ישיבת מליאה, כנסת 22, פרוטוקול מספר 13, 2019-11-18 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ' בחשוון התש"ף, 18 בנובמבר 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק שמספרה פ/402/22 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/661/22: הצעת חוק שכר ותנאי עבודה לנהגי תחבורה ציבורית, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – ביטול כלובים בתעשיית הביצים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ' ואלי אבידר; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – איסור שימוש ברעל ובחומרי הדברה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק חובת דיווח שנתי על מצב הטבע והמגוון הביולוגי בישראל, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – איסור מכירת פרוות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ' ואלי אבידר; הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – הרחבת ההגדרה מוסד חינוך), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק הרישום למוסדות להשכלה גבוהה, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות לגבר), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק השוואת תנאי שכר לקבוצות שאסור להפלותן (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – הזכות לפיצויי פיטורים בעת סיום יחסי עבודה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הפנסיה (מועד תחילת הביטוח הפנסיוני), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – עוולה נזיקית וקובלנה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק המשתתף החופשי, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק נציבות הדורות הבאים, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק איסור יבוא ומכירת כבד של בעלי חיים שעברו התעללות, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיקי חיימוביץ' ואלי אבידר; הצעת חוק הנחה לחיילי צה"ל בשירות סדיר בדמי נסיעה בתחבורה ציבורית, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת עפר שלח ואלעזר שטרן; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת אזרחים מחוץ לישראל), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת צבי האוזר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול הפטור על רווח הון ממכירת איגרת חוב או מלווה של מדינת ישראל לתושב חוץ), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות (תיקון – טיפול נפשי לילדים נפגעי אלימות במשפחה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם לפעוטות ולילדים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ וסתיו שפיר; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – זכות למגורים בדירה ציבורית לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הודעה לפני גביית חוב), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – סכום שלא יובא בחשבון במבחן ההכנסה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק איסור הפליה של תלמידים במערכת החינוך (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הפחתת יוקר תשלומי הלוואה לדיור), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, אופיר כץ, יואב קיש, אופיר סופר, חוה אתי עטייה, אלון שוסטר, ינון אזולאי, משה ארבל, יעקב אשר, מתן כהנא, משה אבוטבול ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – סכום שלא יובא בחשבון במבחן ההכנסה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (הגבלת עמלת פירעון מוקדם של הלוואה לדיור), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, יואב קיש, אופיר כץ, אופיר סופר, חוה אתי עטייה, אלון שוסטר, ינון אזולאי, משה ארבל ויעקב אשר; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – תקופת שנת הלימודים וחופשות), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – זמן סביר לעניין שירות רפואי), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – אי שלילת זכאות לקצבת שאירים בשל הכנסה מפנסיה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – בירור תלונות ופיקוח על שמירת זכויות של אנשים עם מוגבלות במסגרות מגורים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – פטור מתשלום בתחבורה ציבורית), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מתן פטור מתשלום חשבונות עבור שירותים חיוניים לחיילים בודדים, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי לידה לעצמאיות – מתן זכות לעבודה חלקית), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון – ביטול מועצת הצמחים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים (תיקון – בדיקות תקינות שנתיות ותיעודן), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי של גמלאות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ, יאיר גולן וסתיו שפיר; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הסמכת מבקרים רשמיים לביקור במקום משמורת), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק בית המשפט לענייני משפחה (תיקון – רשימת כונסי נכסים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת משה ארבל, ינון אזולאי ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – נכה שהגיע לגיל פרישה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הליך טיפול מזורז על ידי גוף ציבורי בחולה הנוטה למות, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסומת ודרכי שיווק אסורות במוסד חינוך), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – קביעת זמני המתנה ומרחקי נסיעה מרביים לקבלת טיפול רפואי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שיצא לפרישה מוקדמת (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (הוראת שעה) (תיקון – הוספת גירושין בשיתוף פעולה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (שילוט אלקטרוני ומערכת כריזה באוטובוס בשפה הערבית), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ארגון הפיקוח על העבודה (תיקון – הודעה על נוכחות חומרים מזיקים במקום העבודה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (תיקון – תשלום שכר בעד היעדרות בשל ביטול יום לימודים במוסד חינוך), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – תוספת גמול לימי מילואים נוספים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חיבור לחשמל) (הוראת שעה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח; הצעת חוק הקמת חדרי מיון קדמיים, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה (תיקון – הפרת הוראות צווי הרחבה לעניין החזר הוצאות נסיעה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (המבקש להישפט על עבירות קנס), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (התאמת תקציב הרווחה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק העסקה ישירה של עובדי הוראה, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – דיור בקהילה וסיוע אישי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק חובת הצגת תג זיהוי והזדהות של עובד ציבור, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום גמלה לשמירת היריון עבור כל התקופה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – תקופת לידה והורות להורה יחיד), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק לתיקון סדרי המינהל (החלטות והנמקות) (תיקון – חובת מתן תשובה במועד), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – זכות למכשיר ניידות קלנועית), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – שירותי רפואת שיניים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – מניעת העסקה במיקור חוץ בשירות הציבורי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – הבטחת זכויות הפנסיה של עובדים וגמלאים בהפרטה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לגמלת ניידות לאחר גיל הפרישה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עדכון קצבת אזרח ותיק בהתאם לשכר המינימום), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (אלימות שוטרים ושינויים ארגוניים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תוספת שנתית לסל שירותי הבריאות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ וסתיו שפיר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכות המוסד לתביעה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – נישואין אזרחיים בשטח שגרירות בישראל), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – תוספת גמול לימי מילואים נוספים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שינוי המונח נכה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – סיוע ריאלי בשכר דירה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – סיוע ריאלי בשכר דירה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר אגרת נסיעה באמבולנס), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת הילדים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קביעת מדרגות מס נוספות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג וניצן הורוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס חברות דיפרנציאלי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג וניצן הורוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (תקופת צינון למפקח על הבנקים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, אופיר כץ, יואב קיש, אופיר סופר, חוה אתי עטייה, אלון שוסטר, ינון אזולאי, משה ארבל ויעקב אשר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – מענק קירור), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת הסכום להשתכרות בנוסף לקצבה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – תשלום המס בתשלומים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – חזקת דירה יחידה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (חישוב שווי שימוש ברכב לשומרי שבת וחג), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – רכישת דירה על ידי ילד יתום), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – גיל העובד), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – עידוד פתיחת עסקים חדשים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק לעידוד הקמת מרחבים מוגנים דירתיים, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ, אורלי לוי אבקסיס, איציק שמולי, מרב מיכאלי, עמר בר לב ורויטל סויד; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – שוויון וחופש ביטוי ומחשבה), מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ וסתיו שפיר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום בעד חניה במוסד רפואי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת נשיאת לוחית זיהוי באופניים ממונעים ובקורקינט ממונע), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (עמלת פירעון מוקדם), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק דמי נסיעה לסטודנטים בתחבורה ציבורית (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הקמת מערך מידע וניתוח נתונים לשיפור התחבורה הציבורית), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון – הרחבה לגבי מוסדות שאינם מוכרים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק שכר מינימום לחיילים בשירות סדיר, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ וסתיו שפיר; הצעת חוק המים (תיקון – הנחות לאוכלוסיות זכאיות), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איחוד סמכויות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'; הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – סימון רכיבי מוצר טבק על גבי חפיסות או אריזות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק החובה למתן חינוך בלתי פורמאלי לילדים ולנוער, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק החברה למתנ"סים, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – הוספת מקומות ציבוריים שהעישון בהם אסור), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי (תיקון – ביטול החוק), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: הזכות לדיור, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ וסתיו שפיר; הצעת חוק איסור פרסום גזעני, הסתה לגזענות ורישום גזעני במסמכי תאגיד, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ, יאיר גולן וסתיו שפיר; הצעת חוק ציון יום לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית (תיקון – עיגון מעמדה של העדה הדרוזית כשוות זכויות במדינת ישראל), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, אלי אבידר, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר ומרק איפראימוב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מבחן הכנסה לצורך קביעת זכאות ניצול שואה לגמלת סיעוד), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – ביטול האיסור המוטל על המשטרה למסור לפרקליטות עמדה בכתב לעניין מכלול התשתית הראייתית לביסוס אשמה נגד חשודים בחקירה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ, יאיר גולן וסתיו שפיר; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – ביטול האיסור המוטל על המשטרה למסור לפרקליטות עמדה בכתב לעניין מכלול התשתית הראייתית), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יואב סגלוביץ', יאיר לפיד, בנימין גנץ, גבי אשכנזי, איתן גינזבורג, יואל רזבוזוב, אורית פרקש הכהן, מיקי חיימוביץ', חילי טרופר, מירב כהן, פנינה תמנו, אלעזר שטרן, רם שפע, אלון שוסטר, אסף זמיר, עומר ינקלביץ', יועז הנדל, רם בן ברק ומיקי לוי; הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעי קשר לא דיגיטליים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – ביטול האיסור המוטל על המשטרה למסור לפרקליטות עמדה בכתב לעניין מכלול התשתית הראייתית), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק למניעת התנכלות תעסוקתית, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל אשפוז ממושך של ילד), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק פדיון הטבת חניה לעובד לשם צמצום שימוש ברכב פרטי, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק פיצוי לנפגעי פוליו (תיקון – הכרה באחוזי נכות של נפגע פוליו לצורך דינים אחרים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכרה בפגיעה מינית בעבודה כתאונת עבודה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תנאים להחלפת תרופה, טיפול, מטפל, נותן שירותים או מוסד רפואי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק העונשין (תיקון – חובת פיצוי נפגע עבירה וחובת הנמקה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לתלמיד על יסודי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – נקיטת אמצעים למניעת הטרדה מינית במקומות בילוי), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (טיפול בפסולת רפואית), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – ייעול האכיפה וביטול חדרי העישון), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – חובת דיווח של איש דת או טוען רבני), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק פינוי ההתנחלות בחברון, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס על משיכה הונית מקופת גמל), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – מחלקות לעבירות מין), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (שמירת מרחק בעת עקיפת רוכבי אופניים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הוראות לעניין סככות המתנה בתחנות אוטובוס), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (חובת איסוף סמי מרפא), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון – ליווי משפטי בשפת חשוד שהוא קטין), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק היטל על דירת מגורים ריקה באזור היצע דירות מגורים נמוך, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (תיקון – פטור למוסד חינוך), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה (תיקון – עיצום כספי בשל אי תשלום שכר שווה לעובדת ולעובד), התש"ף–2019 , מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הנזיקין (חסינות חברי מועצה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – תביעה בגין אחריות לפגיעה מינית בקטין), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – הרחבת הגדרת בן משפחה לעניין תקופת ההתיישנות של תביעה בשל תקיפה מינית או התעללות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת נכות לעקרת בית), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – דרך תשלום תגמולי ביטוח), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק למניעת שימוש לרעה בהליך משפטי, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת הגדרת הגזענות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק העונשין (תיקון – שימוש במידע בידי עובד הציבור), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק אמנות ג'נבה, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – פטור מאגרה לתחבורה ציבורית), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק ביטול עונש המוות (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול העבירה על העלבת עובד ציבור), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העיריה ומיסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה למעון), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – החרגת עיקול ביטוח רפואי בידי צד שלישי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – ייצוג בפני בוררות המתנהלת על פי דין דתי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטלת חובות לשם מניעת הטרדה מינית במוסד חינוך), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – התניית יום שבתון באזרחות ישראלית), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שופט משנה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק העונשין (תיקון – עבירה כלפי קשיש או חסר ישע), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – גיל עובד), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – פטור מאגרה בשל האטה ממהירות הנסיעה המותרת), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעות חוק תובענות ייצוגיות (תיקון – הוספת גביית קנס שלא כדין לעילות להגשת תובענה ייצוגית), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מאגר מידע של ניקוד מסוכנות לעניין נהגים מקצועיים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – ייצוג נישום על ידי רואה חשבון), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחוץ לארץ למי שאינם רשאים או שאינם מעוניינים להינשא על פי הדין הדתי, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – בחירת חבר מועצה למילוי מקום ראש רשות וסגניו), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הכנסת (תיקון – איסור ייצוג גוף ממשלתי בידי שדלן בכנסת), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק סיוע בקידום תעסוקתי למשפחות של עובדים מעוטי הכנסה, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק החלת הריבונות של מדינת ישראל בחבלי יהודה והשומרון, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יואב קיש; הצעת חוק החלת ריבונות ישראל בשטח בקעת הירדן, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יואב קיש; הצעת חוק הרשויות המקומיות (זכויות וחובות של חברי מועצה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק זכויות דיירים בקרקעות מוחכרות שנמכרו, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – שירות מקוון ללקוח), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (גמול השתתפות בישיבות והחזר הוצאות לחברי מועצה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק החזר דמי נסיעה במונית לבית החולים (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק תשלום שכר היועץ המשפטי ומבקר העירייה (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת הדיג (איכון ספינות דיג), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (פוליסה לשני כלי רכב של נהג יחיד), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה לבתי חיילים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מימון הסעת יולדת באמבולנס), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קרן חברתית להשקעות במקרקעין), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – גודל האותיות בהודעות בענייני תכנון ובנייה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שידור ישיבות מועצה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – הגדרת אדם סיעודי כחסר ישע), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הטמנת תשתיות בחוף הים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – חשבון פרטי וחשבון עסקי), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות (תיקון – קביעת תאגיד שאינו מדווח או שותפות כחברת שכבה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – איסור על גביית תשלומי הורים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – שלילת תקצוב וקביעת אזורי רישום), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – איסור גביית דמי כניסה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – סייגים לעסקאות בציוד צבאי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (הליכים לעניין החלטות הנוגעות לחיילים בשירות קבע) (תיקון – סמכות נגררת ומקום מושב), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק אחריות לעבודות שיפוצים, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק לידה אחיד מילד שני ואילך), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק אחריות לעבודות שיפוצים, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מימון סייעת לילדים שאינם יכולים לשהות במעון), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – היתר הניתן לפי תוכניות ישנות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – סיעוד על ידי בן משפחה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת אזרח ותיק), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום קצבת שאירים בעד תקופה שקדמה להגשת התביעה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הסדר חניה למאושפזים בבית חולים ולמבקריהם), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק איסוף ופינוי פסולת למחזור (תיקון – חובת מחזור בבית עסק גדול), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למתמחים), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הארכת המועד לתביעת גמלת כסף), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק מידע גנטי (תיקון – עריכת בדיקה גנטית לאיתור בן משפחה שעלתה בין השנים 1948 ל-1959), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הסעות לניצולי שואה בודדים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק חובת שימוש חוזר במי מזגנים, התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם לפעוטות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת עודד פורר, יוליה מלינובסקי, יבגני סובה, אלי אבידר, חמד עמאר, אלכס קושניר ומרק איפראימוב; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון – ביטול שלילת גמלאות מאלמנים שנישאו), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס להכנסות קשיש וניכוי הוצאות שכר דירה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – ביטול הפטור ממס שבח לתושב חוץ), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (פטור מארנונה למעון), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק לצמצום רגולציה ושיעורי אגרות לעסקים קטנים, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – בדיקה בשפה המובנת למבוטח), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – ועדת ערר לתמיכה במוסד ציבור), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (ביטול חיוב בעד בדיקת טובין), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הקרן לעידוד הכשרה והעסקה של עובדים מהפריפריה בתעשיית ההייטק, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – הפחתת ריבית פיגורים על חוב חלוט), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – פרסום מידע אודות מכרזים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק שליחת יד בכספי לקוח (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק רציפות הדיון בהצעות חוק (הוראת שעה – כנסת יוצאת וכנסת נכנסת שאינן ברציפות), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי ומשה אבוטבול; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – אי זכאות ליום שבתון לעובדים זרים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק השלכות חלוקתיות בחקיקה, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג, ניצן הורוביץ, יאיר גולן וסתיו שפיר; הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – סייגים לעסקאות בציוד צבאי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יאיר לפיד; הצעת חוק-יסוד: השירות הציבורי, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, ניצן הורוביץ, יאיר גולן, סתיו שפיר ותמר זנדברג; הצעת חוק שכר מינימום לחיילים בשירות סדיר, התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חינוך לשוויון מגדרי חובה), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – אי שלילת זכאות לגמלת סיעוד מקשיש לאחר פטירת בן הזוג), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – בדיקה מחדש של מידת התלות בזולת), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים לביטוח בריאות לעצמאים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – החרגת הכנסתו של עובד בענף הסיעוד), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק חובת תשלום בשוברים, התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב ויעקב טסלר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – יצירת מדד לאומי לשוויון בשירותי בריאות), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שכר הוגן לחיילי מילואים שעובדים במשרה חלקית), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין בעלי תו תקן ירוק), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הגנה כלכלית על חסרי ישע (איסור על העברת רכוש, הון ונכסים ממטופל למטפל) (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק בית המשפט לענייני משפחה (תיקון – פטור מתשלום אגרה למקבלי הבטחת הכנסה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (תיקון – אובדן ימי עבודה בשל מצב מיוחד בעורף), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – עבירת אלימות במשפחה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – אחריות בנק ישראל על תחרות בין הבנקים), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לתלוש מזון בעד ילד ממשפחה מעוטת יכולת), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק התפלגות סיעה (תיקוני חקיקה), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת עודד פורר ואלכס קושניר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעה באמבולנס), התש"ף–2019, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – איסור קיזוז קצבת ילדים כנגד חוב לביטוח הלאומי), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק האגודות העותומניות (רישום ופיקוח), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הביטוח לאומי (תיקון – ביטוח זכויות עצמאי שעיקר הכנסתו מעסק שמצוי בפשיטת רגל או בפירוק), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – סיוע ריאלי בשכר דירה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון – שלילת הכרה ממכינות המעודדות סירוב פקודה והסתה), התש"ף–2019, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ממוחזרים), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – פטור מארנונה לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התש"ף–2019, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שתוכלו להירשם, הצבעה לצורך הרשמה בלבד, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב כהן, את יכולה לפתוח בינתיים את הנאומים עד שיביאו לי את הדף.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מירב כהן: אני רוצה לדבר על מצב החירום האמיתי, בעיניי, וזה המצב של מוסדות האשפוז הגריאטריים במדינת ישראל.

מירב כהן: יש 21,000 אנשים מבוגרים במצב סיעודי שמאושפזים במערכת הזאת, והמערכת פשוט מוזנחת בצורה פושעת.

מירב כהן: הגופים שבעצם מנהלים את המוסדות האלה יום-יום מתריעים, שנה אחר שנה, שהם מתוקצבים בחסר, ולאף אחד לא אכפת.

מירב כהן: זה בעיניי מצב חירום.

מירב כהן: בשנתיים האחרונות כבר עשרה מוסדות נסגרו, ולצערי, השבוע התבשרנו על עוד מוסד גריאטרי בראשון לציון שהולך להיסגר.

מירב כהן: תבינו, יש שם 80 משפחות שניצבות בפני שוקת שבורה; יש שם אנשים שחצו את גיל 90; יש שם אנשים עם דמנציה קשה שעבורם, אם יסגרו להם את המוסד שבו הם חיים שנים רבות – זו גזרה שלא בטוח שהם יצליחו לעמוד בה.

מירב כהן: אסור לתת למוסד הגריאטרי בראשון לציון להיסגר.

מירב כהן: במקום שייפתחו פה עוד ועוד מוסדות – כי יש בזה צורך, יש לזה ביקוש; במקום שיפתחו פה עוד מוסדות, אנחנו סוגרים אותם.

מירב כהן: אני חושבת שהממשלה צריכה להתייחס לסוגיה הזאת כסוגיית חירום, ולא לכל מיני תרגילים פוליטיים אחרים.

מירב כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יזהר שי.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, מסע ההסתה וההטפה לשנאה של ראש הממשלה בנימין נתניהו כנגד האזרחים הערבים במדינה וכנגד נציגיה ברשימה המשותפת מזכיר לנו מסעות הסתה ושנאה שכוונו נגד יהודים בהיותם יהודים במשך מאות שנים.

וליד טאהא: ההסתה וההטפה לשנאה הינן מעשה חמור ומסוכן, והן חמורות ומסוכנות הרבה יותר כאשר הן יוצאת מפיו של ראש ממשלה, שאמור לתת יחס שווה לכלל אזרחי המדינה שלו.

וליד טאהא: אדון בנימין נתניהו, אני פונה אליך בשם כל אזרחי המדינה הערבים: תפסיק עם ההסתה הפרועה שלך נגדנו.

וליד טאהא: תפסיק להשתמש בנו ככלי ניגוח לטובת השגת אינטרסים אישיים, פרטיים, שלך.

וליד טאהא: תפסיק עם מדיניות הרס היחסים האנושיים והאזרחיים בין יהודים לערבים.

וליד טאהא: תפסיק כבר עם מסע הדה-לגיטימציה שלך כנגד חמישית מאזרחי המדינה.

וליד טאהא: פשוט תרד מאיתנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת טאהא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יזהר שי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יזהר שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: מצב החירום שהוכרז בבלפור תוך כדי חילול שבת בסוף שבוע האחרון עורר בי השראה לכתוב כמה שורות: מכורה שלי, ארץ נוי אביונה – / למלכה יש בית, / למלך יש כתר, / ושבעה ימים אחווה בשנה, / ושנאה ושיסוי כל היתר.

יזהר שי: // ומאות ימים החולים מוזנחים / ואין-סוף שעות אנשים בפקקים / ועשרות לילות הטילים נופלים, / וכל אזרחייך עומדים ברחוב / ונושאים תפילתם אל האור הטוב / וכל אזרחייך אחים.

יזהר שי: // מכורה שלי, ארץ נוי אהובה – / למלכה יש בית, / למלך יש כתר, / נבצרים, בעצמם מלבים שנאתם, / חנפנים, פחדנים כל היתר.

יזהר שי: // ועל כן אלך לכל רחוב ופינה, / לכל שוק וחצר וסמטה וגינה.

יזהר שי: / ועלבון תקוותייך כל אבן קטנה / אלקט ואשמור למזכרת.

יזהר שי: / ומעיר לעיר ברחבי המדינה / אנודה עם שיר ואביע תקווה / לשקם אחדותך הכואבת.

יזהר שי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: כישרונות בלתי נגמרים יש לנו בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, בדרך כלל נאומי הדקה – אנחנו מייחדים אותם לשרים בממשלה.

יוסף ג'בארין: הפעם דבריי מופנים גם אליך אישית, בתפקידך כיו"ר הכנסת.

יוסף ג'בארין: בינינו לבין ראש הממשלה, בינינו לבין הליכוד, יש חילוקי דעות תהומיים.

יוסף ג'בארין: בעניין המדיני, אנחנו דוגלים בהקמת מדינה פלסטינית בגבולות 67' ליד מדינת ישראל; בעניין המשטר בישראל, אנחנו דוגלים במדינה דמוקרטית רב-תרבותית שמקיימת שוויון מלא בין כלל אזרחיה.

יוסף ג'בארין: אבל מכאן להסתה הפרועה של הימים האחרונים, של מי שעומד בראש הפירמידה, כלפי הציבור הערבי וכלפי נציגי הציבור הערבי, חבריי ברשימה המשותפת ונציגי הכוחות הדמוקרטיים היהודיים, לדבר עלינו כתומכי טרור, שאנחנו רוצים להשמיד את מדינת ישראל וכו' וכו' – השיח הכהניסטי הזה, אין לו מקום בשיח הפוליטי.

