אדלשטיין: מזל שסגן שר הבריאות, כדרכו, נמצא כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להזמין את סגן שר הבריאות חבר הכנסת ליצמן לעלות לדוכן על מנת להשיב על שאילתה דחופה של חבר הכנסת יואב בן צור.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: עשרות קשישים ובהם ניצולי שואה ייזרקו לרחוב אם ייסגר המוסד הגריאטרי בראשון לציון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן השר יעלה לדוכן וחבר הכנסת בן צור יקרא את נוסח השאילתה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, רציתי לשאול: עשרות קשישים ובהם ניצולי שואה ייזרקו לרחוב אם ייסגר המוסד הגריאטרי, הפועל זה 60 שנה.

יואב בן צור: בפעמים הקודמות מנעת את סגירת המקום, שהוא עוגן הצלה לקשישים ולדואגים להם.

יואב בן צור: רצוני לשאול: 1.

יואב בן צור: מי פועל לסגירת המוסד ומדוע?

יואב בן צור: 2.

יואב בן צור: איך יפעל משרדך למנוע את סגירתו?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר הבריאות חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת בן צור, המרכז הגריאטרי בראשון לציון נמצא על שטח בבעלות עיריית ראשון לציון.

יעקב ליצמן: עיריית ראשון לציון הגישה נגד משרד הבריאות תביעות לפנות את הקרקע שעליה נמצא המרכז הגריאטרי ראשון לציון ולשלם הפרשים של מיליוני שקלים בגין השימוש בשטח בשנים הקודמות.

יעקב ליצמן: לאור זאת ולאור החלטות הממשלה הקודמות בדבר סגירת המרכז החל משרד הבריאות בתהליך פינוי מסודר.

יעקב ליצמן: במרכז הגריאטרי בראשון לציון נמצאים כיום כ-80 מטופלים סיעודיים ותשושים.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות יפעל באופן מסודר ומתואם עם המטופלים ומשפחותיהם למציאת מקומות חלופיים לפי העדפתם, ונוודא כי זכויות המטופלים יישמרו וכי יינתן להם טיפול מתאים ואיכותי, ברגישות הנדרשת ומתוך התחשבות בגילם, במצבם וברצונותיהם.

יעקב ליצמן: יותר מכך – ואת זה אני רוצה להדגיש – בהתאם להנחייתי ולהנחיית המנכ"ל, ככל שיהיה צורך מצד המשפחה להמשיך ולהישאר במקום, אנו נעשה כל שביכולתנו לממש בחירה זו.

יעקב ליצמן: אדגיש כי לצד מהלך הסגירה, בכוונת משרד הבריאות – בשיח עם משרד האוצר – לקדם את הקמתן של מחלקות לגריאטריה אקוטית.

יעקב ליצמן: במחלקות אלו נמצאות יש חסר משמעותי במערך האשפוז הגריאטרי, בעוד מיטות אשפוז סיעודיות קיימות באופן רחב יותר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת, חבר הכנסת יואב בן צור, וגם חברי הכנסת מירב כהן ואיציק שמולי ביקשו לשאול שאלה נוספת.

יואב בן צור: אף על פי כן, משיח שהיה עם המשפחות הם אומרים שהם מוכנים להיכנס גם למאבק נגד עיריית ראשון לציון, אם זאת הבעיה.

יואב בן צור: השאלה היא אם משרד הבריאות יעמוד לימינם במקרה הזה – להגיע לאיזשהו הסדר או דברים אחרים עם העירייה, שבכל אופן יישאר המוסד במקום.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב כהן.

מירב כהן: שלום, כבוד סגן השר.

מירב כהן: אנחנו שוחחנו על הנושא הזה.

מירב כהן: חשוב לי גם לומר שהמקרה הספציפי בראשון לציון הוא חלק מתמונה יותר גדולה ועגומה של מצב מוסדות האשפוז הגריאטריים בישראל בכלל.

מירב כהן: יש 21,000 אנשים שמטופלים במערכת הזו.

מירב כהן: חלק מהמוסדות מנוהלים על ידי גופים פרטיים שמתוקצבים בחסר.

מירב כהן: חלקם נסגרים.

מירב כהן: רק בשנתיים האחרונות עשרה מוסדות נסגרו.

מירב כהן: המקרה הזה של ראשון לציון מצטרף לתמונה הכללית, שהיא עגומה.

מירב כהן: המוסד בראשון לציון הוא מופת.

מירב כהן: צריך לדבר עם המשפחות כדי להבין עד כמה זה מוסד חשוב וטוב, ובעצם בשנים האחרונות משרד הבריאות קיבל החלטה לייבש אותו.

מירב כהן: יש שם 380 מיטות ורק 80 מטופלים כיום.

מירב כהן: לא קיבלו מטופלים חדשים, כי כנראה הייתה איזושהי חשיבה שצריך לסגור אותו.

מירב כהן: אני רוצה להוסיף שהמשפחות מספרות שעד לרגע זה אף אחד לא הודיע להן באופן רשמי שהמוסד הזה הולך להיסגר תוך פרק זמן מאוד קצר.

מירב כהן: יש שם אנשים שחצו את גיל 90, אנשים עם דמנציה, אנשים שבכלל לא בטוח שיצליחו לעמוד במעבר למוסד אחר.

מירב כהן: אז על רקע הדברים האלה אני מבקשת, בבקשה, לשאול: דבר ראשון, ראש עיריית ראשון לציון – אני שוחחתי איתו – אומר, מהצד שלו, שהוא מוכן לפשרות.

מירב כהן: הוא אומר שהיו סיכומים עם משרד הבריאות ושמשרד הבריאות חזר בו מהסיכומים האלה, ושבכלל החוב הכספי מתייחס לחובות העבר על שימוש בנכס שעבורו משרד הבריאות לא שילם, וזה לא מתייחס לעתיד בשום צורה.

יולי יואל אדלשטיין: אז מה השאלה, גברתי?

מירב כהן: האם באמת משרד הבריאות לא מוכן לפשרות בנושא הזה אל מול עיריית ראשון לציון?

מירב כהן: האם הם לא מוצאים לנכון להודיע באופן רשמי למשפחות, לפגוש אותן?

מירב כהן: אף אחד לא דיבר איתן, אך אחד לא פגש אותן, אף אחד לא שמע אותן – אני חושבת שהגיע הזמן לעשות את זה.

מירב כהן: ובכלל, שאלה: האם נראה לך נכון ותקין שדווקא בשעה שהאוכלוסייה מזדקנת ויש צורך ביותר ויותר מוסדות גריאטריים, דווקא עכשיו לסגור מוסד שעובד בצורה כל כך טובה, במקום להעתיק את המודל שלו – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מירב כהן: – – ולשכפל אותו?

מירב כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מירב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אדוני סגן השר, זה נושא שעולה אחת לכמה שנים, והוא הגיע גם לשולחנך לא פעם.

איציק שמולי: בפעמים האחרות, כפי שאמר קודם חבר הכנסת בן צור, נמצא פתרון על ידי משרדך.

איציק שמולי: השאלה שלי, אדוני סגן השר: בעצם, מה גודל הפער בין מה שדורשת העירייה לבין מה שמוכן משרד הבריאות?

איציק שמולי: איך זה מתחבר לעובדה שבעשור הקרוב, לפי המצגת שהוצגה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות בוועדת הכספים לפני שבועיים, אנחנו מתקדמים לעשור שבו תהיה התפוצצות, לנוכח הצורך במיטות אשפוז סיעודיות?

איציק שמולי: והאם מאחורי ההחלטה הזו, אדוני סגן השר, עומדת מדיניות חדשה – זו באמת שאלה – לגבי המוסדות הנוספים שנמצאים בבעלות ממשלתית, בפרדס חנה ובנתניה, כמדומני, או זה באמת מקרה ספציפי של מחלוקת על הקרקע ובזה נגמר הסיפור?

איציק שמולי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת איציק שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר הבריאות.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, לשמחתי, אני עניתי על כל השאלות בתשובה הראשונה, אז אני פשוט אחזור על זה עוד פעם.

יעקב ליצמן: קודם כול, נתחיל עם בן צור: המשפחות רוצות מאבק – אני לא מפריע לאף אחד לעשות מאבק.

יעקב ליצמן: אני משלם מיליוני שקלים, וכל הזמן להיות בתביעות מטעם עיריית ראשון?

יעקב ליצמן: סחבתי את זה כמה שנים, יש גבול כמה אפשר לסחוב את זה.

יעקב ליצמן: לדעתי, הודעתי לך גם בתחילת השאילתה: אני הולך לבנות משהו חדש, הולכים לעשות משהו חדש בכלל.

יעקב ליצמן: אני צריך גריאטריות, לא צריך את הסיעוד, כי יש לי הרבה סיעוד במדינה, אז לכן, זו ההחלטה.

יעקב ליצמן: למירב וגם לשמולי, אמרתי שיש לי מחסור בגריאטריה, יש לי מספיק עם סיעוד – זה מה שאמרתי בתשובה הקודמת.

יעקב ליצמן: באמת יש מחסור בגריאטריה.

יעקב ליצמן: אני הולך לבנות, אני עושה מחדש את מה שצריך בגריאטריה, אבל איפה שיש לי, שם אני חושב שאפשר להסתדר.

יעקב ליצמן: הבטחתי ואני חוזר ומבטיח: אנחנו נשתדל שמי שלא רוצה לעבור – נשאיר פה ונסתדר עם המקום בינתיים.

יעקב ליצמן: התביעה היא תביעה גדולה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שזה שווה את כל התביעה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מייבשים אף אחד – זה בנוגע לייבוש; אנחנו לא מייבשים, אבל מה, בהחלט לא הכנסנו חדשים.

יעקב ליצמן: רציתי להפוך את זה למשהו אחר.

יעקב ליצמן: מה שיש לנו היום לא שווה לי בגלל התביעות האלה, אלה תביעות גדולות.

יעקב ליצמן: אני יכול לבנות משהו חדש לגמרי, לא במקום הזה.

יעקב ליצמן: זה יהיה הרבה יותר זול, הרבה יותר אפקטיבי.

יעקב ליצמן: שמולי, אין מדיניות שאנחנו הולכים לסגור מקומות אחרים.

יעקב ליצמן: זה לא המקום; בגלל החובות, בגלל המצוקה במקום הזה.

יעקב ליצמן: אני ישבתי הרבה עם ראש העיר – לא הרבה אבל כמה וכמה פעמים – ובסופו של דבר, ראינו שאין לזה סוף, זה הרבה כסף.

איציק שמולי: העלות של הקמת מקום חדש יותר נמוכה מאשר להסתדר עם – – –

יעקב ליצמן: לטווח הארוך – בהחלט כן.

יעל גרמן: אז אתה סוגר את המקום?

יעקב ליצמן: סוגר את המקום.

מירב כהן: אבל החובות מתייחסים – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר השיב, ואנחנו מודים לו על כך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן, שיש לציין שהיה כאן בזמן, על הדקה, בשונה מחבר הכנסת השואל שאושרה לו שאילתה.

יולי יואל אדלשטיין: אז בפעם הבאה תקפיד בבקשה להיות בזמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה אבוטבול שאל בשאילתה דחופה מס' 18 את השר לביטחון הפנים על אסירים שנאלצים לשלם סכומי עתק עבור השימוש בטלפונים הציבוריים בתאים בבתי הכלא.

יולי יואל אדלשטיין: נא לקרוא את נוסח השאילתה, ואז השר ישיב.

משה אבוטבול: ברשות היושב-ראש, והשר כמובן, השאילתה היא: לאסיר בכלא אין אלא את הטלפונים הציבוריים – בסוגריים, של חברת שחף – לתקשר עם משפחתו, עורכי הדין, העולם שמחוץ לכלא.

משה אבוטבול: אסיר יכול לרכוש כרטיס חיוג רק בכלא, והמחיר הוא 50 ש"ח לשש שעות.

משה אבוטבול: רציתי לשאול: 1.

משה אבוטבול: האם הנתונים נכונים?

משה אבוטבול: 2.

משה אבוטבול: מדוע המחיר כה גבוה?

משה אבוטבול: 3.

משה אבוטבול: מה יעשה משרדך לטיפול בבעיה?

משה אבוטבול: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נשאלתי על ידי חבר הכנסת אבוטבול לעניין מחיר כרטיסי החיוג שמשמשים את האסירים בכלא כדי לקיים שיחות מהטלפונים הציבוריים שמותקנים בבתי הכלא של שירות בתי הסוהר.

גלעד ארדן: אז קודם כול חשוב לציין ולהדגיש שקיום קשר טלפוני של אסיר מבין כותלי הכלא זה לא דבר מובן מאליו.

גלעד ארדן: זה מוגדר – זה ביטוי לא טוב היום אבל ככה זה מוגדר בפקודות שב"ס – טובת הנאה שהאסיר מקבל; הוא לא זכאי לקבל את זה אלא זה משהו שהנהלת הכלא יכולה לאפשר לו.

גלעד ארדן: במקביל, כמובן, ניתן גם לשלול זאת ממנו, בהתאם לשיקול הדעת של שירות בתי הסוהר.

גלעד ארדן: זו לא זכות מוקנית של האסירים – – –

משה ארבל: לא כמו אסיר ביטחוני – – –

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: דרך אגב, הברחות סלולר קיימות גם אצל אסירים פליליים, אין הבדל.

גלעד ארדן: המלחמה בהברחות של סלולר מתקיימת גם כלפי המחבלים וגם כלפי האסירים הפליליים.

יולי יואל אדלשטיין: במקרה של פליליים, בדרך כלל, אדוני השר, אלה לא חברי כנסת.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני חייב להעיר איזו הערה.

גלעד ארדן: הרבה פעמים מדברים פה, אתם מבקרים ודואגים – וזה בסדר גמור לסייע – להחזיר למוטב אנשים, אבל כשאנחנו אומרים לפעמים "אסירים פליליים" זה נשמע כאילו זה איזה משהו נורא רך ועדין לעומת המחבלים.

גלעד ארדן: בתוך אסירים פליליים יש גם רוצחים שפלים, יש אנשים שחיסלו חיים ומשפחות של אנשים, וגם הם, כשהם מבריחים טלפונים זה דבר חמור מאוד.

משה ארבל: אין הוראה לביטול המיסוך – – –

גלעד ארדן: אף אחד לא הורה על ביטול המיסוך, ואין ביטול מיסוך.

גלעד ארדן: ואני מציע לך, כיוון שאתה בתנועה שלא נוהגת להאמין לתקשורת באופן כללי, תבדקו איתי לפני שאתם מצטטים דברים שקראתם בתקשורת.

גלעד ארדן: המיסוך ממשיך להתקדם – ההתקנה שלו, בהתאם לפרויקט.

גלעד ארדן: בכל מקרה, שיחות טלפון הן דבר שניתן לשלול בהתאם לשיקול דעת של שב"ס, והן לא זכות מוקנית לכל אסיר.

גלעד ארדן: לעניין המחיר, שזה בעצם מיקוד השאילתה של חבר הכנסת אבוטבול: מערך הטלפונים בשירות בתי הסוהר הופעל במשך שנים רבות על ידי בזק, באמצעות אותם טלפונים ציבוריים שהותקנו באגפים השונים והופעלו באמצעות כרטיסי חיוג, טלכרד.

גלעד ארדן: בשנת 2010 פורסם מכרז פומבי, שאני יכול היום לומר שבעיניי הוא היה כנראה מאוד מאוד מטופש ולא צופה פני העתיד – ובכך אתה צודק – אבל פורסם מכרז ב-2010, לפני רפורמת הסלולר, והמכרז הזה היה במטרה להוריד את המחירים שהיו אז של השימוש בטלפון קווי.

גלעד ארדן: המטרה הייתה באמת לשפר את השירות לטובת האסירים, וכל החברות שהתחרו לפני כמעט עשר שנים על המכרז הזה התחרו בעיקר על קריטריון המחיר.

גלעד ארדן: בשנת 2011 הוכרזה חברת בינת כזוכה במכרז, לאחר שהיא הציעה את ההצעה הזולה ביותר ליעדים נייחים וניידים כאחד בכל שעות היממה.

גלעד ארדן: אם זה חשוב, אני אפרט: זה כמעט 14 אגורות, 13.98 אגורות לדקת שיחה לכל יעד.

גלעד ארדן: אז, באותה תקופה, המחיר עמד על בין 23 ל-26 אגורות לדקת שיחה אם אתה מחייג אל טלפון קווי, ובערך 45 אגורות – אתם זוכרים, פעם שילמנו 45 אגורות – לדקת שיחה כשאתה מתקשר לטלפון נייד.

גלעד ארדן: היא נתנה לאסירים, אז, ב-13.98 אגורות.

גלעד ארדן: אבל מאז, כידוע, חלה ירידה משמעותית בתעריפים בכל שוק התקשורת הישראלי, שלא ניתן היה – נניח שלא ניתן היה, בערך לא ניתן היה – לצפות בעת ההיא, אבל המכרז הזה הוא מכרז שעדיין מחייב את שירות בתי הסוהר, ולכן אי-אפשר בעצם לבטל או לתקן אותו.

גלעד ארדן: המכרז הזה אמור להסתיים, וגם יש עכשיו ויכוח משפטי אם הוא יסתיים בשנה הקרובה או בתוך שנתיים-שלוש.

גלעד ארדן: בכל מקרה, אני פועל בנושא הזה, ונציב בתי הסוהר מקיים דיון בסוף החודש במגמה לקדם הוצאה של מכרז חדש, שלמעשה התנאים שלו כבר ייקחו בחשבון את התעריפים העדכניים שקיימים היום בשוק.

גלעד ארדן: אני מאמין שכשהמכרז הזה יצא, זה יביא להוזלה משמעותית בתעריפים שאתה הזכרת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לביטחון הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבוטבול, שאלה נוספת, וגם חברי הכנסת אוסאמה סעדי ומשה ארבל.

יולי יואל אדלשטיין: מהמיקרופון, אדוני.

משה אבוטבול: אדוני השר, לאור הפערים הענקיים בין החברות כיום, למשל בסלקום זה 40 ש"ח ללא הגבלה, בפלאפון – 29 ש"ח ללא הגבלה, ברמי לוי – 24 ללא הגבלה, באורנג' – 40, ובבזק – רק 19.90 ל-500 דקות, האם אין מקום לשקול, אפילו, עד כמה שזה אפשרי על פי החוק, בתשלום קנס מסוים – אינני יודע מהו – את ביטול המכרז והקדמתו?

משה אבוטבול: כי פשוט זה מאוד מציק לאסירים, וכבר חז"ל אמרו: ישראל, אף על פי שחטא – ישראל הוא.

משה אבוטבול: תודה.

גלעד ארדן: והוא גם חייב להתקשר בזול – הם שכחו להוסיף את זה בסיפה, חז"ל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, בעניין טלפונים לאסירים, בכנסת העשרים דיברנו רבות, נפגשנו, וביקשתי להעלות את הנושא הזה של שיחות הטלפון לאסירים הביטחוניים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שבתקופה האחרונה יש הסכמים להתקין טלפונים ציבוריים גם לאסירים ביטחוניים, ואני מברך על כך, ואז לא צריך את כל המיסוך וכל זה.

אוסאמה סעדי: אני מכיר את עמדתך, אבל – – –

גלעד ארדן: אתה יכול לברך את השב"כ ואת ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני התנגדתי נחרצות.

אוסאמה סעדי: אני מכיר את עמדתך, ולכן אני אומר.

אוסאמה סעדי: אבל הנושא הזה שהעלה חברי אבוטבול חשוב, כי באמת המחירים גבוהים גם לאסירים הפליליים וגם לאסירים – אבל רציתי לשאול אותך על מקרה טרגי נוסף שקרה: לפני יומיים נורה למוות פארס אבו נאב, בחור צעיר מראס אל-עמוד.

אוסאמה סעדי: הוא נורה על ידי השוטרים.

אוסאמה סעדי: שוטר ירה שבעה כדורים ואחד פגע בו בגב והרג אותו.

אוסאמה סעדי: האם המקרה הזה ידוע לך? מה תוצאות החקירה?

אוסאמה סעדי: ועוד מקרה טרגי, כמו של ח'יר חמדאן – ואני מכיר מה שאמרת אז על ח'יר חמדאן, על הבג"ץ, ועכשיו יש דיון נוסף, אבל זה עוד מקרה של ירי בגב.

אוסאמה סעדי: גם אם הוא ברח וגם אם היה חשד לעבירה לפני זה – אבל לירות, לפגוע ולהרוג, אני חושב שבשביל זה אנחנו כל הזמן אומרים שזאת יד קלה על ההדק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, הליך השיקום של אסירים הוא תנאי לקבלת השליש בתום ריצוי עונשם, וזה מחייב את האסירים לצאת מהאגף למוסדות שיקום ולמוסדות שיקומיים כלליים.

משה ארבל: אבקש לשאול את כבוד השר: בהינתן ששירות בתי הסוהר מכיר בצורך ובזכות של אסיר לאגף תורני מופרד בהתאם לאורחות חייו ולאמונתו, מדוע נמנעת ממנו הזכות לשיקום, שהיא תנאי לשליש, גם במקומות המותאמים לאורח חייו?

משה ארבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, השר לביטחון הפנים.

גלעד ארדן: לא ידעתי שבמסגרת שאלה נוספת אפשר להעלות שאילתות חדשות.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר, רק אתה לא חייב לענות.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אז אשר לשאילתה החדשה שמעלה פה חבר הכנסת ארבל, אני אשמח מאוד לבדוק את הנושא.

גלעד ארדן: אני לא מכיר מספיק ולכן לא אוכל לענות לך.

גלעד ארדן: אבל אם תרצה, נבדוק את זה ונשיב לך ישירות או אם תרצה ממש להגיש שאילתה רשמית, גם בסדר.

גלעד ארדן: לבחירתך.

גלעד ארדן: אבל הצוות שלי פה ירשום את השאלה ונברר את זה בימים הקרובים.

גלעד ארדן: אשר לשאלת ההמשך של חבר הכנסת אבוטבול, אני ביקשתי מהיועץ המשפטי של המשרד וגם משירות בתי הסוהר לבדוק את תנאי המכרז.

גלעד ארדן: אני עוד פעם אומר: אני לא רוצה כבר לומר מה דעתי על מכרז כזה שהוא לעשר שנים.

גלעד ארדן: אנחנו נבדוק את זה בימים הקרובים משפטית.

גלעד ארדן: אני חושב שמתבקש היום, בחשיבה כזאת, שאם עושים מכרז לעשר שנים, גם אמורים להכניס אפשרויות לשינוי בתנאי המכרז אם השוק משתנה באופן דרמטי, כמו שאתה ציינת.

גלעד ארדן: הנקודה היא שאם לא עשו את זה יהיה קושי גדול, כי המדינה צריכה לעמוד בהתחייבויותיה.

גלעד ארדן: אבל בכל מקרה, זו נקודה נכונה.

גלעד ארדן: אנחנו בוחנים את זה משפטית, ויישר כוח שהעלית את הנושא הזה.

גלעד ארדן: באמת חשוב היה להציף את זה.

גלעד ארדן: במקרה, עסקתי עכשיו בכל הנושא הזה דרך היבט אחר, של המערכת הקווית שמוציאים ממנה שיחות, כיוון שמסתבר שיש אסירים בכלא, לאו דווקא מחבלים – מחבלים, לרובם עוד אין טלפונים ציבוריים, אבל יש אסירים בכלא שדרך המערכות וההתקשרות הזאת גם מכווינים פשיעה מחוץ לבתי הכלא.

גלעד ארדן: לכן, הטכנולוגיה או היכולת של המערכת הזאת זה משהו שאני בוחן בימים אלה, איך להתאים אותה לצרכים של הביטחון של אזרחי המדינה, ובין היתר המערכת הזאת תיבחן גם בהקשר של המחירים שהאסירים משלמים.

גלעד ארדן: אשר לשאלות של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שאני מבין שהוא חש צורך להעלות את הנושא הזה.

גלעד ארדן: כיוון שהוא עורך דין ותיק, הוא הרי יודע שאין לי דרך באמת לענות על שאלות חקירתיות שבכלל הסמכות בהן היא לא של המשטרה, כי כאשר נהרג אדם מירי של שוטר הנוהל הוא שמי שחוקר את מותו של האדם זה לא המשטרה אלא המחלקה לחקירות שוטרים, שהיא חלק מהפרקליטות וממשרד המשפטים.

גלעד ארדן: אבל חבר הכנסת סעדי רצה להעלות זאת, זכותו להעלות זאת, ואני אשאל אותו בתגובה מדוע הוא לא מסתובב קצת לקרוא ביישובים הערביים להשתתף במבצע שמתקיים בימים אלה ולמסור כלי נשק לא חוקיים, כדי שהרחוב הערבי יהיה בטוח יותר ויותר נקי מכלי נשק לא חוקיים.

גלעד ארדן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לביטחון הפנים על תשובותיו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את סגן שר הביטחון חבר הכנסת אברהם אבי דיכטר לעלות לדוכן ולהשיב על שאילתה דחופה מס' 15, מאת חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: הריגתו של הפלסטיני עומר אל-בדווי על ידי חיילי צה"ל באל-ערוב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן שר הביטחון, בשבוע שעבר פורסם בכלי התקשורת תיעוד הריגתו של הפלסטיני עומר הייתם אל-בדווי, בן 20, ממחנה הפליטים אל-ערוב, מירי של חיילי צה"ל במחנה פליטים אל-ערוב.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם נכון הדבר?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: אם כן, האם המקרה נחקר?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: אם כן, מהן תוצאות החקירה?

אוסאמה סעדי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר הביטחון.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ב-11 בנובמבר התקיימה הפרת סדר אלימה במחנה הפליטים אל-ערוב.

אבי דיכטר: במהלך הפרת הסדר השליכו מחבלים, בין היתר, בקבוקי תבערה לעבר הכוח הצבאי שהיה במקום.

אבי דיכטר: כוחותינו הגיבו בירי וממנו נפגע ונהרג עומר הייתם אל-בדווי, בן 22, תושב מחנה הפליטים.

אבי דיכטר: בעיני רוחי אני רואה את אלה שמגחכים נוכח פתיחה באש לעבר מיידי בקבוקי תבערה.

אבי דיכטר: יש פה – אני רואה בזווית העין אפילו אלוף לשעבר – שמכירים היטב מה זה בקבוק תבערה.

אבי דיכטר: מיידה בקבוק תבערה הוא מחבל לכל דבר ועניין.

אבי דיכטר: רק כדי להמחיש את זה: בדצמבר 2014 נפגעה ילדה בת 11 באורח קשה מפגיעת בקבוק תבערה ברכב נוסע.

אבי דיכטר: מחבלים יידו בקבוק תבערה לעבר הרכב המשפחתי סמוך ליישוב מעלה שומרון.

אבי דיכטר: הרכב עלה באש, הנוסעים הצליחו להימלט ממנו אבל אחת הנוסעות ברכב, ילדה בת 11, נפגעה קשה מכוויות בדרגה ג'.

אבי דיכטר: דוגמה נוספת: רק לפני כמה שבועות, ב-22 באוקטובר, עובר אורח נפצע קשה בשכונת עיסאוויה לאחר שמחבלים השליכו בקבוקי תבערה לעבר כוח משטרה שהיה במקום.

אבי דיכטר: הבקת"בים פגעו ברכבו בעת שעבר במקום, הרכב התלקח והשוטרים חילצו אותו מהרכב כשהוא פצוע קשה.

אבי דיכטר: לגבי הבחור שנהרג, עומר אל-בדווי, הוא מוכר למשטרה כבר מגיל 16, מאירוע של הפרת סדר שבו השתתף ושבו הושלכו אבנים והוא נעצר על כך לכמה ימים.

אבי דיכטר: לגבי האירוע הספציפי הזה באזור מחנה הפליטים אל-ערוב – באותו היום נפתחה חקירת מצ"ח לבירור נסיבות המקרה, ועם סיום החקירה הממצאים יועברו לבחינת הפרקליטות ואז יהיה ניתן לתת תשובה מסודרת.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת סעדי, וגם לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני באמת תמה ומתפלא על התשובה של סגן שר הביטחון, שמדבר על ירי וזריקת בקבוקי תבערה וכמה זה מסוכן.

אוסאמה סעדי: אבל אני מזמין אותו, אם הוא עוד לא ראה את סרט הווידיאו שתיעד את הירי ואת הריגתו של עומר אל-בדווי – מדובר בצעיר שהלך לתומו, חף מפשע, לא זרק בקבוק תבערה ולא יידה אבנים.

אוסאמה סעדי: זה שעכשיו אתה מזכיר שבגיל 16 הוא פעם יידה אבנים – אני חושב שמן הראוי היה להגיד שמדובר בירי לא מוצדק, ביד קלה על ההדק, ושאנחנו נחקור את החייל שירה והרג אותו ונעמיד אותו לדין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: כבוד סגן השר, בשבוע שעבר, בשלהי הסבב האחרון, נהרגה משפחה בעזה, חמש נפשות של אזרחים מה שנקרא "לא מעורבים", בהם ילדות וילדים קטנים – –

קריאה: – – –

מרב מיכאלי: שמונה נפשות.

קריאה: – – –

מרב מיכאלי: – – בהפצצה של חיל האוויר על פחונים.

מרב מיכאלי: כמה ימים לאחר מכן פורסם בעיתון הארץ שהסיבה לכך היא שזאת הייתה מטרה שלא עודכנה זה חודשים ארוכים בבנק המטרות.

מרב מיכאלי: שאלותיי אליך: א.

מרב מיכאלי: האומנם זאת הסיבה לכך שזה קרה?

מרב מיכאלי: ב.

מרב מיכאלי: מה נוהל קביעת המטרות?

מרב מיכאלי: כל כמה זמן יש וידוא שלהן?

מרב מיכאלי: משום שמעבר לטרגדיה הנוראה ולתקלה שאסור שתקרה לנו, אם צה"ל מפציץ מטרות לא מעודכנות, אז, איך לומר, יש בזה בזבוז כסף ופגיעה במבצעיות ובאפקטיביות של צה"ל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר הביטחון.

אבי דיכטר: אני אשיב על השאלה שלך, חברת הכנסת מיכאלי.

אבי דיכטר: לפני כל אי-מבצעיות ובזבוז משאבים וכו', אין לצה"ל שום כוונה, שום הנחיה, שום הישג בתקיפת מטרה שלא נקבעה כמטרה לסיכול טרור, טרוריסטים או תשתיות טרור.

אבי דיכטר: לכן גם הבית שנפגע בדיר אל-בלח והמשפחה שנפגעה, ואם זאת הייתה מטרה או זאת הייתה טעות, או אם זה היה פספוס של הפצצה וכו' – אלה סוגיות מבצעיות שהצבא חוקר אותן.

אבי דיכטר: זה בהחלט נושא לתחקיר, כולל הפרטים ששאלת עליהם – תקפות המטרה וכיוצא בזה.

אבי דיכטר: מהיכרותי רבת-השנים, לצה"ל יש מכניזם מאוד ברור של תיקוף מטרות, בוודאי לפני תקיפה.

אבי דיכטר: אין ספק, לאף אחד לא הייתה שום כוונה לפגוע במשפחה חפה מפשע, חד-משמעית.

אבי דיכטר: לכן אני מציע לכולנו להמתין לתחקיר המבצעי ולא לפסוק שום דבר על מה שהיה, איך היה ומדוע קרה מה שקרה.

אבי דיכטר: מניסיוני אני גם יודע שבתחקירים עולים הדברים בצורה ישירה, פתוחה.

אבי דיכטר: מדובר גם בצה"ל.

אבי דיכטר: לפעמים מטרות נבנות לא רק על סמך מודיעין של צה"ל או לא רק על סמך מודיעין של אמ"ן בצה"ל, ולכן אני מציע להמתין לתהליך של התחקיר.

מרב מיכאלי: – – – אין ספק שאף אחד לא התכוון לפגוע במשפחה.

מרב מיכאלי: זה מובן מאליו.

מרב מיכאלי: אבל השאלה היא – – –

אבי דיכטר: מדינת ישראל, צה"ל, לא תוקפת מטרות – לא רק בעזה, בכלל: לא תוקפים מטרות כי יש פצצה מיותרת ואין מה לעשות איתה.

אבי דיכטר: מטרה, יש לה נוהל של תיקוף, בוודאי לפני ביצוע.

