ישיבת מליאה, כנסת 21, פרוטוקול מספר 28, 2019-09-11 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"א באלול תשע"ט, 11 בספטמבר 2019, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף הראשון: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 73) (תיעוד חזותי או קולי בקלפיות), התשע"ט–2019, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אלא אם כן לא רוצים לשבת, אני לא מכריח.

יולי יואל אדלשטיין: כחול לבן בימין הקיצוני – אז שם; לפי בקשה של חבר הכנסת האוזר העברנו אתכם לימין הקיצוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שאזמין את שר המשפטים חבר הכנסת אמיר אוחנה להציג את החוק, אני רק מפנה את תשומת ליבכם לכך שבמייל אצלכם נמצאת חוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת בנושא של הפרוצדורה הקשורה לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמעניין אותי כרגע, לא עניין של מהות.

יולי יואל אדלשטיין: על מהות אנחנו חלוקים, חברי הכנסת השונים, וזה לגיטימי, אבל בסעיף 8 כותב היועץ המשפטי לכנסת: בהתאם להלכה הפסוקה, חקיקת ההסדר המוצע מחייבת כתנאי הכרחי השגת רוב של 61 חברי כנסת ומעלה בשלוש הקריאות.

יולי יואל אדלשטיין: פירוש הדבר שגם בקריאה הראשונה, אם אנחנו רוצים להכריז על כך שהחוק עבר, נדרש רוב של 61 חברי הכנסת ומעלה.

יולי יואל אדלשטיין: זה הייעוץ המשפטי שאני קיבלתי וכך אנחנו גם ננהג, אלא אם כן הייעוץ המשפטי יודיע משהו אחר.

אורנה ברביבאי: יפה שאתם מכבדים ייעוץ משפטי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה?

אורנה ברביבאי: זה יפה שאתם מכבדים את הייעוץ המשפטי, זה חריג.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר הורדתי מן הדוכן חברת כנסת שדיברה בגנות הייעוץ המשפטי לכנסת, חברת הכנסת מהאופוזיציה, אז אני מציע לא להתבדח על חשבון הייעוץ המשפטי לכנסת, שתמיד מקצועי, תמיד רציני ותמיד מחייב את כולנו.

אורנה ברביבאי: אנחנו מעריכים את זה.

תמר זנדברג: רק שאלת הבהרה:

תמר זנדברג: אם אין 61 – – –

יולי יואל אדלשטיין: אם אין 61, החוק עבר, אלא אם כן, כפי שאמרתי, היועץ המשפטי יודיע משהו אחר.

יולי יואל אדלשטיין: חוות הדעת אומרת – – –

עאידה תומא סלימאן: עבר או לא עבר?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם תקשיבו לי ולא תעירו הערות – – –

אוסאמה סעדי: הוא אמר: עבר.

יולי יואל אדלשטיין: החוק יעבור רק אם בכל הקריאות יימצא לו רוב של 61 חברי כנסת ומעלה.

עאידה תומא סלימאן: אמרת: עבר.

עאידה תומא סלימאן: התפלאנו.

יולי יואל אדלשטיין: קרי, אם בקריאה הראשונה, נניח, יש 50 בעד ו-40 נגד, החוק לא עבר.

יולי יואל אדלשטיין: החוק לא עבר ולא יועבר לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: זאת העמדה של הלשכה המשפטית בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני שר המשפטים חבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: מן הצד השני, ברשותך, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: וכפי שאמרתי, כל האמור לעיל לא מתייחס להסכמה או אי-הסכמה עם מהות החוק, אנחנו מדברים כרגע על הפרוצדורה הפרלמנטרית בכנסת.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, שקיפות מונעת שחיתות.

אמיר אוחנה: אור השמש הוא המחטא הטוב ביותר.

אמיר אוחנה: תיעוד כל המתחולל באולם ההצבעה ובזמן הספירה הוא ערובה לטוהר הבחירות.

אמיר אוחנה: היינו מצפים מיושבי הבית הזה כולם לתמוך בהצעת החוק ורק להצטער על שלא הם הביאו אותה קודם בפני הציבור, משום שמי שיוצא נגד הצעת החוק הזאת יוצא נגד אזרחי ישראל ומאפשר הלכה למעשה את הרחקת תוצאות הבחירות לכנסת משיקוף מלא ואמיתי של דין הבוחר.

אמיר אוחנה: מה אומרת הצעת החוק?

אמיר אוחנה: אם לפשט, היא אומרת את הדבר הבא: כל מה שהמפקח יכול – ברשות, בסמכות ובאופן חוקי – לקלוט בחושיו, קרי, לראות בעיניו או לשמוע באוזניו, הוא יוכל לתעד לא רק במאגר הזיכרון האנושי אלא גם במאגר זיכרון דיגיטלי, שמטבע הדברים נוטה פחות לבעיות זיכרון, שכחה ומניפולציות.

אמיר אוחנה: הא ותו לא.

אמיר אוחנה: לא תצלום רנטגן ולא פריסקופ שיחדור מעל המחיצה ויפר את פרטיות הבוחר מאחורי הפרגוד או יפגע כמלוא הנימה בחשאיות הבחירות, אלא מצלמה רגילה, אפשר גם של טלפון סלולרי, אשר תתעד את המתרחש באולמות ההצבעה ובזמן ספירת הקולות.

אמיר אוחנה: איך בדיוק ההצעה הזאת משרתת את הליכוד?

אמיר אוחנה: איך היא מזיקה לחבריי, שידברו כאן, ודאי, נגד החוק?

אמיר אוחנה: מה, חבריי מזייפים בחירות?

אמיר אוחנה: אתם בונים על זיוף קולות?

אמיר אוחנה: אם לא, אז ממה אתם חוששים?

אמיר אוחנה: היועצים המשפטיים הנכבדים, והם לא רק נכבדים אלא גם חביבים עליי באופן אישי מאוד, אמרו את דברם נגד קידום הצעת החוק.

אמיר אוחנה: זהו, בזה נסתם הגולל?

אמיר אוחנה: האם נבחרי הציבור הם עדר של בוטים נטול תבונה שאינו מסוגל לשאול למה?

אוסאמה סעדי: כשר משפטים תכבד את היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: למה המצלמות – חבר הכנסת סעדי, הרי אתה אמרת באחד הדיונים השבוע – –

אוסאמה סעדי: כשר המשפטים תכבד אותם.

אמיר אוחנה: – – שהליכוד מזייף בחירות, ככה אמרת, זה מה שהוכח.

אוסאמה סעדי: זו עובדה.

אמיר אוחנה: אדרבה, אדרבה, הייתי מצפה שאתה מכל האנשים, תגיד: אני רוצה מצלמות.

אוסאמה סעדי: אתה שר משפטים ואתה עוד מדבר?

אוסאמה סעדי: זו עובדה.

עאידה תומא סלימאן: זו עובדה.

אמיר אוחנה: מאה אחוז, אז תענה לי, אז תענה לי, למה אתה לא רוצה שיהיו מצלמות ואז יתפסו גם את הליכוד אם הוא מזייף.

אמיר אוחנה: למה?

אוסאמה סעדי: שוועדת הבחירות תעשה את זה, שלא הליכוד יעשה את זה.

אמיר אוחנה: מה, אתה מפחד?

אמיר אוחנה: אתה מפחד ממשהו?

אוסאמה סעדי: לא מפחדים משום דבר.

אוסאמה סעדי: אתם מפחדים.

אוסאמה סעדי: אתם מפחדים.

אוסאמה סעדי: יש משקיפים.

אמיר אוחנה: טוב, אני מבקש להמשיך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש לאפשר לשר המשפטים להציג את החוק.

אמיר אוחנה: אני מבקש להבין למה – ציטוט: "המצלמות תבאנה לאנדרלמוסיה"?

אמיר אוחנה: אפשר לקבל הסבר מנומק לטענה הזו?

אמיר אוחנה: האם המצלמות בכבישים הביאו לאנדרלמוסיה או ליותר סדר?

אמיר אוחנה: ולמה "המצלמות תרתענה מצביעים מוחלשים"?

אמיר אוחנה: המצלמות בבתי המסחר מרתיעות קונים מוחלשים?

אמיר אוחנה: הן מרתיעות גנבים, ובמקרה שלנו – גנבי בחירות.

אמיר אוחנה: את הזייפנים המצלמות ירתיעו.

אמיר אוחנה: המצביע תם הלב, שממילא כשהוא מגיע לקלפי הוא מוסר את תעודת הזהות שלו, הוא מזדהה, פרטיו נרשמים, או נמחקים מספר הבוחרים, והצבעתו מתועדת וכתובה – הוא יורתע כי יש מצלמות באולם ההצבעה ובמשך הספירה?

אמיר אוחנה: הזייפן יורתע.

אוסאמה סעדי: שהמשקיף שלך יצלם את תעודת הזהות?

אוסאמה סעדי: מיהו שיצלם?

אמיר אוחנה: היועמ"שים אמרו.

אמיר אוחנה: נו, שאלתם אותם במה דברים אמורים?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, השר מציג את החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רשום לדיון עוד מעט.

אמיר אוחנה: הם אומרים – היועצים המשפטיים: החוק לא יזכה לדיון הראוי כי אין די זמן.

אמיר אוחנה: בואו נבחן את הטענה הזאת.

אמיר אוחנה: השבוע הצגתי את החוק בפני הממשלה והבאתי אותו להצבעה.

אמיר אוחנה: אתם יודעים, חבריי, כמה זמן נמשך הדיון?

אמיר אוחנה: כשלוש שעות.

אמיר אוחנה: מישהו מהחברים עתידי הניסיון הפרלמנטרי והמיניסטריאלי – אולי בני גנץ, אולי גבי אשכנזי, אולי אפילו יאיר לפיד, שמדי פעם היה מגיע לבית הזה, בין טיסה לטיסה, כשר חוץ בעיני עצמו – יכולים להצביע לי על עוד הצעת חוק, אפילו חוק-יסוד, נגיד, שזכתה לדיון עומק של שלוש שעות בממשלה, במעמד ראש הממשלה, לפני שהגיעה לבית הזה?

אמיר אוחנה: מישהו יכול להצביע לי על עוד חוק כזה?

אמיר אוחנה: הרי בשבוע ממוצע ועדת השרים לענייני חקיקה, שהיא ועדה מצומצמת יותר, גם בבכירות וגם בהיקף, דנה בכ-40 הצעות חקיקה, שזוכות במקרה הטוב לכמה דקות דיון.

אמיר אוחנה: וכשהחוק – אם הצעתי למליאה תתקבל – יעבור לוועדה שתוקם להמשך הדיונים, האם הוא יקבל זמן דיון שהוא פחות מההצעה הממוצעת שמגיעה לבית הזה בזמן שגרה, או שמשך הדיון יהיה ארוך, ואפילו בהרבה, מהממוצע?

אמיר אוחנה: איזה חוק מקבל יותר שעות דיון מהחוק הפשוט והאזוטרי הזה?

אמיר אוחנה: ולמה פשוט ואזוטרי?

אמיר אוחנה: משום שהצעת החוק הזאת איננה משנה את כללי המשחק, ממש כפי שמצלמת מהירות איננה משנה את כללי התנועה; היא רק מאפשרת לאכוף אותם.