יוסף ג'בארין: אני חושב שלא רק היועץ המשפטי צריך להתערב כאן ולשים קץ לקיצוניות הזאת בשיח, ולא רק מבקר המדינה, אלא אני מצפה שגם יו"ר הכנסת בעצמו יתערב בשיח הזה, שכן מדובר כאן בחברי כנסת – יש להם מעמד שווה, חותרים לשוויון, חותרים לזכויות אדם.

יוסף ג'בארין: הגיע הזמן שמסע ההסתה, שמאיים על כולנו ברמה הפיזית, יסתיים אחת ולתמיד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ראש הממשלה נתניהו חושב שאם הוא לא יהיה ראש ממשלה אז אנחנו במצב חירום, ואני רוצה להגיד לו: ביבי, זה מצב חירום?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אגיד לך מה זה מצב חירום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מצב חירום זה כשאנחנו נגיע לכך שבעקבות משבר האקלים ישראל לא תוכל לספק מים לכל אזרחיה; מצב חירום זה כאשר משטרי המדינות סביבנו צפויים לקרוס לכאוס, דוגמת מלחמת האזרחים בסוריה, בשל חוסר היכולת של ממשלתם לספק להם מזון בעקבות משבר האקלים – מה שיביא גל של פליטים מורעבים לגבולות ישראל; מצב חירום זה כאשר בעקבות משבר האקלים, על מנת לספק מזון לכל האזרחים, משק המזון הישראלי לא יוכל עוד להתבסס על יבוא חומרי הגלם העיקריים לתעשיית המזון – ואתה הרי מרסק את החקלאות בישראל – והמדינות יעדיפו להשאיר את מקורות המזון שלהן אצלן; מצב חירום זה כאשר הטמפרטורה תעלה והמשקעים ירדו ויהיו זני יבולים שאנחנו לא נוכל יותר לגדל בשטחים החקלאיים בישראל; מצב חירום זה כאשר חוקרי אקלים מעריכים שבישראל 2050 הקיץ יתארך ב-49% והחורף יתקצר ב-56%, כלומר נקבל חצי שנה יבשה וחמה וחורף מקוצר עם אירועי קיצון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נתניהו, אנחנו כאן כדי להזכיר לציבור את מה שנראה ששכחת מזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ישנם מצבי חירום שעומדים לפתחנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בזמן שאתה דואג לעצמך, אנחנו נדאג לציבור ולמצבי חירום אמיתיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת חיימוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום שישי שעבר נפגע בעינו עיתונאי פלסטיני בשם מועאז עמארנה ממחנה הפליטים דהיישה, והוא עכשיו נמצא על מיטת חוליו בבית החולים הדסה לאחר שכדור שירה צלף, חייל, פגע בעינו השמאלית ועקר אותה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מגנים בתוקף את הירי המכוון הזה של הצלף שעקר עינו של עיתונאי בעת שעשה מלאכתו נאמנה ודיווח כעיתונאי על הפגנות שהיו בכפר סוריף באזור חברון.

אוסאמה סעדי: כעת הוא מאושפז בבית חולים, בהדסה, ויש חשש – עדיין הקליע נמצא בעינו.

אוסאמה סעדי: ולכן, כאות הזדהות עם מועאז עמארנה, אני אומר לו בערבית: (אומר בערבית ומתרגם:) איבדת את העין שלך, אבל (אומר בערבית: העין של האמת לא תכבה לעולם.

אוסאמה סעדי: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אוסמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי, עוד מעט תודיע הממשלה שחבר הכנסת בנימין נתניהו יתמנה לשר העבודה והרווחה.

יואב סגלוביץ': הוא יהיה גם שר העבודה והרווחה, גם שר הבריאות, גם שר התפוצות – מה עוד שכחתי?

יואב סגלוביץ': וגם ראש הממשלה.

יואב סגלוביץ': כלומר, בממשלה הזאת – – –

קריאות: ממלא מקום שר החקלאות.

יואב סגלוביץ': ממלא מקום שר החקלאות.

יואב סגלוביץ': כלומר, יהיה לנו ראש ממשלה וארבעה שרים שיש להם כתב אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים, בכפוף לשימוע.

יואב סגלוביץ': תחשבו על זה.

יואב סגלוביץ': תעצמו עיניים כשיודיעו את הודעת הממשלה הקרובה – תעצמו עיניים ותחשבו שזה לא אמיתי וזה לא יכול להיות; תעצמו את העיניים ותחשבו שמה ששמעתם אתמול – את ראש הממשלה מסית, מדיח ומשחית במדינת ישראל – תעצמו עיניים, תחשבו שזה לא קרה.

יואב סגלוביץ': תפקחו אותן ותראו שזאת המציאות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת סגלוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מיכאל ביטון: אני חושב שיש אווירת חג במליאה בגלל ששר העבודה והרווחה, לכבוד יום זכויות הילד הבין-לאומי, הכריז על מצב חירום של ילדי ישראל – על העובדה שאין להם הזדמנות שווה, שהם לא יכולים להצליח באותו היקף.

מיכאל ביטון: אותו שר רווחה, הוא ואחיו הגיעו לסיירת מטכ"ל, אבל לא הגיעו עשרות לוחמים לסיירת מטכ"ל מאופקים, מירוחם – יש לנו כמה לוחמים – כי אין הזדמנות שווה בישראל.

מיכאל ביטון: זה נובע מעושר מוניציפלי.

מיכאל ביטון: אנחנו, המדינה, סימנו גבולות ואמרנו: ערים עם ארנונה ישקיעו בילד וערים בלי ארנונה ישאירו את הילד בלי כסף.

מיכאל ביטון: זה נובע מכך שהמדינה רוצה לעשות תקצוב דיפרנציאלי בחינוך ורווחה, והיא לא מבצעת את זה עד הסוף: בחינוך – התחילה; ברווחה – לא עשתה את זה.

מיכאל ביטון: אין הזדמנות שווה, אין זכויות אמיתיות לילד בישראל להצליח בחיים.

מיכאל ביטון: אבל אני מבסוט משר הרווחה, שהודיע על מצב חירום.

מיכאל ביטון: זה נאום דמיוני.

מיכאל ביטון: ביום של זכויות הילד שר הרווחה לא פה, שר הרווחה איננו; שר הרווחה לא מוטרד ממצב הילדים בישראל.

מיכאל ביטון: שר הרווחה מוכן לתת באתנן פוליטי את התפקיד של שר ביטחון, בבת עינו, לאדם עם שלושה מנדטים, ולשמור לעצמו את תפקיד שר הרווחה.

מיכאל ביטון: זה כואב מאוד, הדבר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ביטון.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מיקי לוי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אתמול הוא עמד לא על המרפסת אלא על דוכן והסית, הסית בצורה פרועה.

עאידה תומא סלימאן: הז'רגון שהוא השתמש בו היה ז'רגון ביטחוני: איום מיידי.

עאידה תומא סלימאן: הוא אמר גם שאנחנו רוצים להשמיד את המדינה, והוא גם אמר:

עאידה תומא סלימאן: זה פיגוע לאומי.

עאידה תומא סלימאן: כל המילים היו שם, חוץ ממושג אחד שהציבור כנראה היה צריך להבין: סיכול ממוקד.

עאידה תומא סלימאן: זה כנראה מה שהיה חסר בנאום הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אקדיש יותר מחצי דקה לזה, כי אף אחד לא ייקח מאיתנו את האפשרות כן לדבר וכן להשפיע.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדבר דווקא היום על מועאז עמארנה.

עאידה תומא סלימאן: מועאז עמארנה, לקחו לו את העין השמאלית.

עאידה תומא סלימאן: הוא נורה כאשר עשה את העבודה שהוא עושה כבר שנים.

עאידה תומא סלימאן: הוא עיתונאי, לבש אפודה של Press, ובכל זאת צבא הכיבוש ירה בו ולקח לו את העין.

עאידה תומא סלימאן: האם זה יכסה את האמת המכוערת?

עאידה תומא סלימאן: האם מועאז יפסיק לראות את האמת המכוערת?

עאידה תומא סלימאן: כנראה לא.

עאידה תומא סלימאן: מועאז, אל תדאג, כמה ימים יכאב לך הראש, ואחר כך יהיה לך קשה לראות בצד שמאל.

עאידה תומא סלימאן: אתה תתרגל להסתובב לצד שמאל יותר, וזה תמיד טוב להסתובב לצד שמאל, ואחר כך אתה תשוב לצלם את האמת המרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, מצב חירום – אני אגיד לכם מה זה מצב חירום.

מיקי לוי: מצב חירום הוא מופע האימים של ראש הממשלה נתניהו, ראש ממשלה מפלג, מרסק את החברה הישראלית, מגייס את חיילי צה"ל כתחמושת לצורך ההישרדות שלו.

מיקי לוי: אתה אומר: צועקים זאב, זאב, ואין זאב בחדר?

מיקי לוי: כן, יש זאב בחדר, וזה אתה, אדוני ראש הממשלה.

מיקי לוי: ממשלת מיעוט בתמיכת הערבים היא ממשלת חלומות של חמאס, חיזבאללה?

מיקי לוי: היא תוביל לחגיגות ברמאללה וטהרן?

מיקי לוי: אין לך בושה.

מיקי לוי: מופע האימים שלך מפצל, מפלג.

מיקי לוי: אתה מגייס את חיזבאללה וטהרן לצורך ההישרדות שלך בבלפור.

מיקי לוי: אבדה לך הבושה.

מיקי לוי: אתה עסוק רק בהישרדות שלך, ואני מצטט מה שנאמר בחוג המשפחתי שלך: שהמדינה תישרף ואתה ומשפחתך תעברו לחו"ל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: באופן חריג יש חמישה חברי כנסת באגף ההוא.

אחמד טיבי: זה מספר שיא בחודשים האחרונים.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר אפילו יותר.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מועאז עמארנה הוא עיתונאי צלם.

אחמד טיבי: הוא ממחנה הפליטים דהיישה, וביום שישי שעבר היה בסוריף כדי לתעד הפקעת קרקעות שהייתה במקום.

אחמד טיבי: צלף ירה בו מרחוק ופגע בעינו השמאלית, שקרוב לוודאי נפגעה קשה.

אחמד טיבי: הכדור עדיין נמצא בתוך ראשו.

אחמד טיבי: הוא לבש מדי עיתונאי, כתוב עליהם Press, (אומר בערבית: כתוב עליהם Press,) ובכל זאת הוא נורה.

אחמד טיבי: בדרך כלל צלף, אדוני היושב-ראש – יש פה אנשי צבא, הם מבינים בזה יותר טוב ממני – רואה היטב מרחוק במי הוא יורה.

אחמד טיבי: למה יורים בעיתונאים?

אחמד טיבי: האם העיתונאי מפריע לצבא?

אחמד טיבי: הרי הוא רק מצלם, וכשהוא מצלם הוא מצלם את מה שמתרחש, את האמת.

אחמד טיבי: זה לא סרטון וידיאו, זה מצלמת סטילס, אבל מצלמה שמעבירה לעולם את האמת שמתרחשת שם.

אחמד טיבי: זו הסיבה שאיגוד העיתונאים הבין-לאומי גינה את הפגיעה במועאז, שקרוב לוודאי שהוא יאבד את ראייתו, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: קרוב לוודאי שיאבד את יכולתו לראות בעין השמאלית.

אחמד טיבי: וזה המקום והזמן להביע הזדהות עם מועאז בכך שנשים את היד השמאלית על העין ונאמר בזאת:

אחמד טיבי: קרוב לוודאי שתאבד את הראייה בעינך השמאלית, אבל בעין הימנית תמשיך לראות את האמת כפי שהיא.

אחמד טיבי: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, מצב החירום שאפשר להכריז עליו הוא לא מה שדיבר עליו ראש הממשלה, אלא הוא גם, למשל, מצב תאונות העבודה באתרי בנייה.

איתן גינזבורג: היום נהרג פועל בניין מס' 44 השנה.

איתן גינזבורג: הוא נפל מגובה; הוא נפל כי אין תקנים ואין אכיפה אפקטיבית, כי משרד הרווחה לא מתפקד בהקשרים האלה.

איתן גינזבורג: התאונות האלה קורות כי הממשלה לא מיישמת את ההסכם שהיא חתמה עליו, שהיא התחייבה כלפיו.

איתן גינזבורג: 44 הרוגים, וההרוג הבא – אנחנו לא יודעים מי הוא, אבל ברור שהוא יגיע.

איתן גינזבורג: ולכן אני קורא לממשלה להתעשת, ולמשרד הרווחה להתעשת, ולהפעיל אכיפה אפקטיבית; לעמוד בתקנים גבוהים וראויים; להטיל עיצומים משמעותיים על קבלנים ויזמים: כאלה שמפירים את בטיחותם של עובדיהם – צריך לסגור להם את אתרי הבנייה, צריך לסגור להם את הפעילות, עד שיבינו שהחיים של הפועלים אינם הפקר.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת גינזבורג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת שחאדה.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מצב החירום האמיתי נמצא בכבישים.

בועז טופורובסקי: אתמול "ציינו", במירכאות, את ההרוג ה-301, וביום שבת "ציינו" את ההרוג ה-300 מתחילת השנה בכבישים.

בועז טופורובסקי: רק בשבוע האחרון, מתוך שישה הרוגים חמישה היו מתחת לגיל 30, ואני אקריא את שמם: ביום שלישי, 12 בנובמבר, נהרג מוסטפא בשיר אבו סמור בן ה-12 – 12 בלבד – מפגיעת רכב ברהט.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי, 13 בנובמבר, נהרגו אחים, מאיר חיים לביא, בן 27, וניסים שלום לביא, בן 20, תושבי אלעד, בתאונה בצומת נבלט שבכביש 444, כאשר האופנוע שעליו רכבו התנגש במשאית.

בועז טופורובסקי: ביום חמישי, 14 בנובמבר, נפטר רועי אברהם, בן 25, לאחר שביום שבת לפני כן נפגע מרכב בזמן שרכב על קורקינט בשדרות בן-גוריון בתל אביב.

בועז טופורובסקי: במוצאי שבת, בלילה שבין שבת לראשון, נהרג ההרוג ה-300 מתחילת השנה, רוכב אופנוע בן 18, בתאונה שהתרחשה עם רכב פרטי ברחוב גיא בן הינום שבירושלים.

בועז טופורובסקי: אתמול, ביום ראשון, 17 בנובמבר, נהרג גבר בשנות החמישים לחייו בתאונת דרכים בין משאית לרכב פרטי בכביש 781 סמוך לאעבלין.

בועז טופורובסקי: אמרנו, 301 הרוגים.

בועז טופורובסקי: לפני שבועיים היה כאן דיון על תאונות הדרכים, והבטיחו שהשבוע, בשבוע הזה, כשמציינים את המאבק בתאונות הדרכים, נעשה דיון בוועדת הכספים.

בועז טופורובסקי: הבטיחו שמחר, שזה היום שבו אנחנו מציינים כאן בכנסת את המאבק בתאונות הדרכים, יהיה דיון בוועדת הכספים.

בועז טופורובסקי: הבטיחו את זה כאן במליאה אחרי שנאמתי, ומחר יש דיון בוועדת הכספים, אבל יש דיון על מכסים ועל תשלומים לחוגים בצפון; על תאונות הדרכים חבר הכנסת גפני לא מצא זמן לעשות דיון.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שהדבר הזה ישתנה.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, זה חמור מאוד, וזה, זה מצב החירום האמיתי של מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת טופורובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת גדי יברקן.

סמי אבו שחאדה: זה שחאדה או אבו שחאדה?

סמי אבו שחאדה: יש לכם שניים.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי אנטאנס שחאדה.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתם רוצים להתחלף אז – חשבתי: מה עשיתי?

יולי יואל אדלשטיין: תמיד אמרתי שרזבוזוב אני אומר הכי טוב מכולם.

אנטאנס שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הנאום בן דקה כדי להביע טיפה את הרגשות והמראות שחווינו בשבוע האחרון: מצעד האיוולת להצלת כיסאו של בנימין נתניהו, שהחל לפני כמעט שבוע במתקפה על עזה, כאשר ראש ממשלה מכהן, לא מזיז לו, לא אכפת לו לסכן אזרחים, לסכן חפים מפשע, כדי לשמר את מעמדו.

אנטאנס שחאדה: והוא יודע למה הוא מנצל את זה: כי הוא סומך על תרבות ה"שקט, יורים".

אנטאנס שחאדה: כאשר יורים לא מבקרים בישראל; כאשר יורים לא אומרים ולא יוצאים נגד ההחלטה, למרות שאני בטוח שחלק גדול יודעים את המטרות האמיתיות של המבצע הזה, מטרות שרחוקות מלהיות איך שהן תוארו בתקשורת או איך שראש הממשלה ניסה לתאר אותן.

אנטאנס שחאדה: וההמשך, השיא היה אתמול – מצעד האיוולת הזה, כאשר ראינו את מסיבת ההסתה שבנימין נתניהו יזם, או החל, כלפי האוכלוסייה הערבית וחברי כנסת והרשימה המשותפת.

אנטאנס שחאדה: כל יעדו, כל תכליתו של המבצע הזה, הוא הצלת בנימין נתניהו, ולצערי, חברים בבית הזה נזכרו מאוחר, ורק היום התחלנו לשמוע ולראות ביקורת או להטיח ביקורת ולבקר את נתניהו על ההסתה הפרועה, על הדה-לגיטימציה ועל הדמוניזציה של 20% מהאזרחים, של 13 חברי הכנסת ברשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אנטאנס שחאדה: הגיע הזמן להגיד שהמלך הוא עירום, וכל המצעד הזה יעדו אחד, וזה הצלת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדי יברקן, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאני רוצה לפנות לאזרחי ישראל ולבקש מהם טובה.

דסטה גדי יברקן: אני יודע שעל 80% מהנושאים אזרחי ישראל מסכימים.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לבקש מהם: בימים הקרובים הרשת הולכת להיות שטופת שנאה והשמצות ופילוג בעם.

דסטה גדי יברקן: אל תשתפו – אל תשתפו סטטוסים; אל תגידו על הדברים האלה: כן, אני מסכים, אני משתף.

דסטה גדי יברקן: זה הרבה תלוי בכם.

דסטה גדי יברקן: בבית הזה חלק מהאנשים שכחו להיות מנהיגים, והם כנראה רוצים להוביל את הציבור הזה כצאן לטבח למלחמת אחים, הן משמאל, הן מימין, הן מהמרכז – לא משנה.

דסטה גדי יברקן: אל תשתפו פעולה עם השטנה והשנאה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו יותר חזקים כשאנחנו באמת מחוברים כעם.

דסטה גדי יברקן: הפוליטיקה הזאת תעבור.

דסטה גדי יברקן: אם יהיו בחירות, נצא לבחירות; אם תהיה ממשלה, תהיה ממשלה.

דסטה גדי יברקן: אל תשתפו פעולה, כי אחר כך כולנו לא נוכל לעצור את הרוע הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת גדי יברקן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

סעיד אלחרומי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השבוע סיים את תפקידו השר אורי אריאל, שר החקלאות.

סעיד אלחרומי: האדם הזה ייזכר בנגב כמי שהרס במשך כמעט חמש שנים מעל ל-10,000 בתים ומבנים של האוכלוסייה של הבדואית בנגב.

סעיד אלחרומי: אלפי משפחות נכנסו למצב בלתי הפיך בגלל האיש הזה.

סעיד אלחרומי: אבל הוא לא עזב את תפקידו סתם ככה; הוא נתן מתנה לעיריית רהט: ביום חמישי הרשות להתיישבות הבדואים, שבתחום אחריותו, ביטלה את השיווק של מתחם 6 בעיר רהט.

סעיד אלחרומי: אנשים שילמו ממיטב כספם לפני שלוש שנים, משפחות מצוקה, ועכשיו, בבת אחת מודיעים להם: ביטלנו את השיווק, אנחנו חוזרים בנו.

סעיד אלחרומי: זה בגלל דבר אחד.

סעיד אלחרומי: הם לא שיתפו את עיריית רהט.

סעיד אלחרומי: באו מעמדת האדון, מעמדה של: אנחנו קובעים הכול, אנחנו נשווק את המתחמים ברהט, את המגרשים ברהט, ואתם רק תישמעו לנו.

סעיד אלחרומי: עיריית רהט אתמול, בכינוס חירום, אמרה: לא, אנחנו לא נשתוק על זה, ואנחנו לא נאפשר סאגה שנייה במגמה הזאת ובצורה הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: חבריי וחברותיי, נתניהו הכריז במהלך סוף השבוע האחרון על מצב חירום, שמא תוקם ממשלה והוא לא יעמוד בראשה, רחמנא לצלן.

יעל גרמן: אז תאמרו לי, חברותיי וחבריי: זה מצב חירום?

יעל גרמן: אני אומר לכם מה זה מצב חירום: מצב חירום זה שגם הבוקר בכל המחלקות הפנימיות בישראל כבר למעלה מ-100% תפוסה, ואנחנו רק בתחילת החורף; מצב חירום זה שאישה בת 97 מחכה 27 שעות במיון כדי לעלות למעלה ולמצוא את עצמה במסדרון במחלקה פנימית; מצב חירום זה שוועדת הסל יושבת ולא יודעת בכלל איזה תקציב יש לה ואיך היא תקבע, באיזה סדר עדיפויות, איזה תרופות היא תיתן ולא תיתן; מצב חירום זה מה שקורה בכל מערך בריאות הנפש והאשפוז הפסיכיאטרי.

יעל גרמן: לא יכול להיות שב-2019, בבית חולים פסיכיאטרי שני חולים יישנו במיטה אחת.

יעל גרמן: זה מצב חירום.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת פנינה תמנו.

סמי אבו שחאדה: תודה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: כמדי יום ומדי שעה הכיבוש הישראלי בשטחים הפלסטיניים הכבושים ממשיך לייצר סבל ופשעים כמנהגו.

סמי אבו שחאדה: ביום שישי האחרון, קצת אחרי 13:00, העיתונאי והצלם הפלסטיני מועאז עמארנה נורה על ידי צלף בעינו, והוא איבד את ראייתו בעינו השמאלית.

סמי אבו שחאדה: מועאז היה במילוי תפקידו כצלם וכעיתונאי וניסה לכסות את מה שקורה בענייני הפקעת קרקעות בכפר סוריף על ידי הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: הצבא הישראלי החליט שהוא רוצה לפתוח בחקירה, לצערנו, וכמו שאנחנו יודעים, מה שנקרא מצ"ח הוא כמו אחיו התאום הצעיר מח"ש – הם האלופים מספר אחת בעולם בטיוח פשעים ובאי-העמדת פושעים לדין.

סמי אבו שחאדה: אני רציתי שהכנסת תציע משהו אחר: ועדת חקירה עצמאית לגופי הביטחון במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: הדבר הזה הוא אינטרס משותף בגלל שתי סיבות: או שאנחנו נוכיח את מה שאנחנו תמיד אומרים – שהכיבוש זה פשע והפושעים צריכים לעמוד לדין, והם אכן יועמדו לדין על ידי גוף עצמאי ואמיתי, או שמדינת ישראל תוכיח את הקלישאה שלה שיש כיבוש נאור וצבא מוסרי.

סמי אבו שחאדה: אולי היא תוכל לעשות את זה; אני לא מאמין.

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית: אני רק רוצה לנצל שתי שניות כדי שכולנו נביע הזדהות עם אחינו מועאז שבבית החולים ונאחל לו החלמה מהירה.