אבי דיכטר: יש לפעמים מגבלות בתיקוף מטרות וצריך להחליט אם תוקפים למרות שחלף זמן – ואז או שמוותרים או, מה שנקרא, לוקחים סיכון.

אבי דיכטר: זה לא המקרה הזה.

אבי דיכטר: אני מציע שוב, כדי לתת תשובה רצינית, להמתין לתחקיר, כי כל דבר אחר פשוט לא יהיה רציני ובוודאי לא הוגן מבחינת הגורם שקיבל את ההחלטה.

אבי דיכטר: לשאלה שלך, חבר הכנסת אוסאמה.

אבי דיכטר: תראה, אני מודה שנער הייתי גם זקנתי ולמדתי להיזהר מאוד ממתן אמירה לגבי סרטון.

אבי דיכטר: סרטון מצלם תמונת מצב נתונה.

אבי דיכטר: קשה מאוד לדעת מה היה לפני, קשה מאוד לדעת מה היה אחרי, ואתה יכול לפעמים לקבל תמונה מעוותת, שגויה, על מעורבות של מישהו או אי-מעורבות של מישהו.

אבי דיכטר: זה בדיוק תפקידו של מח"ש.

אבי דיכטר: אני אומר לך, כאחד שראה צילומים.

אבי דיכטר: כולנו מכירים את הסרט הבולט, הסרט הנוראי, המכפיש, המעוות, האנטי-ישראלי, האנטי-יהודי, האנטישמי, "ג'נין, ג'נין" – שאתה יכול לראות שם צילום מזווית של טנקים שלכאורה – על פי הנקלה הזה שעשה את הסרט, מוחמד בכרי, אתה יכול לראות את הטנק רומס – – –

אוסאמה סעדי: – – –

אבי דיכטר: רומס.

אבי דיכטר: תרשה לי להשתמש במילים שלי.

אבי דיכטר: ואני אומר לך שאני עדין עם מה שהוא עשה – – –

אוסאמה סעדי: – – –

אבי דיכטר: אני אומר לך, אני עדין עם מה שהוא עשה.

אוסאמה סעדי: – – –

אבי דיכטר: האמן לי, אני עדין עם מה שהוא עשה.

אבי דיכטר: אני אומר לך, חבר הכנסת סעדי, אני אומר לך, אני מתבייש בעובדה שקוראים לו אומן.

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: אני מביא את הדוגמה.

אבי דיכטר: האמן לי – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: – – שהאיש הזה לא היה ראוי לא למועמדות לאוסקר, גם לא למועמדות ל"עסכר".

אבי דיכטר: הוא היה מועמד, בעיניי – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: אני אומר לך, הוא היה מועמד להעמדה לדין על מעשה אנטישמי.

אבי דיכטר: אבל לענייננו – אגב, יש גם דיון בעניינו – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: – – אני מניח שבית המשפט יצטרך לפסוק, בסופו של דבר, לגבי העיוות הנוראי שהוא עשה.

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: בג"ץ אמר את דברו.

קריאה: – – –

אבי דיכטר: בג"ץ אמר את דברו במילים חריפות מאוד.

אבי דיכטר: אבל לענייננו, לשאלה שלך לגבי סרטון.

אבי דיכטר: אתה יכול לראות לפעמים – אני לא אומר שזה במקרה הזה, כי המקרה הזה עדיין נחקר, ואני לא יודע לתת לך תשובה על השאלה הקונקרטית שלך, אבל אני מציע לך ואני מציע לחברי הכנסת ואני מציע לכולנו, גם כנציגי ציבור ונבחרי ציבור, וסתם ציבור בישראל, להיזהר מאוד מהסרטונים האלה.

אבי דיכטר: ואני אומר לך, במקרה הזה של "ג'נין, ג'נין" – תמונות של שקרים שהמצלם ידע שהוא מצלם שקר, והמקליט ידע שהוא מקליט דברי שקר, והמשדר והמפיץ את זה יודע שהוא משדר ומפיץ דברי שקר נבזיים.

אבי דיכטר: לצלם טנק של צה"ל ולצלם שורה של אנשים ולומר איך הטנק דרס את האנשים, כשבתחקירים – – –

סמי אבו שחאדה: – – – או שהגיע – – –

אבי דיכטר: (אומר בערבית: שים על שתי האוזניים שלך אבנים.

אבי דיכטר: ) תאמין לי שבתחקירים – –

סמי אבו שחאדה: – – – הגיע לפני – – –

אבי דיכטר: – – אתה רואה במפורש בתחקירים איך לטנק הזה אין קשר לגופות – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אבי דיכטר: – – 56 הגופות – –

קריאות: – – –

אבי דיכטר: – – 56 הגופות של הרוגי ג'נין, כמעט כולם מחבלים – כמעט כולם מחבלים, בניגוד לאמירה על 300, ומעבר לזה, של טבח, יעני – – –

קריאות: – – –

אבי דיכטר: ואני אומר לך: את הנבזיות הזאת – –

קריאות: – – –

אבי דיכטר: – – את הנבזיות הזאת, חבר הכנסת סעדי, את הנבזיות הזאת לא אתן לך להפוך כאן לעובדה בכנסת ישראל.

אוסאמה סעדי: – – –

אבי דיכטר: במקרה הספציפי הזה, אני מציע להתאזר בסבלנות ולהמתין לראות מה היה באמת, ולא לפסוק לפי סרטון.

אבי דיכטר: יש בדיקה.

אבי דיכטר: הבדיקה תגיד בדיוק מה היה ומה לא היה.

סמי אבו שחאדה: במדינה הזאת צריך בדיקה?

סמי אבו שחאדה: אתם יודעים הכול.

אבי דיכטר: מדינת ישראל, לשמחת כולנו, יודעת לשים עובדות כהווייתן.

אבי דיכטר: לא אתן לכם להפוך את הכנסת לאיזושהי במה שעושים בה קולנוע מכל אירוע אמיתי שבו זורקים בקבוק תבערה על חיילים, על חיילים, ואתם תתייחסו לזה בביטול כאילו זרקו איזה קפצון על חייל.

אוסאמה סעדי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הביטחון חבר הכנסת אברהם אבי דיכטר על תשובותיו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את סגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש להשיב על שאילתה דחופה מס' 16 של חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: תלמידים שנכשלו בבגרויות נותרו ללא מענה.

קטי קטרין שטרית: תוכנית ההעצמה לבגרות, בעלת הצלחות מוכחות בפריפריה, הייתה אמורה להיפתח ולסייע ל-8,000 תלמידים שנכשלו בבחינות הבגרות לגשת בשנית ולהצליח.

קטי קטרין שטרית: הבגרויות מתחילות בעוד חודש וחצי.

קטי קטרין שטרית: מדוע נעצרה התוכנית, למרות שבספט

קטי קטרין שטרית: מבר הועברה הודעה על אישור התקציב לשנת תש"ף, נקלטו מורים והכינו תוכנית עבודה?

קטי קטרין שטרית: כרגע אמרו להם שזה מבוטל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר החינוך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת שטרית, תוכנית תה"ל, תוכנית העצמה לבגרות, היא תוכנית חשובה, ללא ספק, להעלאת שיעור הזכאים לבגרות.

מאיר פרוש: התוכנית מסייעת לתלמידי כיתות י"א-י"ב שנכשלו באחד עד שלושה מקצועות בבחינות הבגרות או במקצועות הלימוד על פי תוכנית ההבחנות החדשה להשלים את הנדרש.

מאיר פרוש: מטרות התוכנית מתמקדות בהעלאת שיעור הזכאים לתעודת בגרות, בטיוב תעודת הבגרות בעבור התלמידים הלוקחים בה חלק ובחיזוק ההתמדה ובמניעת הנשירה, וכן היא מאפשרת מוביליות חברתית והכוונה להשכלה גבוהה, וכל זאת תוך חיזוק והעצמת הפדגוגיה ברשות המקומית.

מאיר פרוש: התוכנית החלה לפעול בשנת 2009, והיא מעניקה שירות לכ-3,300 תלמידים בפריפריה מדי שנה, ואנחנו מכירים בחשיבותה ופועלים להביא להפעלתה באופן סדיר גם השנה.

מאיר פרוש: בתשובה על השאלות, התשובה היא כדלהלן, חברת הכנסת שטרית: בהוראת החשב הכללי, לנוכח המצב שבו אנחנו נמצאים היום, לא ניתן להפעיל ללא אישורו תוכנית בסכום של יותר מ-200,000 שקל.

מאיר פרוש: בהתאם לכך הועברה בקשה מיוחדת להפעלת התוכנית בשנת הלימודים תש"ף – שאת דיברת עליה – ואנחנו ממתינים לתשובתו של החשב הכללי.

מאיר פרוש: היקף התקציב של התוכנית עומד על קרוב ל-9.8 מיליון.

מאיר פרוש: ברור לך שאנחנו מחויבים לפעול על פי כללי משרד האוצר, וכאמור, אנחנו פועלים לאישור התוכנית בהקדם, באישור חריג, מתוך הכרה של המשרד בתרומתה לתלמידים ולרשויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: עוד חודש וחצי מתחילות הבגרויות.

יולי יואל אדלשטיין: יש שאלה נוספת?

מאיר פרוש: לא, אני יכול לענות שוב ולהסביר.

קטי קטרין שטרית: לוח זמנים.

מאיר פרוש: אנחנו מתקרבים למצב שאין תקציב.

מאיר פרוש: את בדיוק לקחת דבר מאוד מאוד חשוב – ואת חייבת להאמין לי שיש עוד מקרים מאוד מאוד חשובים – שהמשרד ברגע הזה לא יודע איך הוא הולך לפעול בעוד כחודש.

מאיר פרוש: בגלל המצב הזה.

מאיר פרוש: יש הוראות של החשב הכללי.

מאיר פרוש: כמו שאני אמרתי, ואני חוזר ואומר: אלה הן ההוראות של החשב הכללי.

מאיר פרוש: כמו במקרה שלך, העברנו בקשה לחשב הכללי על חריג, כדי לאפשר לנו לפעול.

קטי קטרין שטרית: החשב הכללי אמר לכם את התוכנית הזאת?

קטי קטרין שטרית: יש תוכניות אחרות שלא כל כך חשובות, כמו מרכז הסקרים – ראמ"ה – של 60 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אולי מכיוון שבעינייך הן לא כל כך חשובות, לא העלית שאילתה לגביהן, ואני לא יודע לענות לך תשובה לגביהן.

מאיר פרוש: אני אומר לך שההוראה של החשב הכללי זה על הכול.

מאיר פרוש: אני וידאתי את זה עכשיו עם סמנכ"ל התקציבים במשרד משה שגיא – את מכירה אותו.

מאיר פרוש: שאלתי: אני יכול לומר את זה באופן ברור?

מאיר פרוש: הוא אמר: כן, זה המצב.

מאיר פרוש: החשב הכללי נתן את ההוראה הזאת, וזה מה שאנחנו יכולים לעשות.

מאיר פרוש: ככה אנחנו נפעל עכשיו.

קטי קטרין שטרית: בזה הרגע גזרנו את דינם של – – – ילדים.

מאיר פרוש: אני יודע לומר על עוד כמה תוכניות, שהן בוודאי ממש הצלת נפשות – בתחום הנוער והבעיות של הנשירה.

מאיר פרוש: אני יודע לומר לכם את זה, אבל זה המצב.

מאיר פרוש: לפני כמה דקות ניגש אליי הרב גפני, ביקשנו ממנו שינסה לברר מה עושים במקרה – לא הייתי אומר דומה, אבל במקרה בתחום הנשירה.

מאיר פרוש: זה המצב.

מאיר פרוש: אני לא מדבר עכשיו אל אף אחד – שיקימו מהר קואליציה.

מאיר פרוש: זו המציאות.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע, אדוני, גם לחבר הכנסת אוסאמה סעדי הייתה שאלה נוספת אליך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, ואז תשיב.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, בעניין הבגרויות רציתי לשאול מתי משרד החינוך עומד להוציא ולמסור את תעודת הבגרות לתלמידים שניגשו ועשו את בחינות הבגרות.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על כך שסטודנטים רבים שלומדים בחו"ל וגם באוניברסיטאות ברשות הפלסטינית מחכים לתעודות הבגרות.

אוסאמה סעדי: אנחנו שאלנו, ואומרים: או-טו-טו.

אוסאמה סעדי: האם יש לך בשורה לתלמידים האלה, מתי הם יקבלו את תעודות הבגרות שלהם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר החינוך.

מאיר פרוש: אם השר התורן בזמנו ידע ואמר שהוא לא ערוך לשאלה השנייה ואין לו עליה תשובה, גם אני אומר לך שאני לא יודע ברגע זה, אבל אני מוכן לבדוק את זה.

מאיר פרוש: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור, תודה לסגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש ולכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> הטרור החקלאי המכה בחקלאים ברחבי הארץ << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות דחופות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הראשונה, שגם עליה ישיב השר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן, היא בנושא: הטרור החקלאי המכה בחקלאים ברחבי הארץ, הצעות שמספרן 221, 222, 223 ו-224.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד היא הראשונה, ואחריה שלמה קרעי, יועז הנדל ואיילת שקד.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות כל דובר, לרבות דוברת.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, וגם היציע כמובן, האורחים שיש לנו, ממשק עזרא אדיב במושב אלישמע נגנבו אתמול בלילה 69 טלאים – 69 טלאים, שהשווי המוערך שלהם הוא כ-83,000 שקלים, ואין, אין איך לקבל אותם חזרה.

רויטל סויד: הם גם לא היו מבוטחים, כי אין טעם לבטח – אין טעם לבטח, מכיוון שחברות הביטוח לא מעוניינות לעשות את הביטוחים.

רויטל סויד: דוד סיוון ממושב שדי חמד, רק השבוע נגנב ממנו כל מערך ההשקיה, בשווי של עשרות אלפי שקלים.

רויטל סויד: לאחרונה ממש הושחתו שני מחשבי השקיה בשווי של 100,000 שקלים בדרום, מכיוון שהחקלאי סירב לשלם דמי חסות.

רויטל סויד: אז אחרי שהוא סירב לשלם את דמי החסות, הגיעו אותם אלמונים, הציתו לו 144 גלגלי טפטוף, והנזק שנאמד הוא 650,000 שקלים.

רויטל סויד: כל הסיפורים האלה הם רק מהימים האחרונים.

רויטל סויד: הנושא של הפשיעה החקלאית הוא נושא שהחקלאים מתמודדים איתו על בסיס יום-יומי.

רויטל סויד: אנחנו יודעים שחקלאות היא ערך, וחקלאות היא ציונות אמיתית בתפיסת הקרקעות, ביישוב הארץ, ואנחנו יודעים שיש לה גם חשיבות רבה מאוד מבחינת חוסן במזון.

רויטל סויד: אבל איך יכול להיות שאת החקלאות אנחנו תופסים כערך וכציונות, ובפועל אנחנו לא מצליחים להתמודד עם הפשיעה החקלאית?

רויטל סויד: המשטרה עושה כמה שהיא יכולה – ואנחנו תכף נשמע גם מהשר – אבל עדיין ב-90% מהתיקים שנפתחים אין בכלל חשודים ואין בכלל את מי להעמיד לדין.

רויטל סויד: חברות הביטוח מסרבות לבטח, גם את הציוד וגם את החקלאים, וכך קורה שחקלאים מתעוררים בבוקרו של יום וכל העמל שלהם יורד לטמיון.

רויטל סויד: ולכן, לצד תיקוני החקיקה שנעשו ושאולי צריך גם לעשות, עם הרתעה בענישה – אנחנו רואים ש-1,000 תיקים בערך נפתחים בשנה, והחקלאים גם כבר כמעט ולא מתלוננים – צריך לעשות שני דברים, והם העיקריים: האחד, אדוני השר, הוא לפתוח בלהב 433 זרוע מיוחדת נוספת שתתעסק רק במלחמה בפשיעה החקלאית, מלחמה חסרת פשרות, במקום שנצטרך להיעזר בחברת השומר – שעושה כמובן מלאכת קודש ועבודת קודש, אבל זאת בסוף חברה פרטית.

רויטל סויד: והדבר השני, התקציב לזה: בואו ניקח את תיקון 116, התיקון הזה, שנקרא כידוע חוק קמיניץ ושהושקעו בו כל כך הרבה כספים – ניקח את כל התקציבים שהושקעו בתיקון הזה ונעביר אותם לטובת המאבק בפשיעה החקלאית.

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה קרעי – התחרט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יועז הנדל, בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות גם לרשותך, ואחריו – חברת הכנסת איילת שקד.

יועז הנדל: תודה רבה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, תודה על מה שהקראת קודם.

יועז הנדל: אני אוסיף לרשימת האירועים האלה של הטרור החקלאי הצתה לפני יומיים של יערות באזור שפרעם, וצוותים של השומר החדש, קק"ל וצוותי כיבוי של מכבי אש טיפלו בשרפה, ואחר כך נשארו בשטח כדי לתצפת ולגלות מי המציתים; שרפת באלות בקיבוץ בית קמה; כריתה של 300 עצי משמש בנווה אטי"ב; פגיעה בציוד חקלאי בציפורי ועוד ועוד ועוד.

יועז הנדל: אפשר לקחת את הרשימה הזאת לאין-סוף – אירועים שנכנסו לשגרה ואנחנו כמעט לא מתייחסים אליהם; טרור חקלאי שפוגע במדינת ישראל.

יועז הנדל: עכשיו, יש כאלה שנדמה להם שציונות זה לבוא ולתקוף את הרשימה המשותפת – שלי יש ביקורת גדולה עליה, כידוע לכם – במקום להתעסק בבעיות האלה, שנוצרות בחלקן הגדול במגזר הערבי, ולייצר משילות.

יועז הנדל: אנחנו שכחנו שהציונות התבססה, לפחות בעבר, על התזה שקו המחרשה הוא קו הגבול.

יועז הנדל: וכשאין מחרשה, כשגונבים אותה או שורפים אותה, אז כנראה גם אין גבול, ואז אנחנו לא נצליח לעמוד לא על אדמתנו, לא על ערכינו ולא על נושאים אחרים.

יועז הנדל: וזה דורש טיפול – זה דורש טיפול אמיתי בתופעת חוסר המשילות, ולא מילים חזקות כנגד מגזר כזה או אחר.

יועז הנדל: הנגב הולך לאיבוד, 80% מהפשיעה החקלאית בכלל לא מדווחת – מהטרור החקלאי – וזה ממשיך וזה ממשיך.

יועז הנדל: ודווקא מכאן, אם כבר אנחנו עוסקים בחקלאות, אני רוצה לדבר על ענף אחד במישור החקלאי, ענף מגדלי הצאן והבקר.

יועז הנדל: עמדתי כאן לפני הבחירות הקודמות ודיברתי על סמרטוטים, על אלה שלא מסוגלים להגיד לא, שהלכו והצביעו בניגוד לרצונם כדי לפזר את הכנסת.

יועז הנדל: לא אני המצאתי את נאום הסמרטוטים, אבל שמחתי להשתמש בנאומו של חברי גדעון סער.

יועז הנדל: אמרו להם ללכת להמציא, אמרו להם ללכת להצביע, אמרו להם שחייבים בחירות – ומייד לאחר מכן הם התחרטו.

יועז הנדל: היום, מכיוון שאנחנו עוסקים בחקלאות, אני רוצה לדבר על כבשים – נאום הכבשים, אם אפשר, כאלה שהולכות למצוק ופשוט קופצות, כמו כבשים, ואין אף אחד שזז הצידה ואומר – אף כבש שיוצא הצידה ואומר: חבר'ה, זה לא מה שצריך לעשות.

יועז הנדל: כמו כבשים שמדלגות אחת אחרי השנייה, ולא רואים שאנחנו עושים בניגוד לרצונו של עם ישראל, בניגוד לצרכים של המדינה הזאת, נעים קדימה, פועים מֶה, מֶה, צועדים אל המצוק וקופצים.

יועז הנדל: ומה הערך העליון בהליכה לבחירות האלה?

יועז הנדל: האם אנחנו מקדמים במשהו את המאבק בפשיעה החקלאית?

יועז הנדל: האם נכריע את החמאס בבחירות וניתן ליושבי הדרום קצת שקט?

יועז הנדל: האם נטפל בשכבות החלשות?

יועז הנדל: אולי נפתור את בעיית הטרור החקלאי?

יועז הנדל: טרור במקום אחר?

יועז הנדל: אחדות עם ישראל?

יועז הנדל: אולי הבקעה, שכבר 13 שנה אנחנו מזניחים אותה, ועכשיו, לקראת הבחירות, ראש הממשלה נזכר – ואני מאוד שמח, הלוואי שמחר בבוקר בקעת הירדן תהיה חלק ממדינת ישראל ויחילו עליה את החוק.

יועז הנדל: ואולי זה משהו אחר שטוב לעם ישראל?

יועז הנדל: אולי חבריי מש"ס ואגודה, שלא נמצאים כאן, יסבירו לי?

יועז הנדל: אולי יש איזו מצווה גדולה – אולי אתה, טנדורי, תסביר לי – מצווה גדולה שאנחנו מפספסים בהליכה לבחירות?

יועז הנדל: אולי יש איזה משהו חשוב.

יועז הנדל: אנחנו חברי כנסת, לא כבשים.

יועז הנדל: הסיבה האמיתית לכך שאנחנו דוהרים לבחירות – ואנחנו דוהרים לבחירות – היא מכיוון שיש דילמה אמיתית לאדם אחד: איפה יתקיים הדיון המשפטי שלו, בבית הדין המחוזי בירושלים או בבית משפט השלום.

יועז הנדל: זו הסיבה היחידה.

יועז הנדל: ואני רוצה להגיד לכם שכדאי לכולנו לזכור: מותר האדם מן הבהמה.

יועז הנדל: צריך לחשוב, לעצור את ההליכה, את השעיטה הזאת, לעצור את הנתיב הזה, כולנו.

יועז הנדל: אנחנו מחויבים לעם ישראל ומדינת ישראל, לא לאף אדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יועז הנדל: אין אדם שמעל המדינה.

יועז הנדל: זו חובתנו וזה תפקידנו מרגע שהושבענו כאן.

יועז הנדל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יועז הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה נשמע את תשובתו של השר לביטחון הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הטרור החקלאי הוא מכה שפוגעת קשה מאוד בחקלאות.

איילת שקד: אני תמיד אמרתי שהחקלאות זה לא ענף כלכלי אלא זה ערך.

איילת שקד: כשהייתי שרת המשפטים, ביחד עם שר הבט"פ עשינו כמה צעדים לנסות להקל ולשפר את המצב, בין השאר קנסות מינהליים.

איילת שקד: בטח שר הבט"פ אחר כך יפרט אם זה עובד.

איילת שקד: זה עובד, גלעד, הקנסות?

גלעד ארדן: לדעתי זה לא עבר את ההליכים, בגלל שאין כנסת.

גלעד ארדן: זה עבר קריאה ראשונה.

איילת שקד: לא סיימנו שנייה ושלישית?

איילת שקד: טוב, הקנסות המינהליים זה כלי שאמור באמת לתת איזשהו מענה למשטרה ולכוחות מג"ב בשטח, כדי להשית קנסות ופגיעה במי שפוגע בחקלאים.

איילת שקד: דיברתי הבוקר עם השומר החדש, רציתי לראות מה קורה בימים האחרונים.

איילת שקד: אז כרגיל, בנוהל: פה הצתה, שם גנבה.

איילת שקד: זה קורה כל הזמן.

איילת שקד: אנחנו ניסינו גם להקל על החקלאים באיזשהו – חבל שסגן השר יצחק כהן לא נמצא כאן – הליך של פיצויים וביטוח, שזה דבר שצריך לעשות.

איילת שקד: כבר שנה המדינה לא מתפקדת כמו שצריך, ואני מקווה שכשנחזור לתפקוד גם הדבר הזה ייפתר.

איילת שקד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת שקד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן להשיב לכל המציעים.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני קודם כול מודה לחברי הכנסת שהעלו את הנושא החשוב של המאבק בטרור החקלאי, הפשיעה החקלאית – כל אחד שיכנה את זה איך שהוא רוצה.

גלעד ארדן: ללא ספק, בלי קשר לאיך שנקרא לזה, זו תופעה קשה וכואבת, גם ברמה הלאומית, כי החקלאים שלנו, יש להם גם תפקיד ומשימה ציונית-לאומית מהמדרגה הראשונה, וגם כמובן ברמה הפרסונלית, כיוון שאותו חקלאי שמאבד את התוצרת שלו או את הכלים שלו, שמאפשרים לו להתפרנס, ותוצרת שהוא עבד עליה שנה שלמה, הכאב והפגיעה הכלכלית בו ובמשפחתו הם כמובן פגיעה עצומה.

גלעד ארדן: מתוך ההבנה הזו, לאורך כהונתי כשר לביטחון הפנים השקעתי משאבים ומאמצים גדולים מאוד כדי להילחם בתופעה הזו ככל שניתן.

גלעד ארדן: פעלתי במספר רב של מישורים – אני אזכיר כמה מהם – במסגרת המלחמה בטרור החקלאי.

גלעד ארדן: למשל הרחבתי את התבחינים שיאפשרו לכל חקלאי לשאת נשק להגנה עצמית, עד להגעת כוחות הביטחון.

גלעד ארדן: לפעמים מדובר במקומות שזמני ההגעה הם ממושכים יותר.

גלעד ארדן: הבאתי לאישור הממשלה – והיא אושרה גם – תוכנית לחיזוק הביטחון האישי במועצות האזוריות, שלמעשה כללה השתתפות, או מימון, של המשרד שלי בהקמה של מערכי אבטחה: מצלמות, טרסות, שערים חשמליים ועוד מרכיבי ביטחון שונים בתחומי המועצות האזוריות, בהיקף של 35 מיליון שקל, כדי למנוע או להקשות את ההתקרבות של פושעים או של גורמים עוינים ליישובים החקלאיים.

גלעד ארדן: אנחנו הקמנו בחטיבות המרחביות במג"ב יחידות חקירה ומודיעין, מה שנקרא ימ"ר כפרי.

גלעד ארדן: חברת הכנסת סויד אולי לא מודעת לכך, אבל הוקמו יחידות חדשות, שתפקידן – –

רויטל סויד: אין לזה ביטוי בשטח.

גלעד ארדן: – – ממוקד בדיוק במאבק בטרור החקלאי.

גלעד ארדן: לא הבנתי את ההערה שלך על קמיניץ, וגם אם צריך לשלם איזה מס שפתיים למתפקדים הערבים מהמפלגה שלכם – קמיניץ זה חוק סופר-חשוב, שאמור להיאבק – –

רויטל סויד: הוא פוגע בכל החקלאים.

גלעד ארדן: – – שאמור להקל ולהיאבק בבנייה בלתי חוקית, שעיקרה הוא דווקא ביישובים ערביים.

רויטל סויד: אבל מיישמים את זה רק על חקלאים.

גלעד ארדן: בסדר, אני יודע שאת מתמחה בלקטוע דברי נואמים, אבל פה זה לא בית המשפט ואת לא מייצגת כרגע עבריין מולי, אז תני לי לדבר ברצף.

רויטל סויד: אתה לא רוצה שאני אענה לך?

גלעד ארדן: לא, אני לא רוצה שתעני לי.

גלעד ארדן: שמעתי אותך, ועכשיו אני אומר את עמדתי, זה לא דו-שיח מעל הדוכן.

רויטל סויד: אבל אני אומרת לך שזה פוגע בחקלאים, בעיקר בחקלאים.

יעקב מרגי: רויטל, לאפשר לשר לדבר.

גלעד ארדן: היישום של החוק הזה אכן צריך היה לקבל תעדוף אחר, ואני מקווה שישנו באמת את המיקוד שלו למטרות שלשמן הוא חוקק.

גלעד ארדן: זה מה שאנחנו נפעל לשנות.

גלעד ארדן: אבל אשר לנושא העיקרי, והוא המאבק בטרור החקלאי: הוקמה גם חוליה תקיפה כלכלית, והחטיבה הטקטית של מג"ב, וכאשר היא לא ממוקדת, כמו בימים אלה, בנושאים ביטחוניים אחרים, את עיקר פעילותה אנחנו מכווינים לטובת המאבק בחוליות פשיעה שפוגעות בחקלאים.

גלעד ארדן: הרבה פעמים הן מגיעות גם משטחי הרשות הפלסטינית.

גלעד ארדן: נבנו יכולות של איסוף, של תצפיות.

גלעד ארדן: חנכתי את מה שאנחנו קוראים מרכז הבינה – זה אותו להב של מג"ב שממוקד בעיקר במאבק בפשיעה החקלאית.

גלעד ארדן: הוא הקנה יכולות טכנולוגיות ומודיעיניות מתקדמות ליחידות מג"ב השונות, שוב, כאשר המיקוד הוא המאבק בטרור החקלאי.

גלעד ארדן: כמובן, מישור נוסף שבו פעלנו זה שיתופי הפעולה.

גלעד ארדן: כיוון שמדובר בשטחים עצומים ברחבי המדינה, ומשטרת ישראל היא לא בהיקף או בגודל כזה שיכולים לכסות את כל השטחים החקלאיים, אז המודל חייב להיות מבוסס גם על שיתוף פעולה עם ארגוני מתנדבים, ובראשם ארגון השומר החדש, ואנחנו פועלים בשיתוף פעולה הדוק איתו.

גלעד ארדן: הנחיתי את המשרד שלי גם לתקצב את שיתוף הפעולה הזה.

גלעד ארדן: הקמנו, במסגרת השת"פ הזה, יחידה שפועלת מבסיס מג"ב במועצה האזורית גלבוע, יחידה שמורכבת ממתנדבי הארגון, והיו שם הרבה מאוד הצלחות.

גלעד ארדן: דבר שלצערי עוד לא הסתיים עד הסוף ופעלתי בו – הוא לא קשור למשרד שלי – זה הנושא של הביטוח לחקלאים שנפגעו מטרור חקלאי.

גלעד ארדן: זה משהו שלצערי משרד האוצר עדיין מעכב.

גלעד ארדן: היו גם כמה צעדים מאוד חשובים שלצערי, בגלל המצב הפוליטי, לא יצאו לפועל, ואני מקווה, כמו כולנו, שהם יוכלו להתממש בהקדם.

גלעד ארדן: למשל, העברתי החלטת ממשלה להקים כמו שיטור עירוני, מה שאני קורא "שיטור מועצתי".

גלעד ארדן: זו בעצם הקמה של כוח משולב שבו המועצה האזורית תורמת פקחים שלה והמשטרה מוסיפה שם תקנים לטובת שוטרים, שאסור להם, למעשה, לצאת משטח המועצה.

גלעד ארדן: הם ממוקדים אך ורק במאבק בפשיעה, וכמובן הגברת הנוכחות וההרתעה בתוך היישובים החקלאיים.

גלעד ארדן: זה דבר שממתין לאישור של ועדת הפנים, אבל כיוון שאין ועדת פנים – ואני כבר השגתי את התקנים והעברתי את החלטת הממשלה – אז המימוש יוכל לצאת לדרך רק כאשר תהיה כנסת קבועה.

יעקב מרגי: כנסת ישנה.

יעקב מרגי: כשתקום ממשלה.

גלעד ארדן: לא, כנסת ישנה, אבל כל עוד אין ממשלה אז אין ועדות קבועות, ולכן אין ועדת פנים שיכולה לאשר את המודל הזה – שלמעשה כבר נבנה, תוקצב והכול מוכן.

גלעד ארדן: רק צריך לצאת לדרך.

גלעד ארדן: מה שהזכירה, או שאלה אותי, שרת המשפטים לשעבר, איילת שקד: פעלתי לקידום חוק שיאפשר לשוטרים גם לייתר את כל הצורך של העמדה לדין וחקירה ולתת קנסות מינהליים גבוהים.

גלעד ארדן: החוק הזה עבר בקריאה ראשונה ואז הכנסת פוזרה.

גלעד ארדן: למעשה זה עוד כלי שבלי שתהיה כנסת שתאשר אותו אנחנו לא יכולים להתחיל להפעיל אותו.

גלעד ארדן: אבל אחרי שאמרתי את כל הדברים האלה, חשוב לי לדבר על עוד משהו שתמיד אנחנו לא מבליטים מספיק.