אמיר אוחנה: אנחנו סברנו שאין בכלל צורך בחקיקה.

אמיר אוחנה: פשיטא שמותר לצלם, כפי שמותר לצלם בכל מקום ציבורי, להבדיל מרשות הפרט, קל וחומר כשהצילום נועד להגשים מטרה נאצלת – טוהר הבחירות.

אמיר אוחנה: אבל הינה, באה ועדת הבחירות לאחרונה, אחרי הבחירות האחרונות, ואשר גם בהן יש טענות קשות – הנבדקות – לזיופים, ואמרה: אפשר, אבל בחקיקה.

אמיר אוחנה: טוב.

אמיר אוחנה: רוצים חקיקה?

אמיר אוחנה: הינה חקיקה.

אמיר אוחנה: ועכשיו, אומרים לנו היועצים המשפטיים: לא.

אמיר אוחנה: אפשר בחקיקה, אבל אחרי הבחירות.

יעל גרמן: למה לא חוקקת אחרי הבחירות הקודמות?

אמיר אוחנה: אחרי הבחירות – כי חוות הדעת הגיעה לפני שלושה שבועות, חברת הכנסת גרמן.

אוסאמה סעדי: עשר שנים הייתם בממשלה.

אוסאמה סעדי: איפה הייתם עשר שנים?

אמיר אוחנה: אחרי הבחירות?

אמיר אוחנה: אתם שומעים את עצמכם?

אוסאמה סעדי: איפה הייתם עשר שנים?

אמיר אוחנה: אתם אומרים: כן, אתם יכולים לסגור את דלתות האורווה, אבל רק אחרי שכל הסוסים יברחו ממנה.

יעל גרמן: איפה הייתם – – –

אמיר אוחנה: אתם רשאים – חברת הכנסת גרמן, הטענה שלך נענתה, ואני אענה עליה פעם אחת נוספת:

אמיר אוחנה: חוות הדעת של מלצר היא ששינתה את המצב החוקי הקיים; היא שאמרה: אי-אפשר לצלם בלי חקיקה.

אמיר אוחנה: וזה קרה לפני שלושה שבועות, לא עשר שנים, חבר הכנסת סעדי.

קריאות: – – –

אמיר אוחנה: בוודאי, לפני שלושה שבועות.

אוסאמה סעדי: לא נכון.

אוסאמה סעדי: באפריל הוא אמר את זה, נתן חוות דעת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביום הבחירות.

אמיר אוחנה: אז אתם אומרים: אתם יכולים לעלות על הרכבת, אבל רק אחרי שהיא תצא מהתחנה.

אמיר אוחנה: נבחרי ציבור נכבדים, רבותיי, אתם הפכתם לרשת של בוטים.

אמיר אוחנה: אתם מכפיפים ראשכם בפני ההבל הזה בהכנעה, וכל מה שיש לכם למלמל כמו זומבים זה: היועץ המשפטי אמר.

אמיר אוחנה: מי אתם?

אמיר אוחנה: איפה האינטלקט שלכם?

קארין אלהרר: מי אתה?

אמיר אוחנה: איפה היושרה?

אמיר אוחנה: איפה השכל הישר?

קארין אלהרר: – – –

צבי האוזר: איפה – – – אתם?

צבי האוזר: למה – – – בקעת הירדן?

אמיר אוחנה: איפה המשקל הראייתי – בוא, חבר הכנסת האוזר, בוא תתמודד.

אמיר אוחנה: אתה אדם אינטליגנטי יחסית.

אמיר אוחנה: בוא תתמודד.

צבי האוזר: תודה, תודה.

צבי האוזר: למה יחסית?

צבי האוזר: אני גם חושב שיחסית אליך לא.

אמיר אוחנה: יחסית אליי לא.

אמיר אוחנה: אומר היועץ המשפטי, המשקל הראייתי שניתן לסרטונים הוא אפס.

אמיר אוחנה: אפס?

אמיר אוחנה: משקל ראייתי אפס?

אמיר אוחנה: אני שואל אותך, מר האוזר.

אמיר אוחנה: בוא תתמודד.

אמיר אוחנה: חבר הכנסת האוזר, תתמודד עם זה רגע.

אמיר אוחנה: הוא אומר שהמשקל הראייתי שיינתן לסרטונים הללו הוא אפס.

אמיר אוחנה: אתם השתגעתם?

אמיר אוחנה: אפס?

אמיר אוחנה: אדם הולך ברחוב, אדם רגיל, אזרח הולך ברחוב ורואה לנגד עיניו מקרה אלימות, נגיד מקרה רצח – –

צבי האוזר: אתה מכבד את עמדת היועץ או לא מכבד?

צבי האוזר: אדוני השר, אתה מכבד את עמדת היועץ או לא מכבד?

אמיר אוחנה: – – שולף את הסלולרי שלו ומצלם את מקרה הרצח.

אמיר אוחנה: הוא מעביר את הסרטון למשטרה.

צבי האוזר: אני מחזיק ממך אינטליגנט.

צבי האוזר: אתה מכבד או לא מכבד?

אמיר אוחנה: אתה הרי לא מתמודד.

אמיר אוחנה: האם בית המשפט יכול או לא יכול להרשיע – איך אתה מבסוט מעצמך, איזו הברקה הבאת; האם בית המשפט ירשיע או לא ירשיע כשהסרטון הזה לבדו הוא הראיה המרכזית?

צבי האוזר: – – –

אמיר אוחנה: האם הוא ירשיע או לא ירשיע?

אמיר אוחנה: לא רק שהוא יכול – הוא קרוב לוודאי ירשיע וישלח את הרוצח למאסר עולם – וזה מאסר עולם, זה משפט פלילי, רבותיי, אלה דיני נפשות.

אמיר אוחנה: אפס משקל ראייתי?

אמיר אוחנה: תגידו, אתם שומעים את עצמכם?

אוסאמה סעדי: מה זה, אדוני?

קריאות: – – –

קריאה: הכיסא ריק.

אמיר אוחנה: אני אחכה.

מרב מיכאלי: – – – אתה יכול לסיים – – – נכון?

אמיר אוחנה: אני אחכה, אני אחכה.

מרב מיכאלי: אז יאללה, קדימה.

אמיר אוחנה: אני אמתין עד שהיושב-ראש יאמר לי שאפשר להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי סיעת הליכוד, שבו נא.

קארין אלהרר: הם נרגשים מהחוק.

אוסאמה סעדי: – – – אתה יכול ללכת.

אוסאמה סעדי: מיקי זוהר, עשית את היומית.

אוסאמה סעדי: לך הביתה, זהו.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר ימשיך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעדי.

אוסנת הילה מארק: היומית שלך היא ב-17 לחודש.

עאידה תומא סלימאן: כמה אתם אוהבים מצלמות, יא אללה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: וזה בשונה מכולנו.

יולי יואל אדלשטיין: זה רק הם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מה זה צנועים, אף פעם לא הצטלמנו.

יולי יואל אדלשטיין: כן, בבקשה, אדוני ימשיך.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: אפשר כמובן לדון על שאלת המשקל.

אמיר אוחנה: יש ודאי מקרים שגם לסרטונים אפשר לעשות מניפולציות – כאילו שלזיכרון האנושי לא – אבל בכל זאת, מה טוב יותר מסרטון שמתאר רצף של אירועים, להבדיל מתמונה בודדת, סטילס, ובו אפשר לשמוע ולראות את ההתרחשות?

אמיר אוחנה: בעוד אנחנו מדברים, כפי שאדוני אמר, יש מצלמות מכל עבר הצופות עלינו ומיקרופונים המאזינים לנו.

אמיר אוחנה: האם זה מרתיע מישהו מכם?

אמיר אוחנה: אומרת ועדת הבחירות: אין לנו די זמן להיערך.

יולי יואל אדלשטיין: ששש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, השר מציג את החוק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: אומרת ועדת הבחירות: אין לנו די זמן להיערך.

אמיר אוחנה: אבל איזו מטלה מטילה הצעת החוק הזאת על ועדת הבחירות?

אמיר אוחנה: הרי השיטה שבה בחר המחוקק הישראלי לפיקוח על הבחירות היא שהמפלגות כולן רשאיות לשלוח נציגים לקלפיות, וכשאלה מפקחים על אלה, זו הדרך הטובה ביותר לשמור על האינטרס של טוהר הבחירות.

אמיר אוחנה: כך קבע המחוקק הישראלי: מפלגה אחת מפקחת שלא יתבצעו זיופים לטובת התשע האחרות, או ה-40 האחרות, והאחרות כולן מוודאות שלא יתבצעו זיופים לטובת האחת.

אמיר אוחנה: המפלגות שולחות נציגים מטעמן, אלה מפקחים על אלה, אלה מאזנים את אלה.

אמיר אוחנה: אותם מפקחים יורשו לצלם; ככה, לשלוף סלולרי ולצלם.

אמיר אוחנה: איזו היערכות זה מטיל על ועדת הבחירות?

אמיר אוחנה: מה ההבל הזה?

אמיר אוחנה: מקובלת עלינו הטענה שברגיל מוטב היה לדון בחוק בדרך המלך, במנגנונים הרגילים הנהוגים בכנסת ובממשלה, אבל המצב איננו רגיל: אנחנו נמצאים בעיצומה של מערכת בחירות חסרת תקדים בישראל – בחירות חוזרות בפער של כמה חודשים, כאשר מספר קטן יחסית של קולות היה עשוי לשנות את תמונת המנדטים באופן דרמטי, שהיה חוסך למדינה כולה את ההליכה לבחירות נוספות.

אמיר אוחנה: הדבר הזה מחייב אותנו לפעילות מהירה ונחרצת עוד לפני הבחירות, וגם בסד הזמנים הדחוק, כדי לוודא את הגשמת טוהר הבחירות, כך שתוצאותיהן תשקפנה נאמנה את הצבעתם של אזרחי ישראל, וכך אנו עושים היום.

אמיר אוחנה: מי שמתנגד למצלמות הוא או זייפן או נהנה מהזיופים.

אמיר אוחנה: היות שאני מקווה שאתם אינכם כאלה, גם אם אתם מאוד רוצים לנגח את ראש הממשלה נתניהו, אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק, שתאפשר תיעוד בכל קלפי, בכל מגזר ובכל מקום בארץ באופן שוויוני וללא אפליה.

אמיר אוחנה: על כן, אדוני, אנו גם כופרים בחוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת, שלפיה בשל פגיעה שתיתכן ברכיבי השוויון והחשאיות שבסעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת יש צורך מיוחד ברוב מיוחד של 61 חברי כנסת להצעת החוק הזאת, ולשיטתנו די שהיא תעבור ברוב רגיל.

אמיר אוחנה: בדיוק את השוויון משרתת הצעת החוק הזאת.

אמיר אוחנה: המצלמות של נציג הליכוד או כל מפלגה אחרת תשרתנה את טוהר הבחירות ואת כל המפלגות האחרות באותה מידה.