סמי אבו שחאדה: ) תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת פנינה תמנו, בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, שלטון ממושך שהשררה, הכבוד והמנעימים והניתוק משתלטים עליו הוא שלטון שאצה דרכו להכריז על מצב חירום לאומי.

פנינה תמנו: אז חברי הליכוד, בואו אני אחבר אתכם למציאות, ואולי תצליחו לצאת קצת מהניתוק שלכם: מצב חירום לאומי זה כאשר יש מאות ילדים בחסות הנוער שמחכים למחסה, לבית חם, וחלקם מסתובבים ברחובות; מצב חירום לאומי זה כאשר ישנם ילדים בדרום שחווים מצבים נפשיים קשים אבל המדינה הזאת לא מעבירה את הכספים למטפלים שלהם, לפסיכולוגים ולעובדים הסוציאליים; מצב חירום לאומי זה כאשר אנחנו רואים שיש 20% מהזקנים של המדינה הזאת שחיים מתחת לקו העוני; מצב חירום לאומי זה אותם הדברים שפירטה חברתי חברת הכנסת יעל גרמן ואיך אנשים מוציאים את מותם במסדרונות בתי החולים.

פנינה תמנו: לא ייתכן שבגלל הניתוק שלכם אתם תכריזו על מצב חירום לאומי רק כאשר האדמה בוערת מתחת לכיסאות שלכם.

פנינה תמנו: תתעוררו.

פנינה תמנו: הציבור רוצה כאן שלטון נקי, אמיתי, שהמציאות אינה מטושטשת בעיניו.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת פנינה תמנו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת עופר כסיף.

אורנה ברביבאי: חברי הכנסת של הליכוד, אתם נמצאים פה במיעוט מתמשך, אבל אני רוצה לדבר אליכם.

אורנה ברביבאי: אתם אלה שרואים את נתניהו מסית וגורר מדינה שלמה לבחירות נוספות – רואים ועומדים מהצד.

אורנה ברביבאי: כבר שנה שלמה אתם עומדים מהצד: עומדים מהצד כשנתניהו שלח את המדינה לבחירות פעם ראשונה; עומדים מהצד כשנתניהו גרר מדינה שלמה לבחירות בפעם השנייה; ואתמול ישבתם מהצד כמו ניצבים בתיאטרון האבסורד של נתניהו כשהוא מקיים כאילו כנס חירום שבו אתם משמשים תפאורה בלבד.

אורנה ברביבאי: כשהמדינה תלך שוב לבחירות בפעם השלישית בתוך שנה לא תוכלו להאשים אף אחד.

אורנה ברביבאי: אתם אלה שאפשרתם זאת.

אורנה ברביבאי: אתם, חברי הליכוד, יודעים שמוסדות המדינה מוקפאים ומשותקים כבר שנה – יודעים, ובכל זאת בוחרים להצטופף תחת קורת גג מדומה.

אורנה ברביבאי: אם נותרה בכם טיפת יושרה ומחויבות כלפי הציבור, כל הציבור, זה הזמן לגלות מנהיגות ולעשות מעשה: שחררו את המדינה מעידן הקרח של נתניהו ואפשרו לגנץ להקים לאלתר ממשלת אחדות בראשותו, כי ישראל לפני הכול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת אורלי פרומן.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רוצה לחזור על כל הדברים שאמרו קודם כמה מחבריי פה.

עופר כסיף: ההסתה הפרועה, שמתירה דם, ולא פחות – קוראת לרצח, מפיו של ראש הממשלה בימים האחרונים תיזכר לו לדיראון עולם לא פחות מאשר תיזכר לו ההסתה ערב רצח רבין.

עופר כסיף: לקרוא לנו, לכל חברי הרשימה המשותפת ונציגי הציבור הערבי – ולא רק הציבור הערבי – לקרוא לנו טרוריסטים, תומכים במחבלים, לקרוא לנו כאילו אנחנו רוצים להשמיד את המדינה, מעבר לזה שזה שקר, זאת התרת דם.

עופר כסיף: אני רוצה דווקא היום, 18 בנובמבר – בדיוק היום לפני 70 שנה, ב-18 בנובמבר 1949, בדיוק היום, נתן אלתרמן פרסם את השיר "הנזיפה בתופיק טובי", ואני רוצה לקרוא כמה שורות, כי אין לי את הזמן, לצערי, לקרוא את כל השיר.

עופר כסיף: אני מקווה שאדוני יאפשר לי לקרוא לפחות את חלקו.

עופר כסיף: "הנזיפה בתופיק טובי": "ובכן: מיהו תופיק טובי?

עופר כסיף: הוא חבר הכנסת.

עופר כסיף: / הוא קומוניסט ערבי.

עופר כסיף: בבית הנבחרים / יושב הינו בזכות מלאה ולא בחסד...

עופר כסיף: / כבר עת אולי לזכור זאת, חברים.

עופר כסיף: // ואין הוא חב בזה כל חוב על גודל נפש.

עופר כסיף: / ישיבתו היא חוק! / היא צו! / היא אלף-בית! / לא! אין הפרלמנט צריך ביד מונפת / לזרוק לו מדי פעם את הגט.

עופר כסיף: // ואין הפרלמנט, בשום פנים ואופן, / צריך לקרוא: 'אתה דובר באין מחריד / מפני שטוב אני... נדיב.

עופר כסיף: ..

עופר כסיף: דוגל בחופש'.

עופר כסיף: .. / אין זה הולם אפילו מסיבה פרטית.

עופר כסיף: // עת להחליט סוף-סוף: ככל צירי הבית / גם טובי יושב בתוקף המשטר, / ואם זה רציני, אין צורך כל יומיים // על זו הפריבילגיה להגיש לו שטר.

עופר כסיף: // זה טיב הדמוקרטיה.

עופר כסיף: אין נושאי כליה / נושים תודה באיש.

עופר כסיף: חלקה אולי לא קל, / אך אם היא לא תהיה מובנת מאליה, / היא לא תהיה מובנת כלל! – – – בפיו היו עובדות לא-הופרכו-עדיין / וחקירה דרש הוא.

עופר כסיף: מהו המוצא?

עופר כסיף: / לא!... יער לא בריא הוא יער הידיים / אשר חרץ מראש כי זוהי השמצה.

עופר כסיף: // ללא דיון הוסר זה הנושא – – – האם אומנם מתוכן הוא נעור וריק?

עופר כסיף: – – – אם קומוניסט ערבי דרש זאת, / אין זה טעם במחי אחד לקרוא את המשאלה! / לא! בייחוד אם יש סברה שזאת הפעם / עושה הוא את שלא עשתה הממשלה".

עופר כסיף: חבל מאוד שלא למדו ממה שאלתרמן ידע לפני 70 שנה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת היבה יזבק.

אורלי פרומן: אדני היושב-ראש, חברי וחברותיי, בסוף השבוע האחרון ראש הממשלה נתניהו הכריז על מצב חירום.

אורלי פרומן: זהו מצב חירום?

אורלי פרומן: אני אגיד לך, ביבי, מהו מצב חירום.

אורלי פרומן: אתמול ביקרתי בשדרות, ביקור שנדחה עקב הסבב הנוכחי.

אורלי פרומן: "סבב" זו מילה שכל ילד בשדרות מכיר, ולא בהקשר של משחק או טורניר, לצערי.

אורלי פרומן: פגשתי ילדים שמתקשים לחזור לשגרת החיים כי הם עסוקים בהישרדות.

אורלי פרומן: אנו מציינים היום את יום זכויות הילד ואת הזכות של כל ילדה וילד במדינת ישראל לקיום, לחינוך, למנוחה, לנופש, למשחק; אלו הן רק חלק מ-41 זכויות הילדים שמופיעות באמנת האו"ם.

אורלי פרומן: אך הילדים בדרום הארץ, אדוני ראש הממשלה, החשופים לירי הטילים, סובלים מתסמינים של חשיפה ממושכת לאירועים טראומטיים, והם ימשיכו לשלם את מחיר המצוקות הנפשיות עוד שנים רבות.

אורלי פרומן: עלינו לספק ביטחון וחוסן נפשי לתושבי מדינת ישראל.

אורלי פרומן: אדוני ראש הממשלה, זה אולי לא תמיד מביא רייטינג, אבל תושבי מדינת ישראל חשובים יותר מחישובים פוליטיים ומתמונות בעיתונים.

אורלי פרומן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת פרומן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת אורית פרקש הכהן.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השבוע האחרון היה קשה, היה סוער, ולא, לא בגלל המשא ומתן להקמת ממשלה, אלא בגלל שהממשלה החליטה לפתוח במלחמה ובמתקפה על עזה, ובדרך נהרגו 34 אנשים, ובהם שמונה קטינים – –

אופיר אקוניס: – – –

היבה יזבק: – – ונפצעו 133 אנשים – –

אופיר אקוניס: זה נורא, מה שהאישה הזאת עושה.

היבה יזבק: – – ובהם 46 קטינים.

אופיר אקוניס: בושה.

היבה יזבק: אבל הפגיעה בחפים מפשע לא נגמרה שם.

אופיר אקוניס: מחבלים.

אופיר אקוניס: קוראים להם מחבלים.

היבה יזבק: גם מועאז עמארנה – –

אופיר אקוניס: מחבלים זה השם שלהם.

היבה יזבק: – – צלם, עיתונאי פלסטיני – –

אופיר אקוניס: מחבלים, רוצחים – –

עופר כסיף: – – –

היבה יזבק: – – התעוור בעין – –

אופיר אקוניס: – – הם בני אדם חפים מפשע.

היבה יזבק: – – אחת.

היבה יזבק: התעוור בעין אחת, כן.

קריאות: – – –

היבה יזבק: כן.

אופיר אקוניס: בבקשה, אתם אומרים את דעתכם.

היבה יזבק: אני אמשיך בשלי.

אופיר אקוניס: אבל אתם לא הבעיה.

היבה יזבק: אני אמשיך בשלי.

אופיר אקוניס: – – –

היבה יזבק: אני אמשיך בשלי.

היבה יזבק: אתם תמשיכו בהסתה – אני ממשיכה בשלי.

היבה יזבק: אנחנו מדברים על זכויות אדם.

קריאה: אין זכויות אדם.

אופיר אקוניס: אתם המסיתים הראשיים.

היבה יזבק: אתם מדברים על הסתה ודה-לגיטימציה.

אופיר אקוניס: אתם המסיתים הראשיים.

היבה יזבק: כל אחד יתעסק בשלו.

אופיר אקוניס: אתם המסיתים הראשיים.

עופר כסיף: – – –

היבה יזבק: אבל הפגיעה בחפים מפשע לא נגמרה שם.

קריאות: – – –

היבה יזבק: גם מועאז עמארנה, שהוא צלם בעיתונות פלסטינית, התעוור – –

אופיר אקוניס: בושה וחרפה.

היבה יזבק: – – בעין אחת בשישי האחרון.

אופיר אקוניס: תתביישו, זה הכול.

היבה יזבק: הוא נפגע מכדור של מג"ב כשסיקר הפגנה ליד חברון, למרות שעל המדים שלו היה כתוב בבירור – –

אחמד טיבי: – – – שלום.

היבה יזבק: – – שהוא עיתונאי ושהוא מייצג את התקשורת, וחבש קסדה.

היבה יזבק: זו מדיניות שממשיכה להתייחס לערבים בעוינות, אבל זה לא הסוף וזה לא הכול.

היבה יזבק: אתמול ראש הממשלה יצא שוב ושוב בהסתה ודה-לגיטימציה נגד חברי הכנסת הערבים – –

אופיר אקוניס: נגד תומכי טרור.

היבה יזבק: – – ונגד האזרחים הערבים בתוך המדינה הזאת.

היבה יזבק: לצערנו, דממה שררה בכל הקשת הפוליטית, וכשהגינוי הגיע, זה הגיע ממש מאוחר.

היבה יזבק: אנחנו כן נמשיך לפעול לשינוי מדיניות זו מן היסוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת היבה יזבק.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, ואחריה – חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

אורית פרקש הכהן: אדוני ראש הממשלה, אתמול עשית כינוס חירום, אז בואו נדבר על מצב חירום.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה כשהמדינה מנהלת מדיניות כלכלית רשלנית שהובילה אותנו לבור תקציבי מסוכן של עשרות מיליארדי שקלים; כולנו נשלם אותו – בור שמסתירים אותו ומספרים לנו עליו רק אחרי הבחירות.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זו ממשלה שלא מתפקדת כבר שנה.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה כשבעלי עסקים בעוטף עזה על סף פשיטת רגל כי לא משלמים להם כסף כבר שנה, העיקר שלפני הבחירות עשו על זה סרטון עם הבטחות.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה ש-65 משפחות, תושבים של מבוא מודיעים שבתיהם נשרפו כליל, מחכים כבר חצי שנה לחזור לבתיהם, וכלום; זה שאין כסף לסבסוד צהרונים, אלא כל שנה ההורים נלחצים מחדש, ונותנים להם את הכסף בכיבוי שרפות.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה כשאין החלטות על תקצוב לחינוך מיוחד או לבית ספר לחגים; כשאין כסף לתוכנית למניעת אלימות במשפחה או נגד נשים.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה שכולנו משלמים יותר על המזון ועל החשבונות שלנו יותר ויותר, ושהחמאה הישראלית נמכרת בזול דווקא בחו"ל.

אורית פרקש הכהן: מצב חירום זה המחיר שאנחנו משלמים בפקקים כי אין מנהיגות כלכלית.

אורית פרקש הכהן: האמת צריכה להיאמר: אנחנו במצב חירום שמבטא שבר מנהיגותי, שבר מוסרי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אורית פרקש הכהן: הממשלה עסוקה בעצמה, בהסתה, בפילוג, בהרס החברה, ובעוד 3 מיליארד ש"ח שכולנו נשלם על בחירות נוספות.

אורית פרקש הכהן: צודק אדוני ראש הממשלה, אין ספק שהאפשרות שתיאלץ לעזוב את הבית ברחוב בלפור היא באמת מצב חירום – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אורית פרקש הכהן: – – יעלה כמה שיעלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת אורית פרקש הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת רם בן ברק.

ג'אבר עסאקלה: מה לא יעשה ביבי נתניהו כדי לשמור על עורו?

ג'אבר עסאקלה: מלחמה אפילו היה מוכן לעשות בשביל המשא ומתן.

ג'אבר עסאקלה: עכשיו הוא מתחיל – –

אופיר אקוניס: – – –

ג'אבר עסאקלה: – – הוא מתחיל במסע – או התחיל מזמן, אבל אתמול הגיע לשיאו, מסע ההסתה שלו, הסתה שנובעת מהיסטריה.

ג'אבר עסאקלה: בערבית אומרים: (אומר בערבית: הבן אדם השתגע, משוגע.

ג'אבר עסאקלה: ) היום אני אומר שהגיעו מים עד נפש.

ג'אבר עסאקלה: ועכשיו אני אעזוב את נתניהו בצד, ויש לי מה להגיד לחברי הכנסת ששתקו במשך כ-20 שעות.

ג'אבר עסאקלה: חברי הכנסת מכחול לבן, הבחור מבלפור, או המסית מבלפור, דיבר אתמול בערב; רק לפני שעה התחילו לצאת הודעות שלכם.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, אל תשתפו איתו פעולה, אל תיתנו לו להסית נגדנו ושאתם תשתקו.

אופיר אקוניס: איתך הם ישתפו פעולה.

ג'אבר עסאקלה: ואתה תשתוק, כי אני מדבר עכשיו.

אופיר אקוניס: איתך הם ישתפו פעולה.

אופיר אקוניס: הרמטכ"לים ישתפו איתך.

ג'אבר עסאקלה: אני, אני – אתה עכשיו – – –

אופיר אקוניס: אתה, אל תגיד לי לשתוק, חצוף.

אופיר אקוניס: חוצפן.

קריאות: – – –

ג'אבר עסאקלה: אתה עכשיו לא מדבר.

ג'אבר עסאקלה: אני מדבר.

אופיר אקוניס: מסית, מסית, מסית שכמוך.

עופר כסיף: – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, אל תפריע.

אופיר אקוניס: מסית שכמוך.

קטי קטרין שטרית: אתם, אף פעם לא היה לכם – – –

אופיר אקוניס: ואתה בא אליהם בטענות.

ג'אבר עסאקלה: אני מדבר – כולכם שותקים.

קטי קטרין שטרית: אם לא הייתם חוברים, לא היה לכם כזה – –

ג'אבר עסאקלה: עכשיו, המסיתים מהאגף הימני – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שטרית, תודה.

ג'אבר עסאקלה: – – הגיע הזמן – –

קטי קטרין שטרית: – – כוח אדיר.

קטי קטרין שטרית: שימו לב: רק נתניהו, זה מה שיש לכם.

ג'אבר עסאקלה: – – שראש הממשלה הזה, שהיום קיבל על עצמו עוד שני תיקים – –

קטי קטרין שטרית: שום דבר.

קטי קטרין שטרית: רק נתניהו.

עופר כסיף: – – –

קרן ברק: אתה תומך טרור.

קרן ברק: תומך טרור.

ג'אבר עסאקלה: – – שיישפט וישב במקום הראוי לו.

קריאות: – – –

ג'אבר עסאקלה: המקום הראוי לו הוא מעשיהו בלבד.

ג'אבר עסאקלה: תודה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עסאקלה.

קטי קטרין שטרית: קראתם להם רוצחים.

אחמד טיבי: נישקתם את הרגליים – – – והתחננתם – –

אופיר אקוניס: ממש.

קטי קטרין שטרית: קראתם להם רוצחים.

קטי קטרין שטרית: אתם קראתם להם רוצחים.

קרן ברק: לא, לא שמענו.

קרן ברק: למי נישקנו?

קטי קטרין שטרית: לגנרלים, אתם קראתם להם רוצחים.

אחמד טיבי: – – והתחננתם – – –

קרן ברק: אנחנו נישקנו?

קרן ברק: אנחנו?

אחמד טיבי: – – – ממשלת 60.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אחמד טיבי: – – –

קרן ברק: אנחנו?

קרן ברק: אנחנו?

אחמד טיבי: צבועים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, זה כבר היה בכנסת הקודמת, אם היה.

יולי יואל אדלשטיין: זה כבר לא אקטואלי.

קריאות: – – –

קטי קטרין שטרית: אנחנו נטפל במה שבישראל – אתם תטפלו בעזה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת קרן ברק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: אני?

יולי יואל אדלשטיין: אומנם הוא רם בן ברק, אבל עדיין, בכל זאת, קצת קולגיאליות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, דקה לרשותך.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, בשבת האחרונה ראש הממשלה בנימין נתניהו כינה את המצב הפוליטי שבו אנחנו נמצאים מצב חירום, ועשה כנס חירום מביש, ומאחוריו ישבו חברי כנסת ושרים בצורה מבישה והנהנו בראשם לאות הסכמה לדברי הבלע שאמר כנגד חברי הכנסת הערבים וכלפי החברה הערבית בכלל.

רם בן ברק: אבל בשביל ביבי רק החשש שיעזוב את בלפור זה חירום.

רם בן ברק: אדוני ראש הממשלה, האלימות בחברה הישראלית בכלל ובחברה הערבית בפרט – זה חירום.

רם בן ברק: מתחילת שנת 2019 ועד היום מספר הנרצחים בחברה הערבית עומד על 82.

רם בן ברק: זה נתון אסטרונומי שמעיד על מצב חירום אמיתי וקשה שבו החברה הישראלית נמצאת.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, האלימות בחברה הערבית לא שייכת רק לחברה הערבית.

רם בן ברק: אזרחי ישראל באשר הם זכאים לביטחון אישי.

רם בן ברק: אלימות שמתחילה בטירה תסתיים בכפר סבא; ירי בקלנסווה יגיע גם לנתניה.

רם בן ברק: היעדר המדיניות הממשלתית בטיפול באלימות הגואה בחברה הישראלית בכלל ובחברה הערבית בפרט – זה מצב חירום אמיתי, והגיע הזמן לטפל בו במעשים ולא בדיבורים.

רם בן ברק: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת רם בן ברק.

יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו חברת הכנסת קרן ברק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: פרשת הפסיכולוג הפדופיל מהצפון שמה זרקור על מה שקורה בארץ ובעיניי לא מטופל, ואני חושבת שזה חמור מאוד.

קרן ברק: מי שהוביל לחשיפת הפרשה הוא היום בן 33 ואומר ככה: אני לא זוכר איך ומתי הוא נכנס לחיים שלי, אבל הייתי בן שמונה כשהוא פגע בי.

קרן ברק: אני זוכר את היום שהוא לקח אותי אליו הביתה, איך קפאתי במקום.

קרן ברק: אחרי שזה נגמר הוא אמר לי לא להגיד לאף אחד, שזה הסוד שלנו.

קרן ברק: הוא היה שם כל הזמן בסביבה.

קרן ברק: הפרשה הזאת היא פרשה מאוד מאוד חמורה.

קרן ברק: ומה שאנחנו יודעים פה בארץ זה שרק – המספרים:

קרן ברק: בחמש השנים האחרונות נפתחו 12,189 תיקים במשטרה בגין עבירות מין נגד קטינים, ומהם 4,676 תיקים הועברו לפרקליטות, ומהם רק 597 – 600 כתבי אישום מכלל התיקים, מעל 12,000.

קרן ברק: שתבינו, כתבי אישום – בסופו של התהליך רק 5% מהתיקים נגמרים בכתבי אישום.

קרן ברק: אם זו לא פשיטת רגל אני לא יודעת מהי פשיטת רגל.

קרן ברק: ישראל היום היא גן עדן לפדופילים ומערב פרוע לילדים – כך אומר – לא משנה; יש 273 ילדים שנפגעים בממוצע בכל יום; שני שלישים מהפגיעות הם בתוך המשפחה; אחד מכל חמישה ילדים הוא קורבן לעבירה מינית.

קרן ברק: חברים, מדינת ישראל היא גן עדן לפדופילים.

קרן ברק: אני לקחתי את זה על עצמי.

קרן ברק: היום המערכת מגינה יותר על זכויות הנאשם, שהוא הפדופיל, מאשר על זכויות הנפגעים.

קרן ברק: כל פדופיל פוגע בעשרות ילדים ביום או בחודש או בשנה; זה לא משנה.

קרן ברק: כל פדופיל הוא פצצה מהלכת שפוגעת בעשרות ילדים, ואנחנו כמדינת חוק שומרים על זכויות הנאשם ולא על זכויות הנפגע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

קרן ברק: אני רוצה לשנות את סדרי העדיפויות האלה, ואני אצטרך אתכם כאן כדי לעזור לי בזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת בנימין גנץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

בנימין (בני) גנץ: חברים, אני בדרך כלל לא נוהג לדבר בנאומים בני דקה, אבל אי-אפשר להתעלם משני מצבי חירום ומסכנה אחת נוספת שאני רוצה לעמוד עליהם.

בנימין (בני) גנץ: רשימת מצבי החירום נמסרה פה על ידי החברים אחד אחרי השני, אחד אחרי השני.

בנימין (בני) גנץ: הם כולם נכונים, להוציא מצב חירום אחד, שהוא לא נכון, וזה מה שראש הממשלה מנסה לעשות.

בנימין (בני) גנץ: כל מצבי החירום נכונים, כולל מה שהיה בשבוע שעבר מרצועת עזה.

בנימין (בני) גנץ: אין שום מצב חירום לממשל בישראל להוציא העובדה שימיו ספורים מהבחינה הפוליטית והוא חושש לעתידו המשפטי.

בנימין (בני) גנץ: חבל שכך.