גלעד ארדן: הכי קל להתמקד במשטרה – רואים אותם, הם בשטח עם המדים, מג"ב, משטרה, והכי קל למקד תמיד את ההאשמות בהם.

גלעד ארדן: אז, קודם כול, תדעו שכל הפעולות האלה שפירטתי – וזה חשוב להעלות תמיד את הנושא על סדר-היום – כבר נתנו תוצאות; כי נכון, תמיד אפשר לומר שיש תת-דיווח, אבל כשאתה מסתכל על הנתונים הרשמיים, ב-2019 הייתה ירידה של 20% בתיקי הפשיעה החקלאית אל מול 2018.

גלעד ארדן: גם אם מסתכלים על מספר מעצרים עד תום ההליכים – וזה מבשר כמובן גם על כתב אישום, כידוע לך – גם פה, יש לנו עלייה של 20% בעצורים עד תום ההליכים, שנתפסו אחרי חקירות מאומצות.

רויטל סויד: – – –

גלעד ארדן: סליחה?

רויטל סויד: ב-90% מהתיקים, מהמקרים, בכלל לא מגישים כתבי אישום, וכמו שאמרת, גם רוב האנשים – – –

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: זה עדיין התיעוד הרשמי, הנתונים הרשמיים.

גלעד ארדן: יש ירידה של 20% מול שנה שעברה, ועלייה של 20% בהעמדה לדין של עצורים עד תום ההליכים, וזה ממשיך את הירידה שהייתה גם ב-2018 מול השנה הקודמת.

גלעד ארדן: כלומר, הנושא הזה נמצא גבוה מאוד בסדר העדיפויות של המשרד שלי, והמשטרה ומג"ב עושים את מרב המאמצים, עם הפעלת סמכויות חדשות, כלים חדשים והכול.

גלעד ארדן: אבל כן הייתי רוצה להדגיש, כי זה תמיד לא נוח לנו ואנחנו לא מספיק ממוקדים בזה, את נושא רף הענישה.

גלעד ארדן: בזמנו גם שרת המשפטים לשעבר איילת שקד – והייתי אחד מאלה שהעלו את הנושא על סדר-היום – הודיעה שהיא תפעל מול הנהלת בתי המשפט כדי לחדד את החומרה שבפשיעה החקלאית, כיוון שהעונשים שעבריינים מקבלים בפועל הם פעמים רבות פשוט מגוחכים – אני אתן פה דוגמאות – ביחס לחומרת העבירות, ופשוט אין בהם שום הרתעה.

גלעד ארדן: אם אתה שואל את עצמך אם הפשע בתחום הזה משתלם, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, חד-משמעית, שבמקרים רבים הוא פשוט משתלם.

גלעד ארדן: לדוגמה, בחודש ספטמבר האחרון, לפני חודשיים, התקיים דיון בבית משפט השלום בפתח תקווה בעניינה של כנופיית שב"חים – שב"חים, כן, פלסטינים.

גלעד ארדן: נכנסים לישראל, גונבים כמות אדירה של אבוקדו ממטע, ואולי גם ממוטטים את בעל המטע; זה היה גם בעיתונות.

גלעד ארדן: מג"ב מפעילים – על חשבון העיסוקים שלהם במאבק בטרור וכו' – מבצע מאוד גדול, שדרש משאבים רבים, מאמצים כבירים, והצליחו לתפוס אותם.

גלעד ארדן: מוגש כתב אישום כנגד החשודים, אולם בית המשפט החליט לשחרר את החשודים למרות שמדובר בשב"חים ולמרות היקף הגנבה הענק.

גלעד ארדן: כשהמשטרה הגישה ערר לבית המשפט המחוזי, גם הערר הזה נדחה, למרות המסוכנות שנשקפת מהם ולמרות הנזק הרב שנגרם לחקלאים.

גלעד ארדן: אני אתן מקרה נוסף: בחודש שעבר פושע שנתפס נוהג – ללא רישיון, דרך אגב – בטרקטור חקלאי גנוב.

גלעד ארדן: הטרקטור היה גנוב.

גלעד ארדן: הורשע בבית הדין הצבאי.

גלעד ארדן: הורשע.

גלעד ארדן: מה היה גזר הדין שלו – בהסדר טיעון, כמובן, דרך אגב, עם הפרקליטות הצבאית, נראה לי?

גלעד ארדן: תשעה ימי מעצר ו-4,000 שקלים קנס.

גלעד ארדן: אתם מבינים כמה עולה טרקטור, נכון?

גלעד ארדן: אז הקנס הוא 4,000 שקלים ותשעה ימי מעצר.

גלעד ארדן: אז זה המצב, וזה מתסכל את השוטרים לא פחות מאשר אותנו, תאמינו לי.

גלעד ארדן: הם אומרים לי את זה בכל מפגש: אנחנו פועלים, רודפים, מסתכנים, עוצרים, מרשיעים, ובסוף הפושע משתחרר או שהוא מקבל עונש באמת מגוחך, שאין בו כדי להרתיע או לתרום להפחתה של התופעה הקשה הזו.

גלעד ארדן: לסיום – – –

עומר ינקלביץ': אפשר להגיב על זה במילה?

גלעד ארדן: – – – בנימוס, זה לא כמו חברת הכנסת סויד, אז אני לא יכול לסרב.

גלעד ארדן: כן.

עומר ינקלביץ': אבל – – – הכשלים – – –

רויטל סויד: אני רואה שיש לך עניין איתי.

גלעד ארדן: לגמרי.

עומר ינקלביץ': – – – שיש לא מעט כשלים ראייתיים גם כשהמשטרה מפשלת ואז – – –

גלעד ארדן: אני לא – איפה שיש כשלים ראייתיים בוודאי – אני לא יכול לבוא בטענות לבית המשפט אם המשטרה לא הביאה ראיות שהצדיקו הרשעה.

גלעד ארדן: אבל אני – – –

עומר ינקלביץ': – – –

גלעד ארדן: חברת הכנסת ינקלביץ', אני בטוח שיש גם מקרים כאלה, ואני לא עושה הנחות למשטרה, והיא צריכה בהחלט להשתפר איפה שיש תקלות באיסוף הראיות.

גלעד ארדן: אבל איפה שכבר כן מביאים מישהו ויש ראיות – –

יעקב מרגי: והוא הורשע.

גלעד ארדן: – – והוא מורשע, אתה מצפה שיהיה עונש מרתיע, בעיקר כשהכנסת והמשטרה וכולם תמימי דעים שיש תחומים מסוימים, בין אם זה באלימות נגד נשים או טרור חקלאי – יש כמה תופעות שאנחנו ממשיכים לדבר עליהן כאן שנה אחר שנה.

גלעד ארדן: אני יכול לרכז ולהביא לכנסת – בשבוע הבא יש לי פגישה עם נשיאת בית המשפט העליון כדי להראות לה – עשרות פסקי דין שהם פשוט מגוחכים.

גלעד ארדן: זה לא יכול להיות שעל עבירות כלכליות נטו במדינת ישראל, מה שקוראים אולי צווארון לבן, בלי סיכון חיים ופריצה הביתה, אנשים נכנסים לשנים לכלא, שנים, ועל עבירות שכרוכות באלימות, בפגיעה בנפש, בהתפרצות, אנשים או לא נכנסים לכלא או נכנסים לחודשים בודדים, והקנסות גם כן מגוחכים.

גלעד ארדן: זה לא מייצר הרתעה, וזה גם גורם למשטרה, בין אם היא שמה לב לזה או לא, להתייחס לזה אחרת, כי היא אומרת: אם בית המשפט והפרקליטות כך מתייחסים לזה, אז חבל על המאמץ.

גלעד ארדן: לסיכום, אני כמובן מסכים עם חברי הכנסת שיזמו את ההצעה שהחקלאים שלנו הם נכס לאומי ואסטרטגי עבור מדינת ישראל, ואסור לנו להשלים עם שום מקרה של טרור חקלאי שפוגע בהם ולמעשה פוגע בכולנו, ואני מציע שנעביר את ההצעה הזאת – אני לא יודע לאיזה ועדה מעבירים היום בכלל.

רויטל סויד: כספים.

גלעד ארדן: לאיזה ועדה?

רויטל סויד: כספים.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: בשביל הביטוח?

יעקב מרגי: זה לא שייך לכספים.

גלעד ארדן: לא שייך לכספים, אלא אם כן – – –

רויטל סויד: זאת הוועדה שיש – – –

גלעד ארדן: הבעיה היא לא – הבעיה זה – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת סויד, אפשר להעביר את זה לוועדה המסדרת, וברגע שיוקמו – – –

רויטל סויד: לא.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: ברגע שיוקמו הוועדות – הנושא לא הולך לאיבוד, הוא יידון שם.

רויטל סויד: – – – אנחנו רוצים להעביר את זה לכספים, כי אנחנו רוצים שיהיה דיון.

רויטל סויד: אנחנו רוצים להזמין את חברות הביטוח, אנחנו רוצים לראות למה לא מבטחים.

גלעד ארדן: אני אגלה לך סוד: כי לא כדאי להם, למבטחים.

אורלי לוי אבקסיס: אני בדעה נוספת – – –

גלעד ארדן: זה כמו הביטוח של דו-גלגלי.

גלעד ארדן: אם המדינה לא תתערב בזה והאוצר לא יסבסד את זה או ימצא את המודל, יהיה קושי גדול בביטוח.

רויטל סויד: אנחנו מבקשים להעביר את זה לוועדת הכספים.

גלעד ארדן: זה בשיקול דעת הכנסת.

יעקב מרגי: יש בקשה לעמדה נוספת – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תראה, החקלאות במדינת ישראל כבר מזמן הפכה להיות מקצוע במצוקה, גם כאשר לא מעורב בו טרור חקלאי: מחיר המים, היכולת של אותם חקלאים, אם זה קיבוצים, מושבים, אם זה המשקים הפרטיים שהיו פעם, שהולכים ונעלמים מהעולם.

אורלי לוי אבקסיס: ויש לנו אשם תורם בדמות מדינת ישראל, שגם הולכת ופותחת את כל הנושא של היבוא המקביל מארצות שלגביהן יש לנו באמת חשש אמיתי: ביום שבו מדינת ישראל תצטרך את העצמאות שלה, להאכיל את הציבור, את האזרחים שלה, טורקיה תסגור לנו את הדלת, טורקיה תסגור לנו את השער לתוצרת חקלאית.

אורלי לוי אבקסיס: ובינתיים לא יהיו פה חקלאים כי זה כבר לא רציונלי להתעסק בחקלאות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה לתת דוגמה נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נהנים להשוויץ בעולם בפיתוחים הטכנולוגיים שלנו בכל מה שקשור לחקלאות, בתוצרת החקלאית שלנו, בפיתוחים ההנדסיים שאנחנו מכניסים לשם אותה יכולת של חיי מדף ארוכים, אבל פה, לא רק שאנחנו לא עוזרים להם, אנחנו נלחמים בהם.

אורלי לוי אבקסיס: ולראיה, כאשר אנחנו פותחים את השוק לתוצרת זרה, אנחנו מורידים את הרף של תו האיכות.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי כמה הצעות.

יעקב מרגי: לסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אדוני השר, כאשר אנחנו מדברים על טרור חקלאי שאין עליו יכולת שיפוי כספי לאותם חקלאים, אנחנו מפקירים אותם, בגלל שהמדינה לא יכולה לספק להם – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת, זו עמדה נוספת, זה לא הצעה לסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה לא יכולה לספק להם את ההגנה המינימלית ואת הביטחון לעבד פה את הקרקע במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר חברות הביטוח מסרבות להיכנס לנעליים האלה – ומבחינה כלכלית הן די צודקות – המדינה צריכה לעשות מעשה.

אורלי לוי אבקסיס: או שנכריח את חברות הביטוח לבטח, כי אנחנו צריכים לזכור שיש להן גם הכנסות, למשל בכל מה שקשור לסיעודי, כשחד-צדדית הם יכולים לבטל והכספים נשארים שם – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי, את מכירה את – מה את מציעה?

יעקב מרגי: באיזה פורום זה יידון?

אורלי לוי אבקסיס: ההצעה שלי ככה: בוועדת הכספים, כמובן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל המדינה צריכה לחשוב: או שהיא משפה או שהיא פותחת את קרנית – –

יעקב מרגי: תעלו את זה בדיון בוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: – – קרנית, אותה חברת ביטוח שנכנסת לנעליים של כל אותם נפגעים שפוגעים בהם אנשים שלא מבוטחים – –

יעקב מרגי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – אותם חסרי יכולת של ביטוח – –

יעקב מרגי: אין ספק שהנושא ימוצה בוועדת הכספים.

אורלי לוי אבקסיס: – – ולכן קרנית, החברה הממשלתית, צריכה להיכנס לנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אין היתכנות כלכלית לחברות הביטוח, בבקשה, שהמדינה תיתן או הגנה על החקלאים או ביטוח לחקלאים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עכשיו נעבור להצבעה.

יעקב מרגי: מי שמצביע בעד – זה לדיון בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: מי שמצביע נגד – זה להסרה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 נגד– אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

יעקב מרגי: בעד – 16 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הנושא יעבור לדיון בוועדת הכספים, בתקווה שיימצא הזמן המתאים.

יעקב מרגי: << הלסי >> תופעת ה"פרוטקשן" השוררת בצפון ודרכי ההתמודדות איתה << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: תופעת ה"פרוטקשן" השוררת בצפון ודרכי ההתמודדות איתה, מס' 175 ו-227.

יעקב מרגי: זה נושא שכמעט נושק לנושא הקודם.

יעקב מרגי: ראשונת המציעים, חברת הכנסת עומר ינקלביץ', בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, פרוטקשן זה דמי חסות בעברית.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עומר ינקלביץ': חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אדוני השר, אז באמת דיברנו על הנושא של הפשיעה החקלאית.

עומר ינקלביץ': אני רוצה לדבר על נושא שהוא באותו אזור חיוג.

עומר ינקלביץ': זעקת הפריפריה מוכרת לכולנו, כולם כבר מודעים – – –

יעקב מרגי: אז בואי נדייק: אזורי חיוג.

יעקב מרגי: התופעה קיימת גם בדרום.

עומר ינקלביץ': כן, אני מדברת על הצפון או על הדרום.

עומר ינקלביץ': דרך אגב – גם במרכז.

עומר ינקלביץ': זעקת הפריפריה מוכרת לכולנו, כולם כבר מודעים לעובדת קיפוח תושבי הפריפריה, להיעדר השקעה נאותה בתשתיות, למחסור במקומות עבודה, בהכשרה מקצועית, ברפואה, בתרבות.

עומר ינקלביץ': אבל אני רוצה להעלות על סדר-היום בעיה נוספת, מטרידה, חמורה ומוכרת היטב לתושבי הפריפריה, תופעת הפרוטקשן.

עומר ינקלביץ': מסתבר שבמדינת ישראל ישנם רבבות אזרחים בעלי עסקים, מהצפון, מהדרום – דרך אגב, גם מהמרכז – שחיים באופן יום-יומי תחת שגרה של סחיטת דמי חסות.

עומר ינקלביץ': מדובר בריטיינר של סכומים לא מבוטלים שכנופיות עברייניות, אלימות, דורשות וגם מקבלות אחרי שהן משליטות פחד ומורא.

עומר ינקלביץ': מי שלא נענה לדרישות התשלום עשוי לקום בבוקר ולהתבשר שבלילה העסק שלו פשוט נעלם, עלה בלהבות.

עומר ינקלביץ': זה, למשל, מה שקרה השבוע במתחם הקניות החאן בראש פינה, יחד עם נזקים נוספים שנעשו בתחנת הדלק הסמוכה.

עומר ינקלביץ': רעולי פנים עם פטישים ניפצו את חלונות הראווה של 14 עסקים במתחם, וזו הייתה כנראה רק פעולת האזהרה.

עומר ינקלביץ': האירוע הזה אינו חריג.

עומר ינקלביץ': לצערנו, הוא דבר שבשגרה עבור בעלי העסקים בפריפריה, שמתמודדים ממילא עם קשיים רבים.

עומר ינקלביץ': תופעת הפרוטקשן הינה מכה על מכה.

עומר ינקלביץ': מדובר כאן באזרחים שעובדים קשה כדי לפרנס את משפחתם, שמשלמים מיסים מלאים, אבל נאלצים לאבד סכומי עתק כדי לשמור על העסקים שלהם.

עומר ינקלביץ': אפילו הביטוחים שלהם התייקרו בצורה משמעותית, וכמו ששמענו, יש לא מעט חברות ביטוח שבכלל לא מוכנות לבטח אותם.

עומר ינקלביץ': החלק המקומם ביותר הוא שמדינת ישראל כמובן לא מכירה בתשלום הפרוטקשן כהוצאה.

עומר ינקלביץ': ארגוני הפשיעה טרם החלו כנראה להנפיק חשבוניות מס, אבל מיסים מאותם עסקים – גובים.

עומר ינקלביץ': לצערי זה ההסדר שמדינת ישראל, אדוני השר, מציעה לבעלי העסקים בפריפריה: אנחנו נגבה מכם מיסים במלואם אבל לא נעניק לכם הגנה נאותה.

עומר ינקלביץ': התופעה הזאת אינה חדשה.

עומר ינקלביץ': כבר לפני כשנתיים דנה ועדת שרים בתופעה הזאת אחרי שורה של אירועי פרוטקשן.

עומר ינקלביץ': הם טענו אז שהתופעה נמצאת בירידה והבטיחו להמשיך למגר אותה, אבל משום מה זה לא ממש קורה.

עומר ינקלביץ': כנראה העבריינים עושים כרצונם והאזרחים נאלצים לשלם מחירים גבוהים.

עומר ינקלביץ': הייתה גם הצעה של הקרן הממשלתית לנזקי טבע להקים ביטוח כנגד מקרי הוונדליזם והפרוטקשן, אבל הקרן ביקשה ערבות מהמדינה של כ-40 מיליון שקלים, ואז האוצר התנגד: מה פתאום שנשלם, הוא אמר, המדינה צריכה למגר את התופעה.

עומר ינקלביץ': המצב הזה פשוט לא מתקבל על הדעת.

עומר ינקלביץ': אנחנו חיים במדינת ישראל ולא במדינת עולם שלישי.

עומר ינקלביץ': לא ייתכן שאדם שפותח עסק בדרום או בצפון חייב לכלול בתחשיב הכלכלי שלו את התשלום לפרוטקשן.

עומר ינקלביץ': זוהי פשיטת רגל מוסרית וביצועית של רשויות החוק והאכיפה.

עומר ינקלביץ': כמובן, מה שצריך לעשות כעת, אדוני השר, הוא קודם כול להכריז מלחמה על אותן כנופיות עברייניות ולהקצות את המשאבים הנדרשים.

עומר ינקלביץ': אבל לצד זאת, צריך להקים ועדה מיוחדת במס רכוש שתבחן את המקרים והנזק לגופם.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב על הצעה לסדר-היום השר לביטחון הפנים, השר גלעד ארדן.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני קודם כול מודה לחברת הכנסת ינקלביץ' על העלאת הנושא הזה, שהוא באמת לא פחות חשוב וגם קשור לנושא הקודם שעלה כאן – המאבק בפשיעה החקלאית.

גלעד ארדן: האירוע שאליו מתייחסת ההצעה באופן ספציפי, שהתרחש בשבוע שעבר, הוא אכן אירוע מזעזע, והוא רק עוד דוגמה קשה לתופעה שהיא לא המצאה ישראלית: היא מתרחשת בהרבה מדינות בעולם, אבל היא בהחלט תופעה קשה ורחבה שחובתנו להילחם בה – גביית דמי חסות, או כפי שנהוג לכנות אותה, פרוטקשן.

גלעד ארדן: אז קודם כול, לעניין האירוע המדובר.

גלעד ארדן: לפי מה שנמסר לי ממשטרת ישראל, בעקבות אותו אירוע שבו נופצו חלונות הראווה של 14 בתי עסק במתחם החאן בראש פינה, כמובן, נפתחה חקירה ונבדקים כמה כיווני חקירה, לרבות הנושא של גביית דמי חסות, למרות שכרגע, על פי הנמסר מהמשטרה, עוד אין ודאות מה הרקע לעבירה.

גלעד ארדן: בעקבות החקירה, נעצרו נכון להיום שני חשודים.

גלעד ארדן: מעצרם הוארך, והחקירה עודנה נמשכת.

גלעד ארדן: כמובן, מטבע הדברים, אני לא יכול להתייחס כאן מעל הבמה הזו לחקירה, כי היא עדיין מתנהלת, אבל אני מבטיח ומתחייב שבכל מקרה כזה אני באופן אישי עוקב אחרי הטיפול המשטרתי, וכמובן, מוודא שהמשטרה מפעילה את כל האמצעים שברשותה כדי לאתר את החשודים ולהביא אותם לדין.

גלעד ארדן: אני חייב לומר – וגם פה אני לא מוכן לעשות הנחות בהקשר הזה לבתי המשפט, כיוון שעסקתי הרבה בנושא הזה במסגרת המאבק באלימות בחברה הערבית, וחלק ניכר מהאלימות הזו היא על רקע של סחיטת דמי חסות מבעלי עסקים וחלוקת אזורי שליטה.

גלעד ארדן: גם פה, כמו בנושא הפשיעה החקלאית, אסור שאנחנו נתעלם.

גלעד ארדן: אני מדבר גם על המשטרה, כמובן, אבל אסור שאנחנו נתעלם גם מרף הענישה.

גלעד ארדן: ובעיניי יש גם בעיה בחקיקה, כי כיום אין בחוק הגדרה ייחודית לעבירות של סחיטת דמי חסות.

גלעד ארדן: היום, למעשה, כשמגישים כתב אישום, אז הם אוספים סעיפים מחוק העונשין.

גלעד ארדן: יש שלושה סעיפים רלוונטיים: האחד זה סחיטה בכוח; השני זה סחיטה באיומים; השלישי זה נטילת נכסים לשם סחיטה.

גלעד ארדן: אני חושב שהגיע הזמן שגם נחוקק כאן איזשהו חוק ממוקד בתופעה הזו, שכמובן מדבר גם על נושא רף הענישה.

גלעד ארדן: כי יש היום פער משמעותי בין רף הענישה שהחוק קובע לבין הענישה בפועל.

גלעד ארדן: המחוקק, על אותם סעיפים שאני דיברתי, קבע רף ענישה שנע בין שבע לתשע שנות מאסר בעבירות של סחיטה באיומים וסחיטה בכוח.

גלעד ארדן: בפועל, רף הענישה בעבירות של דמי חסות כשכבר יש כתב אישום והרשעה, הוא נמוך באופן מאוד מאוד משמעותי.

גלעד ארדן: אספנו כמה פסקי דין, הרבה פסקי דין מ-2016 עד 2019.

גלעד ארדן: אז תדעו שב-75% מפסקי הדין האלה בעבירות הסחיטה השונות – עוד פעם אני מזכיר, בכולן העונש הוא בין שבע לתשע שנות מאסר; זה מה שהמחוקק כיוון אליו על איומים בכוח, נטילת נכס לשם סחיטה.

גלעד ארדן: ב-75% מפסקי הדין המאסר היה פחות משנתיים.

גלעד ארדן: 75%.

גלעד ארדן: מדובר על עבירות שכוללות השחתת רכוש, פגיעה בפרנסה, איום על חיי אדם ועוד.

גלעד ארדן: מי שירצה, יש לי פה גם את טבלת פסקי הדין.

גלעד ארדן: גם כאן, אני מאמין שהעבודה חייבת להיות משולבת, כלומר, על המשטרה לעשות את כל המאמצים כדי לאתר את הפושעים ולהביאם לדין, אבל אם אנחנו מבקשים מראש למנוע את המקרים החמורים האלה, הענישה חייבת להיות גם כזאת שמרתיעה את מי שרוצה לעסוק בפשע הזה.

גלעד ארדן: לצערי, כפי שהזכרת, אכן, תופעה דמי חסות סובלת מתת-דיווח, והיא נמנית עם העבירות שמכונות עבירות חשיפה, כלומר, עבירות שהמשטרה צריכה לפעול באופן אקטיבי כדי לזהות ולאכוף, ולא רק לחכות עד שתוגש תלונה, כי בהרבה מקרים קורבנות הסחיטה חוששים להתלונן ומעדיפים לשלם את דמי החסות.

גלעד ארדן: גם פה אני אומר עוד איזו אמירה: הרבה מהפושעים הללו הסדירו את פעילותם בצורה של חברות אבטחה סדירות – –

יעקב מרגי: חברות כוח אדם במקום חברות שמירה.

גלעד ארדן: – – והן אפילו מוציאות חשבוניות.

גלעד ארדן: פה יש חשיבות מאוד גדולה.

גלעד ארדן: המשטרה גם לא יכולה לעשות את הדברים לבדה: חייב להיות פה שילוב זרועות של המשטרה עם גורמי אכיפה כלכליים – רשות המיסים, ביטוח לאומי, מע"מ ועוד – כדי באמת לפעול כאגרוף אל מול אותם פושעים וארגוני פשיעה.

גלעד ארדן: אני חייב לומר לסיום שאם יש נושא שאני עוד לא מרגיש שמקבל את המענה המיטבי מהמשטרה ובהקשרים – כי בקדנציה האחרונה אני באמת פעלתי והצלחנו להקים כמה וכמה יחידות חדשות שלא היו קיימות במשטרת ישראל: יחידה לחקירת תאונות עבודה, יחידה 105 להתמודדות עם השיימינג וכל הנושא של ניצול מיני של בני נוער ונערות ברשתות החברתיות.

גלעד ארדן: קמו יחידות חדשות בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: בנושא הזה של מאבק בדמי חסות, זה נכון שהמשטרה הקימה מפקדות ייעודיות להתמודד עם הפשיעה הזו.

גלעד ארדן: למשל, קמה בטובא-זנגרייה מפקדה שהיו לה הישגים מאוד משמעותיים.

גלעד ארדן: ולכן, דווקא האירוע הזה בראש פינה הפתיע אותי, כי הפעילות שם הורידה באופן משמעותי את תופעת סחיטת דמי חסות.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שהיעד שצריך להיות כיום – ועוד פעם, אני פועל לגביו, ואם אני אמשיך במשרד זה יהיה אחד הנושאים הראשונים – זה פשוט להקים יחידת חקירות ארצית שהעיסוק שלה הוא אך ורק במאבק בתופעת סחיטת דמי החסות.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, זו תופעה ארצית, זו תופעה שיש בה אלמנטים שקשורים גם למיסוי, לכלכלה.

גלעד ארדן: זו תופעה שהציבור לא מדווח בה בגלל החשש באמת לפגיעה במדווח או בבני משפחתו או בעסק שלו.

גלעד ארדן: ובהקשר הזה, בתוכניות העבודה הנחיתי את המשטרה – הנושא הזה של סחיטת דמי חסות, אני מקווה ומאמין שיקבל שדרוג משמעותי בתוכנית העבודה של השנה הקרובה.

גלעד ארדן: זה כמובן לא על חשבון זה שגם עכשיו המדיניות וההנחיה היא לתת עדיפות גבוהה מאוד לטיפול בעבירה הזו.

גלעד ארדן: אבל אני שוב חוזר ומתריע שבלי ענישה חמורה ומרתיעה של שנות מאסר רבות יהיה קשה מאוד למגר את התופעה הזו לגמרי.

גלעד ארדן: אבל נמשיך להיאבק בה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מציע להעביר את זה – גם כן, במודל הקודם – לוועדה המסדרת, שתכריע איזו ועדה תקיים דיון עומק בתופעה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש עמדה נוספת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: עד דקה.

יעקב מרגי: אני מזכיר לחברי הכנסת: זה כלי לעמדה נוספת, לא לנאומים.

יעקב מרגי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, לצערי, התופעה המכוערת הזאת של פרוטקשן קיימת בכל הארץ, לא רק בצפון.

סמי אבו שחאדה: אני בא מיפו, זו תופעה נפוצה מאוד גם באזור המרכז, וידועה גם בדרום.

סמי אבו שחאדה: אין דבר שהוא יותר חמור למדינה מאשר התופעה הזאת.

סמי אבו שחאדה: משמעות העניין הזה של אנשים שמספקים שירותי שמירה היא שהמדינה, בדבר הכי חשוב שהיא אמורה לעשות – לשמור על האזרחים – נכשלה, ואנחנו צריכים לשלם לפושעים כדי להגן על העסקים שלנו ועל האנשים שלנו.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שצריך להכריז על התופעה הזאת כטרור, כטרור כלכלי.

סמי אבו שחאדה: העניין הזה פשוט משרה אווירה של טרור ברמה הארצית בקרב כל בעלי העסקים.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שהוא כבר נפוץ הרבה יותר ממה שצריך, וזה מעגל קסמים שלא נגמר.

סמי אבו שחאדה: לכן אני חושב שזה הדבר שהכי חשוב להילחם בו.

סמי אבו שחאדה: תודה.

יעקב מרגי: אני שמח שיש לך תמימות דעים עם השר, כי אני חושב שגם השר אמר זאת.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שמצביע בעד – זה יעבור בפורמט הקודם – –

קריאה: ועדת כספים.

יעקב מרגי: – – לוועדת הכספים, או שתרצו מליאה.

יעקב מרגי: ועדת הכספים?

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: ועדת הכספים.

יעקב מרגי: מי שמצביע נגד – זה כמובן בעד הסרה.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

יעקב מרגי: 13 חברי כנסת הצביעו בעד.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: זה יעבור לוועדת הכספים.

יעקב מרגי: << הלסי >> בגופם של ילדינו נמצאו שאריות חומרי הדברה מסוכנים << הלסי >>

יעקב מרגי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: בגופם של ילדינו נמצאו שאריות חומרי הדברה מסוכנים מס' 173, 201 ו-205.

יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל גרמן, ראשונת המציעים, בבקשה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: חבריי וחברותיי.

יעל גרמן: בכתבה של הכתבת קטי דור, כתבת לענייני בריאות בערוץ 1, נחשפו ממצאים מאוד מאוד מטרידים ממחקר שערך משרד הבריאות שהעלו כי בגופם של ילדינו, שצורכים פירות וירקות, נמצאו זרחנים אורגניים, שהם למעשה שאריות של חומרי הדברה.

יעל גרמן: כל הילדים במחקר, 100%, בני 4 עד 11 – כל אלה שנבדקו במחקר – נמצאו בשתן שלהם חומרי פירוק של חומרי הדברה מסוג זרחנים אורגניים.

יעל גרמן: עוד נמצא במחקר שככל שהילדים אוכלים יותר פירות וירקות, כך שאריות ההדברה יותר גבוהות.

יעל גרמן: החומרים שנמצאו עלולים להביא לפגיעות נוירולוגיות, עלולים לעכב את ההתפתחות המוחית.

יעל גרמן: כמו כן, החומרים האלה עלולים להביא לבעיות לימודיות והתנהגותיות, להפרעות קשב וריכוז.

יעל גרמן: זהו חומר מסוכן.

יעל גרמן: אחד החומרים שנחקרו הוא הזרחן האורגני כלורופיריפוס, שהשימוש בו אומנם מוגבל במדינה, אבל לא נאסר.

יעל גרמן: מן המחקר עולה כי בניגוד לחומרים שנאסרו בעבר, כלורופיריפוס – שרק צומצם, רק הוגבל – נמצא בכמויות גדולות בשתן ובגופם של ילדינו.

יעל גרמן: למעשה, בניטור ביולוגי של משרד הבריאות בשנים 2015–2016 התגלה כי תוצרי הפירוק שלו שכיחים גם בקרב מבוגרים.

יעל גרמן: חשוב להדגיש כי בשונה כאמור מהירידה בריכוזם של זרחנים אורגניים אחרים, שהוצאו מהפקודה ושאסור להשתמש בהם, הרי שלגבי המוצר הזה הפירוק מעיד שלא רק הנוכחות שלו לא ירדה, אלא היא אפילו עלתה.

יעל גרמן: אני רוצה לציין שמלבד הסכנה לבני אדם, הכלורופיריפוס פוגע גם בבעלי חיים, ובפרט רעיל מאוד לדבורים, דגים וציפורים.

יעל גרמן: יש לדעת שארגון הבריאות האירופי קבע לאחרונה כי חשיפה לחומר זה עלולה להוביל להשפעות נוירולוגיות שליליות בילדים, ואין בכלל רמה שהיא בטוחה.