אמיר אוחנה: כרטיס הזיכרון ובו תיעוד המתרחש בהצבעה ובעת ספירת הקולות יישאר אצל ועדת הבחירות לצורך בירור כל מקרה של חריגה, וכל מפלגה תוכל לעשות בו שימוש.

אמיר אוחנה: לא פגיעה בשוויון יש בהצעת חוק זו אלא הגשמת השוויון יש בה; לא אנדרלמוסיה ואי-סדר יש בהצעת חוק זו אלא הרתעת פורעי חוק והגשמת טוהר הבחירות יש בה.

אמיר אוחנה: לא ניתן להצביע נגד הצעת החוק הזו ולהסתתר מאחורי מילים גדולות וריקות.

אמיר אוחנה: זה או שאתה בעד טוהר הבחירות או שאתה נגד.

אמיר אוחנה: אני מחזיק בידיי, אדוני, את חוות הדעת שנמסרה הבוקר מטעם היועץ המשפטי לכנסת, ובכל הכבוד הראוי, ובאמת יש כבוד, אני חולק עליה.

אמיר אוחנה: אני חושב שמותר לנו, נבחרי הציבור – – –

אוסאמה סעדי: אתה כשר המשפטים חולק על דעתו של היועץ המשפטי לממשלה – –

אמיר אוחנה: מותר גם לך כחבר כנסת – –

אוסאמה סעדי: – – של היועץ המשפטי לכנסת.

אוסנת הילה מארק: זה שאתם רוצים – – – את היועץ המשפטי – – –

אוסאמה סעדי: מי אתה – – – מה זה?

אמיר אוחנה: – – שאיננו שר המשפטים – –

קריאות: – – –

אמיר אוחנה: – – גם לך, חבר הכנסת סעדי – – –

אוסאמה סעדי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת סעדי.

אמיר אוחנה: רגע, אני אענה לך.

אוסאמה סעדי: – – –

אמיר אוחנה: אני אענה לך.

אמיר אוחנה: אם מה שאתה – – –

אוסאמה סעדי: – – – לא בית משפט עליון, לא יועץ משפטי לממשלה, לא יועץ משפטי לכנסת – – –

אמיר אוחנה: חבר הכנסת סעדי, אני רוצה לענות לך.

אמיר אוחנה: אני מתייחס.

אמיר אוחנה: אני מתייחס אליך בכבוד.

אוסאמה סעדי: בבקשה.

אמיר אוחנה: אם אתה, חבר הכנסת סעדי, שאתה משפטן, אומר כמו חבר הכנסת האוזר, שגם הוא משפטן, שאי-אפשר לערער אחר החלטות היועצים המשפטיים, בעצם הפכתם אותם מיועצים לפוסקים.

צבי האוזר: אתה שר, מה – – – בקעת הירדן?

אמיר אוחנה: כלומר, זו לא עצה – – –

צבי האוזר: מה הייתה עמדתך בנושא בקעת הירדן?

צבי האוזר: תענה מה – – – בקעת הירדן.

אוסנת הילה מארק: – – –

אמיר אוחנה: רגע, אני מדבר אל חבר הכנסת סעדי כרגע.

צבי האוזר: תענה מה היה בעניין בקעת הירדן.

אמיר אוחנה: כלומר, אם ליועץ – –

צבי האוזר: למה לא העברת את החקיקה בבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: – – יש מעמד שאי-אפשר לחלוק על עצתו – אני חושב שתסכים איתי שיש הצעות של יועצים משפטיים, לממשלה, לכנסת, שגם אתה חולק עליהן, כחבר כנסת – –

צבי האוזר: אדוני השר, למה אתה מתחמק מבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: – – ולא צריך להיות שר משפטים בשביל זה; כחבר כנסת.

צבי האוזר: אדוני השר, למה אתה מתחמק מבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: אם אנחנו לא מקבלים את זה אז סימן שהיועץ הוא פוסק.

צבי האוזר: אז מה היה בבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: ואי-אפשר לערער אחריו.

אמיר אוחנה: אדוני, אני חולק על הטענה הזו.

צבי האוזר: אז מה הייתה ההחלטה שלך בבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: אני חולק על הטענה הזו.

קריאות: – – –

אמיר אוחנה: אני חושב שהיועץ, תפקידו לייעץ, אבל הריבון, כלומר הציבור באמצעות נבחריו – – –

אוסאמה סעדי: זו המשילות.

אמיר אוחנה: הריבון באמצעות נבחריו הוא זה – – –

אוסאמה סעדי: המשילות.

אמיר אוחנה: אדוני, הוא זה שמחליט, הוא זה שמקבל את ההחלטות.

צבי האוזר: אז מה הייתה ההחלטה שלך בבקעת הירדן?

אמיר אוחנה: ומי שיחליט זו הכנסת הזאת.

אמיר אוחנה: הכנסת הזאת תצביע ותקבל את ההחלטה.

אמיר אוחנה: עכשיו, בוא אתה, אדוני הנכבד שהוא גם משפטן, תסביר לי ותחזק את חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת.

אמיר אוחנה: הוא אומר כאן שסעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת, מדבר על כך שהבחירות לכנסת תהיינה שוויוניות, ישירות, וחשאיות.

קארין אלהרר: די – – –

אמיר אוחנה: והוא טוען שהצעת החוק הזו פוגעת בין היתר גם באלמנט החשאיות.

אמיר אוחנה: עכשיו, אדוני יסביר לי האם – – –

אוסאמה סעדי: בעיקר על השוויון, לא על החשאיות.

אמיר אוחנה: רגע, שנייה, עוד מעט נדבר גם על השוויון.

אמיר אוחנה: בוא נדבר על החשאיות.

אמיר אוחנה: האם מישהו בהצעת החוק הזו ביקש מצלמות רנטגן?

אמיר אוחנה: פריסקופים שילכו מעבר לפרגוד לראות מה כל אחד מצביע?

יואב סגלוביץ': פריסקופים – – –

אמיר אוחנה: משהו פה נפגע בחשאיות של הבחירות?

אמיר אוחנה: כמובן, זה מופרך.

אמיר אוחנה: אדוני כמשפטן אולי בהגינותו יסכים איתי.

אמיר אוחנה: אולי.

אמיר אוחנה: אני שואל.

אוסאמה סעדי: לעולם לא.

אמיר אוחנה: לא מסכים?

אמיר אוחנה: אז אני מקשיב לאדוני.

אמיר אוחנה: איך הצעת החוק הזו פוגעת בחשאיות הבחירות?

אוסאמה סעדי: תן לי, אני אעלה ואסביר.

עאידה תומא סלימאן: רוצים לזרוע פחד – – –

אמיר אוחנה: טוב, תחשוב על זה בינתיים.

אמיר אוחנה: תחשוב על זה.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

יולי יואל אדלשטיין: חבריי חברי הכנסת, השר צריך לסיים כבר את דבריו, אתם מפריעים לו.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, נא להגיע לסיכום דבריך.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: רק שנייה, ברשותך.

אמיר אוחנה: אז אתה חושב בינתיים על תשובה לגבי החשאיות.

אוסאמה סעדי: יש לי תשובה שאני אענה.

אוסאמה סעדי: אני אגיד את זה.

אמיר אוחנה: ועכשיו בוא נדבר על השוויוניות.

אמיר אוחנה: בוא נדבר על השוויוניות.

אוסאמה סעדי: אם היושב-ראש ייתן לי, אני אענה.

אמיר אוחנה: אני חושב שהיושב-ראש מאפשר לך.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: יהיה דיון, בוודאי החברים יוכלו להביא את טיעוניהם.

אמיר אוחנה: יהיה דיון.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

אמיר אוחנה: אני מקבל עליי את סמכותו של היושב-ראש.

אמיר אוחנה: אני ממשיך.

אמיר אוחנה: אדוני ראה בחוות הדעת שיש טענה שהצעת החוק פוגעת בשוויון.

אמיר אוחנה: איך?

אמיר אוחנה: הרי להפך: היא מגשימה את השוויון.

אמיר אוחנה: המצלמות האלה עושות שירות לטוהר הבחירות.

אמיר אוחנה: כל המפלגות צריכות לרצות שיהיו כמה שיותר מצלמות, מטעמן ולא מטעמן, כי מצלמה לא יודעת – – –

אוסאמה סעדי: 70 שנה לא היה טוהר בחירות?

אמיר אוחנה: כי מצלמה לא יודעת – – –

אוסאמה סעדי: 70 שנה לא היה טוהר בחירות?

עאידה תומא סלימאן: – – –

אמיר אוחנה: ב-1948 – – –

אוסאמה סעדי: עשר שנים אתם בשלטון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

אוסאמה סעדי: עשר שנים אתם בשלטון ולא – – –

אמיר אוחנה: ב-1948 לא חשבנו להוציא את הסלולריים ולצלם, חבר הכנסת סעדי, כי לא היו סלולריים.

אמיר אוחנה: אז רק בבחירות האלה – – –

אוסאמה סעדי: עשר שנים לא היו סלולריים?

אמיר אוחנה: רק בבחירות האלה, אחרי שאנחנו – אני עונה לך, חבר הכנסת סעדי.

מרב מיכאלי: – – –

אמיר אוחנה: אחרי שעשינו שימוש – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז איך הגעתם לשלטון אם לא – – –

אמיר אוחנה: אוסאמה, אני באמת מתייחס אליך בכבוד.

אמיר אוחנה: תשמע, בבחירות האלה אנחנו עשינו שימוש במצלמות, סברנו שזה חוקי.

עאידה תומא סלימאן: – – –

אמיר אוחנה: סברנו שאין בעיה עם זה.

אמיר אוחנה: ואז קיבלנו את חוות דעתו המסויגת של יושב-ראש ועדת הבחירות, שקבע כללים כאלה ואחרים.

אמיר אוחנה: ולפני כשלושה שבועות הוא נתן חוות דעת, שאתה בוודאי מכיר אותה, שאסור לצלם אלא אם יש הסמכה בחוק.

אמיר אוחנה: אז הינה – איפה היינו עשר שנים.

אוסאמה סעדי: לא, הוא נתן – – –

אמיר אוחנה: לפני שלושה שבועות ניתנה חוות הדעת הזו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא עשה סיירת של 3,000 איש עם 3,000 מצלמות.

אמיר אוחנה: ויש 11,000 קלפיות, מה לעשות שזה לא נותן כיסוי מלא?

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים שטוהר הבחירות יישמר באופן מלא ולא באופן חלקי.

אמיר אוחנה: אולי יש מי שזה נוח להם שהבחירות וטוהרן יהיו חלקיים.

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים שקיפות מוחלטת, אנחנו רוצים מצלמות בכל הקלפיות.

אמיר אוחנה: אז, אדוני, ופה אני פונה גם ליושב-ראש הכנסת וגם לחברי הכנסת:

אמיר אוחנה: היות שאני סבור שמותר ואפשר להתווכח עם הנאמר גם בחוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת וגם בחוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, וכך אני עושה כאן, אני מזמין את אדוני לא להיכנע לתכתיב הזה שלפיו אנחנו חייבים רוב של 61 ואין בלתו כדי להעביר את החוק הזה.

אמיר אוחנה: די לשיטתי בחוק רגיל, ממש – – –

צבי האוזר: מה לשיטתך בבקעת הירדן?