בנימין (בני) גנץ: אני אינני מקבל את ההסתה שהושמעה אל מול חברי הכנסת שהם יריביו הפוליטיים בכלל.

בנימין (בני) גנץ: אינני מקבל את ההסתה שהושמעה אל מול חברי הכנסת הערבים, שמייצגים פה ציבור שהוא חלק לגיטימי במדינת ישראל, ומסע ההסתה הזה אינו במקום, אינו נכון.

בנימין (בני) גנץ: השמענו את הדברים האלה, ואני חוזר ומשמיע כאן:

בנימין (בני) גנץ: הבית הזה על 120 יושביו לא מדיר אף אחד מאזרחי מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: כולם לגיטימיים ביושבם פה; כולם לגיטימיים בדעתם פה; כולם זכאים לדבר; כולם זכאים להשמיע את קולם.

בנימין (בני) גנץ: אני רוצה להגיד לכם, חבריי הערבים: אנחנו לא מסכימים על הכול.

בנימין (בני) גנץ: לא סוד הוא.

בנימין (בני) גנץ: בעמדותינו, במיוחד בתחום המדיני, אנחנו שונים מאוד האחד מהשני.

בנימין (בני) גנץ: אני מניח שהן ימשיכו להיות כאלה.

בנימין (בני) גנץ: אני מקבל בכבוד את הביקורת שאתם משמיעים על פעולתה של מדינת ישראל כלפי הציבור הפלסטיני או בכלל.

בנימין (בני) גנץ: אני מציע לכם הצעה חברית חשובה: אל תאמרו את מה שאתם אומרים על צה"ל, כי זה לא נכון.

בנימין (בני) גנץ: כל אימת שיש אירוע שהוא אירוע לא נכון אנחנו מתחקרים, בודקים, לומדים ומפיקים לקחים.

בנימין (בני) גנץ: טלו קורה מבין עיניכם.

בנימין (בני) גנץ: זכרו שהאויבים שלנו פועלים מתוך סביבה אזרחית, מכניסים את הסביבה שמתוכה הם פועלים למצבי סיכון, והם אלו שבסופו של דבר גורמים, לצערי, לכך שיש נפגעים שלא מעורבים בעניין.

בנימין (בני) גנץ: כמי שישב שעות בחמ"לים וכמי שעבר אלפי שעות בלאשר מטרות, או כל דבר אחר שאתם רק חושבים עליו, אני מודיע לכם שאנחנו איננו חפים מטעויות, אך טוהר כוונותינו ברור לחלוטין.

בנימין (בני) גנץ: כשאתם קמים ומעבירים ביקורת שכזאת – – –

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: כשאתם קמים ומעבירים ביקורת שכזאת, שאינה מבוססת, אלא על בסיס תפיסה פוליטית, אתם בעצמכם חוטאים לאמת.

בנימין (בני) גנץ: אני מציע לכם להשמיע את קולכם בבירור.

בנימין (בני) גנץ: זכותכם לעשות את זאת – לא זכותכם; חובת

בנימין (בני) גנץ: כם כלפי שולחיכם לעשות את זה.

בנימין (בני) גנץ: תיזהרו במי שמגן עלינו – –

שרן השכל: מר בני גנץ, הם קוראים לנו רוצחים – – –

בנימין (בני) גנץ: – – כי כשהם מגינים עלינו – –

בנימין (בני) גנץ: אני לא צריך עזרה.

בנימין (בני) גנץ: אני לא צריך עזרה.

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: – – כשהם מגינים עלינו – – –

קטי קטרין שטרית: יש מישהו מהם שמתנצל על עוטף עזה?

בנימין (בני) גנץ: כשחיילי צה"ל, כשחיילי צה"ל – – –

קטי קטרין שטרית: מישהו מתנצל על מה שהילדים שלנו חוטפים?

בנימין (בני) גנץ: כשחיילי צה"ל מגינים מול אויבינו – – –

קטי קטרין שטרית: הילדים שלנו חוטפים יום-יום.

קטי קטרין שטרית: יום-יום הילדים שלנו חוטפים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שטרית, תודה.

קריאה: קטי, לא מפריעים באמצע נאום בן דקה.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן – רמטכ"ל, רמטכ"ל לשעבר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שטרית, תודה.

מאיר כהן: קטי, מספיק.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן.

בנימין (בני) גנץ: כמות השעות שאני הלכתי אחורה בצבא היא בסדרי גודל מהכמות שהלכתם קדימה.

קריאות: – – –

בנימין (בני) גנץ: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם, אני רוצה להגיד לכם משהו.

שרן השכל: בני, אחמד טיבי קרא לו רוצח.

שרן השכל: הוא עכשיו בא ואומר – – –

בנימין (בני) גנץ: כאשר חיילי צה"ל, ובתוכם מאות רבות – –

קטי קטרין שטרית: והוא כנראה – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: נו.

בנימין (בני) גנץ: – – של בני מיעוטים, אולי אפילו יותר מזה, מגינים על מדינת ישראל, הם מגינים על כלל אזרחיה.

איתן גינזבורג: די.

יואל רזבוזוב: אין לכן כבוד.

יואל רזבוזוב: תנו לו לדבר.

בנימין (בני) גנץ: כשיש לכיפת הברזל אזורי הגנה, היא מכילה בתוכם גם את אזרחי מדינת ישראל הערבים.

קטי קטרין שטרית: – – –

דסטה גדי יברקן: קצת כבוד.

בנימין (בני) גנץ: כשאני ביקרתי משפחות שכולות אחרי צוק איתן זה כלל בן מיעוטים באזור דימונה שגם הוא נהרג באזור הזה.

קטי קטרין שטרית: – – –

בנימין (בני) גנץ: לכן היזהרו במילותיכם, כי אתם פוגעים בצה"ל שלא בצדק.

בנימין (בני) גנץ: אם לא אכפת לך, זה מה שאמרתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת בנימין גנץ.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להודעת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 9(א) – מה?

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – – אתה צריך להגיש בכתב את הדברים, אבל בסדר.

קריאה: רק עכשיו הוא – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אני אשקול לתת אחרי ההודעה.

יולי יואל אדלשטיין: תגיש לי בכתב מה אתה צריך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת כי חברותו בממשלה של שר החקלאות ופיתוח הכפר אורי אריאל פסקה ביום 15 בנובמבר 2019, בשעה 12:00, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר השר אורי אריאל לראש הממשלה את כתב התפטרותו מן הממשלה בהתאם לסעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

אופיר אקוניס: כמו כן מבקשת הממשלה להודיע לכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי משעה שנפסקה חברותו של השר אורי אריאל בממשלה, החל ראש הממשלה למלא את תפקיד שר החקלאות ופיתוח הכפר, וזאת בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

דסטה גדי יברקן: מה?

דסטה גדי יברקן: מה?

דסטה גדי יברקן: מוזר.

אופיר אקוניס: נוסף על כך מבקשת הממשלה להודיע לכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(10) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 30(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו לתפקיד שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, נוסף על תפקידיו כראש הממשלה – –

אלעזר שטרן: תעזור לי.

אלעזר שטרן: לאט.

אלעזר שטרן: תן לי לרשום.

אופיר אקוניס: – – שר הבריאות, שר התפוצות וממלא מקום שר החקלאות ופיתוח הכפר.

אלעזר שטרן: לאט.

אלעזר שטרן: תן לי לרשום.

אופיר אקוניס: אני אחזור, אדוני, לטובתו של חבר הכנסת שטרן, ששמיעתו נפגמה.

מיקי לוי: – – – פוליטי ציני.

אלעזר שטרן: אבל לאט, לאט.

אופיר אקוניס: בקצב הכתבה.

אלעזר שטרן: לאט, אוקיי?

אופיר אקוניס: בקצב הכתבה.

אלעזר שטרן: תודה.

אופיר אקוניס: הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 30(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו לתפקיד שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, נוסף על תפקידיו כראש הממשלה, שר הבריאות, שר התפוצות – –

אלעזר שטרן: נו?

אופיר אקוניס: – – וממלא מקום שר החקלאות ופיתוח הכפר.

אלעזר שטרן: שבעה, שבעה תיקים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני ישבתי כאן – סליחה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני ישבתי כאן שעה ארוכה והקשבתי לדברי הבלע של חברי הסיעה הערבית המשותפת, המנצלים את הבמה המפוארת של הדמוקרטיה הישראלית כדי להסית נגד חיילי צה"ל, נגד כוחות הביטחון, נגד המדינה שבה הם אזרחים – יש אומרים – נאמנים; לפי הדברים שלהם.

אופיר אקוניס: בוודאי נאמנותם כאן, לדאבון הלב, מוטלת בספק.

אופיר אקוניס: אבל הם לא הבעיה, אדוני היושב-ראש.

ג'אבר עסאקלה: – – –

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הם אינם הבעיה.

אופיר אקוניס: באולם הזה תת-אלוף שטרן, חבר הכנסת שטרן – – –

דסטה גדי יברקן: הוא אלוף, לא תת-אלוף.

אופיר אקוניס: אלוף, סליחה, היה אלוף, עוד יותר טוב.

אופיר אקוניס: האלוף שטרן, אני הכתבתי לך בקצב הכתבה לפי בקשתך, ואני מבקש – –

אלעזר שטרן: שבעה ספרתי.

אלעזר שטרן: שבעה.

אופיר אקוניס: – – ואני מבקש כעת להשיב, אדוני היושב-ראש, לדבריו של חבר הכנסת בני גנץ, שעמד כאן לפני כמה דקות ובנימה מתנצלת ומתרפסת, כדי לקבל בעוד יממה או שתיים, או בשבוע הבא, את קולותיהם של חברי הרשימה הערבית המשותפת, התנצל – –

אלעזר שטרן: גם אתה בהיסטריה?

אופיר אקוניס: אני נראה לך בהיסטריה?

אלעזר שטרן: כן.

אופיר אקוניס: תירגע.

אופיר אקוניס: – – התנצל – –

אלעזר שטרן: אם אתה ככה מדבר, אתה בהיסטריה.

אופיר אקוניס: – – התנצל בפניהם על דברי ההסתה והבלע שלהם.

אופיר אקוניס: וחבר הכנסת גנץ, לא שמעתי ממך שום התייחסות למראות במרכז העיר תל אביב לפני כמה ימים, נדמה לי לפני שישה ימים, בפינת הרחובות בן ציון ובוגרשוב, שם עמדו חברי הסיעה הערבית המשותפת ביום רביעי בערב.

מאיר כהן: וואו.

אופיר אקוניס: עוד הוטלו טילים על תל אביב, חבר הכנסת כהן.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כהן, הטילים – –

קריאות: – – –

אוסאמה סעדי: – – – תגיד, על אתה מדבר – – –

אופיר אקוניס: – – הטילים עוד נורו על ילדי ישראל.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: קשה לכם לשמוע את האמת.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: הינה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן הייתה שם, הייתה בקרן הרחובות בוגרשוב ובן ציון בתל אביב – –

אוסאמה סעדי: – – – על מה?

אוסאמה סעדי: תגיד על מה.

אופיר אקוניס: – – במרכז תל אביב – –

עאידה תומא סלימאן: כל פעם – – –

אופיר אקוניס: – – בעוד הטילים נורים על אזרחי ישראל, על מצביעי כחול לבן ומצביעי הליכוד, על מצביעי מרצ ומפלגת העבודה, על מצביעי ישראל ביתנו וכל המפלגות, ובעיקר על עוטף עזה בשלב הזה.

אופיר אקוניס: שמעתי את חברת הכנסת פרומן, שירדה לשדרות.

אופיר אקוניס: אני ממש נדהם, ממש דבר מדהים.

אופיר אקוניס: אנחנו כל הזמן בשדרות, תחת טילים, ובלי טילים, בזמן אזעקות – –

רויטל סויד: מה אתה מדבר?

רויטל סויד: במערכת הבחירות הקודמת רק בסוף – – –

אופיר אקוניס: – – ולא בזמן אזעקות.

אופיר אקוניס: ואתה, חבר הכנסת גנץ, המיועד להיות מושבע על הדוכן הזה בעוד שבוע או פחות משבוע – – –

דסטה גדי יברקן: אמן.

אופיר אקוניס: אמן או לא אמן, זה לא משנה.

אופיר אקוניס: זו כנראה עובדה מוגמרת.

אופיר אקוניס: ואנחנו דמוקרטים.

אופיר אקוניס: אל תחנכו אותנו בחיים שלכם על דמוקרטיה, כי אם יש מפלגה – –

קריאה: אתם?

קריאה: אתם?

אופיר אקוניס: – – אם יש מפלגה דמוקרטית בבית הזה – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: – – היא המפלגה שאני חבר בה, ובוודאי לא אתם חברים בה.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: ועכשיו אני שואל – – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבורת מסיתים.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבורת מסיתים.

אופיר אקוניס: איפה חברת הכנסת הזאת שמהללת את הרוצח הקניבל המתועב סמיר קונטאר, שרצח משפחה שלמה במו ידיו ברחוב בלפור בנהריה ב-1979 – – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: איפה?

אופיר אקוניס: הינה, היא כאן יושבת.

אופיר אקוניס: מהללת את סמיר קונטאר, מחבל מתועב – –

היבה יזבק: – – –

אופיר אקוניס: – – שרצח במו ידיו, חבר הכנסת גנץ, ילדים קטנים, החריב משפחה שלמה.

אופיר אקוניס: ואיפה, איפה היא חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

אופיר אקוניס: – – שהשתתפה במופע המכוער, מופע ההסתה, בעוד הטילים נורים על ילדי ישראל?

אופיר אקוניס: אבל אליכם, אדוני היושב-ראש – מהסיעה הערבית המשותפת אין לנו, אין לנו ציפיות מהם.

אופיר אקוניס: הם לא הבעיה.

אופיר אקוניס: הבעיה הגדולה היא כאשר סיעה ציונית – – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: אתם לא הבעיה.

אופיר אקוניס: אתם לא הבעיה.

אופיר אקוניס: יש בעיות אחרות.

אופיר אקוניס: אתם בעיה גדולה, אבל לא הבעיה כרגע.

אוסאמה סעדי: באפריל היו לכם ציפיות.

אוסאמה סעדי: באפריל היו לכם ציפיות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גנץ, רב-אלוף במילואים, ולימינך – אני מדלג על כיסאו של חבר הכנסת לפיד, שאינני מוצא אותו כאן לאחרונה.

אופיר אקוניס: אדוני, בכלל פעילותו הפרלמנטרית ממש מרהיבה – – –

קטי קטרין שטרית: הוא מעביר מסרים בטלפון, זה בסדר.

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: אני מדלג על כיסאו של חבר הכנסת לפיד לרב-אלוף נוסף, נוסף, אדוני היושב-ראש – –

יעל גרמן: אולי תגיד לי כמה חברי ליכוד מגיעים בכלל למליאה?

אופיר אקוניס: – – ששניהם הובילו באומץ, בנחישות, בעוצמה, את מבצע צוק איתן.

אופיר אקוניס: ואני, על הדוכן הזה, כסגן השר המקשר במשרד ראש הממשלה, עמדתי כאן – נדמה לי שאתה ניהלת את הישיבה, אבל אני לא בטוח – אחרי כמה וכמה הלוויות בהר הרצל, לקולות הלעג והצחוק של החבורה המתועבת הזאת.

אופיר אקוניס: אתם מתועבים בעיניי – – –

אוסאמה סעדי: אתה מתועב.

אוסאמה סעדי: תפסיק להסית.

אופיר אקוניס: זה עוד לא הסתה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, תפסיק אותו.

אופיר אקוניס: זאת לא הסתה.

אופיר אקוניס: זאת לא הסתה.

אופיר אקוניס: כשאני באתי לכאן, אדוני – – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבר כנסת גנץ, אני באתי – כן, שר, אזרח, חבר כנסת, מה שאתם רוצים, מה שאתם רוצים – – –

אלון שוסטר: איזה דיבורים אלו?

אופיר אקוניס: כשאני באתי לכאן, חבר הכנסת שוסטר, מהלוויות של חללי צוק איתן, כשרב-אלוף גנץ מוביל, יחד עם שר הביטחון בוגי יעלון, עם ראש הממשלה נתניהו, כדי להסיר את האיום הברברי, שנמשך ממרץ 2001 – אריאל שרון היה אז ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: הקסאם הראשון נורה על שדרות.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת פרומן, אריאל שרון אחר כך הוסיף חטא על פשע, עשה את ההתנתקות האומללה, ומצבור הטילים והטרור של החבורה הזאת, של הג'יהאד האסלאמי – ואתה יודע את זה, חבר הכנסת גנץ, וגם חבר הכנסת יעלון יודע את זה.

אופיר אקוניס: ועד עכשיו, עד לרגע זה, חבר הכנסת יעלון וחבר הכנסת גנץ, לא דיברתי ברעתכם, בוודאי לא על מבצע צוק איתן, ובוודאי לא על פועלכם רב-השנים למען ביצור ביטחון ישראל.

אופיר אקוניס: אני רק שואל אתכם – – –

איתן גינזבורג: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גינזבורג, למה אתה מפריע?

אופיר אקוניס: בדיוק הגענו לשיא, וגם לסיום.

אלעזר שטרן: אין שיא.

אופיר אקוניס: יש שיא.

אלעזר שטרן: אין שיא.

אופיר אקוניס: קשה לך להתמודד עם נאומיי המנומקים והטובים, ואני מבין את זה, אז שב בשקט כמה דקות.

אופיר אקוניס: עכשיו, אדוני היושב-ראש, אני מפנה שאלה לשלושה רמטכ"לים, שניים מהם נמצאים באולם הזה; אחד לא נמצא, אבל הוא בוודאי עוקב אחרינו.

תמר זנדברג: יש סגן רמטכ"ל.

תמר זנדברג: מה עם סגן הרמטכ"ל?

אופיר אקוניס: איך אתם מעיזים לחשוב ללכת להקים ממשלה עם החבורה הפראית הזאת?

אופיר אקוניס: מה יקרה בעוד חודש או חודשיים?

אופיר אקוניס: מה יקרה?

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גנץ, אתה תקבל את אמון הכנסת במיעוט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, זה, אגב, דבר – בניגוד לכל השקרים של הפרשנים שיצחק רבין זכרו לברכה עשה זאת, הוא לא עשה זאת.

אופיר אקוניס: הוא השביע ממשלה עם רוב פרלמנטרי, ובמהלך הקדנציה היא הפכה לממשלת מיעוט.

אופיר אקוניס: דבר דומה קרה לרב-אלוף אהוד ברק.

אופיר אקוניס: אותו דבר.

יעל גרמן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב לסיים עם סימן שאלה, אדוני.

יעל גרמן: – – –

אופיר אקוניס: ולכן אני שואל – חברת הכנסת גרמן, מה את קופצת?

אופיר אקוניס: מה קרה?

יעל גרמן: אני לא קופצת, אני רק – – –

אופיר אקוניס: את עומדת וקופצת.

אופיר אקוניס: מה השאלה?

יעל גרמן: – – – משא ומתן – – –

אופיר אקוניס: זה שטויות.

אופיר אקוניס: תפסיקו עם השקרים.

אופיר אקוניס: מעולם זה לא היה.

אופיר אקוניס: תפסיקו עם זה.

אופיר אקוניס: אני שואל את חבר הכנסת גנץ, שיש לי הערכה לפועלו הביטחוני, ואת חבר הכנסת יעלון, שגם אליו יש לי הערכה, ואת חבר הכנסת אשכנזי – כולם היו ראשי המטה הכללי: אתם משביעים פה ממשלה, בעוד יומיים או בשבוע הבא, ממשלת מיעוט, בתמיכת הדבר הזה, הרשימה הערבית המשותפת.

קריאות: – – –

אלון שוסטר: אל תקרא להם "הדבר הזה".

אופיר אקוניס: איך אתם חיים עם הדבר הזה?

אופיר אקוניס: אני שואל אותך ברצינות, חבר הכנסת גנץ – –

אלון שוסטר: אתה שר ומסית ומדיח.

אופיר אקוניס: – – אני לא שואל מן השפה אל החוץ.

אופיר אקוניס: אני שואל ברצינות – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: – – ואני באמת אשמח – –

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: – – אני אשמח מאוד – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, תודה.

אופיר אקוניס: – – אדוני היושב-ראש, לשמוע את תשובתו של חבר הכנסת גנץ ואת תשובתו של חבר הכנסת יעלון.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: רשמנו לפנינו את ההודעה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, מכיוון שחבר הכנסת גנץ פנה ודיבר בדבריו על הרשימה המשותפת, אז אני מאפשר לך להגיב.

יולי יואל אדלשטיין: אם עוד מישהו ירים יד אני עכשיו אוריד את חבר הכנסת טיבי מהדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: המחזה הזה כבר נמאס.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חייב.

יולי יואל אדלשטיין: "רשאי היושב-ראש לתת", כך כותב התקנון.

יולי יואל אדלשטיין: "רשאי היושב-ראש לתת".

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, אז תבקשי.

יולי יואל אדלשטיין: בקשתך סורבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: בקצרה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ביקשתי לענות, ביקשתי לענות לחבר הכנסת בני גנץ, ולא ליצור הנתעב שהיה לפניי.

אופיר אקוניס: אפס מאופס.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

אוסאמה סעדי: אתה אפס מאופס.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, תודה.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

אחמד טיבי: אני מתייחס בכבוד אליו, לא אליך.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

אופיר אקוניס: כל חייך, כל חייך תהיה יועץ של טרוריסט.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על טיפוסים – –

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, נא לשבת.

אופיר אקוניס: – – שונאי ישראל.

אופיר אקוניס: אפס מאופס.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, נא לשבת.

אופיר אקוניס: אפס.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא נוהג להוציא שרים.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

אופיר אקוניס: אתה יועץ של טרוריסט.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, נא לשבת, אחרת איאלץ להוציא אותך.

קטי קטרין שטרית: באיזו מדינה ערבית היו נותנים לך לעלות?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: יאללה, תתגלגל מפה.

אחמד טיבי: )

אופיר אקוניס: כל חייך – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, השר אקוניס.

אופיר אקוניס: – – יועץ של טרוריסט וטרוריסט בעצמך.

אחמד טיבי: אני לא מתייחס אליך אפילו.

אחמד טיבי: אני לא מתייחס.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, נא לשבת.

אחמד טיבי: אתה תשלם על המילה "טרוריסט".

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אופיר אקוניס: עובדה.

אופיר אקוניס: מה לעשות?

אופיר אקוניס: מה לעשות?

קטי קטרין שטרית: הוא שר בישראל.

אחמד טיבי: אדוני, טוז פי שר בישראל.

אחמד טיבי: טוז.

אחמד טיבי: את יודעת מה זה טוז?

אחמד טיבי: טוז פי שר בישראל.

אופיר אקוניס: טוז לך.

אופיר אקוניס: יועץ של טרוריסט.

קטי קטרין שטרית: זה לא יקרה לך.

קטי קטרין שטרית: אתה לא תהיה שם.

אחמד טיבי: טוז.

אחמד טיבי: לא רשאי לשום כבוד.

קטי קטרין שטרית: אתה היית יועץ של טרוריסט – –

אחמד טיבי: לא רשאי לשום כבד.

קטי קטרין שטרית: – – הוא שר בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה – ולעניין.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו כל מי שיפריע – –

אחמד טיבי: עכשיו תנו לי להתחיל.

יולי יואל אדלשטיין: – – כל מי שיפריע, אני אוציא אותו מייד.

אחמד טיבי: כמה זמן יש לי, אדוני?

אחמד טיבי: חמש דקות?