יעל גרמן: לכן הוא המליץ לאסור מייד את השימוש בו החל מינואר 2020.

יעל גרמן: אנחנו דנו היום על חקלאות.

יעל גרמן: כאן יבואו ויגידו: מה יעשו החקלאים אם יוציאו את זה?

יעל גרמן: הרי מה שקורה הוא שחומרי ההדברה והחומרים הזרחניים עוזרים לכך שאין לנו מזיקים בחקלאות – מורידים את המזיקים בחקלאות, וגורמים לכך שהתוצרת תהיה יותר טובה ויותר ירוקה ויותר נאה לעין.

יעל גרמן: אז באירופה, במקומות שבהם הוציאו את החומרים האורגניים הזרחניים, פיצו את החקלאים, שיפו אותם.

יעל גרמן: אמרו להם: אנחנו משפים אתכם כדי שתמצאו אמצעים אורגניים להדביר את אותם מזיקים שכיום מדבירים אותם בחומרים המזיקים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעל גרמן: יש סיכום.

יעל גרמן: אני רוצה להצטרף לקריאה של אדם טבע ודין, ואני קוראת לוועדה הבין-משרדית של משרד החקלאות ומשרד הבריאות לאסור לחלוטין את השימוש בחומר, וכמו כן, ובמקביל, אני קוראת לממשלה לשפות את החקלאים בהתאם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: מי משיב?

יעל גרמן: שר החקלאות, שזה ראש הממשלה.

יעקב מרגי: ישיב שר החוץ.

יעקב מרגי: קיבלתם שדרוג.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, לנו הופיע ברישום ששר הבריאות יענה, אבל אנחנו הבנו גם כן – ופלא בעינינו – ששר החקלאות או מישהו מטעם החקלאות היו צריכים לענות.

אורי מקלב: אני לא יודע אם חברת הכנסת גרמן – לא הייתי בתחילת דבריה – ציינה שאת המחקר הזה ואת הממצאים האלה משרד הבריאות הציף.

יעקב מרגי: ציינה.

אורי מקלב: רק מה, יש לנו מחלוקת עם משרד הבריאות – יכול להיות – בעניין הזה, מה הפעולות שצריכים.

אורי מקלב: איפה התשובה המקצועית?

אורי מקלב: משרד הבריאות הוא שהציף את הנושא בבדיקות שלו, והוא בא ואמר על המסוכנות.

אורי מקלב: מצד אחר, משרד הבריאות בא ואומר: עדיין לא צריך לאסור – – –

יעקב מרגי: כי בסוף בסוף משרד החקלאות הוא שמאשר את השימוש.

אורי מקלב: אבל העמדה של משרד הבריאות גם בעניין של לאסור את השימוש או לא – מעבר למי שעושה את זה, הרגולטור, שהוא זה שצריך לאסור ואיך, משרד הבריאות, בהנחיה שלו, חוץ מהממצאים – מה משרד הבריאות ממליץ כיום לעשות?

אורי מקלב: אז ההמלצה שקיבלו אזרחי מדינת ישראל היא להמשיך להאכיל את הילדים במלפפונים ובתפוחים, הגם שיש ממצאים כאלה.

אורי מקלב: ולא זו אף זו, משרד הבריאות גם אומר: אל תקלפו את הקליפה, כי אולי זה יחסוך בבריאות.

אורי מקלב: היה חשוב לשמוע את עמדת משרד הבריאות – וציינתי, אני לא יודע אם שמעת, שמשרד הבריאות הוא זה שהציף, וגם סומך את דעתו על כך שיש בעיה באותן – – –

יעל גרמן: לפני שנים, כשאני הייתי במשרד הבריאות, הקמנו את הוועדה וקבענו שאנחנו מוציאים את הזרחניים.

אורי מקלב: על לאסור.

אורי מקלב: אני מבין שכנראה יש גם חומרים כאלה שנמצאים במלאי, הרבה הרבה חומר, ואפילו, לפני שאוסרים, החקלאים וכל מי שהוא בעל עניין או מי שספק יודע לאגור מספיק חומרים כדי שכל זמן שאומרים שמה שיש לך זה בסדר – – –

יעקב מרגי: אבל הסכנה גוברת על המלאים.

אורי מקלב: לכן, אני גם חושב שהעניין הזה זה לא עוד דבר שנמצא ואנחנו אומרים: מסוכן או לא מסוכן, טוב או לא טוב.

אורי מקלב: זה הרבה יותר חמור.

אורי מקלב: אם זה נכון, זה חמור מאוד ומסוכן מאוד, בגלל שלא מעט הורים – לפעמים התפוחים זה כמעט המאכל היחיד שהוא מעבר לאבות המזון, מהמיוחדים.

אורי מקלב: ילד שאוהב או ירקות או תפוחים – אני רואה את נכדיי ואיך שקית התפוחים היא השקית שמלווה אותם עם הדברים שהם אוכלים.

אורי מקלב: זה אפילו תחליף לממתק, לכן זה בכמויות גדולות, אין ספק.

אורי מקלב: הנחיה ברורה לציבור אני לא חושב שיש פה.

אורי מקלב: אני חושב שמה שאני כן קורא להם לעשות באופן מיידי, מעבר ללאסור, זה להוציא הנחיה: מה על ההורים לעשות.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שיום כיפור הוא היום הכי קדוש, לצום ביום כיפור.

אורי מקלב: היה רב שמאוד הקל: כל מי שלא הרגיש טוב וכל מי שהתלונן והיה חשש רפואי – לא לצום, מייד לטפל, לקחת, לשתות ולאכול.

אורי מקלב: שאלו אותו: אתה הרי ידוע כמחמיר גדול – בשאר הדברים היה מחמיר.

אורי מקלב: הוא אמר: כן, אני מחמיר מאוד ב"ונשמרתם מאד לנפשתיכם".

אורי מקלב: בחומרה הזאת, של לשמור על נפשותיכם, של פיקוח נפש, בזה אני מאוד מחמיר ואני לא נותן שום קוּלות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיכום.

אורי מקלב: לסיכום, באופן אמיתי, הדעה הברורה היא שאם יש ממצאים כאלה, מה ההמלצה הברורה שצריכים לתת לציבור?

יעל גרמן: יצאה המלצה – משרד הבריאות בא ואמר שזה מאוד מסוכן.

יעל גרמן: אבל הערך התזונתי של פירות וירקות הוא כל כך גדול, שהוא לא יכול לבוא לומר: תפסיקו לאכול אותם.

יעל גרמן: בעיה.

אורי מקלב: על זה בדיוק אני מדבר – שמצד אחד לא אומרים להורים לאסור.

אורי מקלב: ההורים צריכים לדעת – – –

יעקב מרגי: יש דרך שלישית: מגדלים ירקות בלי החומר הזה.

יעל גרמן: זאת הדרך.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: יש מודעות היום לסכנה, במיוחד בדברים האלה, שאת הממצאים וההשלכות לא יודעים מייד, ההשלכות הן ארוכות טווח.

אורי מקלב: בדבר ההשלכות ארוכות הטווח, אנחנו צריכים זהירות הרבה הרבה יותר גבוהה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: חברת הכנסת היבה יזבק – אחרונת המציעים.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מסתבר שוב ושוב שהילדים שלנו נקלעים למדיניות שמפקירה אותם.

היבה יזבק: הרי בכל מדינה מתוקנת בעולם רווחת הפרט ובריאות הפרט הן העניין המרכזי שמעסיק את הרשויות, את המדינה ואת הממשל, אך המצב הוא לא כזה במדינה.

היבה יזבק: מסתבר שהסכנה העיקרית מגיעה דווקא מהרשויות שאמורות לפקח, שאמורות לדאוג.

היבה יזבק: האמת, היה לי מזעזע לקרוא את תוצאות הסקר האחרון בנוגע לחשיפתם של ילדים לחומרים המסכנים והמסוכנים שנמצאים באוכל שהילדים שלנו צורכים.

היבה יזבק: אני שמחה באמת שחברת הכנסת גרמן העלתה את הנושא ואת העניין, ובעקבות פניותיה גם אני הצטרפתי להצעה הזו.

היבה יזבק: חשיפה לחומרים אלה עלולה באמת להוביל להשפעות בריאותיות קשות, אם זה בקרב נשים בהיריון – השפעה על התפתחות העובר, ויש גם השפעה על ילדים בגילי בתי הספר, במיוחד שהיא עלולה להוביל לעלייה בסיכון הילדים ללקות בהפרעות קשב וריכוז, וגם לעלייה בשיעור מקרי הספקטרום האוטיסטי.

היבה יזבק: מתברר כי הילדים במדינה חשופים לזרחנים אורגניים מצריכת פירות וירקות באופן נרחב, וחלקם חשופים ברמה לא בטוחה ומעל הסף הבטוח הקבוע בחוק.

היבה יזבק: יתרה מזו, במחקר מצאו שכ-80% מהילדים הנבדקים חשופים לזרחן אורגני, שנאסר לשימוש מ-2014.

היבה יזבק: עוד יותר, נמצא שילדים בארץ חשופים יותר לזרחן אורגני בהשוואה לילדים בארצות הברית, קנדה, דנמרק ויוון.

היבה יזבק: אגב, זה לא חדש.

היבה יזבק: מדובר גם על השימוש בזרחנים אלה בקרב כלל האוכלוסייה בתוך המדינה, ועכשיו מדובר ספציפית על כמה זה חמור שהחומרים אלו נמצאים בגוף של הילדים שלנו.

היבה יזבק: האמת, לא ברור לי איך הגענו למצב הזה שבו הילדים שלנו נמצאים בסכנה כי הם אוכלים אוכל בריא.

היבה יזבק: הרי הבריאות של הילדים שלנו והתזונה שלהם היא אחד הדברים הכי חשובים שיש.

היבה יזבק: אנחנו כל הזמן פועלים ומתמידים בעידוד הילדים לאכול בריא, והינה אנחנו מגלים שבעצם אנחנו מסכנים אותם.

היבה יזבק: זה מצב אבסורדי.

היבה יזבק: הגנה על ילדים מפני הנזק שיכול להיגרם מהחומרים האלה אמורה להיות בראש סדר העדיפויות שלנו.

היבה יזבק: כבוד השר, למה עדיין לא אסרו את השימוש בחומרים המסוכנים האלה בחקלאות?

היבה יזבק: ולאילו תוצאות נוראיות צריך לחכות כדי למנוע את הנזק?

היבה יזבק: למה אין רגולציה שתגן על ילדים בעניין?

היבה יזבק: למה לא מפקחים על המגדלים ועל היבואנים?

היבה יזבק: כל מה שנאמר כאן אמור להיות מובן מאליו, אבל מסתבר שלא כך הדבר.

היבה יזבק: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב על ההצעה לסדר-היום כבוד שר החוץ חבר הכנסת ישראל כץ.

יעקב מרגי: אתה משיב על ההצעה לסדר-היום.

ישראל כץ: אני לא מכיר – – – לא?

יעקב מרגי: השר התורן ישיב.

ישראל כץ: הנושא לא מוכר לי אפילו.

יעל גרמן: יש לי הצעה.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: לפני ההצעה.

יעל גרמן: יש לי הצעה: שהשר יצטרף לבקשה שלנו לאסור את החומר.

אורי מקלב: הוא יצטרף ומה – – –

יעל גרמן: ובזה נגמר.

יעל גרמן: זו תהיה החלטה של המליאה.

אורי מקלב: הוא יצטרף, ואז מה?

יעל גרמן: וזו תהיה החלטה של המליאה.

אורי מקלב: הצעה לסדר-היום דחופה – – –

ישראל כץ: נעביר לוועדה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת יעל גרמן, ההצעה שלך היא נכונה כשיש דיון.

יעקב מרגי: זו הצעה לסדר-היום, הוא לא יכול, אין הצעת סיכום בהצעה לסדר-היום.

יעל גרמן: אז בוא נעביר את זה לדיון בוועדה.

יעקב מרגי: זה או דיון בוועדה או להסיר.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: לדיון במליאה, לדיון במליאה.

יעקב מרגי: אם אין, אנחנו נעבור להצבעה ונאשר דיון במליאה בנושא הזה.

יעל גרמן: לא, לדיון במליאה – – –

יעקב מרגי: במליאה.

יעקב מרגי: אין ועדות.

יעקב מרגי: אוקיי, אז יש לנו – – –

אורי מקלב: אני מציע – – –

יעקב מרגי: כשתקום, נדבר.

יעקב מרגי: עמדה נוספת לחבר הכנסת משה ארבל.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הייתי רוצה רק להפחית מגובה הלהבות והפניקה.

משה ארבל: במאמר שפורסם ב-25 בדצמבר 2016 על ידי מכון דוידסון, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע, לטעמי עוד בזמן שגברתי הייתה שרת הבריאות – –

יעל גרמן: כבר לא.

משה ארבל: – – תחת הכותרת "השד הלא-נורא של חומרי הדברה", מכון ויצמן מביא נתונים קצת שונים שמדברים באמת על המצבים שלנו אל מול מדינות אחרות בעולם.

משה ארבל: יחד עם זאת, גם מציינים לגבי החומרים שציינת שגם במינונים הגבוהים שישנם, ככל שהצריכה של המוצר נעשית באיחור הסכנה פוחתת.

משה ארבל: לכן ההגבלה צריכה להיות הגבלה על מועד הריסוס, ולאו דווקא על הכמות או על סוג החומר.

יעל גרמן: אבל לא לגבי זרחנים אורגניים.

משה ארבל: לטענת מומחים במכון ויצמן, בחומרים הללו השאלה המרכזית היא המינון.

יעקב מרגי: כפי שידוע לי, זרחנים אורגניים לא מתכלים.

יעל גרמן: בדיוק.

יעל גרמן: זה לא על זרחנים אורגניים.

משה ארבל: לאו דווקא אורגניים.

משה ארבל: זאת אומרת, במכון ויצמן מאפשרים – –

יעקב מרגי: הדיון פה הוא על הזרחנים האורגניים.

משה ארבל: – – גם שימוש בהם, רק במינון ובמועד מוקדם.

יעל גרמן: לא.

משה ארבל: אני מציע להפנות גם כן למאמר הזה ולנסות ככה לייצר איזשהו באלנס ואיזון לפניקה.

משה ארבל: תודה רבה.

יעל גרמן: – – –

יעקב מרגי: חברת הכנסת גרמן, מאחר שאנחנו אמורים להצביע על דיון במליאה, אני מאמין שיהיה דיון מעמיק, והפעם הממשלה תשלח את השר הנוגע בדבר עם עמדה בנושא.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד – בעד דיון במליאה.

יעקב מרגי: מי שנגד – מסיר.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת התקבלה.

יעקב מרגי: 12 חברי כנסת הצביעו בעד.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הנושא יעבור לדיון במליאה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: << הלסי >> ביטול הקצאת הסייעות לפעוטות אלרגיים למזון במעונות << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: ביטול הקצאת הסייעות לפעוטות אלרגיים למזון במעונות היום, של חברת הכנסת קטי שטרית וכמה חברי כנסת – מס' 176, 181 ו-212.

יעקב מרגי: ישיב על ההצעה לסדר-היום הזו השר התורן, אם עד אז יביאו לו את העמדה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר כץ, אני רוצה להשמיע לכם כותרות אפשריות של עיתון במהלך חודש ינואר: פעוטה בת שנתיים נפטרה בעקבות אכילת במבה במעון; מאות פעוטות אלרגיים ללא סייעות.

קטי קטרין שטרית: את האסונות האלה אני מבקשת מכם היום למנוע.

קטי קטרין שטרית: בעוד פחות מחודש וחצי, בחודש ינואר, מאות פעוטות בגילאי לידה עד שלוש הסובלים מאלרגיה מסכנת חיים למזון יישארו ללא השגחה, בסכנת חיים מיידית.

קטי קטרין שטרית: הסיבה: משרד הרווחה ומשרד האוצר לא הגיעו להסכמה באשר למקור התקציבי שיממן את המשך העסקתן של הסייעות הרפואיות המשגיחות על הפעוטות של כולנו בזמני הארוחות.

קטי קטרין שטרית: במילים אחרות, מדובר בתינוקות שנמצאים בסכנת חיים מיידית.

קטי קטרין שטרית: כל מה שצריך לקרות כדי שיתרחש אסון, זה שהם בטעות, אבל בטעות, ישתו מהבקבוק הלא-נכון או שיכניסו לפה מוצץ של ילד אחר או חתיכת מזון שהם מצאו על הרצפה כשהם זחלו.

קטי קטרין שטרית: אלה מצבים שמתרחשים חדשות לבקרים בכל מסגרת ויכולים לעלות בחיים של הילדים של כולנו.

קטי קטרין שטרית: אל תגידו לי שזה לא יקרה.

קטי קטרין שטרית: זה יכול לקרות לכל ילד שלכם, חס וחלילה.

קטי קטרין שטרית: ועכשיו, בלי כחל ושרק, החל ב-1 בינואר יבוטלו משרות הסייעות הרפואיות לפעוטות האלרגיים במעונות.

קטי קטרין שטרית: בעודנו מדברים פה שוכבת ילדה בת עשר בבית חולים שניידר, כמעט שבועיים מורדמת, מתגובת אלרגיה קשה שחוותה במהלך בדיקה שגרתית, בדיקת תגר שגרתית לאלרגיה.

קטי קטרין שטרית: אני מציינת את המקרה הטרגי הזה רק בעבור כל מי שחושב שאפשר לזלזל באלרגיה למזון.

קטי קטרין שטרית: צריך להבין שמדובר בחיים ומוות.

קטי קטרין שטרית: אני אזכיר לכם גם את הטרגדיה של אורנית מנחם ז"ל, שנפטרה לפני שנה וחצי מתגובת אלרגיה.

קטי קטרין שטרית: היא הייתה בסך הכול בחורה שטיילה, בת 25.

קטי קטרין שטרית: היא נפטרה מצלחת שלפני כן בישלו בה חלב.

קטי קטרין שטרית: הצוות הרפואי איחר לתת לה את הטיפול, והסוף ידוע לכולנו.

קטי קטרין שטרית: כשטעויות כאלו קורות בגיל 25 אתה אומר:

קטי קטרין שטרית: בן 25 קצת יודע מה הוא עושה.

קטי קטרין שטרית: אבל מישהו באמת יכול בכלל להעלות על דעתו שאפשר להשאיר תינוק אלרגי בן שנה בכיתה עם עוד 30 תינוקות וסייעת אחת, שגם צריכה להשגיח על כל התינוקות, מבלי שיהיה מי שישגיח על אותו ילד אלרגי, מבלי שיהיה מי שיזהה בזמן וייתן את הטיפול שהוא זקוק לו בזמן?

קטי קטרין שטרית: אני לא מוכנה לקחת אחריות.

קטי קטרין שטרית: אני לא מוכנה שזה יקרה במשמרת שלי בכנסת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לסיכום.

קטי קטרין שטרית: אתם מוכנים לקחת?

קטי קטרין שטרית: מישהו מכם מוכן לקחת אחריות ולסכן את אותם מאות פעוטות מדי יום?

קטי קטרין שטרית: אני עוסקת רבות בסוגיית הילדים האלרגיים ובמעטפת ההגנה שנדרשת כדי להגן עליהם, ואין ספק שמדובר בנושא שדורש הסדרה ארוכת טווח, ולא פתרון או פתרונות זמניים ונקודתיים.

יעקב מרגי: נא לסיים.

קטי קטרין שטרית: אבל דבר אחד ברור: הפתרון הוא לא לבטל את משרות הסייעות ולסכן את החיים שלהם.

קטי קטרין שטרית: דרושה התערבות וההחלטה מיידית שתמנע את הסכנה.

קטי קטרין שטרית: באורח פלא, חבר'ה, אנחנו מציינים היום ברחבי העולם את יום זכויות הילד הבין-לאומי.

קטי קטרין שטרית: והשנה מציינים גם 30 שנה לאמנת זכויות הילד, אמנה שמדינת ישראל חתומה עליה.

יעקב מרגי: קטי, שלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: אין כנראה יום שמתאים יותר כדי להבטיח שאנחנו נעשה הכול כדי לעמוד בהתחייבות שלנו כמדינה, כחברי כנסת, כבני אדם, ולספק להם את ההגנה הנדרשת, לילדים של כולנו.

קטי קטרין שטרית: כל המציל נפש אחת כאילו הציל עולם ומלואו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, ולאחר מכן – חבר הכנסת ינון אזולאי, אם הוא יהיה כאן.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, אני דווקא רואה בזה דבר סמלי שאתה מנהל את הישיבה הזאת, כי אתה מכיר את הנושא הזה של ילדים אלרגיים; טיפלת בזה בנושא של החינוך.

אגב, עוד בימים אלה, אני מקווה, הולך להימצא פתרון – ביום שני, כנראה.

אני מאמין שזה יעבור בחלק של משרד החינוך.

יעקב מרגי: מאחר שהזכרת אותי, חידשתי את – – –

קטי קטרין שטרית: או חיים או מוות – – –

אבל במעונות – אני רוצה להזכיר לכולם, כי אני מתאר לעצמי מה תהיה התשובה שיקריא השר ישראל כץ – מדינת ישראל מימנה סייעות במשך שנים.

גם זה לא הדבר האולטימטיבי, אבל זה הדבר הבסיסי, לפחות, שמציל את חיי הילדים במעונות.

באו משרד הרווחה – בגלל קיצוצים ודברים כאלה – ואמרו שהולכים לבנות תוכנית ללמד את בעלי המעונות.

יעקב מרגי: הסייעות.

לא.

להוציא את הסייעות אבל להכשיר את הצוות, לשים זריקות, להגיש תוכנית שלמה.

ואז אמרנו בזמנו – בדיונים שהיו איתך, ואתה השתתפת עם שרת השיכון דהיום, שהייתה יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, וסוכם במפורש שהתוכנית הזאת תצא רק אחרי שהיא תוצג בוועדה, רק אחרי שנראה את הישימות שלה, שנראה באמת שזה יכול לתת תמורה במקום האדם הפיזי שנמצא שם, ולא רגע אחד קודם.

ועכשיו בשקט-בשקט נגמרת שנה, וב-1 בינואר מפסיקים את הדבר הזה.

אני פונה מכאן, אדוני היושב-ראש, כי אין לנו ברירה.

קטי, אני גם חושב שאת צריכה להצטרף אליי לעניין הזה.

בטוח שתצטרפי.

אני פונה מכאן לשר הרווחה בפועל, שהיום זה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

אנחנו יודעים, אדוני ראש הממשלה, שאתה פועל במשימות מצילות חיים בצפון ובדרום.

אנחנו מלאי הערכה.

והטלפון האדום לא מפסיק לעבוד גם בימים טרופים כאלה.

אבל כאן מדובר – הסייעות האלה הן הממ"ד של הילדים האלה.

הילדים, זה הממ"ד שלהם.

מדובר פה בסכנת חיים אמיתית.

אי-אפשר להפסיק תקציב לפני שרואים מה החלופה ואם החלופה הזאת תציל חיים או לא.

לכן צריך לדחות את הדבר הזה עד שתהיה כנסת, תהיה ועדה, יוצגו התוכניות, נבחן אותן; באחריות שלנו לראות שזה באמת יכול לתת את התמורה.

עד אז, לעצור את הקיצוץ הזה, לתקצב את אותם מיליוני שקלים שצריך לתקצב לסייעות האלה כי בנפשנו הדבר.

זה לא פחות פיקוח נפש מטיל שנופל על בית, זה לא פחות פיקוח נפש מפיגוע.

קטי קטרין שטרית: מדובר בסך הכול ב-400 ילדים במעונות היום שסובלים מאלרגיה.

קטי קטרין שטרית: זאת לא כמות כזאת גדולה.

קטי קטרין שטרית: זה גם לא יציל את התקציב של משרד הרווחה.

אבל את יודעת, האוצר מסתכל בכסף.

קטי קטרין שטרית: לכן אני אומרת: זה לא ראש הממשלה – זה האוצר.

קטי קטרין שטרית: זה האוצר.

קטי קטרין שטרית: צריך לקחת בחשבון בצורה – – –

אני אומר, אין מה לעשות.

אין מה לעשות.

ראש הממשלה, שאני מעריך אותו מאוד ואנחנו אפילו חלק מהבלוק שלו, חייב לטפל בזה.

הוא שר הרווחה.

הוא חייב לקרוא לנציגי האוצר ולהגיד: במשמרת שלי אני לא אפקיר את הילדים האלה, נקודה.

ויפה שעה אחת קודם.

ופה את, כחברת ליכוד, יכולה לעזור לי בעניין הזה.

אני בטוח שאם זה ייעשה וזה צריך להיעשות – – –

קטי קטרין שטרית: אני לא בדקתי אם הילדים האלה או הוריהם מצביעים ליכוד.

לא, רק עם ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: אני מסתכלת על הילדים.

איך הגעת לילדים?

אני מדבר על ראש הממשלה – – –

יעקב מרגי: קטי, חברת הכנסת, אנחנו עדיין לא הסדרנו את התקינה למטפלות במעונות, בכמה ילדים אכן ראוי ובטיחותי שהן יוכלו לטפל.

יעקב מרגי: ואנחנו יודעים את המצוקות האמיתיות של המטפלות.

יעקב מרגי: להוסיף עליהן גם את האחריות הזו, של סביבה נקייה מאלרגנים?

קטי קטרין שטרית: בלתי אפשרי, חד-משמעית.

קטי קטרין שטרית: בלתי אפשרי.

יעקב מרגי: אני מצטרף לדברים.

לכן חייבים שהתקציב יחזור עד שתהיה תוכנית חלופית.

תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ינון אזולאי לא נוכח, לכן ישיב על ההצעה לסדר-היום מכובדי – חברת הכנסת קרן ברק, את מסיחה את תשומת הלב של השר שאמור להשיב על הצעה לסדר-היום.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני אשיב, אכן, בשם שר העבודה והרווחה, הוא ראש הממשלה, על הצעה דחופה לסדר-היום בנושא ביטול הקצאת הסייעות לפעוטות אלרגיים למזון במעונות.

ישראל כץ: נושא בהחלט חשוב.

ישראל כץ: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים מימן מתקציבי הרווחה בשנים האחרונות סייעות לכלל הפעוטות במעונות היום המפוקחים הסובלים מאלרגיות מסכנות חיים, למרות שאינם נכללים תחת ההגדרה של אוכלוסיות רווחה, וזאת על חשבון תקציבים שיועדו לטיפול באוכלוסיות חלשות.

ישראל כץ: התקציב לשנת הלימודים תשע"ט הסתיים ב-31 באוגוסט 2019.

ישראל כץ: בחודשים האחרונים הממשלה נקטה קיצוץ רוחבי הכרחי אשר פגע בתקצובן של הרשויות המקומיות.

ישראל כץ: בעקבות זאת, טרם נמצא מקור תקציבי עבור הסייעות לשנת הלימודים תש"ף.

ישראל כץ: למרות האמור לעיל, לאור פנייתם של ההורים ומתוך הבנה למצוקתם, וכדי לאפשר את פתיחת השנה כהלכה, האריך המשרד את תקצוב הסייעות לפעוטות אלרגיים עד לתאריך 31 בדצמבר 2019.

ישראל כץ: ראוי להדגיש כי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ימשיך לתקצב את מימון הסייעות לאוכלוסיית הרווחה: ילדים זכאי חוק פעוטות בסיכון.

ישראל כץ: בימים אלו המשרד פועל מול משרד האוצר ומול המרכז לשלטון מקומי על מנת למצוא פתרון כולל בטווח ארוך, מקור תקציבי תוספתי לטובת מימון הסייעות לילדים שאינם מאוכלוסיית רווחה.

ישראל כץ: כולנו תקווה שתקציב המדינה יאושר ובמסגרתו יימצא פתרון תקציבי לסוגיה זו.

ישראל כץ: בנוסף לכל האמור לעיל, חשוב להדגיש כי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים קיבל את המלצות הוועדה הבין-משרדית בראשות משרד הבריאות למתן מענה לילדים עם אלרגיות מסכנות חיים למוצרי מזון.

ישראל כץ: במסגרת זו, האגף למעונות יום ומשפחתונים פועל בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות ומעניק מענים הולמים לשילוב ילדים עם אלרגיות מסכנות חיים במעונות היום: מימון הכשרות של עזרה ראשונה לכלל הצוותים המטפלים במעונות היום המפוקחים והמסובסדים, הכוללות רכיבים הנוגעים לטיפול באלרגיות; ייזום ומימון כ-800 קורסי הדרכה ייחודיים לצוותים המטפלים בנושא התאמת מזון במעון וסביבה נקייה מאלרגנים, וזאת בשיתוף מד"א; מימון ואספקה של מזרקי אפיפן למרבית מעונות היום בעלות של למעלה מחצי מיליון שקלים.

יעקב מרגי: תודה, מכובדי כבוד השר.

יעקב מרגי: אני אזמין את חברת הכנסת אורלי פרומן לעמדה נוספת.

יעקב מרגי: אך לפני כן אומר לכם:

יעקב מרגי: החטא הקדמון זה שהנושא הזה היה באחריות משרד הבריאות – כל סוגיית הסייעות לילדים אלרגיים.

יעקב מרגי: משרד החינוך בזמנו, לגבי מערכת החינוך, הסכים לקבל את זה על אחריותו, ואז משרד הבריאות הסיר את זה.

יעקב מרגי: ואנחנו שומעים עכשיו: משרד הרווחה הרי מחפש מקורות מימון.

יעקב מרגי: זה החטא הקדמון, זה היה אמור להיות בעיה רפואית.

קטי קטרין שטרית: אתה צודק במאה אחוז.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, ומי משלם את המחיר?

יעקב מרגי: הילדים.

אורלי פרומן: שוב, ילדי ישראל.

יעקב מרגי: דקה לרשותך, בבקשה.

אורלי פרומן: אני מצטרפת לחבריי חברי הכנסת שהציגו את הבעיה הכואבת הזאת.

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, שנת לימודים חולשת על שתי שנות תקציב.

אורלי פרומן: ילדים אלרגיים שמתחילים בספטמבר את השהות שלהם במעון, ההורים שלהם צריכים לדעת כבר בספט

אורלי פרומן: מבר שמובטחת להם עד סוף שנת הלימודים הזו, וגם בשנה הבאה, אותה סייעת שצריכה לשמור על הילדים.

אורלי פרומן: למה אנחנו מחכים?

אורלי פרומן: לאסון הבא?

אורלי פרומן: ואז כולם יזדעקו, והפלא ופלא, גם יימצא התקציב.

אורלי פרומן: אז אם נסתכל, אין כרגע ועדת חינוך, אבל מה קורה בוועדת הכספים?

אורלי פרומן: כל ישיבה עולות בעיות סביב נושא הרווחה.

אורלי פרומן: יבוא בבקשה שר הרווחה – או שינהל את משרדו, ויעשה סדר עדיפויות ויציל ילדים דקה לפני שאנחנו כולנו נצטער על המקרה הבא.

אורלי פרומן: אז אני מבקשת לאלתר, לא לחכות.

אורלי פרומן: שמעתי שהשר מסביר שבדיונים יימצאו, ואולי; היום תנו להורים את השקט, שידעו שגם ב-1 בינואר ואילך תהיה סייעת שתלווה את הילד שלהם, שכה זקוק לזה, ונמנע את האסון הבא.

אורלי פרומן: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: זה עוד אחד מהפירות הבאושים של ההקפאה, הפלונטר הפוליטי.

אני מבקש לוועדת כספים.

קטי קטרין שטרית: אני מצטרפת לבקשה.

המקום הטבעי – – –

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: מאחר שחבר הכנסת גפני, באמת אין לו הרבה נושאים על סדר-היום, אני מקווה שהוא ימצא את הזמן.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

קטי קטרין שטרית: אבל – – –

יעקב מרגי: מי שבעד – מצביע בעד דיון בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: מי שנגד – בעד הסרה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

יעקב מרגי: הקול שלך מכריע, אורית.

קריאה: אז תוסיף אותה.

אורית פרקש הכהן: מה שמרגי אומר, אני עושה.

אדוני היושב-ראש – – –

יעקב מרגי: רגע, נסיים את ההצבעה.

יעקב מרגי: בבקשה, ברשותך.

יעקב מרגי: עשרה חברי כנסת הצביעו בעד, ונוסיף את חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, אז 11 חברי כנסת הצביעו בעד.