צבי האוזר: מה לשיטתך?

אמיר אוחנה: ממש כשם שחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שהשלכותיו היו הרבה יותר דרמטיות, הרבה יותר רחבות, עבר במליאת הכנסת ברוב של, למיטב זכרוני, 32 חברי כנסת או 30 וכמה חברי כנסת, ולא ברוב של 61.

אמיר אוחנה: אגב, הוא עבר, למיטב זיכרוני, תשעה ימים לפני הבחירות הכלליות לכנסת, לכל אלה שאומרים: למה עכשיו, לפני הבחירות, תעשו את זה אחרי הבחירות.

אמיר אוחנה: כן, תנו לנו לגנוב את הסוסים, אחרי זה תסגרו את דלתות האורווה.

צבי האוזר: בוועדת הסכמה זה עבר.

צבי האוזר: זה עבר בוועדת הסכמה.

אמיר אוחנה: אז אנחנו מבקשים כאן לערער את התפיסה הזו שהיועצים המשפטיים הם אלה שמנהלים את המדינה.

אמיר אוחנה: אנחנו מבקשים לערער את הדבר הזה.

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים לומר לציבור שיש לנו אחריות.

אמיר אוחנה: האחריות שקיבלנו היא מכוח הבחירות שבהן נבחרו לכנסת כל אחת ואחד שיושבים כאן לפניי כדי לקבוע את החוקים, כדי לנהל את ענייני המדינה.

אמיר אוחנה: אם אנחנו אומרים שהיועצים המשפטיים והם בלבד הם אלה שיחליטו משום שאי-אפשר לערער על חוות דעתם, אנחנו מפקיעים את הריבונות מהציבור – –

יעל גרמן: אז מי צריך – – –

אמיר אוחנה: – – שלו הריבונות, לציבור הריבונות.

צבי האוזר: איפה היית עם חוק בקעת הירדן?

אמיר אוחנה: אנחנו מפקירים את הריבונות שהציבור הפקיד בידינו לדרג בלתי נבחר, לדרג של משפטנים, שעם כל הכבוד, הוא אמור לייעץ, ואנחנו בעצם מועלים בתפקידנו.

אמיר אוחנה: אני מבקש לא לעשות את הדבר הזה.

אמיר אוחנה: זהו תהליך, אדוני, שהתחולל במשך שנים רבות וארוכות.

אמיר אוחנה: ואני אפילו, אם אדוני ירשה לי, אתן סקירה קצרה של התהליך הזה, ואנחנו רוצים לשנות אותו.

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים להפוך את הגלגל.

אמיר אוחנה: הרי מה שקרה פה, שנותיה הראשונות של המדינה לא התאפיינו בהטרוגניות שלטונית.

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: הן התאפיינו בשלטון מונוליטי, מונוגמי, של מפא"י אז, מפלגת העבודה היום.

אמיר אוחנה: וכשבגין, מורנו ורבנו עליו השלום, עלה לשלטון ב-1977 הם היו בחרדה.

אמיר אוחנה: הם היו בחרדה אמיתית.

אמיר אוחנה: הפשיסט, כך הם כינו את בגין.

אמיר אוחנה: סליחה, בגין – הם לא קראו לו בגין: חבר הכנסת היושב ליד חבר הכנסת בדר, כך בן-גוריון קרא לבגין.

אמיר אוחנה: עד כדי כך הוא ראה בו דמון, הוא חשש ממנו.

אמיר אוחנה: וכשהוא נבחר – ויש פה בוודאי ותיקים שזוכרים זאת, אני רואה את מר בנדר היקר, אני רואה אחרים – כשהוא נבחר התחיל תהליך של שאיבת סמכויות מהדרג הנבחר לדרג הממונה.

אמיר אוחנה: שאיבת סמכויות.

אמיר אוחנה: חששו ממה שיעשה בגין, והליכוד, למדינה – הוא יחריב אותה, הוא יחולל בה אנדרלמוסיה, תוהו ובוהו.

אמיר אוחנה: וכבר אז, לא במהפכה החוקתית של שנות התשעים, כבר אז בשנות השבעים שופט צעיר בבית המשפט העליון, בפסק דין שנקרא מזרחי – לא בנק המזרחי של המהפכה החוקתית, אלא ערעור פלילי בשם מזרחי, של אדם בשם מזרחי – כתב את המילים הבאות, שימו לב, חבריי המחוקקים, אתם אלה שהמשפט הזה מדבר אליהם, הוא אמר: "מילותיו של החוק אינן מבצרים שיש לכובשם באמצעות מילונים, אלא עטיפה לרעיון חי המשתנה על פי נסיבות הזמן והמקום".

אמיר אוחנה: וכך בעצם התחיל התהליך של עיקור החוק, מילותיו של החוק ומשמעותו של החוק מהתוכן המקורי שלהם, והפקדתם בידי דרג לא נבחר של יועצים משפטיים.

אמיר אוחנה: את המהלך הזה, רבותיי, אנחנו היום מבקשים להפוך.

אמיר אוחנה: האחריות היא עלינו; הריבונות היא של הציבור, והוא הפקיד אותה בידינו כדי לנהל את ענייני המדינה; בידינו – ולא בידי יועצים משפטיים, עם כל הכבוד והיקר וההוד שאנחנו רוחשים להם.

אמיר אוחנה: ולכן רבותיי, אני מבקש מכם, למען טוהר הבחירות, למען שקיפות הבחירות ולמען האמת, שהיא חשובה אפילו יותר מהיציבות – כי אולי דעתכם המקורית הייתה נגד, אבל האמת חשובה יותר – כמו שאמר נשיא בית המשפט העליון הראשון משה זמורה: אמת ויציב – אמת עדיף.

אמיר אוחנה: ובהקשר הזה אני אסיים ואפנה לכיסאות הריקים – לכיסאות הריקים הללו של מפלגתו של אביגדור ליברמן, של ישראל ביתנו, שבמוצאי שבת האחרונים, במילותיו שלו, בכתביו שלו, הוא כתב:

אמיר אוחנה: אנחנו מתחייבים להצביע בעד חוק המצלמות.

אמיר אוחנה: לא נציב שום תנאים.

אמיר אוחנה: זה בפוסט של אביגדור ליברמן ממוצאי שבת.

אמיר אוחנה: והינה, לא חלפו להן 48 שעות, אפילו 48 שעות לא חלפו – כמו שהוא הבטיח לחסל את הנייה, ומאז, כמה זמן עבר – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יסיים.

אמיר אוחנה: – – והוא חזר בו.

אמיר אוחנה: הוא חזר בו והודיע שלא יצביע בעד חוק המצלמות.

אמיר אוחנה: והינה, מהפחד הוא אפילו לא נוכח כאן, לא נמצא כאן כדי לעמוד מאחורי דיבורו ולהצביע נגד החוק, אלא הוא פשוט נעדר.

אמיר אוחנה: אני מודה לכם ומציע לכם להצביע בעד חוק המצלמות.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני שר המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמענו את שר המשפטים מציג לנו את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 73) (תיעוד חזותי או קולי בקלפיות), התשע"ט–2019, לקריאה ראשונה, ואנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אדוני?

בנימין נתניהו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני יכול להתערב בכל שלב בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, מיכאל ביטון, אבי ניסנקורן וכן הלאה, לפי הרשימה.

בנימין נתניהו: החבר'ה של ליברמן כאן?

קריאות: לא.

בנימין נתניהו: אה, הם לא כאן?

אוסאמה סעדי: חלאס, מספיק, אדוני ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אם ליברמן היה כאן, אם הוא היה מביא את חברי הכנסת שלו להצביע, אם הוא היה עומד בהתחייבות שהוא נתן לבוחר רק לפני כמה ימים, אם הוא לא היה מזגזג שוב, הרי היינו מעבירים את החוק הזה ברוב מוחץ.

בנימין נתניהו: לא היה בכלל ויכוח, ובוודאות היינו מונעים זיופים וגנבת בחירות.

אוסאמה סעדי: בינתיים מי שמזייף – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לא להפריע.

בנימין נתניהו: איך אפשר להתנגד – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי סיעת הליכוד, חברי סיעת הליכוד, אתם כרגע לא עוזרים למפריעים.

בנימין נתניהו: אני יכול לקבל מצלמה, בבקשה?

בנימין נתניהו: טלפון סלולרי.

אוסאמה סעדי: – – – נשמע הסתה – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה מאוד פעיל היום בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך עוד מעט זכות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ראש הממשלה ימשיך ברצף.

קריאה: הערבים מגינים על ליברמן.

בנימין נתניהו: איך אפשר להתנגד לצילום בטלפון סלולרי, כזה, שאנחנו משתמשים בו בכל מקום?

בנימין נתניהו: כל המרחב הציבורי היום, בארץ ובעולם, מכוסה בטלפונים סלולריים: בסופרמרקט מצלמים, בכנסת מצלמים, בבנק מצלמים, במסעדות מצלמים – בכל מקום מצלמים.

בנימין נתניהו: רק במקום – – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: אפרופו אשדוד – כן, אני אומר לכם, אני שמעתי את צהלות השמחה של לפיד וגנץ.

קריאה: איזה צהלות שמחה?

קריאה: תתביישו לכם – – –

בנימין נתניהו: אני לא יודע איפה שמחו יותר כשירו על ראש הממשלה מעזה; אני לא יודע איפה צהלו יותר – –

תמר זנדברג: ירו על אזרחים, לא עליך – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זנדברג.

בנימין נתניהו: – – בעזה או אצל לפיד וגנץ.

בנימין נתניהו: אי-אפשר לדעת.

בנימין נתניהו: בשמחה גדולה.

תמר זנדברג: – – – ירו על אזרחי ישראל – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זנדברג.

בנימין נתניהו: אכן, ואני בין אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: דיברתי איתם בקור רוח, אמרתי להם להתפנות.

בנימין נתניהו: אבל שמחה כזאת אצל לפיד וגנץ – –

מכלוף מיקי זוהר: בושה, בושה – – –

תמר זנדברג: – – –

בנימין נתניהו: – – שמחה כזאת היא באמת בושה וחרפה.

בנימין נתניהו: בכל מקרה, זו הוכחה נוספת שהמצלמות קיימות בכל מקום – גם כאן, היום – בכל מקום במרחב הציבורי שלנו.

בנימין נתניהו: אבל פתאום החליטו שיש רק מקום אחד – –

עאידה תומא סלימאן: איימן – – –

יולי יואל אדלשטיין: הוא כבר הצטרף לממשלה.

בנימין נתניהו: – – רק מקום אחד שיהיה מוחרג מזה, וזה אולם הקלפיות.

אמיר אוחנה: בממשלה של לפיד וגנץ אתה תוכל לשבת פה.

בנימין נתניהו: לא חלילה מאחורי הפרגוד – אף אחד לא מציע שיצלמו מאחורי הפרגוד – אבל אומרים: לא יצלמו באולם הקלפיות.

בנימין נתניהו: זה פשוט אבסורד.

בנימין נתניהו: מה זה טוהר הבחירות?

בנימין נתניהו: טוהר הבחירות זה שקיפות, ושקיפות זה מצלמות, ומונעים כאן מצלמות כדי לאפשר את זיהום הבחירות.