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא יהיו תגובות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: תפסיקו לשלוח לי פתקים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד חמש דקות.

אחמד טיבי: עלה חבר הכנסת בני גנץ, שמיועד להרכיב את הממשלה, ואמר דברים אמיצים של גינוי כנגד מסע ההסתה של ראש הממשלה היוצא, מסע שלא היה כמותו, שמוביל לאיומי רצח נגד חברי הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: לא היה כדבר הזה – ואני נמצא שנים רבות בכנסת – שראש ממשלה, באופן יום-יומי, מסית, חוצה כל קו, נגד חבריי ונגדי, והוא יודע מה תהיה התוצאה, כי כבר הייתה לו הצלחה אחת בעבר עם ראש ממשלה לשעבר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בני גנץ, יש תהום מדינית פעורה בינינו.

אחמד טיבי: אמרתי לך את זה באופן אישי, ואני חוזר ואומר את זה באופן פומבי.

אחמד טיבי: אנחנו חלוקים בנושא המדיני, בנושא ירושלים, בנושא בקעת הירדן.

אחמד טיבי: העמדות שלך רחוקות מאוד מהעמדות שלנו והרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: אבל אף אחד לא יחנך אותנו כאשר אנחנו מתקוממים נגד פגיעה באזרחים.

אחמד טיבי: אף אחד לא צריך להתגונן ולתקוף את הרשימה המשותפת ולהגיד לה "טלו קורה מבין עיניכם" כאשר אנחנו מזכירים, אדוני חבר הכנסת בני גנץ, את משפחת סאוורכה.

אחמד טיבי: זו משפחה ששמונה מבניה – האבא, האימא, הילדים – לא יכולים לדאוג עוד, כי האימא איננה והילדים אינם.

אחמד טיבי: אני באופן אישי מתקומם וכועס ומגלה אמפתיה לאימא, גם בשדרות וגם בדרום הארץ, שמאוד דואגת כאשר הבן שלה נכנס לפניקה בגלל טילים.

קרן ברק: ראינו, ראינו, לצערי.

אחמד טיבי: אני מאוד מגלה אמפתיה, כי מדובר בילדים וילד הוא ילד הוא ילד.

אחמד טיבי: אבל האימא של משפחת סווארכה לא תוכל לדאוג, כי היא לא בחיים.

אחמד טיבי: גם הילדים, אין מה לדאוג להם; אפשר לבקר אותם רק בבתי הקברות.

אחמד טיבי: אמרתי דברים דומים כאשר נהרגו ילדים יהודים.

אחמד טיבי: ילד הוא ילד הוא ילד.

אחמד טיבי: אני מאתגר כל אחד מכם, שרים, ואותך, חבר הכנסת בני גנץ, לגנות את הרג משפחת סווארכה – לגנות ולהתנצל, לא להביע צער.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים שמעתי באחד האולפנים אלוף מעמיתיך לשעבר; הוא לא מהליכוד.

אחמד טיבי: הוא אמר: לא צריך להתנצל.

אחמד טיבי: אתה יודע כמה זה מקומם אדם כמוני שמנהיגים יהודים לא מתנצלים בפני ערבים גם כשמשפחה פלסטינית מובאת לקבורה והיא נמחקת ממרשם האוכלוסין בעזה?

אחמד טיבי: היא נמחקת.

אחמד טיבי: גיליתי אמפתיה לניצולי השואה, כי אני מכיר בסבל של האחר.

אחמד טיבי: אני מגלה אמפתיה לכל אימא שמאבדת את בנה, גם כשקוראים לו בני או אורי, ואני מצפה מכם שתגלו אמפתיה והבנה לכאב של עאידה, של אוסאמה, של אנטאנס, של ווליד, של סעיד, של היבה, של סמי ושלי, של איימן ושל כולנו, כאשר אנחנו זועקים את אלה שאינם ולא יכולים להגיד אפילו "כואב לי".

אחמד טיבי: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מצירים על העובדה שנפגעים בלתי מעורבים, כולל אני בקולי, רק אני מציע שנשים לב: בצה"ל מתחקרים איך קרתה התקלה הזאת, ואצל חמאס וג'יהאד אסלאמי פלסטיני מתחקרים איך לא פגעו באזרחים.

בנימין (בני) גנץ: גם את זה אנחנו זוכרים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לסדר-היום.

שרן השכל: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שרן השכל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: הם לא מגנים, תשכח מזה.

קטי קטרין שטרית: בני גנץ, לא יקרה.

יולי יואל אדלשטיין: גם לך, חברת הכנסת קטי שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שלפחות בציון יום זכויות הילד לא תפריעו לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי קורא לכולם להפסיק להשתמש בביטויים שאין להם מקום בשום פרלמנט, בוודאי לא בכנסת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אתם יודעים, גם במהלך הישיבה הזאת ראיתם שביטוי גורר ביטוי, ולא נעים להיות בצד שמפנים אליו את הביטויים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> ציון היום הבין-לאומי לזכויות הילד << הלסי>>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הדיון לרגל יום זכויות הילד הבין-לאומי – הצעות לסדר-היום בנושא: ציון היום הבין-לאומי לזכויות הילד, מס' 129, 188, 210, 218 ו-220.

יולי יואל אדלשטיין: לפני כ-30 שנה הצטרפה ישראל לרוב מדינות העולם וקיבלה על עצמה את אמנת האו"ם לזכויות הילד.

יולי יואל אדלשטיין: בכך התחייבנו לדאוג כי כל ילד וילדה בישראל יחיו חיים של כבוד, תוך שהם מוגנים מפני מפגיעה וזכאים לחינוך הולם ולרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל הערכים שעליהם מושתתת האמנה אינם רק בני 30; עבורנו הם בני 3,000 שנה.

יולי יואל אדלשטיין: מתחילת ההיסטוריה הלאומית שלנו עמדה הדאגה לילדים, לדור ההמשך, בראש סדר-היום שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: ידענו, אף אחד לא חי לנצח.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו חוליות בשרשרת ארוכה, ואת מה שנתן לנו הדור הקודם אנחנו חייבים להעניק לדור הבא.

יולי יואל אדלשטיין: לכן מדגישה המסורת שלנו שוב ושוב את המחויבות של כל דור לטיפוח ילדיו.

יולי יואל אדלשטיין: "והגדת לבנך", "למען תספר באזני בנך ובן בנך", אלו מצוות שמדגישות את הטיפוח הרוחני, את החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: וחשובים לא פחות כמובן הם הטיפוח והדאגה לקיום הפיזי.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו, לא כל הילדים בישראל זוכים לגדול בבתים שמעניקים להם הזדמנות שווה לחיים מאושרים.

יולי יואל אדלשטיין: לא כל הילדים זוכים לעידוד, לחיבוק, ואפילו לטיפול רפואי בסיסי.

יולי יואל אדלשטיין: למדינת ישראל יש אחריות כלפי הילדים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו אחריות שלכל ילד ולכל ילדה, לא משנה היכן נולדו ובאיזו סיטואציה גדלו, יהיה מישהו שיאהב אותם, שידאג להם, שיסתכל להם בעיניים והם יוכלו לסמוך עליו.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הזכות הבסיסית של כל אחד מהם.

יולי יואל אדלשטיין: מקום המדינה נבנתה בישראל מערכת רווחה למופת, שמורכבת מאלפי עובדים מסורים שעושים לילות כימים למען הילדות והילדים שלנו, גם בתנאים מורכבים ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: בפתח הדיון החשוב הזה אני מבקש להודות להם ולהביע את הערכת כולנו לעבודתם.

יולי יואל אדלשטיין: הדיון מתקיים במסגרת הצעות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ראשונת הדוברים היא חברת הכנסת עומר ינקלביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשות כל דובר.

עומר ינקלביץ': אמרו לנו עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: לא, עד חמש דקות לכל דובר.

עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, אני מאוד מבקשת שלכמה דקות ננסה להשאיר את המחלוקות הפוליטיות בצד.

עומר ינקלביץ': כהורים לילדים אין דבר בעולם שחשוב לנו יותר מהגנה ושמירה על ביטחון ילדינו.

עומר ינקלביץ': כל אחת ואחד מהנוכחים כאן במליאה אבא, אימא, סבתא, דוד, אחיין.

עומר ינקלביץ': כולנו רוצים לשמור ולהגן על הילדים יותר מכול.

עומר ינקלביץ': הם הדבר היקר לנו ביותר, הם העתיד שלנו, והם ראויים להשקעה מרבית.

עומר ינקלביץ': זאת אינה מתנת חינם ואפילו לא נדיבות לב; זאת חובתנו המוסרית כחברה.

עומר ינקלביץ': השבוע מציינים ברחבי העולם את היום הבין-לאומי לזכויות הילד.

עומר ינקלביץ': זהו יום שאמור להיות מוקדש לחיזוק המודעות לחשיבות ההשקעה בילדים שלנו ולשמירה עליהם, אך היום הזה הוא גם יום לחשבון נפש, לבחינה מעמיקה מה אנו באמת עושים כדי להבטיח את ביטחונם ועתידם של ילדינו.

עומר ינקלביץ': הרב שלמה קרליבך אמר פעם שכל מה שילד צריך הוא מבוגר אחד שיאמין בו.

עומר ינקלביץ': חברותיי וחבריי, השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו היום היא האם אנו, המבוגרים, שליחי הציבור, באמת מאמינים ודואגים לעתיד טוב יותר עבור הילדים שלנו.

עומר ינקלביץ': האם אנו מבטיחים את ביטחונם?

עומר ינקלביץ': האם אנו מבטיחים באופן שוויוני את עתידם של כל הילדים – אלה מאור יהודה, מבאר שבע, מכפר סבא, מבני ברק וגם מלקיה?

עומר ינקלביץ': אז בואו נדבר קצת במספרים.

עומר ינקלביץ': אני מבקשת מראש סליחה, אמרו לי עשר דקות.

מאיר כהן: לא.

עומר ינקלביץ': אז תעצור אותי.

מאיר כהן: יש לך שעון שם.

עומר ינקלביץ': אז בואו נדבר קצת במספרים.

עומר ינקלביץ': בסוף שנת 2017 חיו בישראל 2,908,327 ילדים ובני נוער, המהווים כ-33% מכלל האוכלוסייה.

עומר ינקלביץ': מתוך המספר הגדול הזה כמעט כל ילד שלישי בישראל חי מתחת לקו העוני.

עומר ינקלביץ': מאז 2006 ועד 2017 גדל מספרם של התיקים שנפתחו בגין פגיעה בקטינים בשיעור של לא פחות מ-20%.

עומר ינקלביץ': בשנה שעברה נפתחו במשטרה ובמחלקות הרווחה 3,870 תיקים בגין פגיעה בילדים בתוך המשפחה.

עומר ינקלביץ': בתחילת 2017 היו מוכרים לשירותי הרווחה 405,874 ילדים, המהווים כ-14% מכלל הילדים בישראל.

עומר ינקלביץ': לילדים האלה אין יכולות לדאוג לעצמם ולהגן על עצמם.

עומר ינקלביץ': עלינו כחברה, ובייחוד כנבחרי ציבור, מוטלת החובה המוסרית להגן ולשמור עליהם; להישיר מבט, להסתכל להם בעיניים ולהבטיח שנעשה את המרב על מנת שהם יגדלו בבטחה, שחלילה אף ילד לא ייפגע, כי פגיעות בילדים אינן עוד מכה קלה בכנף.

עומר ינקלביץ': עבור הילד זאת פגיעה שמלווה אותו לאורך הילדות, לאורך גיל ההתבגרות, ועל פי רוב משאירה את חותמה גם בחייו הבוגרים.

עומר ינקלביץ': אם אנו לא נעצור זאת, נטפל, נדאג ונסייע, נעניק כלים, אנו ניתן יד ליצירתה של מציאות מעגלית שמנציחה את הפגיעה; מציאות שבה ילד שגדל כך ממשיך הלאה את מעגל ההזנחה, העוני, ולעיתים גם האלימות.

עומר ינקלביץ': האחריות היא עלינו.

עומר ינקלביץ': ומה לגבי חובתה של המדינה להבטיח את חינוכו של דור העתיד, ליצור קרקע פורייה להצלחה לכולם, כזאת שמספקת שוויון הזדמנויות ומצמצמת את הפערים אשר הולכים וגדלים בין אלו המתחנכים במרכז לאלו בפריפריה?

עומר ינקלביץ': אז היום יותר מתמיד אנו כשליחי ציבור צריכים לשאול את עצמנו אם באמת דאגנו לכל ילדה וילד באופן שווה: האם הילד מהדרום או מהצפון זוכה לאותו סל כלים שמקבל ילד במרכז?

עומר ינקלביץ': האם הילדה החרדית זוכה לתרבות שוויונית?

עומר ינקלביץ': האם חלומה להיות אומנית בכלל יכול להתגשם?

עומר ינקלביץ': האם ילד בדואי, שצורך תרבות, זוכה לאפשרות לרכוש אומנות בקהילה שבה הוא חי?

עומר ינקלביץ': האם ילד דרוזי, בדואי וחרדי זוכים ליחס שווה כאשר הם נפגעים פגיעה מינית?

עומר ינקלביץ': האם יודעים איך לטפל בהם?

עומר ינקלביץ': האם מכירים את הקודים החברתיים והסביבתיים כדי להצליח לסייע להם?

עומר ינקלביץ': האם בכלל המטפלים יודעים לדבר בשפתם?

עומר ינקלביץ': אז השבוע, כשאנו מציינים את שבוע הילד הבין-לאומי, בואו נענה לעצמנו על כל השאלות האלה.

עומר ינקלביץ': כשליחת ציבור שמתי לי למטרה עליונה לקדם נושאים מוגדרים, כאלה שניתן וחובה לתקנם.

עומר ינקלביץ': אחד מהם הוא לפעול למען ביטחונם ועתידם של ילדינו.

עומר ינקלביץ': לכן יזמתי שורה של הצעות חוק העוסקות בביטחון ילדים.

עומר ינקלביץ': בקצרה ממש – כמה דוגמאות.

עומר ינקלביץ': אחת מהן רלוונטית בייחוד לשנה זו, שבה אנו מציינים 30 שנים לחובת הדיווח על התעללות בקטינים.

עומר ינקלביץ': תיקון זה, אשר חוקק לפני 30 שנה, הטיל את חובת הדיווח בין היתר על מורים וכלל עובדי ההוראה, אך מסתבר שאנשי הצוות החינוכי כלל לא עוברים הכשרה שתסייע להם בזיהוי פגיעות שכאלה, ובטח לא הכשרה לטפל בהן.

עומר ינקלביץ': לכן הגשתי הצעת חוק הקובעת שכתנאי לקבלת תעודה או רישיון בתחומי הבריאות, הרווחה והחינוך תהיה הכשרה מקצועית לזיהוי התעללות והגשת עזרה.

עומר ינקלביץ': הדבר הזה הוא קריטי, בפרט לצוותי הוראה.

עומר ינקלביץ': הצוות שאמור להיות הקו הראשון במענה לילדים חסר לעיתים כל הבנה בסיסית בנושא.

עומר ינקלביץ': בדיוק כמו שישנה חובה לעבור הכשרה של עזרה ראשונה – –

מאיר כהן: צר לי שאני מפסיק אותך, אבל אני מבקש לסיים.

מאיר כהן: תודה.

עומר ינקלביץ': אני מסיימת.

עומר ינקלביץ': – – יש לחייב את העובדים בהכשרה לזיהוי פגיעה בקטין.

עומר ינקלביץ': זה סיוע רפואי וזה סיוע נפשי – זו פגיעה פיזית וזו פגיעה בנפש.

עומר ינקלביץ': הנושא הזה חייב להיכלל במסגרת ההכשרה המקצועית.

עומר ינקלביץ': במקביל יש לחייב סדנאות מוגנות בכל בתי הספר – כל ציבור וקהילה בהתאם לאופיים ולתכנים המתאימים להם.

מאיר כהן: תודה.

עומר ינקלביץ': טוב, יש לי כמה מילים על הנוער בסיכון, על ההוסטלים והמקלטים.

עומר ינקלביץ': על זה נדבר בהזדמנות אחרת.

מאיר כהן: אני מצטער.

מאיר כהן: ברגע שנפתח את זה, אז – – –

עומר ינקלביץ': משפט מסכם.

מאיר כהן: בבקשה.

עומר ינקלביץ': הנושאים הללו הם מעל לכל מחלוקת פוליטית, ללא הבדלי דת, גזע ומין, בין יהודים לערבים, דתיים לחילונים, חרדים ומסורתיים, ובעיקר – מעל שיקולי אופוזיציה וקואליציה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

עומר ינקלביץ': טוב, בסדר.

עומר ינקלביץ': תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תודה רבה, אני מצטער.

מאיר כהן: סעיד אלחרומי, בבקשה.

מאיר כהן: זכרו, חמש דקות לכל אחד.

מאיר כהן: אני מצטער שאמרו למישהו עשר דקות.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: חמש דקות, בבקשה, אדוני.

סעיד אלחרומי: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו מציינים היום את היום הבין-לאומי לזכויות הילד, ואני צריך להזכיר, לאחר דבריו של היושב-ראש, שהדברים הבסיסיים הם חינוך, קורת גג, בריאות טובה וחיים נורמליים שלהם זכאי כל ילד, לא רק בישראל – בעולם כולו.

סעיד אלחרומי: בישראל אנחנו מדברים על החברה הערבית, ששני שלישים מילדיה נמצאים מתחת לקו העוני.

סעיד אלחרומי: בדרום, בנגב, המצב חמור יותר: אנחנו מדברים על ילדים שיום-יום נהרסים אצלם הבתים, והם נשארים ללא קורת גג; אנחנו מדברים על 5,000 ילדים, אדוני היושב-ראש, בכפרים הלא-מוכרים שלא מגיעים לבתי ספר או לגן ילדים, אין להם מסגרת חינוך – 5,000 ילדים שאפשר בפשטות לפתור את הסוגיה הזאת אם מכניסים גני ילדים לכפרים הלא-מוכרים, אבל משום מה המדינה מסרבת להכיר בעובדה הזאת שיש אלפי אנשים ואלפי ילדים שגרים בכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: הם מדברים על בריאות של ילדים.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על כפרים שלמים, אדוני היושב-ראש – ואתה מכיר את אל-פורעה, כפר שיש בו 7,000 תושבים אבל אין סניף של קופת חולים אחת.

סעיד אלחרומי: כשילד חולה, אימא שלו צריכה לקחת אותו ברכב, וגם ברגל, להגיע לערד או לכסייפה בגלל שרשות הבדואים לא מאפשרת להציב קרוון לסניף של קופת חולים.

סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על ילדים שהמדינה שכחה אותם.

סעיד אלחרומי: זה לא רק העוני, זה גם הפחד היום-יומי.

סעיד אלחרומי: בחודש מאי השנה התדפקו פקחים של הרשויות עם שוטרים על דלת אחד הבתים בקרבת שגב שלום, והם מסביב לבית, ובצעקות.

סעיד אלחרומי: האימא והאבא היו בעבודה.

סעיד אלחרומי: זה סיפור אמיתי חברים.

סעיד אלחרומי: הילדים נכנסו לארון ולא יצאו אלא לאחר שעות, כשהאימא חזרה מעבודתה בבית הספר כמורה.

סעיד אלחרומי: הם נשארו מפוחדים בתוך ארון.

סעיד אלחרומי: אני מדבר על שני ילדים בני שש וארבע.

סעיד אלחרומי: הילדים האלה הם דוגמה למה שקורה בנגב.

סעיד אלחרומי: רק בנאום הדקה לפני כמה דקות סיפרתי על סיום תפקידו של השר אורי אריאל ועל כך שמעל 10,000 בתים או מבנים נהרסו בחמש השנים האחרונות בנגב.

סעיד אלחרומי: אתם יודעים מה זה 10,000 בתים ומבנים?

סעיד אלחרומי: אתם יודעים כמה אלפי משפחות, נהרסו החיים שלהם?

סעיד אלחרומי: ועוד ועוד ועוד סוגיות.

סעיד אלחרומי: אם אנחנו כן רוצים להעלות על נס את זכויות הילד, אנחנו צריכים להסתכל – כמו שאנחנו מדברים על צפון תל אביב, וכמו שאנחנו מדברים על רעננה או על כוכב יאיר, צריכים לדבר על טירה, על לקיה, ועל אל-פורעה, ועל א-זרנוק, ועל כל יישוב בארץ.

סעיד אלחרומי: אנחנו מחפשים חיים נורמטיביים.

סעיד אלחרומי: אני לא מדבר על חיים טובים יותר – אנחנו מחפשים חיים נורמטיביים.

סעיד אלחרומי: לצערי הרב, המדינה עושה ההפך הגמור.

סעיד אלחרומי: המדינה מתעמרת בילדים שלנו – בילדי הנגב בפרט, אבל בילדים בכלל.

סעיד אלחרומי: העוני – כשאנחנו אומרים ששני שלישים מהילדים נמצאים מתחת לקו העוני, זה לאו דווקא מאבטלה.

סעיד אלחרומי: יכול להיות שההורים עובדים, אבל בעבודה של שכר מינימום.

סעיד אלחרומי: שני ההורים, גם אם שניהם יעבדו ביחד, הם לא יספקו לילדים האלה את המינימום שבמינימום לחיים נורמטיביים ולחיים טובים יותר.

סעיד אלחרומי: כולי תקווה שבשנה הבאה, כשאנחנו נציין את היום הזה, כשהכנסת תציין את היום הזה, אנחנו כבר, לאחר הבטחות מכאן ועד הודעה חדשה, אנחנו נפתור לפחות את המסגרות של 5,000 ילדים שנמצאים בנגב ובימים אלה נמצאים בבית.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה, כבודו.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, היום כנסת ישראל מציינת את היום הבין-לאומי לזכויות הילד – על פניו דבר שיש עליו קונסנזוס, לא דבר שאמורה להיות עליו מריבה.

מיכאל מלכיאלי: אין אף אחד שיכול לבוא ולהגיד שיש ילד ששווה יותר, ילד ששווה פחות.

מיכאל מלכיאלי: ילד הוא ילד.

מיכאל מלכיאלי: המדינה כריבון צריכה לקחת אחריות על הילדים – על הרווחה, על הבריאות, על החינוך – לתת לו את הכלים הנכונים לצאת לחיים הכי בריא, הכי חכם ומשכיל שיכול להיות – דבר שלא אמורות להיות עליו טענות.

פנינה תמנו: אבל יש כנראה מחלוקת.

פנינה תמנו: איפה שר הרווחה?

פנינה תמנו: איפה שר החינוך?

מיכאל מלכיאלי: שר הרווחה – יש פה נציג של הממשלה, נציגה של הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אני שואל שאלה: האם אנחנו ככנסת, כריבון, כחברים, כאנשים שמבינים, שסביב הקונסנזוס הזה, עדיין לא הצלחנו להגיע להבנות?

מיכאל מלכיאלי: האם כשהשופט חשין, המשנה לבית המשפט העליון, כותב פסק דין שילד מהמוסדות החרדיים לא זכאים לארוחת צוהריים במימון המדינה אם יבחרו הוריהם שלא להידרש לחינוך הממלכתי – האם כשהשופט חשין נותן את הפסיקה הזאת ומשרד החינוך הולך בעקבותיו, ומשרד האוצר, בתקצוב – האם זה זכויות הילד?