יעקב מרגי: הנושא יועבר לדיון בוועדת הכספים.

יעקב מרגי: בבקשה.

אני רוצה לומר לך – – – הייתה החלטה על המסעדנים, וההחלטות הנוספות, שהצילו באמת דברים.

היום ועדת כספים זה הגוף שמשחרר.

יושב-ראש הוועדה היום מציל את המדינה, מה לעשות.

קטי קטרין שטרית: כן, אבל זה לא עניין של – – –

יעקב מרגי: תודה.

– – –

יעקב מרגי: אם כבר מעלים את הנושא הזה, אני חושב שהיו צריכים להקים כמה ועדות חשובות – –

אני בעד.

יעקב מרגי: – – כגון ועדת העבודה, ועדת חינוך, ועדת – – –

אני בעד.

למשל, ועדת חינוך.

קטי קטרין שטרית: אבל זה עניין של כמה דקות בין חיים למוות, ואם בדצמבר זה נגמר אז גמרנו, הילדים האלה נידונים למוות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיכמנו, יהיה דיון בנושא הזה.

יעקב מרגי: << הלסי >> פערים משמעותיים ומחסור במיגון ביישובי הדרום ועוטף עזה << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף 6 בסדר-היום, הצעות דחופות לסדר-היום מס' 130, 183, 186, 193, 195 ו-198, בנושא: פערים משמעותיים והמחסור במיגון ביישובי הדרום ועוטף עזה.

יעקב מרגי: ראשון המציעים, חבר הכנסת גדעון סער, ואחריו – חבר הכנסת איציק שמולי.

יעקב מרגי: ישיב על ההצעה לסדר-היום בתום הדיון סגן שר הביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר, שנמצא איתנו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים מרחק של כמה ימים בלבד מהסבב האחרון של העימות מול רצועת עזה, מול הג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה.

גדעון סער: במהלך אותם יומיים עיקר האש כוון לשדרות וליישובי עוטף עזה.

גדעון סער: כידוע, היה גם ירי לכיוון מרכז הארץ, כמובן, בעיקר ביום הראשון, אבל כפי שקורה בדרך כלל האש כוונה, נורתה, בעיקר לכיוון עוטף הנגב והעיר שדרות.

גדעון סער: ואנחנו מכירים ביתר שאת במציאות של השנה וחצי האחרונות: סבבים הולכים ותוכפים של עימות מול החמאס והג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה.

גדעון סער: אני חושב שאחת המחויבויות שלנו כאן

גדעון סער: בכנסת היא לקיים את הקשר, לחזק את אותם תושבים שנמצאים בחזית המתקפות האלה, וכמובן גם לדאוג להציף את הנושאים שהם מתמודדים איתם ביישובי העוטף – נושאים שונים, נושאים מגוונים, חלקם נוגעים לבעיות שאיתם מתמודדים הילדים, וחלקם, כמו נושא ההצעה לסדר-היום או ההצעות לסדר-היום – שאחת מהן הגשתי אני – נוגעים לפערי מיגון וביטחון.

גדעון סער: הנושא הזה מוכר היטב לסגן שר הביטחון הטרי, חברנו חבר הכנסת אבי דיכטר, שיושב איתנו וישיב על ההצעות לסדר-היום.

גדעון סער: הוא גם עלה בדיוני ועדת החוץ והביטחון, כולל בדיון שהתקיים לא מזמן ביישובי העוטף.

גדעון סער: אני אמקד את דבריי בעיקר בעיר שדרות, שכידוע במשך תקופה ארוכה עומדת בחזית האש מול רצועת עזה, אבל הדברים הללו בוודאי נכונים גם לרשויות מקומיות אחרות, למועצות האזוריות שנמצאות בגזרת העוטף: אנחנו מדברים על פערי מיגון די גדולים, פערים של עשרות מיגוניות, ובחשבון כולל מדובר על קרוב ל-100 מיגוניות, בשכונות, בסמוך לפארקים ציבוריים, לגני שעשועים ולתחנות הסעה.

גדעון סער: אנחנו מדברים על אי-הבנות – נאמר את זה בלשון המעטה – או בעיות ביורוקרטיות בין גופים שונים אשר מופקדים על סיוע לעורף, רח"ל ופיקוד העורף, ובמידה מסוימת החטיבה להתיישבות, שמקשות על מימוש סכומים שיכולים לשרת את צמצום פערי המיגון.

גדעון סער: אנחנו יודעים שכתוצאה מכך פרויקטים שונים נעצרים – למשל, פרויקט של מיגון העירייה – ולא מתבצעים כתוצאה מהיעדר תיאום.

גדעון סער: יש כמובן נושאים נוספים, ואני לא אפרט – –

יעקב מרגי: נא לסכם, אדוני.

גדעון סער: – – את כל אותם חוסרים בתחום הביטחון, בתחום המיגון.

גדעון סער: אני יוצא מנקודת הנחה שהדברים ידועים לא פחות, ואני מניח שאפילו יותר, לסגן שר הביטחון.

גדעון סער: אחד הדברים שאני מקווה שיקבלו את הדחיפה כתוצאה מכניסתו לתפקיד הוא צמצום אותם פערי מיגון.

גדעון סער: אבל אני חושב שאנחנו, מחובתנו לא לעזוב את הנושא, לדאוג לכך שהנושאים הללו יבואו על פתרונםף ואני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איציק שמולי.

יעקב מרגי: אחריו – חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, אם תהיה.

יעקב מרגי: אה, היא נמצאת.

פנינה תמנו: ודאי.

יעקב מרגי: היא מוסתרת על ידי הפודיום.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אחרי שתוריד את הגובה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הביטחון, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, יש איזשהו דיסוננס בדבר מדיניות הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

איציק שמולי: כאשר מדובר בהתקפה אנחנו רואים גם בימים האחרונים, גם בחזית הדרומית וגם בחזית הצפונית, פעולות נחושות, ממוקדות, חותרות למגע, מוצלחות, שיש לברך עליהן, ואנחנו מדברים על אויבים שחלקם בהחלט שואפים להשמיד את מדינת ישראל.

איציק שמולי: אבל אדוני סגן שר הביטחון, אין שום ספק שהמיגון – גם המיגון האקטיבי, שלא ניכנס אליו היום, סוללות כיפת ברזל, פריסתן והיקפן, וגם המיגון הנייח, המקלוט והממ"ד – זה עדיין בטן רכה במדינת ישראל.

איציק שמולי: אני חושב שלאור העובדה שהתסריט שמפניו מזהירים קברניטי מערכת הביטחון ובהם ראשי צה"ל הוא מערכה שהיא מרובת חזיתות, אנחנו חייבים לשים את מלוא תשומת הלב וגם את המשאבים גם לנושא של המיגון.

איציק שמולי: כאשר מדובר בפעולות התקפיות, כל הכנסת והממשלה מברכות ומחבקות ומהללות.

איציק שמולי: כאשר מדובר על נושא המיגון – היעדר המיגון – יש פה בעיה ויש פה הפקרות שנמשכת מכנסת לכנסת, מממשלה לממשלה.

איציק שמולי: צריך לומר, מיגון זה גם הגנה על חיי אדם, ומיגון בשעת חירום גם יכול להרחיב את יכולת התמרון של הדרג המדיני והדרג הצבאי להמשיך ולהתמיד באותה מערכה.

איציק שמולי: הפערים החברתיים שאנחנו כה מרבים לעסוק בהם באים לידי ביטוי גם בנושא הזה, אבל כאן המשמעות שלהם זה חיי אדם.

איציק שמולי: ליותר מ-27% מאוכלוסיית ישראל – אלה נתוני פקע"ר –אין מיגון כלל: לא מקלט, לא מקלט ציבורי, לא מקלט משותף פרטי ולא ממ"ד; עוד מאות אלפים – בערך רבע מיליון אנשים, אדוני היושב-ראש – רשומים כמשויכים למקלוט מסוים, אבל אחד מהשלושה: או שהמקלוט לא בשימוש – 16% מהמקלטים הם לא שמישים כלל ועוד 33% מהמקלטים בעלי כשירות נמוכה – או שמדובר באוכלוסייה של קשישים בודדים, סיעודיים, אנשים מוגבלים בניידות, שבכלל לא מסוגלת להגיע למקלוט.

איציק שמולי: זאת תמונת מצב של הפקרות שעלולה לעלות לנו באסון, חלילה.

איציק שמולי: חבר הכנסת סער נגע בפערי המיגון בשדרות.

איציק שמולי: אז ברור שככל שאתה מתרחק מקו הרצועה, גם ההפקרות הולכת וגדלה.

איציק שמולי: אני רוצה לקחת אתכם לקיבוצים ברור חיל ודורות.

איציק שמולי: אתה יודע מה החטא שלהם, אדוני היושב-ראש?

יעקב מרגי: 200 מטר או 100 מטר מקו – – – והם בתוך אותה מועצה.

איציק שמולי: שהחלטות הממשלה קבעו שהמיגון הממ"די יהיה מקו האפס עד קו ה-7 קילומטרים.

איציק שמולי: ואז אתה מגיע לקיבוץ דורות ואתה מדבר עם אישה בת 93, ניצולת שואה.

איציק שמולי: מה אומרים לה?

איציק שמולי: תעמדי במסדרון, מעל תקרת פל-קל, ותתפללי שהטיל יעוף למקום אחר.

איציק שמולי: גם משפחות עם ילדים.

איציק שמולי: אתה הולך למועצה אזורית מרחבים, לעיר אשקלון, עירו של סגן שר הביטחון – – –

יעקב מרגי: כל המרחב – ברשותך, מאחר שהייתי אמור להביא מהצד, אבל אני לא אדבר, רציתי לזעוק את זעקת כל המרחב התיישבותי; אני אוסיף לך את הדקה – הבתים הישנים, המשקים הישנים והבתים הישנים במושבים, בקיבוצים, ללא ממ"דים, ללא מיגון.

איציק שמולי: זה דבר שהוא מופקר לחלוטין, וברור, ברור שאף ממשלה לא תוכל לסגור את פערי המיגון בשנה אחת, אבל אין שום סיבה שכאשר בדרום אתה יוצא מקו ה-7 קילומטר ל-20 קילומטר – ושלא נדבר מה קורה מעבר לזה – ההפקרות תהיה כל כך גדולה.

איציק שמולי: אתה מדבר – הלילה היה לנו גם אירוע בצפון, ואני מזכיר לכם ששם הפערים הם אפילו חמורים יותר.

איציק שמולי: אומר גיורא זלץ, ראש המועצה האזורית גליל עליון: 14 יישובים מתוך 29 במועצה שלי, 8,000 בתים בסך הכול, אין להם מיגון; 14 יישובים הם במרחק של 4 קילומטר מקו הגבול; שלא לדבר על מוסדות חינוך:

איציק שמולי: 11 בתי ספר ועוד 120 בתי ילדים שיש בהם פעוטות עד גיל שש לא ממוגנים בכלל.

איציק שמולי: המצב לא שונה ברמת הגולן.

איציק שמולי: ולכן, לסיכום, אדוני היושב-ראש, לדעתי האמירה של הממשלות ושל פיקוד העורף, "הכי מוגן שיש" – אני לא רוצה לבטא מה אומרות ראשי התיבות כסת"ח, מפאת כבודו של הבית הזה, אבל זה כסת"ח בחסות הממשלות, וחייבים להפסיק אותו.

איציק שמולי: צריך לעורר את הממשלות – – –

יעקב מרגי: תודה.

איציק שמולי: צריך לטפל בזה אחת ולתמיד ולקדם פה חקיקה שתיתן מענה לדבר הזה ברמה הלאומית, אולי בניית ממ"ד בערבות מדינה.

איציק שמולי: זה מצטרף, בשורת סיכום, אדוני היושב-ראש, גם להפקרות עם מרכזי החוסן, שלא קיימים בצפון ולא מתוקצבים בדרום, ולמחסור בתוכניות לפינוי אוכלוסייה, שהרשויות לא יודעות על קיומן.

איציק שמולי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

פנינה תמנו: כן, רק אחרי שאני מורידה – – –

יעקב מרגי: אחרי הפודיום.

יעקב מרגי: אחרי הפודיום.

יעקב מרגי: אני תמיד עשיתי חשבון, כשאני – – –

פנינה תמנו: אתה תמיד הוגן.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

פנינה תמנו: כבוד יושב-ראש הישיבה, חברי וחברות כנסת נכבדים ונכבדות, במציאות הביטחונית של ישראל היום אין מיגון סדיר בכל רחבי הארץ, וזו עובדה.

פנינה תמנו: בימים האחרונים אנו עדים שוב להתחממות בגזרה הצפונית, לאחר המצב הביטחוני המתוח שחווינו בדרום וגם במרכז הארץ בשבוע שעבר.

פנינה תמנו: זו עובדה שמדינת ישראל צריכה מיגון לאורכה ולרוחבה.

פנינה תמנו: זה המצב.

פנינה תמנו: אנחנו, המקדשים את ערך חיי האדם ושמים בראש סדר העדיפויות שלנו את ביטחון אזרחי מדינת ישראל, מבינים היטב שכל הסלמה ביטחונית היא פוטנציאל ירי לעבר כל אזורי הארץ והיא איום ישיר על האזרחים שלנו.

פנינה תמנו: על כן, עלינו להיות מוכנים לכל תרחיש ולדאוג לחוסן ולחוזק של העורף, המתבטא בתחושה של האזרחים.

פנינה תמנו: אבל איך יכולה להיות תחושת ביטחון לאזרחים כאשר אנחנו מדברים על 2.5 מיליון אזרחים שנמצאים ללא מיגון תקני?

פנינה תמנו: דיבר על כך חברי חבר הכנסת שמולי, על אותם 30%.

פנינה תמנו: זה מחדל, וזה מתווסף, כמובן, לעובדה ש-50% מהמקלטים בישראל אינם בכשירות כנדרש – שלא לדבר על המקלטים שאני הגעתי אליהם, שגם לבעלי חיים לא הייתי נותנת לשהות שם.

פנינה תמנו: לכל אזרח יש את הזכות לחיים בביטחון, והמדינה היא האמונה לספק את הביטחון הזה.

פנינה תמנו: אנחנו לא עומדים ביעדים.

פנינה תמנו: כנסת אחר כנסת וממשלה אחר ממשלה, ופתרונות אין, למרות שאנחנו מכירים את כל הלקונות.

פנינה תמנו: על כן, חשיבות הדיון הזה, אדוני סגן שר הביטחון, היא להזכיר למקבלי ההחלטות ולממשלה את החובה שלנו לדאוג לכך, לא רק בימים של מתיחות ביטחונית אלא גם בימי שגרה, גם תקציבית וגם מעשית.

פנינה תמנו: דמיין לך את אותה אישה זקנה שיכולה לגור בשדרות או מתגוררת במעלות או במרכז הארץ ששומעת את קולות האזעקה אבל אין לה לאן ללכת.

פנינה תמנו: יש לא מעט זקנים בארץ הזאת שחיים בגפם; בואו נחשוב על תחושת הביטחון המעורער שלהם.

פנינה תמנו: דמיינו את אותם ילדים שמתגוררים באשקלון, ומעבר לזה שהם צריכים להתמודד עם סיטואציה נפשית מורכבת מאז שהם נולדו לתוך המצב הזה, הם גם נאלצים להבין שהם חשופים.

פנינה תמנו: את חוסר האונים הזה אנחנו חייבים להפסיק.

פנינה תמנו: בנוסף, אני חייבת להתייחס גם אני למועצה האזורית אשכול.

פנינה תמנו: עדיין יש שבעה יישובים מעבר לטווח של 7 קילומטרים שאינם ממוגנים, וצריך להבין שאותם אנשים בסוף מתארים תחושות קשות מאוד.

פנינה תמנו: אני רוצה לצטט את חברתי תמי בר-מאיר, שמתגוררת בצאלים, והיא אחת מני רבים ורבות שמרגישים כך – ועם זה אני אסיים: התחושה שלי, היא אומרת, שאנחנו כמו ברווזים במטווח, שמתפללים שחס וחלילה לא יקרה אסון.

פנינה תמנו: נורא ומפחיד להתעורר בלילה למשמע האזעקה ולהיווכח שאין לי איך להתגונן מפני הרקטות שנורות עליי, וגם אין לי מספיק זמן לרוץ למקלט השכונתי.

פנינה תמנו: תחושה קשה מאוד.

יעקב מרגי: תודה.

פנינה תמנו: בסך הכול הם מרגישים שאין להם ביטחון.

פנינה תמנו: לפיכך, אדוני סגן השר – אני מסיימת – אני קוראת לך ולשר הביטחון לא רק להגיע לוועדה בכנסת, לוועדת החוץ והביטחון, אלא לדאוג שיש מתווה ברור שמתחיל ליישם הלכה למעשה את כל מה שצריך לתקן.

פנינה תמנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ולאחר מכן – חבר הכנסת יעקב טסלר, אם יהיה נוכח.

יעקב מרגי: אה, נוכח איתנו.

יעקב מרגי: למה אני תמיד מסתכל על יהדות התורה שם?

יעקב מרגי: כוחו של הרגל, יעקב.

קריאה: אל תביט אל השמאל, אחרת תהיה נציב מלח.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: כבוד השר, כבוד סגן השר, חבריי חברי הכנסת, החברים לפניי תיארו תמונה לגבי המיגון בכלל האזורים בארץ, אבל אני אתמקד בדרום, ובעיקר ביישובי הבדואים בדרום.

סעיד אלחרומי: אני כאן חייב להזכיר את עודה לאפי אל-וואג'.

סעיד אלחרומי: זהו אזרח בדואי מהכפר ראס ג'רבה, מזרחית לדימונה, שנפגע ונהרג מפגיעת טיל במלחמת 2014, בחודש יולי.

סעיד אלחרומי: מאז עברנו הרבה סבבים, ואנשי הכפרים הלא-מוכרים, וגם ביישובים של המועצות האזוריות נווה מדבר ואל-קסום, אכן נמצאים כברווזים במטווח.

סעיד אלחרומי: אין שום מיגון בכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על בערך 100,000 תושבים.

סעיד אלחרומי: הסיבה היא לא רק ההכרה.

סעיד אלחרומי: גם ביישובים שכבר יש הכרה בהם וכבר יש קו כחול ויש מועצות נבחרות שום דבר לא התקדם, בנושא הבתים והמגרשים בכלל ובנושא המיגון בפרט.

סעיד אלחרומי: בתי הספר הם אותו סיפור: כל בתי הספר בכפרים הלא-מוכרים, אין בהם שום מיגון, ותחנות אוטובוס, משחקי ילדים – הכול.

סעיד אלחרומי: הסיפור הזה חייב להיפתר, ובתי הספר – משרד החינוך ופיקוד העורף חייבים, חייבים, באופן הדחוף ביותר לטפל בסוגיה הזאת, וזה לא עולה המון כסף.

סעיד אלחרומי: ביישובים הלא-מוכרים אני חושב שצריך למצוא פתרון יצירתי, אדוני סגן השר.

סעיד אלחרומי: חייבים למצוא פתרון – או לתת אפשרות לאנשים לבנות את המיגוניות האלה, או לספק אותן ומישהו יקנה אותן, או שאנשים ישתתפו בקנייה שלהן.

סעיד אלחרומי: הסיפור הזה, אם הוא נמשך בכל סבב, חס וחלילה, האנשים נמצאים בסכנה מיידית.

סעיד אלחרומי: בשבוע שעבר, ממש לפני סיום סבב הלחימה האחרון, בשעה 02:00 הייתה אזעקה בבאר שבע ובאזורים בסביבה, בכל יישובי הבדואים.

סעיד אלחרומי: דמיינו לעצמכם: הילדים מתעוררים לקול האזעקה הזו, האזעקה הנוראית הזאת ואין להם לאן לברוח, אין להם מקום להתחבא.

סעיד אלחרומי: זה 100,000 אנשים.

סעיד אלחרומי: אנחנו לא יכולים לדבר על זה מעל הדוכן ולדבר על זה בוועדות וחוזר חלילה.

סעיד אלחרומי: אם משפחה בדואית בכפר ביר הדאג' תרצה לבנות מיגון לפי כל המידות ההנדסיות, תוך זמן קצר יגיעו הפקחים וירשמו לה צו הריסה, כי אין היתר וגם אין אפשרות להוציא היתר.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

סעיד אלחרומי: זאת סוגיה מורכבת שצריכה לקבל פתרון ומענה מיידי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב טסלר – אחרון המציעים.

יעקב מרגי: כאמור, ישיב סגן שר הביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

יעקב טסלר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב טסלר: סגן שר הביטחון, חבריי חברי הכנסת, לצערנו הרב האירועים הביטחוניים בדרום הארץ בעוטף עזה מציפים שוב את הבעיה החמורה והקשה של תושבי הדרום, והיא היעדר מיגון למקרי חירום.

יעקב טסלר: אני עצמי תושב העיר אשדוד, וחוויתי יחד עם כל תושבי הדרום את מתקפות הירי מעזה.

יעקב טסלר: באשדוד קיימות שכונות רבות שבתיהן נבנו לפני עשרות שנים, וברוב הדירות בשכונות אלו אין חדר מוגן.

יעקב טסלר: קשה להאמין, אבל זו המציאות: בניינים רבי-קומות, דירות המאוכלסות במשפחות ברוכות ילדים או במבוגרים, וחלקן הגדול ללא ממ"ד, וכשיש מצב חירום, כפי שחווינו זה עתה, נאלצות המשפחות, ילדים ומבוגרים, לרוץ למיגונית רחוקה מדירתם.

יעקב טסלר: חלקם מסתתרים בחדרי מדרגות, חלקם נדחפים יחד למיגונית בודדת, והפניקה גדלה והולכת עם כל אזעקה שנשמעת.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, עצם היציאה מהבניין והניסיון להגיע למקלט ציבורי מסכנת את חיי האזרחים, ועבור קשישים ובעלי נכויות היא אינה אפשרית כלל.

יעקב טסלר: זה לא נשמע סביר.

יעקב טסלר: אני לא רוצה לומר שבעצם אנחנו מפקירים את האזרחים.

יעקב טסלר: אבל לא רק באשדוד המצב כה חמור.

יעקב טסלר: סגן שר הביטחון, אני רוצה להסב את תשומת ליבך: מנתוני פיקוד העורף עולה כי במרחק קילומטר מהגדר ישנם 413 בתי אב ללא ממ"ד; במרחק של 1–4 ק"מ ישנם 4,250 בתים ללא ממ"ד; במרחק 4–9 ק"מ ישנם, לא פחות ולא יותר, 12,160 בתים.

יעקב טסלר: עשרות אלפי איש ללא מיגון לעת סכנה.

יעקב טסלר: אני הרי לא מחדש כאן דבר, היעדר החדרים הממוגנים ידוע לממשלה וידוע לכולנו.

יעקב טסלר: ואכן, במהלך השנים האחרונות גובשו כמה וכמה תוכניות שעיקרן עידוד בניית חדר מוגן לכל דירה כזו.

יעקב טסלר: לדוגמה, התוכנית תמ"א 38 הייתה אמורה לצמצם בתקופה קצרה את מספר הדירות חסרות המיגון.

יעקב טסלר: התוכנית עודדה רבים להוסיף באופן יזום מרחב מוגן לדירתם.

יעקב טסלר: אך לצערי הרב, לאחרונה פורסם כי תוכנית תמ"א 38 תוקפא.

יעקב טסלר: ההחלטה להקפיא את התוכנית נעשתה ללא הצגת תוכנית חלופית וללא פתרון אחר לבעיית המיגון.

יעקב מרגי: אם אני לא טועה, פרסמו בימים האחרונים שהיא תוארך עד 2020.

יעקב טסלר: שלוש שנים, נכון.

יעקב מרגי: 2021.

יעקב טסלר: אבל לא בנו את זה ולא הבחינו את כל הנושא הזה.

יעקב טסלר: חברים, אומנם בחסדי שמיים בסבב האחרון לא היו הרוגים ולא נפגעים בנפש, אבל אין סומכים על הנס ואסור לנו לחכות יותר.

יעקב טסלר: למה נחכה – חס ושלום, להרוגים נוספים, חלילה?

יעקב טסלר: לפצועים?

יעקב טסלר: הרי לא ייתכן שנתעורר ונמצא פתרונות רק אחרי שנשלם את המחיר היקר מכול.

יעקב מרגי: לסכם, בבקשה.

יעקב טסלר: לצערנו – אדוני היושב-ראש, אני תכף מסיים – אנחנו בכנסת בתקופת מעבר, אין חקיקה, אין הליכים פרלמנטריים, אבל אני רוצה לספר לכם – ואני מייד מסיים – כי מייד כשנבחרתי לכנסת העשרים-ואחת הגשתי הצעת חוק שעניינה אישור הוספת ממ"ד בהליך מהיר ובפטור מהיטלים ומהליכים ביורוקרטיים ואחרים.

יעקב טסלר: מטרתי בהצעת החוק: לפשט עד למינימום את תהליך הוספת החדר המוגן, ולעודד את האזרחים ליזום זאת ללא חשש מתהליך ארוך ומסורבל.

יעקב טסלר: זו הדרך היחידה, המהירה, הזולה והטובה ביותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב טסלר: אסיים ואומר, כמי שחווה בשנים האחרונות – – אדוני היושב-ראש נדמה לי גר בבאר שבע?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני בטווח ה-20, וחווה בשוטף.

יעקב טסלר: בטווח ה-20.

יעקב טסלר: – – את ההתקפות והצורך והמחסור בממ"דים, אני חושב שהגיע הזמן שהמדינה תעשה את המינימום למען ביטחון תושביה ותצטרף ליוזמה שתאפשר להם להתמגן בצורה מהירה וקלה.

יעקב טסלר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב סגן השר חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני שמח, וזה לא במקרה, שיש פה נוכחות די מסיבית של חברי כנסת דרומיים שעבורם הנושאים שעלו כאן באמת מוכרים היטב.

פנינה תמנו: יש גם מפתח תקווה.

משה ארבל: נוקדים זה בדרום?

יעקב מרגי: מי כאן מנוקדים?

יעקב מרגי: כבודו מרמז למשהו?

משה ארבל: אני שואל.

משה ארבל: אני רק שאלתי.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

אבי דיכטר: אני חושב שכולנו יודעים שחוק ההתגוננות האזרחית מ-1951 הוא בעצם החוק המרכזי שמעגן עד היום את תחומי העיסוק והסמכויות של פיקוד העורף בנושא המיגון, מ-1951.

אבי דיכטר: אם תרצו, יש בזה אמירה שמעידה אולי על חלק מהבעיה, ואני אגע בזה בהמשך.

אבי דיכטר: בהתאם לחוק, פיקוד העורף משמש בעצם גוף רגולטורי והוא מנחה בנושא המיגון, אבל הוא לא אחראי להקמה – לא של מקלטים ולא של מרחבים מוגנים עצמם.

אבי דיכטר: האחריות הזו מוטלת, על פי החוק, על המחזיק או על בעל הנכס, על הפרט – וכמובן, מאז, החוק שנכנס ב-1992 מחייב עוד יותר בנושא הממ"דים – או על הרשות או המשרד הרלוונטי בנושא הזה, משרד החינוך וכיוצא בזה.

אבי דיכטר: החוק גם מסדיר את החובה של הרשות המקומית להקים ולתחזק מקלטים ציבוריים ואת הסמכות של פיקוד העורף לבצע פיקוח על הרשויות בהקשר הזה של שמירה על מה שקיים.

אבי דיכטר: אנחנו מכירים את זה: ישנם מקומות שאתה בונה, מקים, מעמיד מקומות מיגון, וכעבור זמן קצר מאוד אתה מוצא את זה כמו איזה ח'רבה שנבנתה לפני הרבה מאוד שנים.

אבי דיכטר: אבל בנושא הזה אני חושב שהדברים זזו והם השתפרו, לפחות לתחזק נכון את הקיים.

אבי דיכטר: אגב, הקבינט דן בנושא הזה של פערי המיגון מספר רב של פעמים.

אבי דיכטר: צה"ל הציג חלופות, ובסופו של דבר, על פי הפערים האלה, הוצגה תוכנית "מגן לעורף" לצמצום הפערים.

אבי דיכטר: אני אעסוק בזה עוד מעט.

אבי דיכטר: זה רלוונטי גם לדרום וגם לצפון.

אבי דיכטר: כשירות המקלטים – האחריות לכשירות ולהחזקה של המקלטים, על פי החוק, נתונה לפתחה של הרשות המקומית.

אבי דיכטר: יחד עם זאת, פיקוד העורף שיפץ בשנים האחרונות מאות מקלטים, וכמובן, מבצע פעילות שוטפת של בקרה ואכיפה כדי לוודא שהרשות עושה את המוטל עליה.

אבי דיכטר: מתוקף החלטות הממשלה בעשור האחרון הוקם פרויקט מיגון לאומי למיגון בתי התושבים במרחב עוטף עזה בטווח 0–7 קילומטר מגבול הרצועה.

אבי דיכטר: ויושב כאן חבר הכנסת שוסטר, הוא יכול לספר לכם עדות של ראש מועצה, איך זה היה, איך זה התקדם ואיך זה הסתיים.

אבי דיכטר: ואני אומר את זה באמת, כי הוצגו כאן בשאלות – – –

יעקב מרגי: וכאן הכנסת הייתה שותפה לדיונים ולדחיפה של הממשלה לנושא.

אבי דיכטר: הכנסת והוועדות, אני מסכים איתך.

אבי דיכטר: כל אחד חווה את זה ביותר מאשר זווית אחת.

אבי דיכטר: אני אומר זה בהקשר של מה שעלה כאן.

אבי דיכטר: זה נאמר כאילו קמנו זה עתה למציאות של צורך במיגון, ואני אומר: צריך להסתכל גם על חצי הכוס הריקה, זו ללא ספק חובתנו, אבל כדאי גם להסתכל רגע כמה השקענו כמדינה, גם כממשלה וגם כפרטים וגם כרשויות, בנושא הזה, בוודאי במקומות שהיו ברמת סיכון גבוהה מאוד.

אבי דיכטר: במסגרת הזו מוגנו כל בתי האב במיגון אישי צמוד – הממ"דים – לכל בית בטווח הזה של 0–7 במשך 12 שנים, מ-2006 עד 2018.

אבי דיכטר: אגב, הושקעו בנושא הזה 1.7 מיליארד שקל.

אבי דיכטר: שלא תהיה טעות – זה לא סכום קטן בכל קנה מידה.

פנינה תמנו: אבל הוא העלה פה נתונים אחרים של עד קילומטר, חבר הכנסת – – –

יעקב מרגי: יש פערים, יש פערים.

אבי דיכטר: אני אומר לך שהנושא הזה של 0–7 קילומטר בעוטף עזה – הנתון שאני אומר הוא מדויק, ואת יכולה לשאול את מי שלימינך, שוסטר, והוא יאשר את זה.

אבי דיכטר: במסגרת פרויקט למיגון מוסדות חינוך מוגנו באופן מלא כלל המוסדות בטווח 0–15 קילומטר, למעט מספר מצומצם של מוסדות שטרם מוגנו וצריך למגן אותם, להשלים את זה.

אבי דיכטר: אכן, המיגון הפרטי בערים הגדולות בטווח של 7–20 קילומטר, הכולל בתוכו את הערים אשקלון, נתיבות, קריית גת – ישנם פערי מיגון בהיקף של עד – – –

יעקב מרגי: והמועצות האזוריות, לא לשכוח.

אבי דיכטר: אני אומר, כל מה שכלול בטווח הזה של 7–20 קילומטר, המועצות האזוריות שכלולות בין הערים האלה – קיימים פערי מיגון בהיקף של עד 25% מהאוכלוסייה, וזה נושא שעובדים לצמצם אותו.

אבי דיכטר: באשר לערים – – –

איתן גינזבורג: איך?

אבי דיכטר: תכף אני אגיע.

אבי דיכטר: בערים אשדוד, אופקים, שמצויות מעבר לטווח ה-20 קילומטר – לא הרבה מעבר, זה 21–22 קילומטר – קיימים פערי מיגון בהיקף של עד 20% מהאוכלוסייה, וגם לשם יש תוכנית צמצום.

אבי דיכטר: מיגון הצפון: הוכנה תוכנית מגן העורף, ובהחלט, הקשב היה לדרום לאורך השנים האחרונות, בגין האיום מהדרום.