בנימין נתניהו: ואין שום הסבר, שום הסבר, לבד מהרצון למנוע – –

אוסאמה סעדי: עשר שנים זכית בבחירות ואף אחד לא אמר – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, מספיק.

בנימין נתניהו: – – את מניעת הזיופים, שעומד מאחורי זה.

אוסאמה סעדי: איפה הייתה – – –

יולי יואל אדלשטיין: מספיק, חבר הכנסת סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

תמר זנדברג: מספיק עם אספת הבחירות הזאת.

תמר זנדברג: אנחנו לא ליכודניקים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

קטי קטרין שטרית: ממה אתם מפחדים?

קטי קטרין שטרית: ממה אתם מפחדים?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חברת הכנסת שטרית, חבר הכנסת זוהר.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה יש לכם נגד ראש הממשלה, חבר הכנסת זוהר?

יולי יואל אדלשטיין: למה אתם מפריעים לו?

בנימין נתניהו: זה לא מפתיע אותי.

בנימין נתניהו: לא מפתיע אותי שגנץ ולפיד ומפלגות השמאל רוצים למנוע הכנסת מצלמות.

בנימין נתניהו: זה לא מפתיע אותי שהשותפים שלהם, שאמרו שימליצו עליהם, מהמפלגות הערביות – איימן עודה, אחמד טיבי וחבריהם – שהם רוצים גם כן למנוע הכנסת מצלמות.

בנימין נתניהו: השאלה המעניינת היא למה ליברמן חבר אליהם.

בנימין נתניהו: למה ליברמן שבר את ההתחייבות שלו וחבר אליהם שוב?

בנימין נתניהו: והתשובה היא: זה לא מקרי.

בנימין נתניהו: ליברמן הוא מפיל סדרתי של ממשלות ימין.

בנימין נתניהו: הוא הפיל ממשלת ימין רק לפני כמה חודשים, הוא מנע ממשלת ימין רק לאחרונה, ועכשיו הוא חובר ללפיד וגנץ ולמפלגות הערביות ולמפלגות השמאל האחרות כדי להקים ממשלת שמאל.

בנימין נתניהו: היום אתם מקבלים, בהצבעה הזאת – או באי-הצבעה הזאת – את תמונת הממשלה הבאה שהם רוצים להקים: ממשלת שמאל – ממשלת שמאל בראשות בני גנץ, יחד עם יאיר לפיד, יחד עם המפלגות הערביות, יחד עם מפלגות השמאל הנוספות, יחד עם אביגדור ליברמן.

איימן עודה: אתה יודע שאתה שקרן.

בנימין נתניהו: אביגדור ליברמן פועל להפיל את הליכוד.

בנימין נתניהו: הוא פועל גם להפיל אותי.

איימן עודה: אתה שקרן ואתה יודע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: עברת את הגבול.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

קריאות: – – –

יואב קיש: הינה החבר של ליברמן.

איימן עודה: – – – גם שקרן.

איימן עודה: אתה יודע שאתה משקר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת של סיעת הליכוד.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מארק, גולן, זוהר, מספיק.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, אתה רוצה להתנצל על מה שאמרת?

איימן עודה: לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא רוצה להתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: רק קיוויתי שאולי אתה רוצה להתנצל.

איימן עודה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אוסנת מארק, אני אתחיל לקרוא לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אתם מפריעים לראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

בנימין נתניהו: תודה.

בנימין נתניהו: אנחנו, אדוני היושב-ראש וחברות וחברי הכנסת, אנחנו נמשיך לעשות מה שצריך, גם בביטחון, גם במדינאות; אנחנו פועלים שם כל הזמן.

בנימין נתניהו: אתמול הכרזתי על כוונתי להחיל את הריבונות הישראלית על בקעת הירדן וצפון ים המלח.

בנימין נתניהו: שואלים אותי: למה חיכית?

בנימין נתניהו: שאלה טיפשית כזאת יכולים לשאול רק מי שלא מבינים שום דבר בעשייה המדינית, לא יודעים איך פועלים בשדה הזה ואיך משיגים הישגים בשדה הזה.

בנימין נתניהו: לוותר הם יודעים.

בנימין נתניהו: לוותר, לעקור, לסגת – את זה הם יודעים.

בנימין נתניהו: אבל איך מקבלים?

בנימין נתניהו: איך משיגים הישגים?

בנימין נתניהו: ובכן, קודם כול, לפני שמשיגים הישגים צריך למנוע הפסדים.

בנימין נתניהו: ולכן אני, במשך שמונה שנים ארוכות, מול ממשל אמריקני אחר, קודם כול בלמתי.

בנימין נתניהו: הם רצו – לא שנספח; הם רצו שאנחנו ניסוג – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – ניסוג לקווי 67', ניסוג מבקעת הירדן, בוודאי לא לספח אף יישוב.

בנימין נתניהו: ובשלוש השנים האחרונות, בשלוש השנים האחרונות אני סולל מסילות, אני מכשיר את הלבבות, אני מכשיר את התנאים.

בנימין נתניהו: הדבר הזה הוא תהליך.

בנימין נתניהו: רק מי שאמון עליו יודע איך עושים את זה.

אוסאמה סעדי: אתה מכשיל – – –

בנימין נתניהו: אני רק אומר לכם שזה תהליך הדרגתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מסלף.

איימן עודה: – – – תהיה בכלא אז.

בנימין נתניהו: לכן הודעתי לארצות הברית בימים האחרונים על החלטתי, ושימו לב מה הייתה התגובה האמריקנית כשהודעתי שאני מתכוון להחיל את הריבונות הישראלית על כל יישובי יהודה ושומרון וגם על בקעת הירדן.

בנימין נתניהו: הם אמרו כך: אין שינוי במדיניות האמריקנית.

בנימין נתניהו: הם לא תקפו, הם לא הסתייגו, אבל הם גם תדרכו.

בנימין נתניהו: הם תדרכו כלי תקשורת ואמרו את הדברים הבאים – דובר אמריקני מתדרך: ההכרזה של ראש הממשלה נתניהו לא מונעת את תוכנית השלום שלנו.

בנימין נתניהו: במקרה שהאוזן של ה-16M לא מבינה, במקרה שלא קולטים, יש פה משמעות עצומה.

בנימין נתניהו: ואני אמרתי לכם שהתנאים הבשילו, זה תהליך.

בנימין נתניהו: אני עשיתי את התהליך הזה בממשל הזה קודם כול בהשפעה על העברת השגרירות האמריקנית לירושלים, על ההכרה בירושלים כבירת ישראל, על ההכרה האמריקנית בריבונותנו ברמת הגולן, על היציאה האמריקנית מהסדר הגרעין המסוכן – שאגב, גנץ, לפיד ואשכנזי תמכו בו.

בנימין נתניהו: כל הדברים האלה לקחו זמן, וגם זה לוקח זמן ולקח זמן.

בנימין נתניהו: אנחנו עושים פעולה, ואני פועל כדי שתהיה הכרה בריבונות הישראלית – – –

איימן עודה: איך ברחת אתמול – – – בבקעת הירדן.

איימן עודה: איך ברחת אתמול?

איימן עודה: מר ביטחון, מר ביטחון, איך ברחת, כמו ארנב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, מספיק.

אוסנת הילה מארק: אתה מבסוט – – – החמאס, מה קרה?

איימן עודה: מר ביטחון, איך ברחת?

איימן עודה: ברחת, מר ביטחון.

איימן עודה: איך ברחת?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אוסנת מארק, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

בנימין נתניהו: ביום ראשון אני מתכוון לעשות צעד נוסף.

בנימין נתניהו: אני מתכוון להביא להחלטת הממשלה את הסדרת היישוב מבואות יריחו.

בנימין נתניהו: זה, אגב, יישוב שהקמתי כחווה חקלאית ב-1999.

בנימין נתניהו: זהו צעד המשך להכרזה על הריבונות.

בנימין נתניהו: זה מה שנכון לעשות, זה מה שצריך לעשות, זה מה שהעם רוצה שנעשה.

בנימין נתניהו: אבל העם יוכל להביע את דעתו רק אם יבוא לקלפי בהמוניו ויצביע ליכוד.

איימן עודה: כולל – – –

בנימין נתניהו: והעם יכול לקבל את דעתו ולקבל את החלטתו רק אם נמנע את גנבת הבחירות.

עאידה תומא סלימאן: למה מה קרה – – –

בנימין נתניהו: הדרך היחידה לממש את המדיניות שאני הכרזתי עליה, הדרך היחידה למנוע את גנבת הבחירות זה לבוא בהמונים לקלפי.

אוסאמה סעדי: לא יעזור לך, זהו, סיימת.

בנימין נתניהו: עכשיו זו השאלה למי זה יעזור, לכם או לנו.

בנימין נתניהו: היום מניעת המצלמות תעזור לכם.

בנימין נתניהו: בקלפי, בעזרת השם, זה יעזור לנו.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה – מה קרה?

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה?

איימן עודה: זה הליכודיאדה, הליכודיאדה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מצחיק.

יולי יואל אדלשטיין: זה ממש לא מצחיק, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: ממש לא מצחיק.

אוסנת הילה מארק: לא, כדאי לדעת מה הובטח.

איימן עודה: הם מביישים את הבית.

יולי יואל אדלשטיין: ממש לא מצחיק.

אוסנת הילה מארק: מה הובטח לכם?

איימן עודה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת, חבר הכנסת עודה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת, חבר הכנסת איימן עודה, נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהר, שב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהר, שב.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תוציאו את איימן עודה, תוציאו אותו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת של הליכוד, שבו במקומות.

קריאה: טרוריסט – – –

קריאה: מצלמה, מה אתם – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, ביקשתי ממך לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, ביקשתי ממך לצאת מן האולם.

איימן עודה: אני אצא.

יולי יואל אדלשטיין: צא.

יולי יואל אדלשטיין: צא, חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, נא לצאת.

איימן עודה: תנסה להיות עצמאי פעם אחת.

יולי יואל אדלשטיין: צא, כבר, נו.

יולי יואל אדלשטיין: נאומים שלך שמעתי, כן.

קריאה: טרוריסט – – – (חבר הכנסת איימן עודה יוצא מאולם המליאה.

קריאה: )

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

קריאות: – – –

קריאה: – – – חוצפן.

קריאה: חוצפן – – –

קריאה: חוצפן.

יולי יואל אדלשטיין: אני רשמתי לפניי, לפי קריאות הביניים, את כוונת כל חברי הכנסת לדבר רק על חוק המצלמות.

יולי יואל אדלשטיין: אני רשמתי לפניי את קריאות הביניים שאף אחד לא יסטה מן הנושא, ידבר רק על חוק המצלמות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לכולם להירגע.

עאידה תומא סלימאן: – – – ראש הממשלה.

אוסאמה סעדי: לראש הממשלה מותר לעשות תעמולה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: אני פשוט שמעתי מה שאמרתם במהלך דבריו, אז באמת זה פחות או יותר כמו ההערה שמישהו אוהב להצטלם ומישהו אחר לא.