מיכאל מלכיאלי: האם אנחנו יכולים להגיד שמדינת ישראל לא מפלה בין ילדים כשיש ילד שמקבל ארוחה, בלי קשר לרמת ההכנסה של ההורים, ויש ילד שלא מקבל את הארוחה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: ויכול להיות שההורים שלו הם עניים, שהוא נמצא בעיר ענייה, אבל הילדים שלו לא יקבלו אוכל.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי ההורים עשו דבר שלא ייעשה: שמו את הילדים בחינוך החרדי.

מיכאל מלכיאלי: האם ילדי החינוך המיוחד החרדים מקבלים את מה שבית המשפט פסק שכן מגיע להם?

מיכאל מלכיאלי: או משרד החינוך – כבר חצי שנה בוועדה מלגלג וצוחק על הכנסת ואומר: אין כסף.

מיכאל מלכיאלי: ילד בחינוך החרדי במוכר שאינו רשמי בחינוך המיוחד לא מקבל את מה שמגיע לו על פי חוק.

מיכאל מלכיאלי: הוא מופלה לרעה.

מיכאל מלכיאלי: הילדים במוסדות החינוך החרדי מקבלים תקציב חסר, אם זה 55% או 75% מילד שאינו חרדי.

מיכאל מלכיאלי: בואו נדבר על קייטנות הקיץ, שהמוסדות החרדיים לא מקבלים; בית הספר של חנוכה – דבר חכם מאוד, דבר שעוזר להורים – ילד חרדי מקבל חצי מילד שאינו חרדי.

מיכאל מלכיאלי: בואו נדבר על תוכנית אופק חדש, דבר שמדינת ישראל – עזבו את חינוך הפטור; רשת החינוך של ש"ס, שכן מלמדים בה ליבה – לא מקבלים אופק חדש.

מיכאל מלכיאלי: האם הנוער בסיכון בחברה החרדית מקבל את מה שמגיע לו?

מיכאל מלכיאלי: היה לנו פה לאחרונה – – –

פנינה תמנו: מלכיאלי, רק בחברה החרדית?

מיכאל מלכיאלי: כן, לא, החברה החרדית לוקה בחסר.

מיכאל מלכיאלי: יש מאות בנות שמחכות למרכזים שמתאימים ומותאמים לחברה החרדית.

מיכאל מלכיאלי: הזכירו קודם – פקיד חילוני לא יכול לטפל בילד או ילדה בנושאים מסוימים בחברה החרדית.

מיכאל מלכיאלי: הם לא ייפתחו אליו.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה לא מכיר בדבר הזה; משרד הבריאות לא מכיר בדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: לא מתוקצבים כמו שצריך.

מיכאל מלכיאלי: האם אנחנו יודעים להסתכל בעיניים לאותם ילדים שעברו את אותן התעללויות, את אותם דברים – ואומרים להם: אנחנו נטפל בכם כמו שמגיע לכם או כמו שהממסד רוצה לטפל בהם?

מיכאל מלכיאלי: בואו נדבר עוד על הרשויות.

מיכאל מלכיאלי: האם הרשויות מתקצבות את הילדים באופן שוויוני או לא?

מיכאל מלכיאלי: ניקח דוגמה פשוטה.

מיכאל מלכיאלי: הסיפור שחלקכם בוודאי שמעו, מעלה אדומים – ילדים עד היום לומדים בדשא; אין להם בניין ללמוד כי ראש העיר אומר:

מיכאל מלכיאלי: אני לא מוכן להקצות מבנה לתלמוד תורה חרדי.

מיכאל מלכיאלי: אפשר לחשוב כמה – לא חרדי, דתי.

מיכאל מלכיאלי: יש שם אבות רבים שמשרתים בצבא.

מיכאל מלכיאלי: וזה לא רק מעלה אדומים, זה עוד רשויות.

מיכאל מלכיאלי: אני יכול לקחת את כולם פה לטיול בארץ, למצוא את הכוחנות, את הרשעות של ראשי ערים שמפלים בין ילד לילד.

מיכאל מלכיאלי: ילדים במעלה אדומים צריכים לצאת שעה לפני הזמן בשביל להגיע ללמוד בירושלים, כי ראש הרשות – לא מתאים לו שיהיה תלמוד תורה.

מיכאל מלכיאלי: האם הכנסת אמרה פעם שמגיע לכל ילד ללמוד במקום שלו, לא משנה אם הוא דתי או לא דתי?

מיכאל מלכיאלי: אני שואל שאלה יותר גדולה מזאת: האם משפחה ברוכת ילדים שרוצה להישאר לגור איפה שהיא גרה, האם מדינת ישראל יודעת להקצות לכל חברה יחידות דיור שמתאימות ומותאמות לאותם אנשים?

מיכאל מלכיאלי: התשובה היא לא.

מיכאל מלכיאלי: אני הייתי בוועדת תכנון ובנייה, אני יודע מה זה אג'נדה של עיריות, וכשעירייה מחליטה לא להקצות יחידות דיור למגזר החרדי, אז שומטים את התוכנית מהוועדה המחוזית.

מיכאל מלכיאלי: ומה קורה בסוף?

מיכאל מלכיאלי: ילדים נמצאים – איפה?

מיכאל מלכיאלי: במרתפים.

מיכאל מלכיאלי: חיים במחסנים.

מיכאל מלכיאלי: יש היום אלפי ילדים בירושלים שגרים במחסנים, בלי אוורור כמו שצריך, כי לא דאגו להם.

מיכאל מלכיאלי: אין להם מוסדות ציבור כמו שצריך.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שביום הזה, יום שאמור להיות קונסנזוס, צריכה לבוא קריאה של קואליציה ואופוזיציה לתת לילדים את הזכויות שמגיעות להם – ובזה אני מסיים: לתת לילדי החינוך המיוחד את מה שמגיע להם גם אם הם חרדים, לקיים את מפעל ההזנה גם במוסדות החרדיים, כי אם אנחנו דואגים, כי אם ילד זה ילד, אסור להפלות בין דם לדם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת אבקסיס, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת מרק איפראימוב.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: השרה, חברי הכנסת, לצערי הרב, תוך כדי דיון אנחנו היינו עדים להתרוקנות רבתי, מה שנקרא, של הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: ולא שיש להם משהו יותר חשוב לעשות – אין ועדות, אין חקיקות, אין איזו עבודה.

מאיר כהן: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ולצערי הרב, כל פעם שאנחנו מעלים את הנושאים של הרווחה – – –

קטי קטרין שטרית: תמיד צועקים על מי שנמצא.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אני מצדיעה לאלה שנמצאים – כי זה הפך להיות – –

מאיר כהן: מכבדים את אלה שנשארו, לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: – – היוצא מן הכלל.

קטי קטרין שטרית: היינו צועקים על התלמידים שהגיעו: למה, למה, למה מאחרים?

אורלי לוי אבקסיס: קטי, חברת הכנסת קטי שטרית, תראי, אתם היוצאים מן הכלל, לצערי הרב, שמעידים על הכלל, כי לא ייתכן שאנו מדברים על ילדי מדינת ישראל וזה לא מעניין את הפוליטיקאים, מכל הקשת הפוליטית.

אורלי לוי אבקסיס: תראי, חסרים פה אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: אז כדי שיבינו, כשאנחנו מדברים על זכויות, בואו נתחיל מהזכויות הבסיסיות ביותר: קורת גג מעל הראש, ארוחה חמה, היכולת לרכוש השכלה כדי למצות את הפוטנציאל – –

קטי קטרין שטרית: חמשת המ"מים.

אורלי לוי אבקסיס: – – זו הזכות של הילד, של ההורים – אתם יודעים מה?

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך: של החברה – שהילד ימצה את הזכויות שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אז כדאי להבין, במדינת ישראל אולי אנחנו לא נראה את התמונות שאנחנו רגילים לראות ממדינות נחשלות בעולם, של ילדים רעבים עם גפיים מאוד רזות ובטן נפוחה, אבל כן, יש ילדים עניים ורעבים במדינת ישראל, במערכת החינוך, בגנים, ולצערי הרב, בשכונות, ואחר כך אנחנו נתקלים בהם בכיכרות, באותם מקומות שהם מוצאים בהם מפלט.

אורלי לוי אבקסיס: ולעיתים המקומות האלה, שהם מפלט מבית מתעלל, הופכים להיות איזשהו מגנט לכל אותם זאבים שמחפשים דם טרי, נערות צעירות.

אורלי לוי אבקסיס: ולא בכדי אנחנו מתעוררים אחר כך, לצערי הרב, לסיפורים כמו הסיפור שלפני שבועיים – מרים פרץ, נערה שהייתה לה הועדה, שהיה צו בית משפט שאמור היה להקנות לה את הזכות להיכנס למעון שייתן לה את הכלים, את היכולות, ויעלה אותה על המסלול.

אורלי לוי אבקסיס: תשעה חודשים היא חיכתה, וכנראה שהיא הייתה מחכה יותר, אבל הגיע יום שהיה יום אחד יותר מדי, ואותו סוחר סמים שראה נערה צעירה, יפה, הצליח לקחת אותה מאותו רחוב, ושם בביתו היא מצאה את מותה ממנת יתר, בסך הכול בת 17.

אורלי לוי אבקסיס: אז כדי שאנשים יבינו, לפי דוח העוני של ארגון לתת לשנת 2018, מיליון ו-40,000 ילדים נמצאים מתחת לקו העוני.

אורלי לוי אבקסיס: זה למעלה מ-35%.

אורלי לוי אבקסיס: 80% מהילדים נתמכי הסיוע, המרכיב העיקרי בתזונה שלהם, חברים וחברות, זה לחם וממרח, והשאר – פחמימות אחרות.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה מאוד נחמד שמשרד הבריאות אומר שילד צריך תזונה של כמה שיותר צבעים של ירקות ופירות.

אורלי לוי אבקסיס: יש משפחות שבשבילם זה מותרות; יש משפחות שכשאתה שולח אותם לקנות את הפירות והירקות בצבעים שמשרד הבריאות אומר שחייב להתפתחות של השלד אוכלים לחם וממרח.

אורלי לוי אבקסיס: 24% מהילדים נתמכי הסיוע הלכו לבית הספר ללא כריך לעיתים קרובות מדי או באופן קבוע; 34.5% מהילדים נתמכי הסיוע צמצמו בגודל הארוחות או דילגו על ארוחות בשל מצוקה כלכלית; 23% מהילדים נתמכי הסיוע חשו רע ולא אכלו כי להוריהם לא היה מספיק כסף לקנות אוכל; 6% מהילדים נתמכי הסיוע קיבצו נדבות; כמעט 6% מודים שהם אספו אוכל מהרצפה ומפחי אשפה.

אורלי לוי אבקסיס: על פי דוח של ג'וינט ישראל מ-2017, אחד מכל שבעה ילדים ובני נוער נמצא בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: מתוך כלל האוכלוסייה 75% מהילדים לא נמצאים במסגרות חינוך בגילים אפס עד שלוש.

אורלי לוי אבקסיס: כל המחקרים מראים שהפערים ביכולת של ההתפתחות של הילד, ביכולת הקוגניטיבית שלו, ביכולת שלו לקלוט גירויים וליישם התפתחויות פיזיות בעקבות אותם גירויים, קורים בגיל אפס עד חמש, אז אם מאפס עד שלוש הם לא נמצאים במסגרות כי המסגרות יקרות מדי – אלפי שקלים לילד, ולפעמים ילד במערכת לגיל הרך עולה כמו שני תארים באוניברסיטה – תבינו מה קורה עם אותם אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר 40% מהרשויות בארץ באשכולות 1–4, 42% מכלל הילדים ובני הנוער בישראל נמצאים שם.

אורלי לוי אבקסיס: 10% מתלמידי ישראל דיווחו כי הלכו לישון רעבים בגלל חוסר מזון בבית.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, זה לא רק בארגון לתת, זה גם של הג'וינט.

אורלי לוי אבקסיס: בחינוך, שלא לדבר – על פי דוח לתת ל-2018, 71% מההורים נתמכי הסיוע העידו כי לא יכלו לרכוש את הציוד הבסיסי וספרי הלימוד עבור הילדים שלהם לשנת הלימודים הקרובה.

אורלי לוי אבקסיס: 79% מההורים נתמכי הסיוע העידו כי ילדיהם נמנעו מללכת לשיעורים פרטיים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יודע, בהיותו בעבר גם מנהל בבית ספר – – –

מאיר כהן: מי הרשה לעצמו שיעורים פרטיים?

אורלי לוי אבקסיס: אז בוא אני אגיד לך מה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מסתכל על הנתונים של האחוזים של הבגרויות, יש שם כמה שמככבים פעם אחר פעם אחר פעם, למשל כוכב יאיר.

אורלי לוי אבקסיס: אני הלכתי לבדוק מה קורה בבית הספר, בתיכון, של כוכב יאיר, שאחוזי הבגרויות שם מככבים.

אורלי לוי אבקסיס: רציתי להבין מה קורה שם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה גיליתי?

אורלי לוי אבקסיס: אין תיכון בכוכב יאיר.

מאיר כהן: הם לומדים – – –

אורלי לוי אבקסיס: הילדים מפוזרים בתיכונים אחרים, אבל ההורים בכוכב יאיר אלה הורים שמשלמים הרבה מאוד כסף על שיעורים פרטיים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני הולכת עם הילדים שלי, אז המורים ממליצים לנו על מורים פרטיים, ואומרים לנו איזה כן כדאי, איזה טוב ואיזה לא – כאילו הם כבר הבינו והסכימו שהחומר הנלמד בבתי הספר לא מספיק בשביל לעבור את בחינות הבגרות.

אורלי לוי אבקסיס: בחינות הבגרות כמעט לא השתנו ב-50 השנים האחרונות, וכאשר אנחנו מסתכלים על הפריפריה, המצב רק הולך וגדל – גם היכולות, גם האפשרויות.

מאיר כהן: חברת הכנסת אבקסיס, את אומרת דברים נהדרים, אבל זמנך עבר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אנסה לסכם את זה.

מאיר כהן: ממש תסכמי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: הפערים בחינוך, בבריאות, ברווחה, אלו פערים שהם לא גזרת גורל, זה קשור בנו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כאשר אני מסתכלת על הכנסת הזאת אין לי תקווה, אדוני, כי זה לא מעניין את הנבחרים, וכנראה לא מעניין מספיק את אלו שלא נמצאים כאן כדי שיילחמו עליהם בעתיד.

אורלי לוי אבקסיס: עשור שלם אני נושאת את הדגל הזה.

אורלי לוי אבקסיס: היו לנו שם הישגים, אבל אלו לא המהפכות הגדולות.

אורלי לוי אבקסיס: כן, נגענו במשפחות, נגענו בילדים, ויכול להיות מאוד ששינינו מסלולי חיים, אבל זה בקטנה, זה בשוליים.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על הפוטנציאל של הילדים האלה שנמצאים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית של המדינה.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על ה-benefit של המדינה מאותו ילד, מתוך המוח שלו, מתוך היכולות שלו.

אורלי לוי אבקסיס: מי מבטיח לנו שפרס נובל הבא לא נמצא אצל אותו ילד, שאם רק ניתן לו באמת את ארגז הכלים יוכל לפתח את זה לא רק לטובתו אלא לטובת המדינה כולה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אני רק רוצה לציין משהו, ואני יודעת שאתה תסכים איתי.

מאיר כהן: גברתי, את כבר שתי דקות, לא נעים לי מאלה שדוברים אחרייך.

מאיר כהן: אנא ממך.

מאיר כהן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אסיים במשפט אחד שקשור לבריאות.

קריאה: היא אומרת דברי טעם.

מאיר כהן: אין שום ספק.

מאיר כהן: אין שום ספק.

פנינה תמנו: קטי המגשרת.

אורלי לוי אבקסיס: ההשקעה הטובה ביותר – וזה נכון מבחינת כל המחקרים – היא השקעה בהתפתחות של הילד, וכשאנחנו מדברים על ההתפתחות אנחנו מדברים גם על הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יודע שבדרום וגם בצפון, למשל, כדי לטפל בלקות קטנה של ילד שזקוק לקלינאית תקשורת, למשל, צריך לחכות חודשים, ואם אין לו ביטוחים פרטיים, אז הוא יחכה גם שנה.

אורלי לוי אבקסיס: הלקות הזו תלך איתו, והילד הזה יהיה אאוטסיידר בחברה, ופרט לטרגדיה האישית שלו אנחנו נשלם על זה מחיר גם בהוצאות.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע הזמן שאנחנו נשים את הילדים לפני הכול, ומי שמדבר על ישראל לפני הכול – בואו נתחיל מילדי ישראל באשר הם לפני הכול ונסתכל על העתיד.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

מאיר כהן: אמן.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: עד שחבר הכנסת איפראימוב יעלה, רק להוסיף, גברתי, למחקר שעכשיו אנחנו עשינו.

מאיר כהן: לחכות לקלינאית תקשורת, אורלי, או לקלינאית תקשורת בדרום – העידה משפחה – 14 חודשים.

מאיר כהן: בסופו של דבר הם פנו לסקטור הפרטי ושילמו 280 שקלים ל-30 דקות.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, וצריך לפחות פעם בשבוע.

מאיר כהן: פעמיים בשבוע, הם אמרו לי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מרק איפראימוב: קודם כול אני חווה דז'ה וו מיום העלייה, וכנראה שזה באמת אחד הנושאים הכל-כך לא חשובים – גם זכויות הילד וגם יום העלייה.

מרק איפראימוב: כחבר הכנסת הצעיר ביותר, מה שנקרא, התחושה לא כל כך נוחה ולא כל כך טובה.

יעל גרמן: מרק, אני רוצה להרגיע אותך, ככה זה תמיד בהצעות לסדר-היום.

מרק איפראימוב: אני מקווה שמתישהו זה ישתנה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, רק בהצעות חברתיות לסדר-היום זה ריק.

אורלי לוי אבקסיס: כשידברו פה על מדיני או על – – – זה יהיה מפוצץ – – –

מרק איפראימוב: נקווה שנשנה את הסדר הזה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מרק איפראימוב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לנוכח המצב הקבוע, שכנראה לא הולך להשתנות, גם ביום זה ברצוני לגעת בעניין שגרת החירום המתמשכת שמתקיימת בדרום הארץ.

מרק איפראימוב: אתם כבר רגילים.

מרק איפראימוב: גם לאחר המערכה האחרונה תחושת התושבים לא השתנתה, אלא להפך – התעצמה התחושה שכנראה את ממשלת ישראל, מצבם הנפשי והבריאותי של ילדי עוטף עזה פחות מעניין.

מרק איפראימוב: דמיינו לעצמכם – דור שלם גדל במציאות הזויה.

מרק איפראימוב: כבר יותר מ-18 שנה עברו מאז שהתחלנו לקבל רקטות מהשכנים שלנו.

מרק איפראימוב: ילדים שלא חוו מציאות אחרת, שכל עולמם מסתכם בלחץ נפשי קבוע בצל חיפוש מקום מסתור בכל זמן נתון.

מרק איפראימוב: הבת שלי בת ה-12 לא מוכנה לישון עם חלון פתוח; לא מוכנה לעזוב את היד שלי בזמן שמטיילים ברחבי העיר.

מרק איפראימוב: אנחנו נזהרים מרעש מיותר, כי כל דבר עלול להכניס אותה לפניקה.

מרק איפראימוב: חברים, איפה ראיתם ילדים שמפחדים מבלוני יום הולדת וקונפטי?

מרק איפראימוב: במחקר שבחן את השפעות המצב הביטחוני המתמשך בין הצפון לדרום מצאו החוקרים כי ההשפעה ההרסנית של חשיפה מתמשכת לטרור על ילדים ואימהותיהם מומחשת במציאות בשדרות, ולפיו 45% מן הילדים אובחנו כסובלים מהפרעות דחק פוסט-טראומטיות.

מרק איפראימוב: 41% מן האימהות דיווחו על תסמינים של הפרעה פוסט-טראומטית, ושיעור דומה של אימהות דיווחו על תסמינים של דיכאון בינוני-חמור.

מרק איפראימוב: במחקר אחר נמצא כי אצל ילדים רבים משדרות ועוטף עזה קיימות תופעות של חרדה ודיכאון גם בתקופות הרגיעה, מה שנקרא היום "בין הסבבים", דבר שמשפיע באופן ישיר על המצב הנפשי וגם הבריאותי של הילדים, הנוער ושל כלל תושבי האזור.

מרק איפראימוב: הצוות החינוכי מתמודד עם תופעות רבות של אלימות והתנהגות לא הולמת בקרב הילדים, שמיוחסות, כמובן, לחוסר שקט קבוע.

מרק איפראימוב: אם נגיע לשלב גיל ההתבגרות, אז הפגיעות גדלה משמעותית ופוגעת בהתפתחות התקינה – דבר שכן מתבטא בהישגים, ובייחוד בהמשך, בשירותם הצבאי.

מרק איפראימוב: צעירים לא מעטים לא מצליחים להתמודד עם הלחצים המאפיינים את התקופה הראשונה ונאלצים לעזוב תפקידים שחלמו עליהם, או בכלל נושרים מהשירות.

מרק איפראימוב: המצב העגום הזה דורש משאבים רבים להתמודדות עם הקשיים.

מרק איפראימוב: אם הממשלה לא שמה את ילדינו בעדיפות ראשונה, מציאת פתרון למצב הביטחוני, אזי הממשלה מחויבת להעביר את מרב התקציבים והשירותים לטיפול בבעיות הללו.

מרק איפראימוב: כנראה שלא יהיה מנוס ונצטרך להכיר בכל ילדי שדרות ועוטף עזה כנפגעי פעולות איבה.

מרק איפראימוב: אבל המצב הוא אחר.

מרק איפראימוב: למרות ההבטחות, עד היום מרכזי החוסן – דיברנו פה לא מעט על זה – לא קיבלו את התקציב שיועד עבורם.

מרק איפראימוב: והתקציב הזה כמובן לא מספיק.

מרק איפראימוב: בהיותו מנכ"ל משרד הקליטה חברי חבר הכנסת אלכס קושניר הצליח להעביר תקציב נוסף לכיוון המטפלים במרכזי החוסן, אך גם הוא הולך ומסתיים, ולא נמצא בבסיס התקציב.

מרק איפראימוב: רבים מהמטפלים בשירות הפסיכולוגי לא מקבלים בזמן את משכורתם.

מרק איפראימוב: גם כך רבים מהם נמצאים בעיר מתוך שליחות, ובטוחני שיכלו למצוא תעסוקה גם במקומות רגועים יותר.

מרק איפראימוב: כך שבנוסף להתמודדות האישית עם מצב החירום חייבים אנשי הטיפול לפעול מעבר לשעות התקן של העבודה שלהם, למען ילדינו, ובזמן הזה גם לחשוב על פתרונות לקבלת השכר שלהם.

מרק איפראימוב: במקום לתת תמריצים לעבודתם הנאמנה, אנו מאלצים אותם לחשוב איך לשרוד כל חודש.

מרק איפראימוב: היום יותר ויותר אנשי מקצוע טוענים כי הפתרון הכי טוב לבעיות עתידיות הוא התערבות מוקדמת ככל האפשר.

מרק איפראימוב: על כן, מערכת הבריאות שלנו מאבחנת את הילדים מגיל צעיר, אך אינה מאפשרת טיפול הולם.

מרק איפראימוב: היושב-ראש, בדיוק דיברת על 14 חודשים, אז באמת, דוגמה לכך היא היחידות להתפתחות הילד.

מרק איפראימוב: בכל הארץ לא יכולים להכיל את כל הילדים הדורשים את הסיוע.

מרק איפראימוב: כאשר מדובר על הפריפריה, ובפרט על שדרות ועוטף עזה, הילד שנדרש לו סיוע כאן ועכשיו ימתין כשנה לטיפול במקרה הטוב.