אבי דיכטר: בינתיים התפתח האיום מהצפון, כולנו מכירים אותו, מי יותר ומי עוד יותר.

אבי דיכטר: הוכנה תוכנית מגן העורף, אשר הוצגה לקבינט ביולי 2018.

אבי דיכטר: בעקבות כך, פורסמה החלטת הוועדה ב/302, שקובעת את הצורך בתוכנית רב-שנתית בהיקף של 5 מיליארד שקל לטיפול בעורף.

אבי דיכטר: בסיכום החלטת הקבינט המדיני מיום 16 ביולי 2018 הוחלט להקצות חצי מיליארד שקל לצורך מיגון מוסדות ציבור, מבני מגורים ומיגון נוסף.

אבי דיכטר: ב-2018 התקבל תקציב של 150 מיליון שקל, שהועבר לצורך מימוש שלב א' בתוכנית המיגון.

אבי דיכטר: הועבר תקציב של 137 מיליון שקל באוקטובר 2018 כחלק מנתח התקציב בהחלטת ועדת השרים האמורה.

אבי דיכטר: בסך הכול, ב-2018 הועברו 287 מיליון שקל לצורך מיגון הצפון.

אבי דיכטר: עכשיו, זה ללא ספק – חבר הכנסת שמולי, איציק שמולי, איציק, אני – אין קשב.

יעקב מרגי: יש.

אבי דיכטר: איציק, אני רוצה להתייחס רגע לאמירה שלך.

אבי דיכטר: העימות בין מיגון לבין הצטיידות באמצעים התקפיים – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה, גם בעמידה, גם בקול – ברוך הבא.

איימן עודה: אני רק רוצה להגיד שאני מעריך אותך ואוהב אותך, ואני יושב.

יעקב מרגי: תודה.

אבי דיכטר: בעימות הזה, למה מקצים את המיליון או את המיליארד, כמה אתה לוקח למיגון וכמה אתה לוקח לדברים ההתקפיים, בסוף – ויש פה לא מעט אנשים שיושבים בוועדות הרלוונטיות, כספים, ועדת חוץ וביטחון או במשותפת לתקציב הביטחון, ומכירים את הדילמה הזו – אתה שואל שאלה פשוטה: מה ייצר יותר הרתעה שתמנע ירי?

אבי דיכטר: ואני אומר לעצמנו: אנחנו יודעים שמיגון לא מייצר הרתעה.

אבי דיכטר: הוא מייצר ביטחון, הוא לא מייצר הרתעה.

אבי דיכטר: נושאים התקפיים מייצרים הרתעה שבמשתמע הם בעצם נותנים חגורת מגן, רק שהיא נמצאת רחוק מהבית.

אבי דיכטר: לכן הדילמה הזו, איפה אתה שם את התקציב שיש לך, היא דילמה לא פשוטה, ואני אומר לעצמנו: אני לא ממליץ לכנסת לקבל החלטה all out – ממגנים את הכול גם על חשבון הדברים ההתקפיים; אנחנו יודעים היטב שזו תהיה החלטה לא רצינית, לא סבירה, לא ממין העניין ובוודאי לא לתכלית הראויה שאליה אנחנו מכוונים ומתכוונים.

איציק שמולי: אדוני סגן שר הביטחון, אם לא היינו חיים בשבוע או בשבועיים שבהם יש ירי גם מהדרום וגם מהצפון ולא בפעם הראשונה, אז הנקודה שהעלית הייתה באמת נקודה שיש לה הרבה מאוד משקל.

איציק שמולי: אבל אנחנו רואים שיש כבר עתה, כבר עתה, אלפי תושבים במדינת ישראל שחיים בלי פתרונות מיגון.

יעקב מרגי: יש גם חלופה נוספת – לא על חשבון דברים התקפיים.

איציק שמולי: – – –

פנינה תמנו: אבל זה לא זה או זה.

יעקב מרגי: תודה.

פנינה תמנו: זה יכול להיות גם וגם.

אבי דיכטר: מאחר – – –

איציק שמולי: – – –

אבי דיכטר: חבר הכנסת שמולי, הרי כולנו יודעים שבעוד רגע תהיה כאן הצעה נוספת לסדר-היום או שאילתה אחרת שתעסוק בסוגיות תקציביות לבריאות, לחינוך ולרווחה, ולכן הייתי נזהר מלומר שאפשר גם לקחת ממקומות אחרים.

אבי דיכטר: זה לא פשוט – –

יעקב מרגי: ודאי.

אבי דיכטר: – – אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: ודאי, יהיה דיון.

אבי דיכטר: מי כמוך יודע את זה, בתפקידים שאתה כיהנת בהם או מכהן בהם היום.

אבי דיכטר: לכן, הסוגיה הזו של איפה מקצים – אז נכון, שדרות היא דוגמה קלאסית של עיר שמדינת ישראל החליטה שבגין הקרבה שלה – למי שלא מכיר את הנתונים, שדרות ממוקמת 800 מטר מהקו הירוק.

אבי דיכטר: 800 מטר.

אבי דיכטר: כל אחד מבין את המשמעות.

אבי דיכטר: זו עיר של 25,000 איש שיושבת 800 מטר מהקו הירוק.

אבי דיכטר: יש לזה משמעות מאוד מאוד רבה כשעוסקים במיגון, ואני אומר לכם, כאחד שמלווה את שדרות לאורך הרבה מאוד שנים, עוד מתפקידי כראש השב"כ, השר לביטחון הפנים, השר להגנת העורף, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון וחבר בוועדה: אני ראיתי את שדרות לובשת שלמת תקרה ומלט ומקבלת מיגונים בהשקעה של מדינת ישראל באופן שלא עשינו באף עיר אחרת בישראל.

אבי דיכטר: היום, דרך אגב, נוכח השינוי שאנחנו מזהים, אנחנו רואים שאשקלון, ואני אומר את זה כי אני נזהר מלומר את זה כי לי יש לכאורה ניגוד אינטרסים בתור תושב אשקלון – אבל ראינו בסבבים האחרונים איך אשקלון הופכת להיות מטרה מועדפת על ידי הטרור בעזה רק מסיבה אחת פשוטה: יותר נוח לירות על 150,000 אנשים, גברים, נשים, ילדים וזקנים שנמצאים במרחק של 10 קילומטר מעזה.

פנינה תמנו: ואשקלון לא – – –

אבי דיכטר: זו חשיבה טרוריסטית קלאסית.

פנינה תמנו: אשקלון לא ממוגנת דייה.

אבי דיכטר: אני יודע, האמיני לי אני – – –

פנינה תמנו: והתשובה של: תהיו זהירים, כי זה לקחת מתקציבים אחרים – – –

אבי דיכטר: אני לא מציע – – –

יעקב מרגי: בכל מקרה, צריכים להיות זהירים.

אבי דיכטר: אני אומר לך, חברת הכנסת שטה – – –

פנינה תמנו: כל הזהירות, אנחנו זהירים – – –

אבי דיכטר: אני אומר לך, אם יש המלצה אחת שהייתי נזהר מלהוריד אותה מהשולחן זה את המונח "הכי מוגן שיש".

אבי דיכטר: הכי מוגן שיש – וישנם כאן אנשי צבא שמכירים את זה על בשרם – במקום שאין מיגון הוא מציל חיים.

אבי דיכטר: אז הייתי אומר שהאמירה המזלזלת במשפט הזה, "הכי מוגן שיש" – אני אומר לכם, אסור בשום פנים ואופן שאזרח במדינת ישראל יחשוב שכשאין מיגון אין כלום.

אבי דיכטר: אני אומר את זה לעצמנו, כי לצערי יש לנו יותר מדי ניסיון – לשמחתי יש לנו יותר מדי ניסיון – להבין כמה האמירה הזו משמעותית.

אבי דיכטר: זה לא – היא לא עולה כסף, זה נכון; הכסף בא כתוצאה מההתרעה.

אבי דיכטר: מדינת ישראל שכללה באופן דרמטי את היכולת לספק התרעה לאנשים מצד אחד, לספק הגנה אקטיבית מצד שני.

אבי דיכטר: ולמרות הכול, למרות שההסתברות שהרקטה תיפול בשטח מיושב במקום שיש בו אנשים ירדה באופן דרמטי – אף על פי כן אתה אומר:

אבי דיכטר: על ההסתברות הקטנה הזו אני רוצה לספק התרעה, כדי שהאזרח – אני, את או הוא נדע לעשות את הדבר האלמנטרי של לשכב במקום לעמוד.

אבי דיכטר: זה לא עולה כסף אבל זה מציל חיים.

אבי דיכטר: והעובדה שהיום אתה יכול לספק התראה ביישובים – ובמקום להכניס למקלט 150,000 איש באשקלון או 250,000 איש בבאר שבע או באשדוד; או אפילו ביישובים של מועצה אזורית לא להכניס את כל המועצה האזורית; או בתל אביב, לא להכניס את כל תל אביב – העובדה הזו היא עובדה שאם אתה לא משקיע בה, אתה הופך את הציבור למותש יותר.

אבי דיכטר: אני תמיד אומר: באותם מקומות שסופרים את הנפילות, אני ממליץ לכל אחד מאיתנו לספור את האזעקות, מפני שמה שמייצר את ההתשה זה האזעקות.

אבי דיכטר: לכן הלכו לבניית פוליגונים, שטחים שמאפשרים לצמצם את מספר האנשים שנמצאים באותו רגע בסכנה.

אבי דיכטר: יש לזה ערך משמעותי מאוד בלחימה הזו מול הטרור.

אבי דיכטר: אנחנו יודעים איך הסיפור הזה של הטרור בעזה יסתיים, ולא חשוב כרגע כמה זמן זה ייקח.

אבי דיכטר: בסופו של דבר עזה לא תייצר טילים, כי אנחנו את עזה ננקה ואת תשתיות הטרור הצבאיות בעזה נשמיד.

אבי דיכטר: לא יעזור שום דבר.

אבי דיכטר: אני לא מכיר דרך אחרת לעשות את זה זולת דרך צבאית, כוחנית.

אבי דיכטר: זה לא בשבועיים, זה לא בחודשיים, תרגלנו את זה בחומת מגן ביהודה ושומרון, נצטרך לעשות את זה יום אחד בעזה, אבל אני לא רוצה לגלוש מהתשובה שאני חייב לתת כאן.

אבי דיכטר: בשדרות – בנושא הזה שנשאלתי כאן על ידי חבר הכנסת גדעון סער – אושר על ידי מנכ"ל משרד הביטחון תקציב לרכש מיגוניות לחיזוק המענה.

אבי דיכטר: בכלל זה בעוטף עזה, אבל גם בתוך העיר שדרות.

אבי דיכטר: היינו שם בשבוע שעבר תוך כדי הלחימה, נפגשנו עם תושבי העיר, עם ראש העיר, עם האנשים שמופקדים על הנושא הזה.

אבי דיכטר: בעניין דרך ביטחון, הצורך הועלה לפיקוד העורף, לפיקוד דרום וכשיהיה תוואי יבוצע ניתוח של הצורך המבצעי ותיבחן היכולת לתת מענה בשנה הבאה אל מול הצרכים המבצעיים האלה, וישנם גם נוספים.

אבי דיכטר: היה הנושא של עיריית שדרות עצמה, שהיא לא ממוגנת.

אבי דיכטר: לפני חודשיים בוצע סיור לבדוק אם אפשר לעשות משהו לשפר את המיגון.

אבי דיכטר: הסתבר שאי-אפשר והחלופה שם היא בניית מבנה עירייה חדש.

אבי דיכטר: זה סיפור שמחייב כמובן את העירייה לבוא עם פרוגרמה לתכנון בניין העירייה, ואני יודע מראש העיר שזה בהחלט יהיה הכיוון.

אבי דיכטר: צריך לזכור שהעירייה עצמה, במצבי חירום, יורדת למרכז הפעלה חדש שממש נחנך זה לא מכבר, מי שהיה שם יודע – מקום מכובד שממנו אפשר באמת לנהל את העיר בימי חירום.

יעקב מרגי: מכובד.

יעקב מרגי: היינו שם.

אבי דיכטר: ביישובים אחרים בדרום ללא ספק קיימים פערי מיגון, הם גם הוצגו מעת לעת בוועדות הכנסת, אני מכיר את זה עוד כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אבי דיכטר: בכנסת הוקמה בוועדת החוץ והביטחון ועדת משנה, אם אני לא טועה בראשותו של עמיר פרץ, שהיה גם יושב-ראש ועדת המשנה למוכנות העורף, גם בתקופה שאני הייתי יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אבי דיכטר: לכן ההחלטה למגן אותם תוכנס לתוכניות העבודה העתידיות, וכמובן תמומש בכפוף ליכולות התקציביות.

אבי דיכטר: בנושא של המרחב הציבורי בשדרות, יש שם עניין של פארקים, באמת מרחיבי עיניים; הבקשה היא למגן את המקומות האלה.

אבי דיכטר: התוכנית צריכה להיות מתואמת בין העירייה לבין פיקוד העורף.

אבי דיכטר: צריך להבין שהמיגוניות המפוזרות הן לא תחליף למיגון התקני.

אבי דיכטר: זאת אומרת, לפעמים יש מחשבה שאם שמנו שלוש מיגוניות, אז יש חלופה למיגון תקני.

אבי דיכטר: זה לא החישוב שפיקוד העורף עובד על פיו.

אבי דיכטר: לגבי הנושא של הכפרים הלא-מוכרים, או בכלל המיגון במגזר הבדואי – אני לא רואה את חבר הכנסת; אה, חבר הכנסת סעיד שם – א.

אבי דיכטר: פיקוד העורף בוחן את פתרונות המיגון באזורים מוחלשים גם בהיבטי המיגון וכמובן בהיבטי האיום ונתונים רלוונטיים נוספים.

אבי דיכטר: פיקוד העורף עושה את המאמצים, גם בשגרה וגם בחירום, כדי לשפר את המוכנות של האוכלוסייה למצבי חירום גם בכפרים הבלתי-מוכרים.

אבי דיכטר: במקום שאין מרחב מוגן יש הנחיות התגוננות איך להפחית באופן ניכר את הסיכון לפגיעה.

אבי דיכטר: בשנים האחרונות פיקוד העורף פועל לחיזוק יישובי המגזר, מספק התרעה לאוכלוסייה הבדואית באמצעות פוליגון – זאת אומרת, מרחב התרעה – שכולל את היישובים הלא-מוכרים באותם מקומות שבהם אין צופרים.

אבי דיכטר: לפעמים אין צופרים בגלל בעיות של אנרגיה, של חשמל שלא נמצא במקומות מסוימים.

אבי דיכטר: בוצע מסע הסברה ועידוד להוריד אפליקציות של פיקוד העורף לטובת התרעה משלימה.

אבי דיכטר: יש הדרכות שמבוצעות לתלמידים בכיתה ה' ויש פרויקט ביקורות, על ידי מהנדס המחוז, של בניית מרחבים מוגנים במגזר הבדואי להעלאת התודעה לחשיבות המרחבים המוגנים בקרב קבלנים, אזרחים ורשויות.

אבי דיכטר: יש כמובן את יצירת היכולת להרתיע באותן רשויות – להרתיע, מבחינת הרתעה, סירנה, ולא הרתעה אחרת, כמובן.

אבי דיכטר: הוגדר מתווה שבו יינתן פטור זמני ממיגון, כדי לסייע בידי הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב במשימה של הסדרת המעבר ליישובי הקבע.

אבי דיכטר: תראו, אני חושב שכולנו מבינים שאי-אפשר שהמדינה תמצא את הדרך לפתור את הבעיה של כל אדם ופרט במדינת ישראל.

אבי דיכטר: בנושא הזה – נדמה לי שחבר הכנסת טסלר דיבר על החקיקה – ישנן כמה יוזמות חוק שאני עוד זוכר מהשנים האחרונות, כולל יוזמת חוק של חבר הכנסת עמיר פרץ ושלי – אני לא זוכר אם היו עוד שיזמו את זה בפעם הקודמת – שממתינות.

אבי דיכטר: אנחנו כל הזמן שואלים מה המחיר של בחירות נוספות, או מה המחיר – אנחנו תמיד נוהגים למדוד את המחיר בכמה כסף עולה בחירות.

אבי דיכטר: זו הוצאה גדולה; היא לא ההוצאה העיקרית.

אבי דיכטר: לדוגמה, הנושא הזה של חקיקה שתאפשר לבנות ממ"ד על ידי אזרח במדינת ישראל בכל מקום שהוא.

אבי דיכטר: את הממ"ד הזה יהיה אפשר לעשות אותו בלוח זמנים קצר; יהיה אפשר לעשות אותו בתנאים שאזרח יכול לעמוד בהם; יהיה אפשר לעשות את זה בתנאים שהאזרח לא יבנה ממ"ד ויקנה לעצמו מפטיר, ועכשיו הוא צריך לשלם ארנונה על הממ"ד שהוא בנה וכו' וכו'.

אבי דיכטר: אני מכיר כמה יוזמות בנושא הזה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת טסלר הציג אחת מהן.

אבי דיכטר: זה באמת נמצא לפתחה של הכנסת, אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: אני חושב שאם יהיה מאמץ משותף כדי לקדם חקיקה שכזאת – ואני מכיר את הבעייתיות.

אבי דיכטר: אני זוכר כשהתחלנו לקדם אז התחילו בעיות של ראשי רשויות שאמרו: מה פתאום?

אבי דיכטר: הוא יבנה חדר – האזרח, התושב – ואנחנו לא נגבה ארנונה?

אבי דיכטר: כן, זו הבקשה.

יעקב מרגי: זו חלופה עדיפה מאשר שנחייב אותו לבנות לו את החדר.

אבי דיכטר: אבל לא תצליח לחייב את ראש הרשות לבנות, ולכן זה מאמץ משותף.

אבי דיכטר: אני חושב שזה דבר שהוא בהישג יד.

אבי דיכטר: לדעתי זה יקצר את לוחות הזמנים בסדרי גודל – – –

יעקב מרגי: אין ספק.

אבי דיכטר: ואני שם את זה רק כדוגמה אחת, אבל דוגמה שלא תלויה באזור והיא לא תלויה באיום, היא תלויה בחוק, ברגולציה, ברשויות מקומיות ובאזרח שרוצה לבנות.

אבי דיכטר: כך, הייתי אומר, מדלגים ומקצרים בשנים רבות מהלך כל כך נדרש.

אבי דיכטר: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

אבי דיכטר: תראה, אני חושב שנושא כזה, ראוי שוועדת החוץ והביטחון – נדמה לי שהדבר הוצע על ידי אחרים: לוועדת החוץ והביטחון יש ועדת משנה למוכנות העורף.

אבי דיכטר: בראשה עומד איש רציני, מנוסה, עמיר פרץ, ואני חושב שזו אכסניה נכונה לשבת ולדון בין היתר בתפקידה של הכנסת בהקשר הזה של מה שאמרתי קודם לכן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עמדה נוספת – של חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יעקב מרגי: עד דקה לרשותך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני סגן השר, ואין ספק שיש לך הרבה מאוד ניסיון בכל התחומים שמהם הגעת.

איתן גינזבורג: גם אין ויכוח על זה שיש פערי מיגון, הודית בכך בעצמך, ואין ויכוח על זה שהמדינה לא יכולה למגן את עצמה לדעת, בטח לא מתקציביה.

איתן גינזבורג: אבל אכן המדינה עשתה תוכנית מאוד מאוד חכמה: תמ"א 38.

איתן גינזבורג: מה היא עושה?

איתן גינזבורג: היא הכינה תוכנית שהיא מצילת חיים.

איתן גינזבורג: היא אמרה: תקימו ממ"דים, ניתן לכם תמריצים תכנוניים, וקדימה, מטילים את זה, את האחריות, על האזרחים.

איתן גינזבורג: אבל המדינה לא השכילה לאורך השנים לבדוק איך הדברים האלה התקדמו.

איתן גינזבורג: המדינה, היום, הולכת לבטל את תמ"א 38.

איתן גינזבורג: במקום לתקן אותה ולשדרג אותה ולהתאים אותה למצב הביטחוני, היא לוקחת את זה לכיוון תכנוני של התחדשות עירונית, ולא שמה את הדגש על כל מה שנוגע לממ"דים ועל מיגון של בתים.

איתן גינזבורג: ולכן אני מציע, סגן השר – וזה לפתחך: אתם המדינה, אתם הממשלה, תקדמו את נושא תמ"א 38 ביחס למיגון.

איתן גינזבורג: תתמרצו, תאפשרו את הדבר הזה, כי זה דבר מציל חיים.

איתן גינזבורג: אם המדינה רוצה, היא יודעת איך לעשות את זה.

איתן גינזבורג: היא הוכיחה את זה בכינונה של התוכנית הזאת, אבל אתם לא עשיתם שום דבר בהקשר של מיגון, של חיוב בניית ממ"ד בתמ"א 38 או חיוב ממ"ד באזורי מיגון במסגרת התמ"א.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אמרנו ועדת חוץ וביטחון?

קריאות: מליאה.

פנינה תמנו: אמרנו ועדה, לא?

פנינה תמנו: איציק, ועדה.

יעקב מרגי: או שתגיעו להסכמה.

יעקב מרגי: אם לא נעביר את זה – אנחנו נעשה הצבעה ונעביר את זה לוועדה המסדרת שתחליט לאן זה יעבור.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה: מי שבעד – ועדה מסדרת.

יעקב מרגי: מי שנגד – מסיר זאת מסדר-היום.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

יעקב מרגי: 16 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: הנושא יעבור להחלטת הוועדה המסדרת.

יעקב מרגי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 3), התשע"ט–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף 7 בסדר-היום: אני מזמין את חברת הכנסת ציפי חוטובלי, סגנית שר החוץ, להצהרת אמונים.

ציפי חוטובלי: אני, ציפי חוטובלי, בת גבריאל ורוסיקו, מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כסגנית שר ולקיים את החלטות הכנסת.

יעקב מרגי: בהצלחה, ואין לנו ספק שתצליחי.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: << הלסי >> בית הדין של האיחוד האירופי הורה לסמן מוצרים מההתנחלויות << הלסי >>

יעקב מרגי: סעיף 8 בסדר-היום – הצעות דחופות לסדר-היום בנושא: בית הדין של האיחוד האירופי הורה לסמן מוצרים מההתנחלויות, מס' 185, 202, 206 ו-211.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, לאחר מכן – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

קריאה: אדוני, אפשר דעה נוספת?

יעקב מרגי: בוודאי, עמדה נוספת.

יעקב מרגי: רק לתת צ'אנס להצעה לסדר-היום ולאחר מכן מבקשים, אבל בסדר.

אוסאמה סעדי: כל הקודם זוכה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, כתבתי והכנתי נאום על ההחלטה הצודקת של בית הדין הבין-לאומי של האיחוד האירופי על סימון מוצרים תוצרת ההתנחלויות, אבל לאחר ששמעתי את דבריו ההזויים של יו"ר ישראל ביתנו עכשיו – למעשה הוא הכריז על בחירות חדשות.

אוסאמה סעדי: הוא האשים את כל העולם חוץ מאת עצמו.

אוסאמה סעדי: הוא האשים את הגוש הזה ואת הגוש הזה – –

יעקב מרגי: אני מרשה לעצמי לא להתערב בדיון.

יעקב מרגי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: – – והאשים אתכם ואותנו, שאנחנו משתפים פעולה בוועדת הכספים, ושירי הלל, חבר הכנסת ארבל, בין יו"ר ועדת הכספים לבין חברי אחמד טיבי.

אוסאמה סעדי: הוא חזר על דברי ההסתה הפרועים נגד הרשימה המשותפת ונגדנו, כהנהגת הציבור הערבי, ועוד פעם השתמש במושג גיס חמישי.

אוסאמה סעדי: כנראה שלא מספיק לנו, חברי סעיד אלחרומי, לא מספיק לנו ראש ממשלה שמסית יומם ולילה נגדנו – האשים אותנו בפיגוע לאומי, והאשים אותנו שאנחנו איום קיומי על מדינת ישראל – אז עכשיו בא ליברמן ואמר שאנחנו גיס חמישי, ושהוא לא ישב לא בממשלה צרה ולא בממשלת מיעוט.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר לו, לליברמן, ולכל המסיתים נגדנו: אני חושב שאנחנו הרשימה היחידה בכנסת הזאת שלא חוששת מבחירות, השר כץ.

אוסאמה סעדי: אנחנו המפלגה היחידה, הרשימה היחידה, ואנחנו בטוחים שנעלה את כוחנו ונקבל 15 ו-16 – – –

יעקב מרגי: אבל סתם אנקדוטה, זה הרבה בזכות יו"ר ישראל ביתנו.

אוסאמה סעדי: תמשיכו להסית נגדנו.

אוסאמה סעדי: גם הראש שלך, גם ראש הממשלה – – –

יעקב מרגי: שינוי אחוז החסימה – בזמנו הוא עשה לכם חסד – – –

אוסאמה סעדי: בסדר, אז גם מסע ההסתה הנבזי הזה.

אוסאמה סעדי: אני מברך – באמת צריך לציין את נשיא המדינה, שאמר אתמול דברים בגנות המתקפה הארסית נגד הציבור הערבי ונגד ההנהגה שלו, הרשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: אם באמת הולכים לבחירות, אז בערבית אומרים, סעיד: (אומר בערבית: קרבות, ברוכים הבאים.

אוסאמה סעדי: ) אנחנו מוכנים ואנחנו בטוחים שנגדל בכוחנו, וכל אלה שמסיתים, הם הולכים למזבלה של ההיסטוריה.

אוסאמה סעדי: כבוד שר החוץ, אני אומר שההחלטה הזאת על סימון מוצרים מההתנחלויות היא החלטה צודקת, כי יש שם שטח כבוש – –

יעקב מרגי: נא לסיים, אדוני.

אוסאמה סעדי: – – וטוב עשה בית הדין הבין-לאומי של האיחוד האירופי, וזו החלטה מחייבת, להבדיל מעוד הצהרה הזויה של הממשל האמריקני ואדון טראמפ ושר החוץ שלו.

אוסאמה סעדי: אם אתם רוצים להכיר בשטחים, אז זה ארד פלסטין, אדוני היושב-ראש, וארד פלסטין שם, ותקום מדינה פלסטינית – –

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: עברנו את הזמן.

עומר ינקלביץ': זו הצהרה אנטישמית.

אוסאמה סעדי: – – על אפכם ועל חמתכם.

קריאה: – – –

אוסאמה סעדי: והצהרות כאלה הן הצהרות ריקות מתוכן.

אוסאמה סעדי: רק החלטה מחייבת של בית הדין הבין-לאומי היא נכונה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ומי אמר שאין כאן מדינה יהודית ודמוקרטית?

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, רציתי לדבר על ההחלטה של סימון מוצרי ההתנחלויות וכל הדברים האלה, של האנטישמיות בעולם, אבל למה אני צריך ללכת לחפש אנטישמיות בעולם כאשר איווט ליברמן הכריז היום על רבולוציה והובלת העם לבחירות שלישיות בשנה אחת?

ישראל אייכלר: זה האיש שנושא באחריות לשרפת 5 מיליארדי שקלים על בחירות חוזרות ונשנות, והוא נוקט שיטה של "ההגנה הטובה ביותר זאת ההתקפה".

ישראל אייכלר: במקום שיאשימו אותו שהוא כבר עשרות שנים ה-trouble maker של המערכת הפוליטית הישראלית, שהורס כל חלקה טובה וגורם לכל הבעיות, אז הוא תוקף את נתניהו, הוא תוקף את גנץ, כדי להסיר מעליו את האחריות לכאוס השלטוני שהוא מחולל כבר יותר מעשר שנים.

ישראל אייכלר: אבל עד כאן זה לא פשע מלחמה.

ישראל אייכלר: מה שהסית היום ליברמן נגד הציבור החרדי זה פשע המלחמה הנורא ביותר.

ישראל אייכלר: הוא מעז להסית נגד הציבור החרדי ולהצית רגשות אנטישמיות קלאסיים, שהיהודים החרדים הם האשמים בבעיות של המדינה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, איווט ליברמן נוהג בשיטות של הצאר הרוסי ניקולאי אלכסנדרוביץ' לבית רומנוב, זה שהקומוניסטים הפילו אותו.

ישראל אייכלר: הוא אמר: הכה ביהודים והצל את רוסיה.

ישראל אייכלר: הצאר ניקולאי גרם להמוני רוסים לערוך פוגרומים ביהודים, ובעיקר ביהודי קישינב, וזה מה שיליד קישינב איווט ליברמן עשה היום בכנסת.

ישראל אייכלר: הוא מאשים את החרדים בקואליציה אנטי-ציונית שמסכנת את ישראל.

ישראל אייכלר: מתי הוא עושה את זה?

ישראל אייכלר: ביום שבו האיראנים יושבים ברמת הגולן מוכנים, החיזבאללה בלבנון והחמאס בעזה, והם מוכנים כל רגע להשמיד את ישראל.

ישראל אייכלר: ומי מסכן את מדינת ישראל?

ישראל אייכלר: אותם ילדים ובחורים לומדי תורה.

ישראל אייכלר: נגדם הוא מסית, ומציע מהפכה שתשלול את זכויות האדם החרדי בכל התחומים, כדי שלא תהיה להם השפעה בכנסת, חס וחלילה.

ישראל אייכלר: מי ששמע – ואני לא רוצה לחזור על הדברים האיומים שלו.

ישראל אייכלר: אבל ישנו העיתונאי ברק רביד, שהוא מאוד ידוע ומומחה ויודע מה המצב הביטחוני.

ישראל אייכלר: הוא אומר שההסתה של ליברמן נגד החרדים גובלת באנטישמיות.

ישראל אייכלר: אני אומר שהוא כבר מזמן עבר את האנטישמיות.

ישראל אייכלר: איווט ליברמן, אתה תישא באחריות אם חס וחלילה ילד חרדי או אדם חרדי אחד ייפגע על ידי האנשים המוסתים על ידך.

ישראל אייכלר: אתה תהיה אחראי לדבר הזה.

ישראל אייכלר: אתה לא תיחלץ מעונש.

ישראל אייכלר: אתה מבצע פשע מלחמה בזמן הכי קריטי במדינה הזאת – יש לנו בעיות ביטחוניות, יש לנו בעיות כלכליות.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על הבוגדנות מול החרדים שפרנסו אותך והחזיקו אותך ובנו אותך כל כך הרבה שנים, אני מדבר על הצורך והיכולת שלך להביא לך קולות.

ישראל אייכלר: אתה בונה על זה שהציבור הישראלי הוא כל כך אנטישמי, שזה מה שידבר אליו?

ישראל אייכלר: אתה טועה.

ישראל אייכלר: הציבור הישראלי איננו כזה ולא יקבל את האנטישמיות.

יעקב מרגי: נא לסיים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בנקודה שהתחלנו בה.

ישראל אייכלר: שמעתי שהרפורמים יצאו בגינוי נגד טראמפ, כי הוא מכיר בהתנחלויות.

ישראל אייכלר: אלה אותם רפורמים שדורשים אחיזה בכותל המערבי, שהוא חלק משטחי הכיבוש שטראמפ מכיר בהם בירושלים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי פרקש הכהן, ולאחר מכן – חבר הכנסת משה אבוטבול.

יעקב מרגי: משום מה יש לי תחושה שאבוטבול פה בפעילות יתר, כל יום.

משה אבוטבול: – – –

ישראל אייכלר: יש לנו יושב-ראש פעיל.

יעקב מרגי: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

אורית פרקש הכהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, תודה על ההיענות להצעה לסדר-היום.

אורית פרקש הכהן: השבוע התבשרנו על החלטת בית הדין האירופי לאשרר את חוות הדעת של האיחוד לתייג מוצרים ישראליים של יהודים המיוצרים ברמת הגולן וביהודה ושומרון.

אורית פרקש הכהן: דרך אגב, הכותרת של ההחלטה היא "סימון מוצרים בהתנחלויות", למרות שהגולן נחשב, כידוע לכם, על פי החוק הישראלי, לחלק ממדינת ישראל לכל דבר ועניין.

אוסאמה סעדי: – – –

יעקב מרגי: אל תפריע.

אורית פרקש הכהן: פסק הדין הזה, אדוני היושב-ראש, הוא מעשה גזעני, לא פחות.