יולי יואל אדלשטיין: זה באותה רמה ילדותית, ההערה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברי הכנסת של הליכוד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע, זאת הייתה באמת פעם אחרונה, ההתנהגות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה, באמת, להוציא את כל הסיעה, אבל זה פחות או יותר מה שהייתי צריך לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מיכאל ביטון.

עאידה תומא סלימאן: אז ברגע מסוים, כבוד היושב-ראש, מבינים מי מפחד מהמצלמות.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק ככה.

עאידה תומא סלימאן: פחדו מהמצלמה והיא כולה מצלמה.

מיכל שיר סגמן: – – –

עאידה תומא סלימאן: יא זייפנים, גנבי בחירות.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שאתם.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שעושים הליכוד והעומד בראשו, מר נתניהו.

מיכל שיר סגמן: איך תעברו בלי – – –

עאידה תומא סלימאן: הוא עושה את הגנבה הגדולה בהיסטוריה של המדינה הזו.

עאידה תומא סלימאן: כבר לא מדובר בשמפניה, כבר לא מדובר בסיגרים, מדובר בגנבת מערכת בחירות, מדובר בהשתלטות עוינת על המערכה האחרונה והמקום האחרון שעדיין יש בו שוויון בין כלל אזרחי המדינה.

עאידה תומא סלימאן: הפחד הזה – מריחים אותו כבר בנאום שהיה פה, כבר מריחים כמה מר נתניהו מפחד לאבד את השלטון.

עאידה תומא סלימאן: סוף-סוף הוא מריח את זה, זה מתקרב אליו, הוא מפחד, הוא משקשק, הוא מוביל את מערכת הבחירות הזו לשנאה תהומית ולהסתה נגד האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: טוהר בחירות?

עאידה תומא סלימאן: על איזה טוהר בחירות מדובר?

עאידה תומא סלימאן: לא מדובר על טוהר בחירות.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא מבינים מה זה טוהר.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא מבינים מה זה להתנהג בצורה נכונה.

עאידה תומא סלימאן: כבר היועצים המשפטיים אמרו את דברם, אני לא אתעכב על הנושא של טוהר הבחירות.

עאידה תומא סלימאן: אני מזהירה ממסע ההסתה שאתמול התגלה יותר בבירור בפייסבוק של מר נתניהו: הערבים רוצים להשמיד את כולנו – נשים, גברים, ילדים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שנכתב בפייסבוק של המועמד להשתלט בכוחנות על השלטון, כי הוא יודע שהוא מאבד את זה.

עאידה תומא סלימאן: הנאום שהיה כרגע – אני לא אתייחס לנאום של עלק שר המשפטים, נאום מבזה בעיניי, אבל הנאום של מי שעומד בראש הממשלה, הוא לא התייחס להסתה שהוא מסית נגד האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא התייחס להסתה שלו, אבל הוא התייחס לפחדים שלו.

עאידה תומא סלימאן: הוא רמז לכם: יש לי תוכנית אדירה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כל הזמן ידענו.

עאידה תומא סלימאן: כשהוא נאם באו"ם על השלום, ידענו שהוא מתכנן מלחמות; כשהוא נואם על אין פרטנר, זה הוא שהוא לא פרטנר; והוא רוצה למשוך את כולנו למלחמה באזור הזה, רוצה להבעיר את האזור, רוצה לדרוס את הדמוקרטיה.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו אני אספר לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: האוכלוסייה הערבית לא מפחדת כמוכם ממצלמות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רק נצביע – אנחנו נצטלם סלפי עם צחוק גדול.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים למה?

עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו הולכים להפיל אתכם, ואתם הולכים לא להיות בממשלה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטון.

מיכאל ביטון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מה שנמסר לנו, אבל בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יאיר לפיד: תודה רבה, אדוני.

יאיר לפיד: את מה שאתם רואים פה היום אפשר לסכם בארבע מילים: יותר מדי זמן בתפקיד; את מה שראיתם אתמול על הבמה באשדוד אפשר לסכם בארבע מילים: יותר מדי זמן בתפקיד; את כל מערכת הבחירות המשונה הזאת אפשר לסכם בארבע מילים: יותר מדי זמן בתפקיד.

יאיר לפיד: 13 שנה ראש הממשלה הזה יותר מדי.

יאיר לפיד: הוא עייף, הוא טועה כל הזמן, הלך הקסם.

יאיר לפיד: שנה רצוף רק נכשל.

יאיר לפיד: יצא לבחירות מיותרות, סיבוב ראשון, כולם אמרו: יש לו ניצחון בכיס – לא ניצח, נכשל; הלך להקים ממשלה – נכשל.

יאיר לפיד: מול החמאס בעזה – ראינו אתמול.

יאיר לפיד: לא ראיתי מעודי המחשה כל כך מדויקת – –

מיכל שיר סגמן: כשתגיע לעזה – – –

יאיר לפיד: – – של הביטוי: הגיע זמנו לרדת מהבמה, מה שראינו אתמול באשדוד.

יאיר לפיד: כל הזמן הוא אומר: רוצים להפיל אותי, מנסים להפיל אותי.

יאיר לפיד: הוא עמד פה לפני שלוש דקות ואמר: מנסים להפיל אותי.

יאיר לפיד: סליחה, אתה לא המלך.

יאיר לפיד: כן, אנחנו רוצים להפיל אותך, יש בחירות, זה נקרא דמוקרטיה, אנחנו רצים נגדך, ככה זה עובד.

יאיר לפיד: טראמפ, החבר שלו, הולך לשיחות עם האיראנים, הפסיק לספור אותו.

יאיר לפיד: כלכלה הייתה פעם הצד החזק שלו – נכשל בכל הפרמטרים: גירעון, צמיחה, יוקר המחיה.

יאיר לפיד: לא במקרה יש בעולם הגבלת קדנציות.

יאיר לפיד: הוא איבד קשר עין עם החיים האמיתיים, עם יוקר המחיה, עם החרדה של ילדים בממ"דים.

יאיר לפיד: גם סיפורי השחיתות – התיקים הפליליים שלו זה תיקים של מישהו שכבר לא ממש מבדיל בין מותר לאסור.

יאיר לפיד: בעוד שישה ימים אנחנו יכולים להיפרד ממנו, ייקח איתו גם את ליצמן וסמוטריץ'.

יאיר לפיד: לא פרידה מכוערת; פרידה דמוקרטית, מנומסת, מכובדת.

יאיר לפיד: נגיד לו תודה רבה, וזהו, זה ייגמר, ואחרי שבועיים כולם יסתכלו סביב ויגלו שהחיים ממשיכים: הילדים הולכים לבית הספר, המחירים בסופר יורדים, סחטנים וקיצונים לא מנהלים לנו את החיים.

יאיר לפיד: טראמפ יהיה חבר של ראש הממשלה החדש – כי ככה זה עובד.

יאיר לפיד: יתברר שאפשר בלעדיו, יתברר שאפילו יותר טוב בלעדיו.

יאיר לפיד: וגם לו יהיה יותר טוב, כי אם מסתכלים עליו באמת, אנשים שמכירים אותו הרבה שנים, כולם רואים שגם הוא יודע שהוא יותר מדי שנים בתפקיד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסנקורן, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין, חברת הכנסת גרמן, שאת חזרת למקומך המקורי ברשימה, כן?

אברהם (אבי) ניסנקורן: ממשלת נתניהו עושה ספין אחד גדול; ספין מכוער של הסתה, הסתה נגד מיעוטים, הסתה נגד קבוצות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: יש ספין שאין פיקוח על מערך הבחירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשוועדת הבחירות באה ואומרת: אנחנו שמים 3,000 פקחים עם מצלמות, ממשלת נתניהו מנסה לייצר עיוורון כאילו זה לא קיים; כשהנציג שלהם, של הליכוד, אומר בוועדת הבחירות המרכזית שזה הסדר ראוי, אז פתאום הוא לא קיים, פתאום אין לו שום משמעות בוועדת הבחירות המרכזית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שהכי מכוער בספין הזה הוא שכל המטרה שלו זה ליצור שנאה, זה ליצור פניקה, זה לייצר שיבוש של מערך הבחירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כששומרי החוק ושומרי הסף – וזה בדיוק התפקיד שלהם: היועץ המשפטי לממשלה, יושב-ראש ועדת הבחירות, היועץ המשפטי לכנסת – באים ואומרים שיש פה מעשה פסול, שר המשפטים וממשלת ישראל באים ומנסים להכתים את שומרי הסף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חושב שהגענו פה לסף של ביזיון, ואנחנו כל פעם מתפלאים מחדש שנתניהו מוכן להגיע אליו; הכול בשביל לשמור על שלטון השחיתות שלו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז אני חושב שהיום כנסת ישראל מראה בגרות בכך שהיא לא נותנת להצעה האומללה הזאת, שכל המטרה שלה לשבש את מהלכי הבחירות, לעבור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן, ואחריה – חברת הכנסת קארין אלהרר.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, גבירותיי ורבותיי, ברוכים הבאים להצגה; להצגה נוספת בבימויו של במאי הסחרירים וההסתה ראש הממשלה בנימין נתניהו, שנכנס, עשה הופעה – כמו שאומרים, appearance – וכפי שהוא בא גם הלך.

יעל גרמן: הרי הכול פה הצגה ואין כאן כל כוונה אמיתית באמת להעביר איזשהו חוק.

יעל גרמן: בואו נסתכל על העובדות.

יעל גרמן: הרי כשאנחנו מסתכלים אנחנו שומעים מכל עבר שכל הנוכחים כאן – כולם, ללא יוצא מן הכלל, גם קואליציה וגם אופוזיציה – בעד טוהר הבחירות.

יעל גרמן: כולנו מעריכים את הערך הזה, כולנו רוצים לשמור עליו, אבל לא על ידי כך שכל אחד יצלם מכל זווית כל מי שהוא רוצה.

יעל גרמן: אנחנו רוצים לשמור על טוהר המידות ואנחנו גם רוצים לצלם, אבל על ידי ועדת בחירות מסודרת.

יעל גרמן: וראו נא זה – ועדת הבחירות באה ואומרות לנו במפורש: אנחנו מתכוונים לעבות ולהוסיף פקחים.

יעל גרמן: הפקחים שלנו, קרוב ל-3,500, יהיו מצוידים במצלמת גוף.

יעל גרמן: אנחנו מוסיפים עוד אמצעי בקרה.

יעל גרמן: אנחנו נדאג שיהיה פקח שידאג שלא יהיו זיופים.

יעל גרמן: אז בשביל מה החוק, חברים?

יעל גרמן: יהיה פיקוח, יהיו מצלמות, חבר הכנסת ביטן, רק שהמצלמות יהיו מפוקחות על ידי מי שצריך לפקח – ועדת הבחירות – ולא על ידי כל מי ומה שנמצא, שיעשה רק תוהו ובוהו וכאוס, שכנראה זה מה שאתם רוצים.

קריאות: – – –

יעל גרמן: וראו נא זה, יושב-ראש ועדת הבחירות השופט העליון חנן מלצר – רחמנא ליצלן, שופט, כן, זה לא בדיוק מוערך על ידכם – בא ואמר שאין צורך בחוק; היועץ המשפטי לממשלה חיווה את דעתו בפני הממשלה שאין צורך בחוק; היועץ המשפטי של הבית המכובד הזה, של הכנסת, איל ינון, בא ואמר שהוא מתנגד לחוק ושהחוק אינו חוקתי.