מרק איפראימוב: תחשבו כיצד ילד בן שלוש, שכל חודש קריטי להתפתחותו, ימתין שנה ואף יותר להתערבות ראשונית; כמה משאבים נצטרך להשקיע אחר כך בבעיות שנוצרו רק בגלל שלא מנענו אותן קודם.

מרק איפראימוב: ועוד לאחרונה קיבלנו מידע כי משרד האוצר הולך לקצץ סכומי עתק מתקציב רשויות ומועצות בעוטף עזה.

מרק איפראימוב: כסגן ראש העיר לשעבר הייתי שותף למדיניות העירונית של ראש העיר שמטרתה להגדיל מענים חינוכיים ומגוונים לבני נוער – מסגרות פנאי ותרבות נגישות לכל אחד, פעילות מתנ"ס רחבה – –

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מרק איפראימוב: ממש חצי דקה.

מאיר כהן: בבקשה.

מרק איפראימוב: – – כך שלמרות המצב הביטחוני, העיר שדרות הציעה פתרונות רחבים, בעיקר לילדים ובני נוער, שחיזקו את חוסנם.

מרק איפראימוב: היום הוא יצטרך לבטל את חלקם בשל הגזרות, וכך ייפגעו הילדים שלנו.

מרק איפראימוב: אני חוזר שוב: אם הממשלה לא יודעת להגן על תושבי הדרום, אז לפחות תושבי הדרום חייבים לקבל עדיפות עליונה בחלוקת המשאבים ובשירותים החיוניים.

מרק איפראימוב: בסופו של דבר כל אחד מאיתנו, חברי הכנסת, מחויב לדור ההמשך, לילדים שלנו, שהולכים לגדול ולצמוח במדינתנו.

מרק איפראימוב: אני מקווה שעל זה אין עוררין בקרב הקהל הנכבד.

מרק איפראימוב: תודה רבה על ההקשבה.

מאיר כהן: תודה רבה לך, אדוני.

מרק איפראימוב: ממש דבר אחרון.

מרק איפראימוב: זו המציאות שלנו: ילד בן שש – – –

מאיר כהן: לא, לא צריך.

קריאה: אסור להראות – – –

מאיר כהן: מאה אחוז.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: בשם הממשלה – שרת השיכון.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, אני ביקשתי לציין היום את יום זכויות הילד בכנסת מתוקף זה שבארבע השנים האחרונות, או ארבע השנים לפני השנה המורכבת פוליטית הזאת, קיימתי מדי שנה בכנסת את היום הזה.

יפעת שאשא ביטון: משום הסיטואציה הפוליטית הבחנתי בכך שהיום הזה עומד לעבור, ככה, באופן די מוזנח בכנסת ישראל – לא כי מישהו לא באמת חושב שזה נכון וחשוב אלא בגלל כל הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה מכאן להודות ליו"ר הכנסת יולי אדלשטיין שאפשר לי לקיים היום דיון מיוחד – – –

מאיר כהן: אני חייב לציין שזו יוזמה של הכנסת.

מאיר כהן: זו לא יוזמה של הממשלה, זו יוזמה של יושב-ראש הכנסת, ותודה רבה שהצטרפת.

מאיר כהן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, אני עכשיו אומרת.

מאיר כהן: אז בואו נעשה סדר.

יפעת שאשא ביטון: הגעתי לפני כשבוע – קודם כול, אני לא כופרת בזה.

יפעת שאשא ביטון: מבחינתי אני עדיין חלק והכול טוב.

יפעת שאשא ביטון: לפני כשבוע הגעתי ליו"ר הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין וביקשתי ממנו, מתוקף התפקיד הקודם שלי כיו"ר ועדה, לציין את היום הזה בכנסת.

יפעת שאשא ביטון: בזמן שדיברת עם ירדנה אני בדיוק הודיתי לו על כך שהוא הסכים לקיים את זה ושהוא יזם את הדיון בהצעות לסדר-היום.

יפעת שאשא ביטון: היום קיימנו דיון מיוחד בנושא חרמות, אחד הנושאים היותר-כואבים בקרב ילדים ובני נוער – נושא שהרבה מאוד פעמים – – –

מאיר כהן: חרמות בבתי ספר?

יפעת שאשא ביטון: חרמות בבתי ספר ובכלל, ילדים שבעצם נמצאים בדחייה חברתית.

יפעת שאשא ביטון: זה נושא שנוגע לא רק לאותם ילדים, אלא מהווה התמודדות מורכבת וקשה גם עבור ההורים שלהם וגם עבור מערכת החינוך, שבתחושה – כפי שזה עלה – לא תמיד יש לה כלים להתמודד עם התופעה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: החרמות יכולים להיות מאורגנים, וגם יכולים להיות פשוט התעלמות מאחד מילדי הכיתה, עד כדי שהוא הופך שקוף – ילד או ילדה.

יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב אנחנו פוגשים לא מעט מקרים שהתופעה הזאת נמשכת עבור אותם ילדים הרבה מאוד זמן, לפעמים הרבה מאוד שנים.

יפעת שאשא ביטון: היום הגיעו לוועדה ילדים שסיפרו על ההוויה הקשה שבה הם היו, שאותה הם חוו במשך הרבה מאוד זמן.

יפעת שאשא ביטון: אבל היום, בגלל שזה יום חגיגי, ביקשנו להראות גם את התקווה.

יפעת שאשא ביטון: אותן שלוש נערות שהגיעו אלינו לדיון סיפרו איך הן צמחו והפכו היום לדמויות מעוררות השראה בקרב הרבה מאוד ילדים, דווקא מתוך המקום המאוד-כואב שהן היו בו, ויותר מזה – הן הפכו להיות סוכנות שינוי בקרב ילדים שחווים היום את אותה חוויה.

יפעת שאשא ביטון: היו איתנו אופק, לירי ואלין וסיפרו בהרבה מאוד אומץ את הסיפור שלהן.

יפעת שאשא ביטון: התרגשתי מאוד לראות, כמו בשנים הקודמות, אולם ועדה מלא ילדים שבאו לקחת חלק ביום הזה בכנסת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: משום שההצעות לסדר-היום שעלו חלקן היו כלליות, והגיעו רק היום ואתמול, אז אין תשובת ממשלה על כל אחד מהנושאים שעלו כאן, כי הם עלו רק עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: לכן, אני אשמח לפרט על הדברים שעשתה הוועדה לזכויות הילד בקדנציה של הכנסת העשרים.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שמדינת ישראל התקדמה בהרבה מאוד צעדים לטובת ילדי ישראל, אבל ככל שאנחנו עושים יותר אנחנו מגלים כמה אנחנו צריכים לעשות עוד יותר, כמה אנחנו לא מצליחים להדביק את הפער ויש עוד הרבה מאוד עבודה לפנינו.

יפעת שאשא ביטון: אחד הנושאים הראשונים שנגענו בהם בוועדה היה התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים, תוכנית שקיבלה תקציב של 50 מיליון שקלים, 10 מיליון לכל שנה למשך חמש שנים, ונגעה בכל אותן פגיעות בלתי מכוונות בילדים, כמו נושא הכוויות, שכחת ילדים ברכב, שהייתה נושא מאוד מאוד בוער על סדר-יומה של הכנסת, הצללה של גני משחקים, של מוסדות חינוך, ונושא הפגיעה בחצרות במגזר הערבי, בעיקר בדרום.

יפעת שאשא ביטון: לקחנו את הנושא של בטיחות ילדים ופירקנו אותו באופן כזה שנוכל לתת מענה לכל אחת מהאוכלוסיות באופן ייחודי.

יפעת שאשא ביטון: עשינו את זה יחד עם ארגון בטרם, ובעיניי זו אחת מנקודות האור שהיו בקדנציה הקודמת; הנושא של עבודת בני נוער, הפיקוח על עבודת בני נוער והאכיפה, כדי לוודא שהם מקבלים את הזכויות שמגיעות להם, ולצד זה – והיום זה אולי מתחבר לתפקיד הנוכחי שלי – קידמנו את התקנות לאיסור שהות של קטינים באתרי בנייה, כדי להפסיק את הפגיעה, אפילו עד כדי מוות, בקטינים באתרים הללו.

פנינה תמנו: מי זה "קידמנו", משרד השיכון?

יפעת שאשא ביטון: לא, קיימנו על זה דיונים בוועדה לזכויות הילד.

פנינה תמנו: את מפרטת את העבודה של הוועדה, ולנו חשוב לדעת, כתשובה, מה הממשלה עושה ומה היא מתכוונת לעשות, עם כל הכבוד למצב החירום המזויף שלהם.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, בדרך כלל ההצעות לסדר-היום מגיעות ובהתאם לכך הממשלה נותנת את תשובתה.

יפעת שאשא ביטון: מה שקרה במקרה הזה – שההצעות לסדר-היום עלו רק אתמול והיום, הגיעו רק אתמול והיום, והן הצעות כלליות של אנשים שביקשו לדבר על מצב הילדים, לכן התשובה שלי היא תשובה כללית, בהתאם.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לספר על מה שעשינו בוועדה לזכויות הילד בשיתוף – – –

פנינה תמנו: – – – המשרדים לא נתנו תשובה?

יפעת שאשא ביטון: לא, לא נתנו.

פנינה תמנו: המשרדים לא נתנו תשובה?

יפעת שאשא ביטון: לא, כי לא הייתה שום שאלה שהיא קונקרטית – – –

פנינה תמנו: אז זה לא תקין.

פנינה תמנו: מבחינתי, מבחינת התקנון – בואו נבדוק את זה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, בדרך כלל זה כך.

פנינה תמנו: אני לא בטוחה שזה תקין.

פנינה תמנו: הממשלה בעצם עסוקה בחירום שלה ולא נתנה תשובה.

פנינה תמנו: בעיניי זו לא תשובת ממשלה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, מבחינתי זו תשובת ממשלה, משום שאני נמצאת כאן כנציגת הממשלה.

פנינה תמנו: אבל את שרת השיכון, את כבר לא יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד.

יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס גם לזה.

יפעת שאשא ביטון: ולמרות שאני שרת השיכון – ואני לא יודעת מה אני אהיה בתפקיד הבא – אני יכולה להבטיח לכל הנוכחים: לא משנה באיזה פוזיציה אני אהיה כאן בבית הזה, אני אמשיך לדאוג לזכויותיהם של ילדים ולטפל בסוגיות הללו.

פנינה תמנו: שזה מצוין – – –

יפעת שאשא ביטון: ולכן אני מבקשת – – –

פנינה תמנו: שזה מצוין, אבל אנחנו רוצים תשובת ממשלה.

פנינה תמנו: יש הפרדת רשויות.

פנינה תמנו: אנחנו מפקחים על עבודת הממשלה, ואם הם לא נתנו תשובות ולא טרחו להעביר לשרת השיכון את התשובות, בעיניי זה צריך להיות חשוף ונהיר בפני הציבור.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, אם את תיתני לי לסיים את דבריי אז את תראי גם את הממשקים שהיו עם משרדי הממשלה, כי עם כל הכבוד לנו, גם ככנסת, הרבה מאוד דברים קידמנו עם משרדי הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: את התוכנית לבטיחות ילדים עשינו בשיתוף עם משרד הבריאות וכל משרדי הממשלה האחרים, ששותפים גם בתקצוב.

יפעת שאשא ביטון: מי שמתכלל את זה זה משרד הבריאות – ממשלתי לחלוטין.

יפעת שאשא ביטון: את הנושא של תקנות עבודת בני נוער – אם הייתי נותנת לי עוד דקה אז את היית שומעת – אנחנו אומנם קידמנו את הדיונים בוועדה לזכויות הילד; בסופו של דבר התקנות עברו באחריות משרד העבודה והרווחה בוועדה של חבר הכנסת לשעבר אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה בכנסת.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד לציין – ואתם יודעים את זה – שבסופו של דבר גם החוקים האחרים שאנחנו הבאנו, אנחנו עושים את זה בשיתוף עם המשרדים.

יפעת שאשא ביטון: כל השיח שהיה על הילדים האלרגיים, שזה הנושא הבא שאני רוצה להציג – נכון שאני קיימתי אותו בתוך הוועדה, אבל מי שהיה שותף לו זה משרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך, כל אחד בתחומו, משום גיל הילדים.

יפעת שאשא ביטון: הוכנו תוכניות מצוינות, שלצערי הרב לא מיושמות ולא מבוצעות.

יפעת שאשא ביטון: חלק מהסיפור זה גם הסיטואציה הפוליטית שאנחנו נמצאים בה, ואני מקווה שעם ההקמה של ממשלה חדשה הם יתחילו להטמיע את התוכנית, שתאפשר לילדים אלרגיים לשהות בצורה בטוחה, אם זה במעונות ואם זה בבתי הספר.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של הגיל הרך – – –

עומר ינקלביץ': – – – התשובה?

יפעת שאשא ביטון: מבחינתך, זאת התשובה הרשמית.

יפעת שאשא ביטון: אני, כשרה במדינת ישראל, נותנת את תשובתי.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של הגיל הרך – חוק הפיקוח על מעונות היום וחוק המצלמות גם הם כמובן נעשו בשיתוף משרד העבודה והרווחה – משרד ממשלתי, למי שמפקפק בכך – חוק הפיקוח על הצהרונים, ותיקון סעיף 34(א) של חוק האימוץ, שאפשרנו בו לילדים מאומצים להביא את עצמם לידי ביטוי בלי שהם יצטרכו לחשוש מכך.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של פגיעות מיניות בקטינים גם הוא נושא שהיה מאוד מאוד חזק על סדר-יומה של הוועדה לזכויות הילד.

יפעת שאשא ביטון: נגענו בו גם במגזרים השונים – הבנו שיש ייחודיות בטיפול בפגיעה מינית בקטינים, אם זה בחברה החרדית, אם זה בחברה הערבית ואם זה בחברה בכלל.

יפעת שאשא ביטון: קידמתי את חוק דיני – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, רגע.

אורלי לוי אבקסיס: אני הגשתי הצעת חוק שעברה בטרומית ותקעו לי אותה בממשלה שהיית חברה בה, שמדברת על טיפול נפשי מיידי, זמין ואיכותי בכל פגיעה שכזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם אנחנו מדברים על טיפול באותם ילדים שעברו פגיעות מיניות – זה אלף-בית כדי שאותם נפגעים לא יהפכו להיות פוגעים, שאנחנו יודעים שזה חלק מההתגלגלות; קוראים לזה הסיפור החוזר של אותם נפגעי עבירה קטינים.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הזה – עליו יקום או ייפול השיקום של הילד.

אורלי לוי אבקסיס: הוא תקוע במשרדי ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש לך כוח, בבקשה תזרזי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה חוק שעבר בטרומית, שהתחיל חקיקה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

עומר ינקלביץ': באוכלוסיות שונות בכלל אין טיפול, אין מרכזים שמטפלים – –

אורלי לוי אבקסיס: נכון, ולכן – – –

יפעת שאשא ביטון: חברים.

עומר ינקלביץ': – – לא בבדואים, לא בדרוזים, לא בערבים ולא בחרדים.

עומר ינקלביץ': אין.

עומר ינקלביץ': אין דרך לטפל.

עומר ינקלביץ': אין דרך לטפל בהם.

עומר ינקלביץ': הם נפגעים ולא ניגשים בכלל לקבל שום מענה, כי אין להם דרך – – –

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול יש מענים שונים.

יפעת שאשא ביטון: כדאי ללמוד את הנושא, בסדר?

יפעת שאשא ביטון: יש מענים שונים שניתנים, גם במסגרת הקהילה, גם במסגרת משרד הבריאות – – –

מאיר כהן: אני לא יכול שלא – ראו.

עומר ינקלביץ': – – –

יפעת שאשא ביטון: לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: אתם מדברים – בלי שאת מכירה את הנושא.

יפעת שאשא ביטון: אני ממליצה לך ללמוד אותו.

מאיר כהן: יש מרכזים.

מאיר כהן: חבריא, בואו נעשה – – –

יפעת שאשא ביטון: כן.

עומר ינקלביץ': – – –

מאיר כהן: אנחנו יכולים לשבת כאן ולהגיד שאין כלום.

עומר ינקלביץ': – – –

יפעת שאשא ביטון: אבל לא נפתור עכשיו – – –

מאיר כהן: יש מרכזים.

עומר ינקלביץ': אתה מדבר על בית חם – – –

מאיר כהן: אין מספיק מרכזים – –

עומר ינקלביץ': בעיר מעורבת אין מענה.

עומר ינקלביץ': אתה מדבר על קריית ספר ועל אלעד – – –

מאיר כהן: – – אין מספיק אנשי מקצוע.

מאיר כהן: תקשיבי להצעת החוק הזאת, שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי, זה באמת דבר שיכול לקדם – את יודעת, הוא משול לתוספת של עוד כמה מרכזים, כי זה שיש מרכזים זה עדיין לא פותר.

מאיר כהן: זה שיח תרבותי, זה אלף ואחד דברים בסקטורים שאת מציינת; אבל יש – אין מספיק.

מאיר כהן: כי כשאומרים אין שום דבר, אין כלום, קצת עושים עוול.

עומר ינקלביץ': אדוני היושב-ראש, בערים מעורבות אין, אני מכירה את זה ובדקתי.

עומר ינקלביץ': נכון – – – של בית חם – – –

מאיר כהן: הייתי שר הרווחה, מה את – בסדר.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת עומר ינקלביץ', בואי נסכם שבאמת היו הרבה מאוד דיונים.

יפעת שאשא ביטון: את מוזמנת להיכנס, לקרוא את החומר.

יפעת שאשא ביטון: אגב, יש לכם גם – – –

עומר ינקלביץ': במקרה אתמול הייתי – – –

יפעת שאשא ביטון: חולק לכם דף של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: תראו, אנחנו לא נפתור עכשיו את זה שכל אחד הגיש הצעת חוק והיא נתקעה מסיבה כזאת או אחרת.

יפעת שאשא ביטון: אני באתי לספר על מה שנעשה – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – חקיקה – – –

יפעת שאשא ביטון: – – ואספר גם על דברים נוספים שצריך לעשות.

יפעת שאשא ביטון: אז בנושא של פגיעות מיניות בקטינים, מלבד העיסוק בנושא של מרכזי הגנה והטיפולים השונים שניתנים, קידמנו גם את חוק דיני ראיות, שמאפשר – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, רגע – – –

יפעת שאשא ביטון: – – עדות של קטינים, עדות מותאמת – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת אורלי – תיתנו לשרה לסיים את דבריה.

מאיר כהן: בבקשה, אל תפריעו לה.

מאיר כהן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל האומר דברים בשם אומרם מקדם את הגאולה – –

מאיר כהן: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: – – אז צריך לזכור שמרכזי ההגנה של אותם ילדים כמעט ירדו מסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: היה שר רווחה שניסה לעשות פה כמו חוק ההסדרים באמצע שנה רגילה ולהעביר את כל אותם מרכזים – דרך אגב, את כל הכסף עליהם נתנה לין שוסטרמן – ומשרד הרווחה לא רצה לקדם את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני, בהיותי יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, הבאתי את המנכ"לים של כל המשרדים ואת השרים מהמשרדים הרלוונטיים כדי שכל אחד ייתן את התקן שלו, כי אחרת היא הייתה הולכת עם הכסף, והמרכזים לא היו קמים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא הייתי מתערבת היינו נשארים עם שני מרכזים, בתל אביב ובירושלים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לאל, יש לנו כבר בבאר שבע, יש לנו בנתניה, יש לנו בנצרת, יש לנו בפריסה – עדיין חסר, אבל בהחלט יש יותר מענים.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשיש תורמים, המערכת – זה לא חשוב לה מספיק, ולכן ישבה רגל על רגל; כמעט הלך הכסף, והמרכזים יחד איתו, והילדים – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אז חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בואי נשים את הדברים כפי שהם.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שהנושא קרוב לליבך, או לפחות היה – –

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת היה?

יפעת שאשא ביטון: – – אבל הנושא של מרכזי הגנה היה על סדר-יומה של הוועדה לזכויות הילד בארבע שנים האחרונות.

יפעת שאשא ביטון: צר לי לאכזב אותך, או אולי את תשמחי לשמוע, אבל הרבה – – –

אורלי לוי אבקסיס: את קוראת מאותם מחקרים שאני כתבתי – – –

יפעת שאשא ביטון: רגע, באמת.

מאיר כהן: גברתי השרה, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: במהלך ארבע השנים האחרונות נפתחו מרכזי הגנה נוספים, ולא רק שנפתחו מרכזי הגנה – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – שאני עשיתי – – –

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה שאת עשית.

אורלי לוי אבקסיס: – – – כשיש לנו תורם – – –

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה.

יפעת שאשא ביטון: תבורכי.

יפעת שאשא ביטון: נפתחו מרכזי הגנה נוספים במהלך ארבע השנים האחרונות, כולל הרחבת השירותים שניתנים במרכזים הללו, כולל שיתופי פעולה שנעשו בין כל הגורמים – דבר שלא היה לפני כן, לפחות לא בארבע שנים שקדמו לכך, בתוך המרכזים הללו.

יפעת שאשא ביטון: אז בואי, קצת צניעות.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח להשיב על הדברים – – –

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי.

יפעת שאשא ביטון: אם יש דברים שאת מרגישה שהם לוקים בחסר, תוכלי למצוא את כל החומרים באתר הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שזה יעשה לך סדר.

אורלי לוי אבקסיס: את שיתוף הפעולה – – – בשולחן עגול שעשיתי.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה להגיד לך, עדיין יש מחסור בתיאום ועדיין יש מחסור בתקציבים – – –

יפעת שאשא ביטון: בוודאי שיש מחסור, בוודאי, אני אמרתי את זה בראשית דבריי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כל משרד מפיל על המשרד האחר את התקצוב היחסי, ולכן תמיד יש חוסר.

אורלי לוי אבקסיס: אם יהיה מספיק תקציב, יהיה יותר טיפול.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים כאן דיאלוג?

מאיר כהן: גברתי השרה, גם את חלק מהדיאלוג הזה.

מאיר כהן: אני מבקש לאפשר לשרה לסיים את דבריה.

מאיר כהן: אנא מכם.

מאיר כהן: זהו.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי בראשית דבריי ואני אומר שוב: נעשו הרבה מאוד דברים במדינת ישראל, לאורך כל השנים וגם בארבע השנים האחרונות.

יפעת שאשא ביטון: וגם אמרתי שככל שעשינו יותר, גילינו שאנחנו צריכים לעשות – –

מאיר כהן: עוד יותר.

יפעת שאשא ביטון: – – עוד המון.

יפעת שאשא ביטון: אז חשוב להגיד גם את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אסיים עם הנושא של פגיעות מיניות.

יפעת שאשא ביטון: חוק דיני ראיות, שהועבר כאן בכנסת בקריאה שנייה ושלישית, ואפשר בעצם מתן עדות של קטינים בבתי משפט באופן שמותאם לקטינים – הנגשה של מערכת המשפט כדי שאנחנו לא נהיה במקום כפי שסיפרה עליו חברת הכנסת קרן ברק, שהרבה מאוד תיקים נסגרים בגלל שאי-אפשר למצות את הדין עם מי שפוגע, אין מספיק ראיות; ברגע שהקטינים מגיעים להעיד – זה בהחלט מסייע בנושא הזה, ואנחנו מצליחים למצות את הדין עם יותר ויותר פוגעים.