אורית פרקש הכהן: הוא מייחד ומסמן מוצרים יהודיים במדינת ישראל ומדלג באלגנטיות מעל תוצרת ערבית באותם אזורים.

אורית פרקש הכהן: מדובר בתקדים מסוכן ועליית מדרגה – – –

אוסאמה סעדי: – – –

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעדי, הייתה לך הזדמנות.

יעקב מרגי: דיברת קרוב לשלוש דקות וחצי.

יעקב מרגי: לא הפריעו לך – ואמרת דברים לא קלים.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורית פרקש הכהן: ההחלטה הזאת אומנם נעשית בידיים של האיחוד האירופי, אבל הקול נשמע לנו מוכר, ולא במקרה.

אורית פרקש הכהן: כן, זאת אותה אנטישמיות במסכה של חרם כלכלי; זהו הקול הטרוריסטי של הארגון שנקרא BDS.

אורית פרקש הכהן: ארגון ה-BDS הוא ארגון שמציג את עצמו כארגון ליברלי שמקדם לחץ על מדינת ישראל בהפעלת סנקציות כלכליות ובקידום סנקציות כלכליות, אבל לא.

אורית פרקש הכהן: זהו ארגון שמקומו ברמאללה וחברים בו ארגוני טרור, ובהם הג'יהאד האסלאמי, שרק בתקופה האחרונה ירה לישראל מאות רבות של טילים לעבר אזרחים חפים מפשע.

אורית פרקש הכהן: מנהיגי הארגון הם אסד אבו חליל ועמר ברגותי, שמתנגדים לקיום מדינה יהודית בכל חלק של פלסטין.

אורית פרקש הכהן: אלה לא אנשים שחותרים לשלום או לדיאלוג, אלה אנשים שחותרים לחיסולה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אורית פרקש הכהן: זה הקול של ההחלטה האירופית.

אורית פרקש הכהן: אני רואה בהחלטה הזאת מוסר כפול מאוד.

אורית פרקש הכהן: מדוע לא מתייגים מוצרים בצפון קפריסין, הכבושה על ידי טורקיה?

אורית פרקש הכהן: מדוע לא מתייג האיחוד האירופי מוצרים מקרים, שמוחזקת על ידי רוסיה?

אורית פרקש הכהן: מדוע האיחוד האירופי לא מכריח את מרוקו לתייג מוצרים ממערב סהרה הכבושה?

אורית פרקש הכהן: מדוע לא את סין בטיבט הכבושה, או אפילו את צפון סוריה, שכבושה בידי הכוחות הטורקיים?

אורית פרקש הכהן: התשובה ברורה: זוהי חקיקה מפלה ולא עניינית.

אורית פרקש הכהן: אני קוראת לחברי הכנסת שלנו ולכל נבחרי הציבור להצטרף לגרמניה, שהעבירה החלטה שקוראת לסימון מוצרים "אנטישמיות"; לארצות הברית, שרק השבוע פרסמה החלטה שנותנת לנו את מה שהוא שלנו:

אורית פרקש הכהן: הזכות הריבונית שלנו לדון בעניינים הפנימיים שלנו; וגם ההחלטה של הפרלמנט ההולנדי, שאמר:

אורית פרקש הכהן: אנחנו לא נתמוך בסימון מוצרים אלא אם כן הסימון הזה יחול גם על אזורים אחרים בעולם.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, בשנות השלושים בגרמניה הנאצית סימנו מוצרים של יהודים בחנויות.

אורית פרקש הכהן: אנחנו יודעים כיצד הדברים האלה מתחילים, ואנחנו לא יודעים איך הם נגמרים.

אורית פרקש הכהן: אני אשמח לקבל את תגובת שר החוץ בנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: שמעתי הצהרות והכרזות.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לדעת מה עושים בפועל.

אורית פרקש הכהן: אסור לנו לסמוך רק על ארצות הברית בעניין הזה.

אורית פרקש הכהן: יש ארגון הסחר העולמי, WTO, יש דברים שאפשר וצריך לעשות.

אורית פרקש הכהן: החלטת האו"ם התקבלה יום אחרי ציון 81 שנים לליל הבדולח.

אורית פרקש הכהן: צריך לעצור את הדברים האלה, ויפה שעה אחת קודם.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת משה אבוטבול.

יעקב מרגי: אחריו תשיב סגנית השר.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני רוצה רק להדגיש שכל הנקודה הזאת של החרמת מוצרים שבאים מהתנחלויות שעושה בית הדין של האיחוד האירופי – צריך לדעת ולהבין שיש כאן מגמה שתלך ותגדל.

משה אבוטבול: אנחנו מתחילים בהתנחלויות, ולאחר מכן עוד גושים יצטרכו לתת את המחיר.

משה אבוטבול: זה יגיע למדינה כולה; יתחילו להחרים כל מוצר שמיוצר בארץ ישראל.

משה אבוטבול: זו אמרוה להיות מגמה מתמשכת.

משה אבוטבול: חייבים לשים עין על הנושא הזה ולהתנגד לזה, כמובן, בצורה חריפה.

משה אבוטבול: בלי ספק, הצעדים שנמנים כאן באים על רקע אנטישמי.

משה אבוטבול: אין שום הסבר אחר לנושא הזה.

משה אבוטבול: אתמול נאמתי כאן בנאומים בני דקה על כמה דברים קשים שקורים בגלל האנטישמיות: בתי קברות נחרבים ונהרסים בגלל האנטישמיות; בארצות הברית יש כמעט 800 תלונות בנושא אנטישמיות.

משה אבוטבול: אי-אפשר לעצור את זה, וזה מתחיל בנושא של החרמה כזאת או אחרת.

משה אבוטבול: שמעתי פעם פתגם שאומר: "במקום שבו שורפים ספרים ישרפו בני אדם", ודי למבין.

משה אבוטבול: כל דבר גדול מתחיל בדברים כאלה, בהחרמה כזאת או אחרת.

משה אבוטבול: אני רוצה דווקא להודות ליושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהבנתי שפנה לנשיא הפרלמנט שם כדי למנוע את אותה הודעה מביכה בעניין הזה.

משה אבוטבול: אני רוצה דווקא לומר לאלה שרואים בזה סוג של הישג: זאת צביעות אחת גדולה.

משה אבוטבול: אנחנו רואים שבמקומות אחרים שיש גם בהם מלחמות וכל מיני דברים שנויים במחלוקת – שם לא ביקש בית הדין לאסור את זה.

משה אבוטבול: אז בואו נאמר שאם אתם צבועים, לפחות תהיו צבועים בצבע יפה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תשיב סגנית שר החוץ חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

יעקב מרגי: בבקשה.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ב-12 בנובמבר 2019 ניתנה פסיקת בית הדין האירופי בעניין יקב פסגות הקובעת כי יש לסמן מוצרים המגיעים מההתנחלויות.

ציפי חוטובלי: ב-18 בנובמבר קיבלה ארצות הברית, בהכרזה פומבית של מזכיר המדינה, החלטה לא פחות חשובה, והייתי אומרת שאותה ההיסטוריה תזכור.

ציפי חוטובלי: החלטה זו הייתה בגדר רעידת אדמה דיפלומטית.

ציפי חוטובלי: ההכרזה האמריקנית השבוע שאומרת שכל ההתנחלויות אינן עבירה על הדין הבין-לאומי היא-היא האמת ההיסטורית.

ציפי חוטובלי: וכאן צריך לדבר על הנדבך המרכזי שהיה בנימוק.

ציפי חוטובלי: ארצות הברית משנה את תפיסת העולם שגיבש בשעתו ממשל קרטר.

ציפי חוטובלי: אמר המזכיר פומפיאו דבר מאוד יפה.

ציפי חוטובלי: הוא אמר: קודם כול יש פה עניין של עובדות.

ציפי חוטובלי: אי-אפשר להתווכח על העובדה שלעם היהודי יש קשר עמוק עם חבלי מולדתו ההיסטוריים ביהודה ושומרון.

ציפי חוטובלי: אבל יש גם עניין פרקטי.

ציפי חוטובלי: אתם יודעים, יש סיסמה מפורסמת של משרד התחבורה: "בכביש אל תהיה צודק, תהיה חכם".

ציפי חוטובלי: אז יש לפעמים החלטות שהן מאוד צודקות אבל הן לא חכמות.

ציפי חוטובלי: אומר מזכיר המדינה האמריקני: הייתם צודקים בעיני עצמכם כשבע

ציפי חוטובלי: צם האשמתם את ישראל במיתוס השקרי הזה, "הכיבוש".

ציפי חוטובלי: ומה השגתם עם כל הטענות האלה נגד השליטה הישראלית ביהודה ושומרון, שליטה כדת וכדין על פי המשפט הבין-לאומי?

ציפי חוטובלי: מה השגתם?

ציפי חוטובלי: והתשובה הייתה: לא קודם השלום; לא התקדם שום משא ומתן בין הצדדים.

ציפי חוטובלי: לאורך כל השנים שבהן דרישה הקהילייה הבין-לאומית מישראל נסיגה לשטחי הקו הירוק בעצם רק החריף והחמיר הסכסוך בין הצדדים.

ציפי חוטובלי: לכן יפה עשתה ארצות הברית – במאמץ דיפלומטי אדיר שלנו בכל השנים האחרונות, שאמר:

ציפי חוטובלי: הגיע הזמן – הגיע הזמן להבין מה העניין המרכזי שאנחנו דנים בו: אנחנו דנים על עצם הקיום של מדינת ישראל, ולא על יהודה ושומרון.

ציפי חוטובלי: חבריי חברי הכנסת, כל יהודי יקרא השבת בבית הכנסת את פרשת חיי שרה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שאין מקרה בעולם.

ציפי חוטובלי: העובדה שההחלטה הזאת מתקבלת בשבוע הזה שבו אברהם אבינו קנה את הקניין הראשון בארץ ישראל היא חלק מהדרך שלנו לזכור שהכול תלוי באמת שלנו ובאמונה הפנימית שלנו שאנחנו באמת מגינים על חלקי הארץ שלנו.

ציפי חוטובלי: כשנכנסתי למשרד החוץ הרבה מאוד אנשים אמרו שהמאבק על ההתנחלויות, ברמה של הזירה הבין-לאומית, הוא מאבק אבוד.

ציפי חוטובלי: אמרו: האידיאולוגיה שלך היא לגיטימית, אבל רק שתדעי לך שמול הקהילייה הבין-לאומית לא תצליחו.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לציין כאן מעל לבמה הזאת שהמעשה הראשון שעשיתי כשנכנסתי למשרד החוץ היה לפרסם מסמך משפטי שהכותרת שלו הייתה: חוקיות ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

ציפי חוטובלי: המסמך הזה הראה שזכותנו על הארץ מתחילה בתנ"ך ועוברת דרך אברהם אבינו, אבל היא נשענת גם על משפט העמים.

ציפי חוטובלי: ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון – כך אמר היועץ המשפטי של משרד החוץ, והדבר הזה פורסם בכל הנציגויות שלנו והפך לאבן דרך מרכזית בדיפלומטיה הישראלית בשנים שבהן ראש ממשלת ישראל כיהן כשר החוץ ואני כסגניתו, והיום השר ישראל כץ ממשיך במלאכה החשובה הזאת – ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון היא בת אלפי שנים.

ציפי חוטובלי: חברון ובית אל הן ערש הגידול של העם היהודי.

ציפי חוטובלי: בהן מצויים נופי התנ"ך; מהן יונק העם היהודי את חיותו וזכותו לחזור לארצו.

ציפי חוטובלי: כמובן, אנחנו מגיעים לכל אבני הדרך החשובות שבהן הזכות הזאת הוטמעה במשפט העמים, מהצהרת בלפור דרך ועידת סן רמו.

ציפי חוטובלי: הוועידה הזאת קבעה שמערבה לירדן הזכויות הלאומיות הן של עם אחד בלבד, של העם היהודי.

ציפי חוטובלי: תוכנית החלוקה הרי נשללה על ידי הערבים, ומאז ההחלטה הבין-לאומית המחייבת היחידה היא סעיף 80 למגילת זכויות האדם של האו"ם, וכמובן ההחלטה בוועידת סן רמו שאומרת שממערב לירדן כל השטח הוא לזכותו של העם היהודי.

ציפי חוטובלי: מאחר שזאת האמת, כל דבר אחר הוא בגדר פוליטיקה.

ציפי חוטובלי: לכן משרד החוץ הישראלי דחה את אותה החלטה של בית הדין האירופי.

ציפי חוטובלי: אנחנו רואים בהחלטה הזאת החלטה פוליטית.

ציפי חוטובלי: אנחנו חושבים שמדובר בקמפיין פוליטי שמטיל אחריות על ישראל במקום שיש זכויות טבעיות, במקום שיש קשר היסטורי ארוך שנים.

ציפי חוטובלי: חבריי היקרים, האם אתם יודעים כמה סכסוכים בין-לאומיים יש בעולם?

ציפי חוטובלי: יש למעלה מ-200 סכסוכים בעולם.

ציפי חוטובלי: האם בית הדין האירופי התייחס למי מאותם סכסוכים?

ציפי חוטובלי: לא.

ציפי חוטובלי: רק ישראל מופלית לרעה.

ציפי חוטובלי: המציאות הזאת שבה נדרש מישראל סטנדרט אחר מכל אותן מדינות, מכל אותם מקומות ומוקדי סכסוך בעולם, היא דבר שאנחנו לא מקבלים.

ציפי חוטובלי: מדובר בפסיקה המעבירה את הסוגיה מהמישור הפוליטי-מדיני אל המישור המשפטי, ובכך חותרת להכתיב מהלכים מדיניים באמצעים משפטיים.

ציפי חוטובלי: הדבר הזה הוא פסול.

ציפי חוטובלי: אי-אפשר לכפות לא שלום ולא הסדרים ולא משא ומתן על שום צד בסכסוך על ידי החלטות מהסוג הזה.

ציפי חוטובלי: אנחנו רואים בהחלטה הזאת החלטה שנותנת רוח גבית לגורמי BDS, ואנחנו רואים בהחלטה הזאת החלטה שאנו דורשים מידידותינו ברחבי אירופה לא לקבל, כי ההחלטה הזאת, כמו שאמרתי, היא החלטה לא לגיטימית שכולה פוליטית.

ציפי חוטובלי: שאלת אותי חברת הכנסת פרקש: מה נעשה?

ציפי חוטובלי: ובכן, נעשה הרבה.

ציפי חוטובלי: קודם כול, ב-2015 התחיל כל הנושא הזה של סימון המוצרים.

ציפי חוטובלי: אני נסעתי לכל בירות אירופה.

ציפי חוטובלי: הלכנו ועברנו מדינה-מדינה ודרשנו מהן לא לקבל את ההנחיה.

ציפי חוטובלי: הקמפיין הזה הצליח ורוב מדינות האיחוד לא קיבלו את ההנחיה.

ציפי חוטובלי: גם היום מעטות המדינות שמיישמות את אותה הנחיה, וגם עכשיו – – –

אורית פרקש הכהן: אבל הפסיקה הזאת מעוררת קושי, כי הם כפופים לאיחוד האירופי.

ציפי חוטובלי: בשבוע שעבר, בעקבות ההחלטה, התקיים דיון מחוץ למשרד החוץ מול כל החברות וכל השגרירים והנציגים של אותן מדינות, ואמרנו להם במפורש: ההחלטה הזאת היא פוליטית, היא החלטה שתרע את היחסים עם ישראל.

ציפי חוטובלי: אנחנו מצפים מכם להיות נאמנים לידידות בין המדינות ולא לקיים את ההחלטה הפוליטית הזאת.

ציפי חוטובלי: זאת הדרישה שלנו, זאת הדרישה הרשמית שלנו.

ציפי חוטובלי: אני אומרת לכם בצורה ברורה: ההיסטוריה תזכור את אלה שהלכו עם האמת.

ציפי חוטובלי: ההיסטוריה לא תזכור את השקרנים.

ציפי חוטובלי: ההיסטוריה לא תזכור את אלה שבסוף משתמשים בעמדות הפוליטיות שלהם כדי לנסות לשכתב את האמת ולשכתב את המציאות.

ציפי חוטובלי: ואני אומרת שוב: אנחנו עמדנו על האמת הזאת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולהודות לשגריר דייוויד פרידמן, לשגריר שלנו רון דרמר, לאישה יקרה בשם סוזי דים, שעומדת בראש "מטות ערים", ונלחמה בחירוף נפש שהנושא הזה של חוקיות ההתיישבות יהיה חלק מהאג'נדה המרכזית שלנו מול ארצות הברית ומול כל מדינות העולם.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהמאמצים האלה נשאו פרי, כי בסוף רק כשאתה עומד על האמת שלך העולם ישקף לך את האמת הזאת.

ציפי חוטובלי: חברים יקרים, אני לא יכולה להתעלם מהיום הזה.

ציפי חוטובלי: זה יום שבו – – –

אורית פרקש הכהן: – – – ארגון הסחר האירופי – – –

ציפי חוטובלי: יש גם אפיק כזה.

ציפי חוטובלי: אנחנו כרגע פועלים באפיק המרכזי, שקודם כול הוא פוליטי, כי ההחלטה הזאת היא פוליטית וצריך להשיב לה פוליטית.

ציפי חוטובלי: אבל חברים, אנחנו ביום דרמטי.

ציפי חוטובלי: אנחנו ביום שבו איווט ליברמן החליט לדרדר את ישראל לבחירות שלישיות, אחרי שהוא זה שדרדר את ישראל לבחירות חוזרות, כשאין שום סיבה בעולם להגיע למצב הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות לאיווט ליברמן ולומר – אתה אמרת היום: אנחנו לא מוכרים עקרונות בשביל כיסאות.

ציפי חוטובלי: באמת?

ציפי חוטובלי: אז אתה מכרת את כל העקרונות ואתה בוגד בציבור המצביעים שלך, כי ציבור המצביעים שלך ברובו ימני.

ציפי חוטובלי: כל חלון ההזדמנויות ההיסטורי הזה מול הממשל האמריקני, חודשים יקרים שבהם מדינת ישראל יכולה לקבוע עובדות שבאמת ישנו כאן את פני המזרח התיכון, להחליט אחת ולתמיד שיהודה ושומרון יהיו תחת חוק ישראלי; כמו שהדברים האלה באמת יכלו לקרות, איווט ליברמן, אתה מועל בכל רצון של בוחר ימני לראות כאן מדיניות אמיתית של ממשלת ימין.

ציפי חוטובלי: וכל זה בשביל מה?

ציפי חוטובלי: בשביל איזה עיקרון קדוש?

ציפי חוטובלי: החרמת את כל היושבים בבית הזה: החרמת את החרדים, החרמת את הערבים, החרמת את כחול לבן, החרמת את הליכוד, החרמת את נתניהו, החרמת אישית את כל אחד ואחד מאיתנו, בשם איזה עיקרון קדוש?

ציפי חוטובלי: אני אומרת לך שציבור הבוחרים יבוא איתך חשבון.

ציפי חוטובלי: אתה לא תוכל לדרדר את המדינה הזאת, לבזבז כספי ציבור ולהאשים את כל מי שיושב כאן בבית הזה בלי שהאחריות הזאת תדבק בך.

ציפי חוטובלי: אם מדינת ישראל לא תתעשת ואתה לא תתעשת ולא תבוא ותחבור לממשלת הימין שהיית אמור להיות חלק ממנה ב-21 הימים הקרובים, ציבור הבוחרים יבוא איתך חשבון, והדבר הזה ייזכר כאחד המעשים הציניים ביותר בתולדות הפוליטיקה הישראלית.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לסגנית השר.

יעקב מרגי: יש לנו עמדה נוספת.

יעקב מרגי: חברת הכנסת עומר ינקלביץ', דקה לרשותך, בבקשה.

עומר ינקלביץ': תודה רבה, גברתי, על התשובה, אבל אני שנייה מסרבת ללכת דווקא לפוליטיקה, ואני רוצה לשאול אותך, גברתי: האם את רואה שכל הסיפור הזה של סימון המוצרים הוא עידוד של אנטישמיות?

עומר ינקלביץ': הוא ממש מכשיר ונותן לגיטימציה לאנטישמיות.

עומר ינקלביץ': גברתי עמדה פה ודיברה ארוכות על הנשיא טראמפ ועל החלטתו המבורכת בנוגע להתנחלויות.

עומר ינקלביץ': אני שואלת אותך, גברתי: בתקופה האחרונה אנחנו עדים בכל מדינות אירופה לגל אנטישמיות גואה וקריטי.

עומר ינקלביץ': האם יש לנו איזושהי תוכנית לאומית למאבק באנטישמיות?

עומר ינקלביץ': גברתי זוכרת מתי בפעם האחרונה סימנו בטלאי צהוב?

עומר ינקלביץ': הסימון הזה הוא קריטי.

עומר ינקלביץ': מבחינתנו, אנחנו צריכים להבין שזה סוג חדש של טלאי צהוב ולהיאבק באנטישמיות הגואה.

עומר ינקלביץ': האם לנו, למדינת ישראל, יש איזושהי תוכנית?

יעקב מרגי: והעמדה שלך?

קריאה: זאת לא שאילתה.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: זו עמדה נוספת.

יעקב מרגי: ועדה?

יעקב מרגי: מה?

יעקב מרגי: איזו ועדה?

עומר ינקלביץ': לא משיבים – – –

אוסאמה סעדי: לא, זאת לא שאילתה – – –

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

עומר ינקלביץ': – – –

יעקב מרגי: זה היה רמז לבאים בתור.

יעקב מרגי: עמדה נוספת.

יעקב מרגי: תודה.

עומר ינקלביץ': – – –

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

עומר ינקלביץ': – – – שמתחוללת.

יעקב מרגי: סגנית השר, ועדת חוץ וביטחון?

ציפי חוטובלי: – – – כן, בסדר.

יעקב מרגי: ועדת חוץ וביטחון.

קריאה: ועדה מסדרת.

יעקב מרגי: ועדה מסדרת.

יעקב מרגי: אוקיי, זכותו, עומדת לו הזכות.

יעקב מרגי: הוא אחד המציעים, אחד מחברי הכנסת.

יעקב מרגי: אני מסביר: מי שמצביע בעד – זה בעד להעביר את זה לוועדה מסדרת, שתקבל החלטה באיזה פורום זה יידון.

יעקב מרגי: מי שנגד – בעד הסרה מסדר-היום.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יצחק כהן: מי שמצביע בעד, הוא בעד.

יעקב מרגי: זה אחמד טיבי – הציניות הזאת שמורה לו.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר הנושא לוועדה שתקבע הוועדה המסדרת נתקבלה.

קריאה: אדוני היושב-ראש – – –

אחמד טיבי: השר יפעת שאשא ביטון הצביעה במקום סמוטריץ' בטעות.

אחמד טיבי: נרשם בפרוטוקול.

אחמד טיבי: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: זה יעבור לוועדה המסדרת להחלטה.

אחמד טיבי: << הלסי >> היכולת של הרשויות בשדרות ובעוטף עזה לעמוד במעמסה הכלכלית ולאפשר את החוסן של תושבי האזור לעמוד במציאות הביטחונית המורכבת והמתמשכת << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף 9 בסדר-היום, הצעות דחופה לסדר-היום בנושא: היכולת של הרשויות בשדרות ועוטף עזה לעמוד במעמסה הכלכלית ולאפשר את החוסן של תושבי האזור לעמוד במציאות הביטחונית המורכבת והמתמשכת, מס' 192, 199, 207 ו-209, של חבר הכנסת אלון שוסטר וחברי כנסת נוספים.

יעקב מרגי: לאחר מכן – חבר הכנסת מרק איפראימוב, אם יהיה נוכח.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: סגן שר הפנים ישיב על ההצעה לסדר-היום הזאת.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חבריי, סגן השר, אני מציע שמהעימותים הגדולים של היום הזה ניגש לנושא שהוא קונסנזואלי: המציאות בשדרות ובעוטף עזה.

אלון שוסטר: אנחנו נמצאים בעיצומה של השנה ה-19 של העימות הקשה, של התקיפות החוזרות ונשנות של הטרור כנגד אזרחים ישראלים.

אלון שוסטר: מי שמבין את המציאות בשדרות ובעוטף עזה הם התושבים עצמם, הם בעלי העסקים, הם הסטודנטים שמגיעים למכללת ספיר, הם ראשי הרשויות.

אלון שוסטר: ממשלות ישראל מכירות ועושות, ואני כראש רשות לשעבר במשך שנים ארוכות מכיר את הפעילות הגדולה שנעשתה על ידי המשרדים והממשלות, אבל אנחנו מזהים שהמציאות הזאת לא נעצרת, היא נמשכת.

אלון שוסטר: אנחנו מזהים בחודשים האחרונים, בשנה-שנתיים האחרונות, תהליכים של כרסום מתמשך, ואני חושב שזאת ההזדמנות של הכנסת לעודד מאוד את הממשלה – קודם כול את מי שמרכז, משרד ראש הממשלה, המשרדים הרלוונטיים, האוצר, הפנים ומשרדים רלוונטיים אחרים – לחזק את התחושה של התושבים שהם לא לבד ושמה שנעשה שם – וזאת הפואנטה – אינו איזה קטע חולף, בר-חלוף.

אלון שוסטר: זה לא איזה חודש-חודשיים; כך אנחנו חיים, ואני מציע, עד שיבוא עלינו השלום הנצחי, להניח שזאת המציאות.

אלון שוסטר: לכן, אחד הנושאים המרכזיים שצריכים לשים על סדר-היום האוצרי, משרד הפנים, זה להכניס לבסיס התקציב את הנושאים השונים שבהם צריך לסייע לאותן רשויות – בחוסן, בחינוך, בשירות פסיכולוגי, במענקי איזון וכיוצא באלה.

אלון שוסטר: הנושא השני שאני רוצה שיהיה על סדר-היום בצורה ברורה זה לאפשר לאותן רשויות להיכלל בקולות קוראים – גם להיכנס בשער של הקולות קוראים וגם לקבל את הסיוע המסוים המרבי האפשרי.

אלון שוסטר: יש פה מצב מוזר: מצליחים גם בשדרות, גם במועצות האזוריות, לעודד תושבים חדשים להגיע, ומתוקף המצב הסוציו-אקונומי של התושבים הרשויות נפגעות, לעיתים בצורה אנושה.

אלון שוסטר: יש לעודד תמיכה בפרויקטים כלכליים ובחדשנות – – –

יעקב מרגי: ברשותך – אני אוסיף לך את הזמן – בסיור שהיה במערכה האחרונה, בישיבה עם ראשי המועצות, הם הביעו בפני שר הפנים בקשה: מבחינת המדד הסוציו-אקונומי ומענקי האיזון ליישובי העוטף לעשות פרמטרים אחרים, כדי שלא ייפגעו מאותה סוגיה שאתה מציין.

אלון שוסטר: כן, אפשר ליצור סידורים כאלה ואחרים.

אלון שוסטר: העיקרון הוא להבין שמעבר לאתגרים שיש לכל רשות, יש כאן אתגרים נוספים ומתמשכים שאין להם קצה: הוזכרו כאן כמה יישובים בודדים.

אלון שוסטר: אני מכיר היטב את ברור חיל ואת דורות, שנמצאים מאות מטרים מהקו, אך הוצאו ממפת העדיפות.

אלון שוסטר: יש לזה משמעות גדולה, וצריך לבחון גם את הנושאים הללו.

אלון שוסטר: צוין נושא המיגון; רלוונטי מאוד – הרעיון של מיגון בערבות המדינה על ידי התושבים.

אלון שוסטר: חשוב לקדם את זה גם באשקלון ובכל המרחב.

אלון שוסטר: על המיגון במרחב הציבורי לא ארחיב, זה דובר.

אלון שוסטר: יש צורך לקדם.

אלון שוסטר: יש לנו מועצה אחת, חוף אשקלון, שמחזיקה חוף אחד בניצנים, שאין בעיה.

אלון שוסטר: בזיקים – זה חוף שמאכלס תושבים ואנשי קומנדו מעזה, ומאוד מאוד קשה לתחזק, וגם בזה המדינה צריכה לראות איך היא מסייעת.

אלון שוסטר: כביש 232 – היה פה כבר בתשובה של שר התחבורה.

אלון שוסטר: חייבים להתקדם.

אלון שוסטר: זה הופיע כבר אחרי צוק איתן, בהחלטות ממשלה, ובוצע מעט מאוד.

אלון שוסטר: הנושא האחרון, הקריטי, הוא הנושא של תוכנית להיערכות אזרחית כאשר יש צורך לפנות יישובים, או באופן חירומי או באופן סדור, לצערי.

יעקב מרגי: נא לסכם, אתה אחרי תוספת הזמן.

אלון שוסטר: אז אני אומר, גם הנושא הזה צריך – אני מאוד מקווה שהכנסת תוכל לתת את המעטפת שלה כדי שהממשלה, במהרה בימינו, בצורה כזאת או אחרת, תיכנס לתוכנית מלאה לטובת תושבי העוטף.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מרק איפראימוב – איננו נוכח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות משפטיות לרשותך.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, מכובדי סגן השר, הרשויות המקומיות בשדרות ובעוטף עזה, לרבות המועצות האזוריות, המושבים והקיבוצים, עומדות בגבורה במעמסה כלכלית קשה מאוד.

משה ארבל: ביקשתי את זכות הדיבור בנושא הזה דווקא, כדי להעלות על נס את פועלם של משרד הפנים והמשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל בראשות כבוד השר הרב אריה דרעי.

משה ארבל: משרדים אלה פועלים – ומוכרים לי גם מקרוב בתפקידי הקודם, כראש המטה של השר – ללא לאות לצורך חיזוק החוסן הכלכלי והחברתי, מלבד החלטות ממשלה ייעודיות לאזורים אלו וחיזוקם באמצעים מגוונים, החל ממינהל החירום במשרד הפנים וכלה ברשות לפיתוח הנגב במשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל.

משה ארבל: רק בשבוע שעבר התחייב השר בפני ראש עיריית אשקלון על הכנסתה של העיר לחוק לפיתוח הנגב וגם לאזורי עדיפות לאומית, ואף יצר השר מנגנונים רבים לטובת חיזוק הרשויות החלשות, כגון הוועדות הגיאוגרפיות לצדק חלוקתי, שתפקידן להמליץ לשר על העברת כספי ארנונה עסקית מרשויות חזקות לחלשות, ותפקידן גם לדון בגבולות ואיחוד רשויות.

משה ארבל: כל זאת לצד תוכנית המראה, שבוצעה לראשונה כפיילוט במשרד הפנים, ותפקידה לחלץ רשויות בהבראה ולהעבירן למסלול המראה, גם בתקצוב, ולא פחות חשוב מכך – בליווי של אנשי מקצוע ומנהלים בכירים.

משה ארבל: כל אלה תהליכים חשובים כדי לבטל את הפערים ולאפשר לכל ילד, בכל מקום, גם ברשויות וגם בפזורה הבדואית, אדוני היושב-ראש, להגיע למרב ההישגים.

משה ארבל: אני קורא מכאן לבחון אף סיוע נוסף על כל אלו, באופן ממוקד לרשויות, באמצעות תקצוב, תיקון עיוותים או כל כלי אחר שיראה כבוד השר לנכון, על מנת לשמר את יציבותן וחוסנן של רשויות אלה.

משה ארבל: טרם סיום, מכיוון שנותרה לי דקה, אבקש גם להביע מורת רוח ממסיבת עיתונאים שהייתה כאן לאחרונה, בדקות האחרונות, על ידי השר ליברמן פה בכנסת – –

ינון אזולאי: לא שר, חבר כנסת.

ינון אזולאי: הוא היה רוצה להיות שר.

משה ארבל: השר לשעבר.

משה ארבל: תכף חבר כנסת לשעבר, בעזרת השם.

משה ארבל: – – עם דברים קשים מאוד כנגד ציבורים שלמים במדינת ישראל, דברים מסיתים.

משה ארבל: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי להביע מורת רוח על הדברים הללו על כלל האוכלוסיות – האוכלוסייה החרדית והמיעוט הערבי בישראל.

משה ארבל: כולם אזרחי מדינת ישראל, והיחס הזה הוא יחס מחפיר.

משה ארבל: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עמר בר לב, בבקשה, אדוני.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: בשבוע שעבר חוו תושבי שדרות ועוטף עזה סבב לחימה נוסף – רקטות, אזעקות, ריצה לממ"דים.