יעל גרמן: אז שוב אני שואלת: בשביל מה החוק הזה?

יעל גרמן: התשובה היא ברורה: החוק הזה, ההופעה הזאת – הכול הצגה שמטרתה אחת: שוב להסיט.

יעל גרמן: להסיט גם בטי"ת וגם בתי"ו.

יעל גרמן: להסיט קודם כול את תשומת הלב מכל הבעיות שאנחנו מכירים שיש לנו, לרבות מה שקורה בדרום ובצפון ובחינוך, אחרי הדוח המפואר של ה-OECD, ובבריאות.

יעל גרמן: להסיט את תשומת הלב, וגם להסית, בתי"ו, נגד הערבים.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

יעל גרמן: כי ראש הממשלה ואתם מפחדים, בצדק, לאבד את הבחירות.

מאיר כהן: תודה.

יעל גרמן: אז ההצגה, חברותיי וחבריי, התחילה ותסתיים.

יעל גרמן: המסך ירד לאחר הבחירות האלה על שלטונו הרע, המסית – –

מאיר כהן: תודה רבה.

יעל גרמן: – – המפריד והמדיח של בנימין נתניהו.

מאיר כהן: חברת הכנסת גרמן, תודה רבה לך.

מאיר כהן: חבריי, תקפידו על הזמן.

מאיר כהן: לכל אחד מכם יש בחירות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש – – – אמסלם, לא ביטן.

יעל גרמן: נכון, סליחה – – – דודי.

מאיר כהן: טוב.

מאיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר, שלוש דקות, גברתי.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: כנסת נכבדה, איזה פער יש בין ההצהרות המנופחות למעט מאוד מעשים; בין הדיבורים שלא עולים כסף לתכל'ס; בין מסיבות העיתונאים הפומפוזיות, אפילו כאן בכנסת, לבין הירידה מהבמה לצלילי האזעקות.

קארין אלהרר: פעם הוא הבטיח העברת מעונות לאחריות משרד החינוך, פעם תוכנית לאומית למניעת אלימות במשפחה, פעם העברות תקציב, לגליזציות, ואתמול אפילו סיפוח של הבקעה.

יריב לוין: אוי, אוי, אוי.

קארין אלהרר: בעולם של נתניהו הוא תמיד מבטיח.

קארין אלהרר: אבל הוא אף פעם לא הבטיח לקיים.

קארין אלהרר: אתמול הפנטזיות שמכר נתניהו, הספינים, מסכי העשן – המופע הגרנדיוזי קרס כמו מגדל קלפים.

קארין אלהרר: נתניהו פגש את המציאות, הוא ראה שההצהרה הריקה שלו מלפני עשור למוטט את שלטון החמאס לא עומדת במבחן המציאות.

קארין אלהרר: זה רק מוטט את הכנס שלו ומחרב באופן יום-יומי את שגרת החיים של תושבי הדרום.

קארין אלהרר: אתמול התגלה הפער הגדול בין התדמית שלו, שאותה הוא מנסה לשמר, מר ביטחון, לבין העובדה הפשוטה שמי ששולט באמת בביטחון בדרום זה יחיא סנוואר והחבר שלו הנייה.

קארין אלהרר: ראש הממשלה קיבל הצצה חטופה לחיים של תושבי הדרום: ההבנה האיומה הזאת, שהכול יכול לקרוס ברגע, הכאוס חוגג, החרדה בכל צבע אדום, התחושה שהמדינה נטשה אותך.

קארין אלהרר: אבל אתם יודעים מה, דבר אחד טוב קרה:

קארין אלהרר: אחרי חודשים ארוכים שבהם מרכזי חוסן לא קיבלו את התקציב הראוי והמטפלים חלמו על משכורת סדירה, משרד הבריאות העביר את הכסף.

קארין אלהרר: שר הבריאות בנימין נתניהו הבין סוף-סוף שצריך לתקצב.

קארין אלהרר: כנראה שהייתה דרושה חוויה מטלטלת.

קארין אלהרר: התמונות הקשות אתמול שמו לנו את המראה ישר בפנים.

קארין אלהרר: נתניהו משקר לנו כבר זמן רב.

קארין אלהרר: הוא עושה את זה בלי בושה, גם כשהוא טוען שהוא שולט במציאות הביטחונית.

קארין אלהרר: הוא משקר גם כשהוא טוען שרוחאני רוצה שגנץ ולפיד יעלו לשלטון.

קארין אלהרר: כמה עוד אפשר להמציא?

קארין אלהרר: הכול הכול כדי לשוב לכיסא ראש הממשלה.

קארין אלהרר: נתניהו, עם ישראל ראוי להרבה הרבה יותר.

קארין אלהרר: הגיע הזמן שתרד מהבמה פעם אחת בכבוד.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

מאיר כהן: חבר הכנסת יזהר שי – חבר הכנסת יזהר שי לא נמצא כאן.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: תמר, שלוש דקות לרשותך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: כולנו השתתפנו כרגע בכנס ליכוד.

יריב לוין: אולי – – –

תמר זנדברג: אנחנו בדרך כלל לא באים לכנסים של הליכוד, אדוני השר יריב לוין.

יריב לוין: – – –

מאיר כהן: השר לוין, השר לוין.

יריב לוין: חברת הכנסת זנדברג, אולי להתנער מהדברים של חבר הכנסת לשעבר רז – – – לטענות של חבר הכנסת פרץ על הגזענות?

תמר זנדברג: אדוני כבוד השר – –

מאיר כהן: כבוד השר, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

תמר זנדברג: – – עם כל הכבוד, אני לא לוקחת ממך שיעורים בגינויים.

תמר זנדברג: אם אתה היית מנצל את הבמה כדי להתנער מראש ממשלה שחשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים, אולי הייתי שוקלת את הצעתך, אבל גם זה רק אולי.

תמר זנדברג: אני בדרך כלל – –

יריב לוין: כל החשדות האלה – – –

תמר זנדברג: – – לא נוהגת להשתתף בכנסים ליכודיים.

תמר זנדברג: אני מבינה שאצלכם ככה זה, באים לראות הצגות שקריות ומגוחכות של ראש הממשלה.

תמר זנדברג: אני באמת מזמן לא ראיתי כזה שילוב, כזה שילוב של פניקה ויהירות.

דוד אמסלם: – – –

מאיר כהן: שני השרים המכובדים, תנו לדבר, תפסיקו.

תמר זנדברג: הזחיחות ההיסטרית שלכם, זה באמת שילוב של היבריס – –

דוד אמסלם: – – – על הפקת הפריימריז שהיא עברה.

דוד אמסלם: ספרי לנו על חוויית הפריימריז.

תמר זנדברג: – – וחשש ופניקה.

קרן ברק: הכבוד, הכבוד – – –

תמר זנדברג: שמעו, אתם הולכים להפסיד, ככה זה מרגיש.

דוד אמסלם: את מספרת לנו את זה – – –

תמר זנדברג: אני יודעת שהתחושה הזאת זרה לכם, אבל זה עומד לקרות בקרוב.

תמר זנדברג: זה ממש עוד שישה ימים, יש לכם עוד ימים ספורים לספור.

דוד אמסלם: זאת התחושה שעברה עלייך לפני חודש?

תמר זנדברג: רק בשלוש דקות – – –

מאיר כהן: דודי, אדוני שר התקשורת.

תמר זנדברג: כן, תתפלא.

תמר זנדברג: בחיים הפוליטיים לפעמים מנצחים ולפעמים מפסידים, ככה זה קורה, ככה זה הולך, תתחילו להתרגל.

דוד אמסלם: אתה יודע, הכול עובר, להפסיד לניצן הורוביץ.

תמר זנדברג: אני אספר לך.

תמר זנדברג: חבר הכנסת אמסלם, תתפלא, בחיים הפוליטיים לפעמים מנצחים ולפעמים מפסידים.

דוד אמסלם: אמרת: שתו לי, חיסלו אותי, הולכים לחסל אותי.

תמר זנדברג: אגב, ממש לא אמרתי את זה.

דוד אמסלם: שמעתי, קראתי בעיתונים.

מאיר כהן: אדוני השר.

תמר זנדברג: אני בגאווה ניצחתי ובגאווה הפסדתי.

דוד אמסלם: – – –

מאיר כהן: אדוני השר, זהו.

מאיר כהן: זהו, אני מבקש ממך.

תמר זנדברג: אתם, לעומת זאת, חושבים שלעולם חוסן.

תמר זנדברג: אתה יודע, ככה בדיוק שלטון מפא"י הרגיש רגע לפני שהוא קרס – שילוב של שחיתות ויהירות ופניקה.

תמר זנדברג: ככה בדיוק אתם נראים, את הרעד שלכם אפשר להרגיש עד פה.

תמר זנדברג: מכיוון שנשארו לי שתי דקות, אולי, אז אני לא אפרט על חוק המצלמות ועל טוהר הבחירות – –

דוד אמסלם: פרטי, פרטי.

תמר זנדברג: – – כי באמת שלחוק הזה אין שום קשר לא למצלמות, לא לשקיפות, לא לסטורי ולא לטוהר בחירות.

תמר זנדברג: לחוק הזה יש קשר אך ורק לדבר אחד – למה שמוכן לעשות ראש הממשלה כדי להימלט מהכלא.

תמר זנדברג: מדובר כאן באסיר נמלט בדרך לגלימת האסיר, ואתם יודעים מי מביש?

קריאות: – – –

תמר זנדברג: לא הוא, כי הוא עושה הכול בשביל להציל את עצמו, כל הכבוד לו, מחיאות כפיים.

תמר זנדברג: מי שמביך, מי שמביש זה אתם, שמחזיקים לו את הגלימה מאחור והולכים אחריו עד לרגע שבו דלתות הכלא נסגרות.

תמר זנדברג: יש כאלה שאומרים שהליכוד ייפטר מנתניהו, אולי ימליך את יולי אדלשטיין, אולי את גדעון סער.

תמר זנדברג: לי זה לא נראה.

תמר זנדברג: לי נראה שאתם תחזיקו לו את האזיקים עד שהוא ייכנס לתוך התא ולא תעזבו אותו עד שהוא יורשע בשוחד, ועל זה כל אחד ואחד מכם יצטרך להסתכל במראה בסוף הקריירה שלו, על איך הוא נתן לדבר כזה – איך כל אמת מידה, הכול מותר: להפיץ מסרי שנאה, לשקר, לברוח ממשפט צדק.

תמר זנדברג: הכול מותר כדי להציל ראש ממשלה – שאתם יודעים מה, הוא אולי ראש ממשלה, אבל זה הכול, פה זה מתחיל ופה זה נגמר, ולכן – –

דוד אמסלם: מה עמדתך – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: דודי, זמנה עבר, אני מבקש.

דוד אמסלם: – – –

תמר זנדברג: – – החסינות, המצלמות – –

מאיר כהן: זמן הדיבור שלה הסתיים.