יפעת שאשא ביטון: חוק זכויות החולה, חוק פעוטות בסיכון – אני כבר לא אפרט על כל דבר, כי אנחנו קצת המשכנו בזמן – –

מאיר כהן: תודה.

יפעת שאשא ביטון: – – אבל אני רוצה לומר משהו גם בהקשר של המשרד שאני נמצאת בו.

יפעת שאשא ביטון: תראו, בשנה האחרונה שאני נמצאת במשרד נעשו כמה צעדים משמעותיים שנוגעים לחייהם של ילדים.

יפעת שאשא ביטון: האחד זה הגדלת הסיוע לאימהות חד-הוריות שמקבלות מזונות מביטוח לאומי.

יפעת שאשא ביטון: אימהות לשלושה ילדים קיבלו בעצם תוספת, מ-1,170 ש"ח ל-2,500 ש"ח, שזו תוספת משמעותית לכל חודש.

יפעת שאשא ביטון: אימהות לארבעה ילדים קיבלו תוספת מ-1,400 ש"ח ל-3,000 ש"ח – –

פנינה תמנו: יפה.

יפעת שאשא ביטון: – – כדי שאנחנו נוכל לאפשר להן לחיות בצורה קצת יותר מרווחת.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של התחדשות עירונית, של שיקום שכונות, ובכלל, של ההתייחסות לדיור הציבורי – תראו, אנחנו כל הזמן אומרים שחשוב לתת לילדים קורת גג, אבל זה לא מספיק שאנחנו ניתן לילדים קורת גג.

יפעת שאשא ביטון: השאלה איפה אנחנו נותנים להם את קורת הגג הזאת ואיזה עתיד אנחנו גוזרים עליהם.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד מקומות שהדיור הציבורי נמצא בהם והם שכונות קשות, עם הרבה מאוד פשיעה – אני כבר לא מדברת על העוני המאוד-מאוד קשה – ומשפחות שנשלחו לשם ואמרו שהן לא רוצות להתגורר שם, כי הן רוצות להגן על הילדים שלהן, נחשבו כמסורבות, איבדו את הזכאות שלהן, כולל ההשתתפות בשכר דירה המוגדל, ועברו לסוף התור – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – – קריטריונים – – –

יפעת שאשא ביטון: מה שאני ביקשתי לעשות, לאחר מיפוי, זה שכל אותם מקומות שאליהם משפחות מסרבות להגיע – הן לא יאבדו את הזכות שלהן וגם לא יאבדו את מקומן בתור, אבל זה רק – – –

אורלי לוי אבקסיס: אז הן יישארו – – –

יפעת שאשא ביטון: אם תיאזרי קצת בסבלנות, חברת הכנסת לוי אבקסיס, את תוכלי לקבל תשובה גם על זה, אבל כנראה אין מספיק סבלנות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נביא פתרון – – –

יפעת שאשא ביטון: מה שעשינו בשנה הזאת, במסגרת האפשרויות של ממשלת מעבר, זה לפחות להציל את אותם ילדים שנשלחו לשם, ויכולנו למנוע את גזרת הגורל עבורם בעת הזאת.

יפעת שאשא ביטון: אבל, אני אומרת, כבוד היושב-ראש, בנושא של הדיור הציבורי במדינת ישראל צריך מהפכה של ממש.

יפעת שאשא ביטון: צריך לפתוח אותו ולבנות אותו מרמת הקריטריונים ועד לרמת התפיסה של מי שאנחנו משכנים בדיור הציבורי, לייצר – – –

פנינה תמנו: אבל מה יעזור – – – רווחה?

פנינה תמנו: אין פה שר רווחה, אין חינוך.

יפעת שאשא ביטון: כשרת שיכון זה נמצא בגזרה שלי, ולו הייתה לי קדנציה של ארבע שנים, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, אני הייתי פותחת את הנושא של הדיור הציבורי באומץ, כי אני יכולה לומר לך שהיום, כשאני נמצאת במשרד, יש הרבה מאוד פופוליזם סביב הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: אומרים: אל תמכרו דירות, כי זה מדלל את המלאי.

יפעת שאשא ביטון: אבל דירות שנמצאות במקום שיש שם סמים ופשיעה קשה – אני לא רוצה לשלוח לשם ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהילדים של הדיור הציבורי יהיו בסביבה שהיא באמת מאפשרת הזדמנות אמיתית, מוביליות חברתית; שההורים יוכלו לבחור איפה הם מגדלים את הילדים שלהם, לאיזו מערכת חינוך הם מכניסים את הילדים שלהם – –

פנינה תמנו: אז תבנו ותיתנו עוד.

יפעת שאשא ביטון: – – ולא כמו היום, שיש מקומות מאוד מאוד מוגדרים, ולשם אנחנו מנווטים את הילדים, ואנחנו חורצים את דינם – הינה, אני אומרת לך את זה כאן:

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חורצים את דינם.

יפעת שאשא ביטון: ואני מקווה – וגם בזה אני אומרת לך, זה לא משנה אם אני אהיה שרת הבינוי והשיכון או בכל תפקיד אחר פה, בכנסת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אני אקח על עצמי את הנושא של הדיור הציבורי ורק כדי לשנות אחת ולתמיד את הסיכוי שאנחנו נותנים לילדים, כדי שבאמת ניתן להם סיכוי אמיתי, ולא נסתפק בזה שאמרנו שנתנו להם קורת גג.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להודות באמת לכל מי שהגיש את ההצעה לסדר-היום ואפשר את הדיון במליאה, ולהודות לך, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, שלקחת חלק גם בדיון היום בוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל הזמן אומרים: הילדים הם הדבר הכי חשוב שיש לנו, והגיע הזמן שגם במעשים אנחנו נתנהג באופן שמראה שהילדים הם הדבר הכי חשוב לנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: שלוש דעות נוספות.

מאיר כהן: משה אבוטבול, בבקשה, דקה מהצד.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, יושב-ראש נכבד, היום אנחנו דנים בנושא של היום הבין-לאומי לזכויות הילד.

משה אבוטבול: אני רוצה דווקא לשתף את מי שעדיין לא יודע שעדיין מאוד מאוד כואב הלב לדעת שישנם אלפי קרוונים שמונחים בכל רחבי מדינת ישראל ובהם משתכנים תלמידים שלומדים – אני יודע שמהמגזר החרדי; יכול להיות שגם ממגזרים אחרים, אבל אותם ילדים בעצם סובלים ממחסור בכיתות.

משה אבוטבול: אני יודע כמה המדינה ושר החינוך משתדלים ומתאמצים, אבל צריכים לדעת שחסרות הכיתות האלה לאותם תלמידים.

משה אבוטבול: אני חייב לבוא ולהגיד שגם כראש עיר בעבר התמודדתי הרבה מאוד עם חסכים בחברה החרדית, אם זה הנושא של קרן קרב, כל מיני קרנות, רווחה חינוכית, הסעות, ארוחת צוהריים, ספרי לימוד, העשרה תורנית, ואפילו דברים כמו התוכנית הלאומית ותוכנית פאקט – אלה דברים שבאמת הייתי צריך להיאבק כדי להשוות את זכויותיהם של הילדים במגזר החרדי, כדי שיושוו לכל מקום.

משה אבוטבול: אינני יודע מה קורה במקומות אחרים, אבל זה מה שמצאתי את עצמי מתמודד עימו.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר ולהזכיר לחברים שלנו פה שהעריכו את מורשתו של זאב ז'בוטינסקי: תמיד הוא דיבר על חמש המ"מים – כמובן מזון, מעון, מלבוש, מורה ומרפא.

משה אבוטבול: אני חושב שבאמת, גם הילד החרדי בכל מקום שהוא, או כל ילד מכל מגזר אחר, זכאי לקבל את הדברים הללו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לסיים, סיום דבריי.

מאיר כהן: דעה נוספת זה לא – – –

משה אבוטבול: שמעתי שראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון אמר על יום העצמאות שלאור הרבה דברים שקרו זה צריך להיות יום של חשבון נפש.

משה אבוטבול: אני חושב שגם היום הזה, היום הבין-לאומי לזכויות הילד, צריך להיות יום חשבון נפש – מה לא עשינו עוד למען ילדי ישראל.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, כבודו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: היום בצוהריים חברות הכנסת מיקי חיימוביץ' ואורלי פורמן, חברי הכנסת יואב סגלוביץ' ורם בן ברק ואני נפגשנו עם פיליפיניות, אימהות לילדים קטינים, שסיפרו לנו על הסבל שהילדים שלהם עוברים כאשר עוצרים אותם בבוקר מוקדם ומכניסים אותם לבית סוהר, לבית מעצר, על לא עוול בכפם.

יעל גרמן: מסתבר שבמהלך עשר השנים האחרונות, מאז 2010 ועד יולי 2019, הייתה מדיניות שקבעה שלא עוצרים ולא מכניסים לכלא ילדים.

יעל גרמן: כן, אפשר מבוגרים שעוברים על החוק, למה לא?

יעל גרמן: אבל ילד שלא עשה כלום, שלא עשה שום עבירה, שיכול להיות שהוא נמצא פה כך או אחרת, אבל בוודאי שלא באשמתו – להכניס אותו לכלא?

יעל גרמן: זה נשמע סביר בעיניך, אדוני היושב-ראש?

יעל גרמן: בעיני מישהו מהנוכחים כאן?

יעל גרמן: אז אני כאן קוראת – – –

מאיר כהן: התשובה היא: לא.

יעל גרמן: תודה.

יעל גרמן: אני ממש מודה לך על התשובה שלך.

יעל גרמן: ולכן אני קוראת לכל מי שרק לוקח חלק בזה – שזה משרד הפנים, שזה ביטחון הפנים, שזה אולי גם השרה – שאני כרגע לא רואה אותה, אבל היא דיברה עד לפני דקה – –

מאיר כהן: היא פה, היא פה.

יעל גרמן: – – אז בוודאי גם לשרה אני פונה להפסיק את הנוהג הפסול הזה.

יעל גרמן: לא יכול להיות ואסור שילד ייכנס לבית סוהר על לא עוול בכפו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: משה ארבל, בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: אני מבקש מסגן השר לא להאיץ בדוברים.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום הזה, שבו אנו מציינים את היום הבין-לאומי לזכויות הילד, תוך כדי הדיון קיבלתי מתושבת אשקלון צילום של ספר עברית של בִּתה בכיתה ב' שבו נשאלה שאלה בהבנת הנקרא.

משה ארבל: השאלה היא: למה בתיה קמה?

משה ארבל: והשיבה: בתיה קמה כי הייתה אזעקה.

משה ארבל: אין צורך להכביר מילים על תחושות ילדי ישראל, וכמובן, אדוני סגן השר, כתושב אשקלון.

משה ארבל: אינני מבין כיצד כנסת ישראל מאפשרת לארגון אמנסטי אינטרנשיונל, ארגון שהוכרז כארגון שקורא לחרם על מדינת ישראל על ידי שרי האוצר וביטחון הפנים, לקיים מחר, כאן בכנסת ישראל, כנס.

משה ארבל: פניתי ליושב-ראש בנושא.

משה ארבל: תקוותי היא שהשכל הישר יגבר והחרפה הזאת תוסר מעלינו.

משה ארבל: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, גם המציעים וגם השרה, היות שאין ועדות, אז אני מבקש מכם להסתפק בדיון כאן, ובעזרת השם, כשתהיינה ועדות אז אנחנו נמשיך, כי חבל לעשות איזה טקס של הצבעה ואין לאיפה להעביר את זה.

מאיר כהן: בסדר?

מאיר כהן: המציעים, אתם מסתפקים?

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת אבי ניסנקורן, יושב-ראש הוועדה המסדרת.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, הודעה.

מאיר כהן: לאחר מכן אתה תוכל להישאר על הדוכן ולהציג גם את הצעת החוק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז קודם כול לעניין ההודעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע על חילופי אישים בוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון מטעם סיעת הימין החדש: במקום חבר הכנסת נפתלי בנט, שהתמנה לשר, תכהן חברת הכנסת איילת שקד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שיהיה לה בהצלחה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת ההודעה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: [הצעת חוק פ/361/22; נספחות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ]

מאיר כהן: ברשותך, אני אקרא את שם הצעת החוק ואז אתה תציג אותה.

מאיר כהן: אנחנו מעלים עכשיו לדיון מוקדם את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הכנסת) (הוראת שעה), התש"ף–2019, של חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז מילה אחת על הנושא של שלום הילד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב – אתה יודע, שמעתי פה הרצאה מלומדת מהשרה כמה שהממשלה הקודמת פעלה לטובת שלום הילד.

פנינה תמנו: לא, הוועדה לזכויות הילד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וגם הוועדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ובסוף, החיים הם יותר פשוטים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשאתה רואה שיש 200 נערים ונערות במצוקה בלי פתרון, ושחסות הנוער לא נותנת להם פתרון, ושום גוף לא נותן להם פתרון, והם חייבים להיות במסגרת מגוננת ולא נמצאים שם בגלל אוזלת יד, גם של משרד האוצר וגם של משרד העבודה והרווחה, אתה אומר: יש פה בעיה קשה, קשה, של עומק וגם של אדישות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אי-אפשר להסביר את זה חוץ מאדישות, כי לא מדובר על תקציבים מטורפים – מדובר פה על דבר שחייבים לפתור ופשוט לא פותרים אותו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ו-200 ערים ונערות במצוקה – אני חושב שזה אומר הרבה מאוד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בסוף בסוף הדברים נבחנים שם, בעשייה הזאת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד, אני מדבר על זה – חברת הכנסת פנינה תמנו שטה העלתה את זה לדיון, ביקשה דיון בוועדת הכספים – אני מדבר על זה עם מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, הוא מסכים שיש פה בעיה חמורה, מבקשים דיון, הדבר מתמהמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני מאוד מאוד מקווה שהוא יבוא לפתרון.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: בבקשה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לגבי הצעת החוק, בעצם הצעת החוק הזאת, לנוכח המצב שאנחנו נמצאים בו, שאין לנו ועדת כנסת ואין לנו ועדת כספים קבועה, כל מה שהצעת החוק עושה זה – הוועדה המסדרת באה בנעלי ועדת הכנסת וועדת הכספים הזמנית באה בנעלי ועדת הכספים הקבועה לצורך הקמת הוועדה המשותפת לתקציב הכנסת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכנסת צריכה להמשיך לתפקד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: חלק מהתפקוד שלה הוא העברת עודפים משנה קודמת לשנה זו, חלק מתפקוד הוועדה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריכים את החקיקה הזאת בשביל לאפשר תפקוד של הכנסת וקבלת החלטות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוועדה תקבל כמובן את ההחלטות בשום שכל, הוועדה המשותפת, לכשתקום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לכן אני מבקש – בוועדה המסדרת זה עבר על דעת כל סיעות הבית – לאשר את ההצעה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: סגן שר האוצר ישיב.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: כהרגלו בקודש הוא ישיב בקצרה.

מאיר כהן: מר ביטון וחבר הכנסת אשר, אתם מעוררים מהומות בצד ימין.

מיכאל ביטון: עושים קואליציה.

מאיר כהן: תעשו קואליציה, נשמח.

אנחנו כבר קואליציה מזמן.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי אבי ניסנקורן, הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הכנסת) (הוראת שעה), התש"ף

יצחק כהן: –2019 – חוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, קובע בין היתר הוראות שונות לעניין מבנה חוק התקציב השנתי, שינויים בתקציב, שינויים ברזרבות, שינויים בעודפי התקציב משנה קודמת וכיוצא באלה.

יצחק כהן: בסעיף 11(ב) לחוק נקבע כי ועדה משותפת לוועדת הכנסת וועדת הכספים של הכנסת רשאית לקבל החלטות שונות בנוגע לתקציב הכנסת.

יצחק כהן: סעיף 13(ב) לחוק מוסיף כי אם נותר סכום עודף בסעיף תקציב הכנסת בשנת כספים פלונית, רשאית הוועדה המשותפת האמורה, לפי הצעת יושב-ראש הכנסת, להתיר את השימוש באותו סכום בשנת הכספים שלאחריה.

יצחק כהן: אבי, אתה עוקב אחריי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כל מילה.

יצחק כהן: מה אמרתי במשפט האחרון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: שאלת אם אני עוקב אחריך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה רואה?

יצחק כהן: בשנת 2019 התקיימו נסיבות ייחודיות שבהן נערכו שתי מערכות בחירות, לצערי הרב.

יצחק כהן: עוד ילמדו על זה בהיסטוריה.

יצחק כהן: ילדים בעוד 20 שנה יגידו: מה, באמת זה קרה?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: יתקשו להאמין.

אלון שוסטר: הם עלולים לגדול לתוך זה.

יצחק כהן: השם ישמור.

יצחק כהן: בכנסת העשרים-ואחת, וכן בכנסת העשרים-ושתיים עד להגשתה של הצעת החוק לא הוקמו הוועדות הקבועות, וכתוצאה מכך לא הוקמה ועדה משותפת לעניין תקציב הכנסת ולא התאפשר אישור העברת העודפים.

יצחק כהן: נוכח העובדה שבעוד פחות מחודשיים מסתיימת שנת הכספים – הרבה פחות; פחות מחודש – ועימה המועד שבו ניתן לבצע העברות עודפים, מוצע לתקן את החוק ולקבוע כי כל עוד לא נבחרו ועדות הכנסת בכנסת העשרים-ושתיים תבוא הוועדה המסדרת בנעליה של ועדת הכנסת.

יצחק כהן: בהתאם לכך, ועדה משותפת לוועדה המסדרת ולוועדת הכספים הזמנית, בראשות יושב-ראש הוועדה המסדרת, תהיה רשאית להתיר, לפי הצעת יושב-ראש הכנסת, את השימוש בעודפי תקציב 2018 בשנת 2019.

יצחק כהן: מה יהיה, אדוני, אם תהיה מערכת בחירות שלישית?

יצחק כהן: צריך לנסח את החוק הזה, לעשות תיקון לחוק פ/361/22.

יצחק כהן: המציאות העגומה שאנחנו נמצאים בה היא פשוט בלתי נתפסת ובלתי נסבלת.

יצחק כהן: איך אנחנו נראים בעיני העם שלנו בפנים, בעיני אומות העולם?

יצחק כהן: מדינה כל כך מוכשרת, עם כלכלה כל כך מצליחה, עם תעשיית הייטק מובילה בעולם, עם הישגים מדהימים כמעט בכל תחומי החיים, למרות כל המצב הביטחוני המורכב הקשה – איך אנחנו נראים?

יצחק כהן: ועד כמה זה יימשך?

יצחק כהן: מדוע לא יתעשתו חברי הבית הזה ויתאחדו ויקימו ממשלה?

יצחק כהן: מישהו יכול להסביר לי?

יצחק כהן: מישהו יכול להסביר לי?

יצחק כהן: מישהו עשה פעם מאזן עלות–תועלת של כל הגישות הבומבסטיות, של כל אחד עם השקפת עולמו שבלעדיה אי-אפשר ורק ככה אפשר?

יצחק כהן: מישהו עשה פעם את החשבון מול הנזק הנורא שקורה למדינה שלנו?

יצחק כהן: איך אנחנו נראים?

יצחק כהן: חבר הכנסת ארבל, חברות הדירוג הבין-לאומיות, אחד הפרמטרים שלהן זה יציבות שלטונית.

יצחק כהן: זה נכון שהכלכלה חזקה – ואגב, שאפו לשר האוצר על הצמיחה המרשימה, 4.1.

ינון אזולאי: זה בזכות הסגן.

משה ארבל: זה בזכות הנומרטור.

יצחק כהן: שאפו.

יצחק כהן: שאפו לשר ולצוות האוצר – צמיחה מרשימה, 4.1 – – –

מרב מיכאלי: – – –

יצחק כהן: זה פנומנלי, גברת מיכאלי.

יצחק כהן: תעשי ככה כמה שאת רוצה.

מאיר כהן: על זה נקרא: יהללך זר ולא פיך.

מרב מיכאלי: עומד הנחתום ומעיד על עיסתו ועף על עצמו בכל הכוח.

מאיר כהן: העיסה מעידה על הנחתום – הפוך.

מאיר כהן: מרב, העיסה מעידה על הנחתום.

אוסאמה סעדי: סגן השר, אנחנו בעד ההצעה הזאת.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר לך שההצעה היא טלאי עגום לתקופה מוזרה ועגומה.

אוסאמה סעדי: בסדר, הבנו את זה.

אוסאמה סעדי: אין לך שם מי שיצביע.

אוסאמה סעדי: אנחנו נצביע.

מאיר כהן: כן, חברים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יצחק כהן: אני מלין על המצב, חברים.

עאידה תומא סלימאן: נעביר לך.

יצחק כהן: איך?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעביר לך את זה.

יצחק כהן: בסדר, אתם תעבירו, אבל איך הגענו למצב הזה?

יצחק כהן: איך?

יצחק כהן: אנשים אינטליגנטים, אנשים שניגשו לבחירות, אדוני היושב-ראש, עם מצעים – הציבור כל כך השתכנע שבאמת דואגים לו, דואגים למדינה, ופתאום כשמגיעים לרגע האמת – רגעי האמת; היו כמה רגעי אמת – פתאום אין מדינה.

יצחק כהן: המדינה לא מעניינת אף אחד.

יצחק כהן: רבותיי, זה חמור וזה מסוכן וזה בלתי נסבל.

יצחק כהן: אני אומר, מתי ידליקו את האור – – –

משה ארבל: רק ביום שנבין שאנחנו תלויים אחד בשני.

יצחק כהן: רק שלא נהיה תלויים אחד ליד השני.

מאיר כהן: הדור הצעיר של ש"ס מאוד מבטיח.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שכולם יצטרפו לקריאה שלי: די, עד כאן.

מאיר כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: בואו נרכיב ממשלה.

יצחק כהן: בואו נתחיל לנהל את המדינה היקרה שלנו.

יצחק כהן: 71 שנה היה נפלא – – –

יעל גרמן: מצביעים על זה עכשיו?

יצחק כהן: בבקשה?

יעל גרמן: עכשיו מצביעים על זה?

יצחק כהן: על מה?

יעל גרמן: על מה שאתה מציע.

יצחק כהן: אנחנו מצביעים על חוק מפוצל – – –

אברהם (אבי) ניסנקורן: איציק, טוב שאמרת לי לקצר.

יצחק כהן: נצביע, כן.

משה ארבל: יש לך מזל שדוד ביטן לא היושב-ראש.

יצחק כהן: אפשר לספר בדיחות ועוד בדיחות, אבל המדינה מידרדרת.

מאיר כהן: חברים, בואו, זה נושא מאוד רציני.

מאיר כהן: אדוני השר, האם הממשלה תומכת בהצעת החוק?

יצחק כהן: אני אדייק: הממשלה לא מתנגדת.

מאיר כהן: לא מתנגדת.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אז אנחנו נעבור להצבעה, ברשותך.

יצחק כהן: בהצלחה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: מי שמצביע בעד – מאשר את הצעת החוק, להעביר אותה לוועדת הכספים ולהכין אותה לקריאה ראשונה, בסדר?

מאיר כהן: אז מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: כולם יושבים?

מאיר כהן: עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הכנסת) (הוראת שעה), התש"ף

מאיר כהן: –2019, לוועדה הזמנית לענייני כספים נתקבלה.

מאיר כהן: ובכן, 19 בעד, מתנגד אחד, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק תועבר לוועדת הכספים להכנה לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, אם ירצה השם, ביום שלישי, כ"א בחשוון התש"ף, 19 בנובמבר 2019, בשעה 16:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.