עמר בר-לב: זה מתמשך כבר 19 שנים שבהן מתמודדים תושבי העוטף עם מה שנקרא "שגרת החירום".

עמר בר-לב: במציאות זו של שגרת חירום, חוסנם הנפשי, כמו גם הכלכלי, של תושבי העוטף נפגע משמעותית.

עמר בר-לב: כבר במאי השנה נודע דבר קריסתם של מרכזי החוסן בעוטף עזה, ורק בעקבות סבבי האלימות האחרונים נמצא התקציב – בסך הכול 5 מיליוני שקלים – לאותם עובדים ועובדות סוציאליות ופסיכולוגים, העושים את עבודתם חרף אי-קבלת שכר.

עמר בר-לב: היעדר מדיניות הממשלה, או יותר נכון המדיניות המפוקפקת של כדור האספירין החודשי – מזוודת כסף תמורת שקט – מדיניות ההופכת את תושבי הדרום לכדור הטניס הנחבט פעם אחר פעם בפינג-פונג האלים הזה בין שני הצדדים, מותירה אותם ואת הרשויות המקומיות בלבד להתמודד עם ההשלכות הקשות של המציאות הזאת, בעוד תושבי עוטף עזה מגלים סבלנות וסובלנות ועמידה איתנה המאפשרות לצה"ל מרחב פעולה וגמישות, וכנ"ל לממשלת ישראל, שלצערי איננה מנצלת את זה.

עמר בר-לב: לפני כשבוע חוסל המחבל בהאא אבו אל-עטא.

עמר בר-לב: מעבר לחיסול הטקטי, שהיה צריך לעשות אותו כבר מזמן, ההישג האסטרטגי שעליו דובר היה תקיעת טריז בין החמאס לבין הג'יהאד האסלאמי, אבל במקום זה ראש הממשלה החליט להכיל את האירוע, את האירוע שנכפה עלינו, ואפילו הוא וגם דוברים אחרים אמרו שלא מדובר כאן בחידוש מדיניות החיסולים, שלא זאת כוונתנו.

עמר בר-לב: ואני אומר: במקום המדיניות המתנצלת הזאת – בדומה לאותו בריון שאומר: תחזיקו אותי, תחזיקו אותי – ובמטרה באמת להשיג הישג אסטרטגי משמעותי ומתמשך של תקיעת טריז בין החמאס לג'יהאד, ויותר מזה, בין תושבי רצועת עזה לבין ארגוני המחבלים – במקום זה היה על ממשלת ישראל להציג מדיניות פומבית ברורה של מקל וגזר שעיקרה אומר: מצד אחד, מתן הקלות הומניטריות לפלסטינים ברצועה, ומצד שני, אם החמאס כן היה מצטרף לג'יהאד, נכה בו בנבוט גדול, כולל חיסולים ממוקדים לראשי החמאס ומי שיפגע בנו.

עמר בר-לב: כידוע, זה לא נעשה.

עמר בר-לב: יום למוחרת הסבב הופיע מעל דפי כל העיתונים כי מערכת הביטחון ממליצה בפני הקבינט לעשות מהלכים הומניטריים לטובת תושבי העוטף, אבל גם זה לא נעשה.

עמר בר-לב: זו גזרתה של ממשלה הססנית, פחדנית, המתעקשת להמשיך בניסיונות כושלים וחסרי אחריות לנהל את המציאות במקום לשנות אותה.

עמר בר-לב: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: סגן שר הפנים, בבקשה, אדוני, חבר הכנסת נהרי.

משולם נהרי: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, במהלך השנים האחרונות פועלת ממשלת ישראל בכלל ומשרד הפנים בפרט לחיזוק החוסן האזרחי ביישובי עוטף עזה ולחיזוק חוסנן הכלכלי וההיערכות לחירום של הרשויות המקומיות בעוטף עזה.

משולם נהרי: בהנחיית שר הפנים, מינהל החירום במשרד הפנים מסייע באופן קבוע ושוטף לרשויות בעוטף עזה ולרשויות הסמוכות, כגון אופקים, נתיבות, אשקלון, אשדוד – רשויות הנמצאות בצל האיום – בקידום המוכנות לחירום באמצעות בניית מרכזי הפעלה, הקמת מחסני חירום וסיוע ברכש ובהצטיידות לחירום.

משולם נהרי: במהלך 2019 צוידו מחסני החירום בעוטף בציוד בהיקף של כ-5 מיליון ש"ח.

משולם נהרי: בנוסף, מינהל החירום מסייע תקציבית בהתקנת מערכות סגירה ופתיחה של מיגוניות ומקלטים בשליטה מרחוק – מה שנקרא: שומר סף – וכן ברכישת רכבי ביטחון ומערכות תקשוב.

משולם נהרי: כמו כן, המינהל סייע בבניית מחסן פס"ח ארצי בשטח השיפוט של המועצה האזורית שדות נגב בקרקע שהוקצתה על ידי הרשות וללא עלות.

משולם נהרי: לאחרונה נחנכו שלושה מרכזי הפעלה חדשים, בשדרות, באשקלון ובנתיבות, אשר תוקצבו בסיועו של משרד הפנים בהיקף של כ-5 מיליון ש"ח.

משולם נהרי: כמו כן תוקצב מרכז הפעלה לשער הנגב, אשקלון, חוף אשקלון ושדות נגב בהיקף של למעלה מ-5 מיליון.

משולם נהרי: בסבב הלחימה האחרון מינהל החירום של משרד הפנים סייע נקודתית, בתיאום ובשיתוף פעולה עם משרד הביטחון, לבצע הפוגה לתושבי נתיב העשרה, וביצע הכנות נדרשות, לרבות איתור המקום להפוגה ותיאום מול גופי איגוד אכסניות הנוער ומול הרשות המקומית.

משולם נהרי: זאת ועוד, מינהל החירום של משרד הפנים ביצע את ההכנות הנדרשות למקרה שתינתן פקודת פינוי לקליטת אוכלוסייה.

משולם נהרי: כמו כן, מינהל החירום סייע באספקת אלפי מזרנים לתושבי אשקלון חסרי הממ"ד עבור השהייה במקלטים הציבוריים.

משולם נהרי: ראש מינהל החירום נפגש עם כל ראשי הרשויות בעוטף, וכן עם ראשי הרשויות באשקלון ובנתיבות, על מנת לעמוד מקרוב על צורכיהן.

משולם נהרי: ב-2 בדצמבר 2018 קיבלה ממשלת ישראל החלטה נוספת לחיזוק החוסן האזרחי בשדרות וביישובי העוטף הכוללת את המסגרת התקציבית לתוכנית זו עבור השנים 2019 ו-2020.

משולם נהרי: בהתאם להחלטה, האריך שר הפנים את תוקף התקנה 3ג לתקנות ההסדרים במשק המדינה אשר מקנה הנחה בשיעור של 45% בשיעורי הארנונה למגורים וכן הנחה בשיעור של 39% בשיעורי הארנונה לנכסים האחרים.

משולם נהרי: זאת, במטרה לייצר תמריץ חיובי לתושבים ולבעלי העסקים בעוטף.

משולם נהרי: במטרה לשמור על חוסנן הכלכלי של הרשויות המקומיות, לאור ההנחות בארנונה לתושבים ובעלי העסקים, מקצה משרד הפנים לרשויות בעוטף מענק מיוחד לשיפוי בגין ההנחות בארנונה בשווי ההכנסות שנגרעות מהרשויות.

משולם נהרי: מענק זה עומד על סכום של כ-62 מיליון בשנת 2019.

משולם נהרי: מתוקף החלטת הממשלה מקצה משרד הפנים גם מענק ביטחוני לרשויות בעוטף.

משולם נהרי: זאת, על מנת לאפשר לרשויות המקומיות להתמודד עם המציאות הביטחונית הקשה.

משולם נהרי: במהלך 2019 הקצה משרד הפנים מענק ביטחוני מיוחד בסך 57.5 מיליון ש"ח לעיריית שדרות ולמועצות האזוריות שבתחומן מצויים יישובי עוטף עזה.

משולם נהרי: במהלך שנת 2020 יוקצה לרשויות סכום דומה.

משולם נהרי: על מנת לאפשר לרשויות בעוטף להמשיך ולפתח תשתיות ושירותים חיוניים לתושבים לאור המצב הביטחוני הקשה הקצה משרד הפנים במהלך 2019 מענקי פיתוח ייעודיים על סך 15 מיליון ש"ח.

משולם נהרי: בשבועות הקרובים, לאחר שיסתיים הטיפול השוטף של גורמי המקצוע במשרד, יוקצה סכום נוסף בסך 5 מיליון ש"ח.

משולם נהרי: לצד צעדים אלו, שהוטמעו על ידי שר הפנים בהחלטת הממשלה ובעבודתו השוטפת של מינהל החירום במשרד הפנים, אציין שמשרד הפנים חתם על תוכניות המראה עם עיריית נתיבות, מועצה אזורית שדות נגב ועיריית שדרות.

משולם נהרי: זאת, במטרה לקדם את החוסן והיציבות הכלכלית של רשויות אלו באמצעות פיתוח בר-קיימא שיאפשר להן, בעזרת השם, להתמודד באופן איתן אף יותר עם האתגרים הביטחוניים של האזור.

משולם נהרי: אבקש להדגיש כי על אף הקיצוץ הרוחבי בסך 150 מיליון ש"ח שיושת ב-2020 במענקי האיזון, על פי הנחייתו של שר הפנים, הדבר לא ישפיע על הרשויות בעוטף עזה, והן תמשכנה לקבל אותו כפי שקיבלו ב-2019.

משולם נהרי: לסיכום, משרד הפנים עושה כל אשר לאל ידו לסייע לרשויות המקומיות לתת את המענים הנדרשים והראויים לתושבים, לארגונים ולעסקים בקו העימות.

משולם נהרי: הייתי מוסיף שמשרדי הממשלה הנוספים, במיוחד משרד החינוך, יקדישו תשומת לב מיוחדת ליישובים בעוטף עזה.

משולם נהרי: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, סגן שר הפנים.

אחמד טיבי: אין דעות אחרות, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

אלון שוסטר: לאן זה עובר?

אחמד טיבי: אם אתם רוצים זה יעבור לוועדה – –

אלון שוסטר: כספים.

משה ארבל: כספים.

אחמד טיבי: – – וזה בעד – כספים, ואם לא – זה הסרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 7 בעד – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – שמונה, אפס מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: לכן הוחלט להעביר את ההצעה הדחופה לסדר-היום על היכולת של הרשויות בשדרות לוועדת הכספים.

אחמד טיבי: << הלסי >> מניעת הקיצוץ הצפוי בגמלתם של מאות אלפי העמיתים בקרנות הפנסיה הוותיקות << הלסי >>

אחמד טיבי: ההצעה האחרונה לסדר-היום: מניעת הקיצוץ הצפוי בגמלתם של מאות אלפי העמיתים בקרנות הפנסיה הוותיקות, מס' 177, 214 ו-226.

אחמד טיבי: מירב כהן, בבקשה, גברתי.

מירב כהן: שלום, תודה.

מירב כהן: אני רוצה לדבר על נושא מאוד חשוב, שלצערי לא נמצא על סדר-היום הציבורי, אולי בגלל שהוא מכיל כל מיני מונחים כלכליים שקצת מרתיעים.

מירב כהן: אנשים שומעים מונחים כמו "קרנות הפנסיה הוותיקות", הם כבר לא מקשיבים, אבל זה נושא מאוד חשוב.

מירב כהן: אני לא יודעת אם אתם מודעים לזה, אבל בחודש אפריל הקרוב, ממש או-טו-טו, צפוי קיצוץ של 1.27% לפחות, אולי יותר מזה, בגמלה החודשית שיקבלו הגמלאים שחברים בקרנות הפנסיה הוותיקות.

מירב כהן: זו החלטה שבעצם משפיעה על מאות אלפי אנשים שכבר נמצאים בפנסיה, והמשמעות הכלכלית שלה, סתם כדי לסבר את האוזן – אם למשל לבן אדם יש גמלת פנסיה שעומדת על 10,000 שקלים, הפירוש של קיצוץ בסדרי גודל כאלה זה פחות 200 שקלים בחודש.

מירב כהן: למה זה מסוכן וחייבים לעצור את זה?

מירב כהן: ראשית, מדובר בכסף של אנשים מבוגרים שחסכו כל חייהם; הם זקוקים לכסף הזה כדי לחיות, לצרכים הבסיסיים שלהם.

מירב כהן: שנית, זה תקדים מאוד מאוד מסוכן.

מירב כהן: אסור לאפשר את זה שכספי הפנסיה של אנשים יהפכו להיות סוג של קופה קטנה של האוצר, שכל פעם שיהיה חסר כסף יגידו: אוקיי, בואו נקצץ לאנשים שחסכו כל חייהם את כספי הפנסיה שלהם, ולכן זה תקדים שאסור לאפשר אותו.

מירב כהן: אני רוצה להזכיר עוד דבר.

מירב כהן: הרי בשנת 2003, למי שזוכר, הייתה רפורמה בקרנות הפנסיה הוותיקות.

מירב כהן: הפסיקו לקלוט עמיתים חדשים, העבירו את הטיפול לגופים פרטיים, ובאותו הסכם, כבר אז, נכתב שאם בעתיד לא יימצא כסף נוסף לאותם עמיתים – שכבר אז, בשנת 2003, שילמו את המחיר וקיצצו להם חלק מהגמלה – נכתב שם אל מול האוצר שבמקרה כזה המדינה תספק רשת ביטחון.

מירב כהן: אבל הבטחות לחוד ומעשים לחוד.

מירב כהן: הינה, עכשיו הגיעה השעה, ועכשיו מה אומרים לנו?

מירב כהן: הולכים לקצץ להם, וזה רק מתחיל, אנחנו לא יודעים באיזה מספרים זה ייגמר.

מירב כהן: אז כיוון שהקיצוץ הוא באפריל הקרוב, אני חושבת שאנחנו חייבים לקיים דיון דחוף בוועדת הכספים על הנושא הזה, ואסור שבגלל שאנחנו מדברים על כן בחירות, לא בחירות, בגלל חוסר היציבות השלטונית הזאת, בסוף הגמלאים ישלמו את המחיר.

מירב כהן: ברשותכם, אני מאוד אשמח אם תצביעו ונעביר את הנושא הדחוף הזה לוועדת הכספים.

מירב כהן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול להודות חברת הכנסת מירב על ההעלאה של הנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: את מובילה הרבה נושאים חברתיים, נושאים חשובים מאוד, ואין ספק שזה אחד מהדברים שמאוד מאוד חשובים.

מיכאל מלכיאלי: את אמרת משפט מאוד נכון: מרוב שאנחנו עסוקים בבחירות, עסוקים בדברים הגדולים – כן ממשלה, לא ממשלה, קואליציה – בסוף יש דברים קטנים שנעלמים בתוך המילים הפחות-מוכרות לציבור, עם מספרים שאף אחד – 1.2 – אף אחד לא יודע מה זה אומר, ובסוף זה נוגע בהרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להביא פן נוסף לדברים שאת אמרת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאנחנו, קודם כול כנסת ישראל, הממשלה – הדבר שמחייב אותנו קודם כול זה להיות אמינים בעיני האזרחים שלנו.

מיכאל מלכיאלי: בסוף, כשאנחנו באים לציבור ואומרים לו: אנחנו רוצים לעשות משהו, בואו תחתמו, בסוף זה יהיה – להאמין שבסוף זה יקרה.

מיכאל מלכיאלי: כל אחד מול המעסיק שלו, שמעסיק אותו – הוא רוצה שאם הוא מתחייב לו למשהו, הוא יקיים את זה אחר כך.

מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל אמרה לאותם אנשים – ותמיד אחרי זה, בסוף זה נתון לפרשנויות של משפטנים כאלה או אחרים – שאם גיל הפנסיה של אנשים כן יעלה או לא יעלה, לא ייגעו בקופה הקטנה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, הכסף הזה הוא כסף שבסוף יעזור לאותם – לא קשישים – מבוגרים להמשיך את החיים שלהם בכבוד.

מיכאל מלכיאלי: הם עבדו כל השנים, הפרישו כסף, והם רוצים כן ליהנות מהכסף שהם הפרישו.

מיכאל מלכיאלי: זה לא מתנה, זה לא מלגה, זה לא איזה מענק.

מיכאל מלכיאלי: אדם הפריש כסף מכספו כל החיים בשביל שבסוף יגיעו לקופה קטנה וייקחו?

מיכאל מלכיאלי: תחשבו על המסר שאנחנו מעבירים לאנשים: אתם תפרישו, אנחנו נשמור את הכסף באיזה מקום, ואם יקרה משהו, ניקח משם.

מיכאל מלכיאלי: איך יתייחסו אליהם?

מיכאל מלכיאלי: איך יתייחסו בפעם הבאה שאנחנו נבוא?

מיכאל מלכיאלי: אז אני מבקש כמו שאמרה חברת הכנסת מירב, שאנחנו נקיים דיון על העניין הזה, דיון באמת מעמיק, על מנת שנוכל למנוע את הדבר הזה, על מנת שבפעם הבאה אנחנו גם ניראה – הנראות בעיני הציבור, שאם אנשים חותמים על חוזה, גם יודעים לקיים את זה, וזה לא פחות חשוב מהדבר הראשון.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד ביטן – לא נמצא.

אחמד טיבי: מכובדי סגן שר האוצר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תושבי ישראל והיהודים בעולם שרואים אותנו כעת, מדינת ישראל הגיעה לנקודת שפל שלא הייתה כמותה בהיסטוריה.

יצחק כהן: עומד אדם חסר אחריות, שכל הרקורד הציבורי שלו מסתכם באפס אחד גדול, ומשמיץ ציבורים גדולים.

יצחק כהן: אני מתכוון, למי שלא הבין, לאדון ליברמן.

יצחק כהן: הוא מפיץ שנאה ואנטישמיות בצורה הכי שפלה.

יצחק כהן: אין לו מושג על מה הוא מדבר.

יצחק כהן: הוא מוביל מדינה שלמה פעם אחר פעם אחר פעם לבחירות, בלא להניד עפעף מול כל הנזקים האדירים שהוא גורם למדינת ישראל ולחברה בישראל.

יצחק כהן: אני רוצה מפה להגיד לליברמן הזה: לא תשתיק אותנו.

יצחק כהן: אתה בעבר הצלחת להשתיק כל מיני כאלה שיכלו לשים אותך במקומות אחרים.

יצחק כהן: אותנו לא תצליח להשתיק.

יצחק כהן: אותנו לא תשתיק כמו שהשתקת את מי שרצית להשתיק, והמבין יבין.

יצחק כהן: אתה חצוף, אתה אפס, וצא לנו מהחיים הציבוריים.

יצחק כהן: התרומה שלך למדינת ישראל ולחברה בישראל היא שלילית והרבה יותר חמור מזה.

יצחק כהן: אבל אל תדאג, הציבור ידע לחנך אותך.

יצחק כהן: אם המערכות לא חינכו אותך, הציבור יחנך אותך.

יצחק כהן: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני פשוט נסער מחומרת הדברים.

אחמד טיבי: אדוני סגן השר התכוון גם לומר שמדובר בגזענות ואנטישמיות לשמה.

יצחק כהן: גזענות ואנטישמיות, וזה החלק הרך שבעניין.

יצחק כהן: יש חלקים הרבה יותר חמורים.

יצחק כהן: מי שהבין הבין.

יצחק כהן: כן, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: סליחה, מירב.

יצחק כהן: לא התכוונתי בהצעה שלך דווקא להוציא את מה שיש לי על הלב.

יצחק כהן: הצעות הדחופות שלך לסדר-היום בעניין מניעת הקיצוץ הצפוי בגמלתם של מאות אלפי העמיתים בקרנות הפנסיה הוותיקות – כפי שציינת, אכן, בשנת 2003 גובשה תוכנית הבראה לקרנות הפנסיה הוותיקות, ההסתדרותיות, שפשטו את הרגל והגיעו לגירעונות מטורפים של למעלה מ-130 מיליארד שקל.

יצחק כהן: ההסדר היה כזה שבמסגרתו ניתן לקרנות סיוע ממשלתי נרחב – מיליארדים – וחסר תקדים בהיקפו הכספי.

יצחק כהן: תוכנית ההבראה נבנתה על בסיס כמה הנחות, וביניהן כי גיל הפרישה לנשים יועלה לגיל 64, בהתאם להוראות הקבועות בחוק גיל פרישה, התשס"ד–2004.

יצחק כהן: תיקוני חקיקה במהלך השנים דחו את העלאת גיל הפרישה לנשים, ובשל תיקון מס' 6 – ונכנס פה אחד המומחים בנושא פנסיה, ידידי היקר חיים כץ, השר חיים כץ.

קריאה: היה, היה.

יצחק כהן: בשבילי אתה שר.

יצחק כהן: אחד המומחים בדיני עבודה ובפנסיה, בגמל.

יצחק כהן: הוא ודאי ירצה להשתתף בדיון הזה.

יצחק כהן: על כל פנים, היא נבנתה על בסיס כמה הנחות, וביניהן כי גיל הפרישה לנשים יועלה לגיל 64, בהתאם להוראות הקבוע בחוק גיל פרישה, התשס"ד–2004.

יצחק כהן: בתיקוני חקיקה במהלך השנים דחו את העלאת גיל הפרישה לנשים, וכתוצאה מתיקון מס' 6 לחוק גיל הפרישה לנשים לא עלה לגיל 64 ונקבע, לצערי, על גיל 62.

יצחק כהן: להעלאת גיל הפרישה חשיבות רבה, מירב, הן למשק בכללותו והן לנשים בפרט: העלאת גיל הפרישה קריטית לשילוב נשים מבוגרות בשוק העבודה; כ-10,000 נשים צפויות להמשיך להיות מועסקות בעקבות צעד זה.

יצחק כהן: אני לא מדבר על נשים במקצועות מצוקה ובמקצועות שוחקים, לא זה.

יצחק כהן: להן צריך לתת להן טיפול ספציפי ומיוחד.

יצחק כהן: העלאת גיל הפרישה תגדיל באופן משמעותי את הקצבה הפנסיונית של נשים: על כל שנה של דחיית הפרישה קצבתה הפנסיונית של אישה תגדל ב-9%.

יצחק כהן: נוכח המגמות הדמוגרפיות, ובראשן עליית תוחלת החיים והזדקנות האוכלוסייה, העלאת גיל הפרישה נדרשת כדי לשמור על יכולתו של המוסד לביטוח הלאומי לשלם קצבאות גם בעתיד.

יצחק כהן: העלאת גיל הפרישה תלווה בכלים משלימים, כפי שאמרתי, במיוחד לגבי נשים שעובדות במקצועות שוחקים, בהתאם להמלצות הוועדה הציבורית שעסקה בסוגיה.

יצחק כהן: יש כלים שנועדו לסייע לנשים העלולות להיפגע מצעד זה, ובהם: הכפלת מענק עבודה לנשים מבוגרות; הארכת משך הזכאות לדמי אבטלה לנשים מבוגרות – גם זו נקודה מאוד חשובה; הקצאת מאות מיליוני שקלים לתוכניות הכשרה והשמה מקצועית ייעודיות למבוגרים.

יצחק כהן: עקב אי-העלאת גיל הפרישה לנשים כאמור ביום 20 במרץ 2018 התקבל אצל הממונה דאז מכתב מהמנהל המיוחד של הקרנות ובו ביקש האחרון להפעיל את מנגנון האיזון האקטוארי באמצעות הפחתת זכויות לעמיתים.

יצחק כהן: לפי מנגנון זה, במקרה שבו קיים גירעון אקטוארי הנובע בין היתר מהגדלת התחייבויות של הקרן בשל שינוי בהוראות הדין, רשאית הקרן לפנות לממונה על שוק ההון ולקבל את אישורו להפחתת זכויות.

יצחק כהן: לאחר בחינת הדברים הממונה על שוק ההון דאז דורית סלינגר החליטה לאשר את הבקשה.

יצחק כהן: עם זאת, לאור ההתקדמות במשא ומתן עם הגורמים הרלוונטיים בממשלה ובכנסת על העלאת גיל הפרישה לנשים החליטה הממונה לאשר את בקשת הקרנות לאיזון, כך שהפחתת הקצבאות שמשלמות הקרנות תיעשה מחודש יוני 2019 ואילך, על רקע האפשרות להעלאת גיל הפרישה, אשר אם אכן תחול ייתכן שיתייתר הצורך באיזון אקטוארי, במלואו או בחלקו.

יצחק כהן: בעקבות פיזור הכנסת העשרים-ואחת אנחנו נמצאים באיזשהו כאוס.

יצחק כהן: נוצר מצב ייחודי שלא ניתן היה לצפות מראש ואשר הקשה על האפשרות לקדם חקיקה בנושא העלאת גיל הפרישה.

יצחק כהן: הניסיונות להעלאת גיל פרישה לנשים נמשכו, תוך מחויבות נציגי הכנסת והממשלה, שבאה לידי ביטוי בדיון שהתקיים בוועדת הכספים הזמנית של הכנסת בנושא זה ביום 5 ביוני 2019 ובפרסום תזכיר חוק לתיקון חוק גיל פרישה אשר הופץ על ידי שר האוצר, על דעת ראש הממשלה, בהתאם להמלצות הוועדה הציבורית משנת 2016.

יצחק כהן: בתזכיר החוק האמור הוצע מתווה להעלאת גיל הפרישה באופן שישפיע על שיעור ההפחתה הנדרש.

יצחק כהן: נוכח זאת הוחלט כי הפחתת הקצבאות תיעשה מחודש אפריל 2020 ואילך.

יצחק כהן: יודגש כי ההחלטה על אישור בקשת הקרנות לאיזון האקטוארי באופן האמור התקבלה לאחר לבטים רבים, שכן במקרה שבו גיל הפרישה לא מועלה קיים מחיר כלכלי הכרוך בהמשך תשלום קצבאות שאינן מופחתות.

יצחק כהן: דחיית הפחתת הקצבאות משמעותה, בין היתר, הגדלת הגירעון והגדלת שיעור האיזון האקטוארי שיידרש לבצע בקרנות בעתיד באופן שיביא להפחתה נוספת בגובה הקצבאות, ככל שגיל הפרישה לא יעלה.

יצחק כהן: נושא זה צריך לקבל טיפול דחוף ומיידי, אבל אין כנסת ואין ממשלה.

יצחק כהן: טוב, אדוני, חיים כץ גם רוצה לדבר, אם תרשה לו.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד, מכובדי סגן השר.

אחמד טיבי: אני ער לסערת הנפש שלך – –

יצחק כהן: שלי, של כל עם ישראל, גם שלי.

אחמד טיבי: – – בגלל ההתקפות הבוטות עליכם.

יצחק כהן: בוטות, אנטישמיות, חסרות תקדים.

יצחק כהן: שפל שלא היה כמותו.

אחמד טיבי: חכה לשפל הבא, אדוני.

יצחק כהן: לא, אין שפל.

יצחק כהן: יותר עמוק מזה כבר אין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חיים כץ, דעה אחרת, מהצד, בבקשה.

קריאה: למה?

קריאה: למה?

אחמד טיבי: חיים, מהצד.

אחמד טיבי: אני אתן לך יותר זמן, בגלל המומחיות שלך בנושא.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי את תשובתו המנומקת של סגן שר האוצר, ידידי.

חיים כץ: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שאין קשר לביטוח הלאומי ולקרנות הפנסיה.

חיים כץ: הביטוח לאומי גנב מזמן את הקטע של הפנסיה, ונשים שלא צברו את הזכויות מקבלות את הגמלה של הביטוח הלאומי בגיל 70, אז אין קשר – אין קשר בין הביטוח לאומי לנשים בקרנות הפנסיה הוותיקות.

חיים כץ: אנחנו דיברנו על קרנות הפנסיה הוותיקות.

חיים כץ: יש שם סדר גודל של 40,000 נשים; 5,000 נשים הן בגילים של חמש השנים הקרובות.

חיים כץ: כשאנחנו מסתכלים על הנשים שעובדות, אדוני היושב-ראש, הגיל הממוצע של הפרישה הוא 65.

חיים כץ: אף אחת לא פורשת בגיל 62.

חיים כץ: אנחנו לוקחים אופציה של אישה ומבטלים את האופציה שיש לה זכות – היא יכולה גם לקבל פנסיה, היא יכולה להמשיך לעבוד, היא יכולה לצבור בקופה אחרת – והחלטנו, והולכים להוריד לכל הגמלאים בארץ, לכל הגמלאים בקרנות – – –

יצחק כהן: – – –

חיים כץ: ישבנו עם האוצר.

יצחק כהן: – – –

חיים כץ: תקשיב, למרות שזה מיותר, אני בעד, כי לנשים יש זכות לעבוד עד גיל 67; יש לה אופציה.

חיים כץ: אופציה עולה כסף.

חיים כץ: כשאתה לוקח לה את האופציה והיא מוותרת על האופציה, היא צריכה לקבל תמורה.

חיים כץ: התמורה צריכה להיות במקצועות שוחקים.

חיים כץ: דיברנו על מקצועות שוחקים, הגענו להסכמות.

חיים כץ: לצערי, דחינו את ביצוע ההורדה לגמלאים עד 1 באפריל.

חיים כץ: ציפינו שעד 1 באפריל תהיה ממשלה.

חיים כץ: עכשיו, למרות שאני לא יודע אם אנחנו הולכים לבחירות או לא הולכים לבחירות – לא יודע, יש עוד זמן – מדברים על הקמת כמה ועדות.

חיים כץ: ואללה, בואו לא נשחק פוליטיקה.

חיים כץ: יש את הקטע של הנכים, יש מחויבויות להפעיל את הנכים.

חיים כץ: בואו לא נשחק פוליטיקה, לא נשחק מפלגות.

חיים כץ: יש את הקטע של העלאת גיל הפרישה.

חיים כץ: לא יכול להיות שייקחו סדר גודל של 400,000 איש – ומדברים רק על קרנות הפנסיה שבהסדר, לא מדברים על הקופות החדשות שם אין פנסיה בכלל – והולכים להוריד 1.23%, והם משלמים עוד 1.75% דמי ניהול כשכל האחרים משלמים 0.7%.

חיים כץ: אז בכנסת הזאת אנחנו צריכים לבוא ולנסות ליצור ועדות אד-הוק, שתיים-שלוש ועדות, על שניים-שלושה נושאים, ולנסות לעזור להם.

חיים כץ: כי לקחת 400,000 איש, שגם ככה תקרת החיסכון שלהם היא כבר לא 70% – אם אני מוריד את ה-1.75%, והיה להם עוד 0.7% בדרך, הם ב-67.5%, ואני הולך להוריד להם, אז ה-1.23% היה עד יולי, עכשיו זה נדחה בשנה, ויבואו ויגידו: 2%, ולהוריד את תקרת הפנסיה בצוברות ל-65% כשהתקציבית נשארת 70 – ואללה, זה לא מוסרי.

חיים כץ: אני מקווה שיימצא פתרון, גם אם אנחנו הולכים לתקופה של בחירות.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, חבר הכנסת כץ.

אחמד טיבי: אני רוצה להעיר שהשרה שאשא ביטון הצביעה, אבל משום מה סמוטריץ' עלה כמצביע, ולכן זאת הצבעתה של השרה יפעת ביטון.

אחמד טיבי: לפרוטוקול.

אחמד טיבי: להעביר לוועדה זה בעד, להסיר זה נגד.

יצחק כהן: מי שמצביע בעד הוא בעד.

אחמד טיבי: מי שמצביע בעד הוא בעד, מי שמצביע נגד הוא נגד.

אחמד טיבי: טוב שאתה מזכיר לחברי הכנסת החדשים, איציק כהן.

אחמד טיבי: קיצוץ זה ועדת כספים.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

אחמד טיבי: חכה עד שאגיד: תם סדר-היום.

יצחק כהן: הצבעתי מהעמדה שלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איציק כהן רוצה לומר שהצביע מהעמדה שלו.

אחמד טיבי: בעד – שישה, אין נמנעים, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה הדחופה בנושא מניעת הקיצוץ הצפוי לוועדת הכספים.

אחמד טיבי: ובכן, תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ז בחשוון התש"ף, 25 בנובמבר 2019, בשעה 16:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו (אומר בערבית ומתרגם:) נעולה.