תמר זנדברג: – – כל מה שתנסו לגרור כדי להציל את זה לא יעזור לכם.

תמר זנדברג: יש עוד שישה ימים, ובסופם אתם הולכים הביתה.

תמר זנדברג: תודה.

קריאה: – – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי, תודה רבה.

קרן ברק: ואם לא? ואם לא, מאמי?

מאיר כהן: תראו, אני לא רגיל שיושבים שני שרים וקוראים – – –

תמר זנדברג: מי את שתקראי לי מאמי?

תמר זנדברג: מי את חושבת שאת?

תמר זנדברג: חוצפנית.

מאיר כהן: חבריא, אתם בכל זאת שרים בממשלה, אני רק מציע לכם, תהיו – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: לא, אני באמת מבקש.

מאיר כהן: דודי, אני מבקש מכם, תכבדו את המקום.

מאיר כהן: אורלי פרומן, גברתי – לא נמצאת כאן; איימן עודה – הוצא החוצה.

מאיר כהן: יואב סגלוביץ, אדוני.

מאיר כהן: תקפידו, שלוש דקות.

קריאה: – – –

מאיר כהן: את עדיין לא שרה, אבל תתאפקי.

קרן ברק: מעניין אותי מה אומר בן אדם שהיה חשוב לו פעם להילחם בשחיתות.

יואב סגלוביץ': רק תגיד לי מתי הזמן מתחיל.

מאיר כהן: כן אדוני, בבקשה.

יואב סגלוביץ': ראינו הדגמה, ראש הממשלה בנימין נתניהו ביקש מכשיר סלולרי, הדגים איתו, ואז בלי תכנון מראש, חבר הכנסת איימן עודה עשה את מה שכנראה יכול להיות בחדרי הקלפי מחר בבוקר.

יואב סגלוביץ': הוא ניסה לצלם אותו, ואז מה קרה?

יואב סגלוביץ': שני מאבטחים קפצו עליו, אחד קוראים לו חבר הכנסת מיקי זוהר, ויואב קיש כמדומני, אני מקווה שאני לא מטעה.

יואב סגלוביץ': וכאשר ראש הממשלה באלגנטיות דווקא חיבק אותו, אמר:

יואב סגלוביץ': בוא נשחק את המשחק – לא, הם קפצו.

יואב סגלוביץ': זה בדיוק מה שיקרה, זה בדיוק מה שרצו שיקרה.

יואב סגלוביץ': קיבלנו הדגמה מדויקת.

יריב לוין: אז תיתן לגנוב את הבחירות – – –

יואב סגלוביץ': הדגמה מדויקת.

יואב סגלוביץ': אתה לא היית כאן.

יואב סגלוביץ': השר לוין, אתה לא היית כאן, לא ישבת כאן, לא ראית את המחזה.

דוד אמסלם: אני אגיד רק משפט אחד: במליאת הכנסת – – –

יואב סגלוביץ': זה על חשבוני?

יואב סגלוביץ': על חשבוני או על חשבונו?

מאיר כהן: אני אתן לך עוד עשר שניות, בבקשה.

דוד אמסלם: משפט אחד – – – וגם ככה, אתה מבין, בתוך מליאת הכנסת אסור לצלם – – –

אורית פרקש הכהן: שיהיו מצלמות גם פה, למה לא? טוהר הכנסת.

מאיר כהן: בבקשה, תמשיך, אדוני.

יואב סגלוביץ': חזרנו.

יואב סגלוביץ': מה לי ולחוק?

יואב סגלוביץ': זהו, מה לי ולחוק?

יואב סגלוביץ': בדיוק כך, בדיוק.

יואב סגלוביץ': אין בסיס אמיתי לקיומה – – –

דוד אמסלם: השאלה מאיזה זווית זה בחוק – – –

יואב סגלוביץ': אין בסיס.

קרן ברק: – – –

יואב סגלוביץ': השר אמסלם, אין בסיס אמיתי.

דוד אמסלם: – – – הכול בסדר.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, תמשיך.

יואב סגלוביץ': כמה זמן יש לי?

מאיר כהן: אנחנו נוסיף לך 30 שניות.

יריב לוין: זמנך עבר, יעבור בקרוב.

יואב סגלוביץ': אין בסיס אמיתי לקיומה של מכת זיופים, כפי שטוענים שהייתה בבחירות, פשוט אין עובדות כאלה.

יואב סגלוביץ': יש בסיס אמיתי אחר: יש לנו הנהגה עבריינית, שלא בוחלת באמצעים, והדיון הזה והחוק הזה הם דוגמה נוספת לכך.

יואב סגלוביץ': טוהר הבחירות, אתם אומרים בלי בושה – אומרים, בזמן שהיועץ המשפטי לממשלה והיועץ המשפטי לכנסת אומרים שאין זה חוקתי.

יואב סגלוביץ': הנהגה עבריינית, שרים וחברי כנסת – לא צריך מצלמות לאתר אותם, הם יושבים כאן בינינו.

יואב סגלוביץ': לא צריך לאסוף ראיות, הן נכתבו, הומלצו וזה נמצא בכתבי חשדות.

יואב סגלוביץ': טוהר בחירות ומצלמות הם ספין – –

דוד אמסלם: סגלוביץ' – – –

יואב סגלוביץ': – – כתב אישום ושימוע הם המציאות.

יואב סגלוביץ': שוחד, מרמה והפרת אמונים, שימוש לרעה בכוח המשרה הם העבירות.

קרן ברק: כששומרי הסף עוברים עבירה, לא נורא.

יואב סגלוביץ': הממשלה הצביעה פה אחד בעד, פה אחד תרתי משמע – פה אחד.

יואב סגלוביץ': קוראים לפה הזה בנימין נתניהו.

יואב סגלוביץ': ואתם הולכים להצביע היום על חוק אווילי, פוגעני, שגוי ובלתי חוקתי.

יואב סגלוביץ': אתם תצביעו פה אחד בעד איש אחד שממתין לשימוע על שוחד.

יואב סגלוביץ': אתם מוכנים לפגוע, כשם שפגעתם עד עכשיו, בכלל המערכות – ועכשיו גם בבסיס של כולנו:

יואב סגלוביץ': האמון שהבחירות במדינת ישראל הן תקינות – ללא סיבה, ללא עובדה, כאילו אין מחר, כאילו עשר שנים אינכם על כס השלטון.

יואב סגלוביץ': הפחד והשקר מובילים אתכם.

יואב סגלוביץ': כל מי שהצביע בעד החוק הרע הזה – אתם, אתם – לקראת שימוע.

יואב סגלוביץ': החוק הזה – התקופה הרעה הזאת תרדוף את כבודכם העצמי, את יושרכם, את הנהגתכם, שלפיה אתם טוענים: אנחנו רוצים להנהיג אחרי, מתישהו, פעם.

יואב סגלוביץ': מה תספרו לאנשים הקרובים לכם?

יואב סגלוביץ': שלא הייתה לכם ברירה?

יואב סגלוביץ': שאתם לא רוצים להיפגע פוליטית?

יואב סגלוביץ': שפחדתם?

יואב סגלוביץ': לא טוהר ולא תואר לכם.

יואב סגלוביץ': אנחנו מכבדים את היועץ ואת יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית – ככה אתם אומרים, אבל לא באמת מתכוונים.

יואב סגלוביץ': התבלבלתם.

יואב סגלוביץ': הם אכן עובדי ציבור – השר אוחנה התבלבל – אך אינם עובדים אצלכם ואינם שלכם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יואב סגלוביץ': הם עובדי מדינה ומשרתים אותה, לא אתכם.

יואב סגלוביץ': הם משרתים את המדינה, וחלק משירותם הוא להגן מפני שרירות הלב והדין.

יואב סגלוביץ': כן, כן, אתם ממש התבלבלתם.

יואב סגלוביץ': המדינה חזקה ממנהיגיה, שסטו, עיוותו ומוליכים את כולנו בכחש.

יואב סגלוביץ': התקופה הזאת תעבור יחד איתכם.

מאיר כהן: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': השימוע של ביבי בתיק השוחד הוא ב-2 באוקטובר, השימוע של כולכם הוא ב-17 בספטמבר.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני, תודה רבה.

מאיר כהן: אני מבקש ממך, תעזוב את המקום.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: אל תיכנס יותר, סליחה.

מאיר כהן: חבריא, אני מצטער, כל אחד מדבר, אבל יש תקנון לכנסת והוא אומר שלוש דקות.

מאיר כהן: הוספתי עוד 30 שניות – – –

דוד אמסלם: – – – של סגלוביץ', אצלו זה המלצה, הוא מעל החוק.

דוד אמסלם: הוא שיבש חקירה, הוא אפילו לא אומר את זה.

מאיר כהן: דודי, בוא נשמור על שיח של כבוד.

דוד אמסלם: שמעתי אותו – – –

מאיר כהן: גם ככה אחד מכפיש את השני.

דוד אמסלם: קראתי את דוח אשכנזי – – –

מאיר כהן: אלעזר שטרן נמצא כאן?

מאיר כהן: אורית פרקש-הכהן, גברתי, בבקשה, ודודי מבטיח שהוא לא – – –

דוד אמסלם: זה מאסר 20 שנה לבן אדם, רק על בסיס מה שכתוב.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, זה שר התקשורת?

מאיר כהן: כן, זה שר התקשורת.

דוד אמסלם: הרי אתה שיבשת – – –

מאיר כהן: דודי, שר התקשורת, אני מבקש.

דוד אמסלם: אתה.

מאיר כהן: לא נהוג להוציא שרים מהמליאה, באמת שלא נהוג.

מאיר כהן: אז אני מבקש ממך – תפסיק, דודי.

דוד אמסלם: הוא מעל החוק.

דוד אמסלם: הוא טוען שאנחנו עבריינים?

דוד אמסלם: זה בסדר?

מאיר כהן: דודי, דודי, אני מבקש.

דוד אמסלם: העבריין הראשי.

יואב סגלוביץ': זה שר התקשורת?

מאיר כהן: אדוני השר.

דוד אמסלם: שר התקשורת זה אני, ואתה שיבשת – – –

אורנה ברביבאי: ראש אגף חקירות הוא עבריין?

מאיר כהן: בבקשה.

קרן ברק: והכי חמור – – –

דוד אמסלם: – – – שיבש חקירה.

דוד אמסלם: ראש אגף החקירות.

מאיר כהן: חבריא, תקשיבו – – –

דוד אמסלם: שיבש חקירה כראש אגף החקירות.

אורנה ברביבאי: – – – יהרגו את כולם – – –

קרן ברק: אין חמור מזה, הוא אומר שהשר הוא עבריין.

קרן ברק: אין חמור מזה.

מאיר כהן: חבריא, האלופה חברת הכנסת אורנה ברביבאי.

אורנה ברביבאי: אין שומרי סף אצלכם.

דוד אמסלם: 113 דפים קראתי, דוח אשכנזי, 113 דפים קראתי – – –

מאיר כהן: חבר'ה, אדוני השר, אדוני השר, אדוני השר, אדוני השר – עשר שניות, שכל אחד יגיד מה שהוא רוצה, בסדר?

מאיר כהן: אבל כשהיא מתחילה לדבר אני אוציא את מי שיפריע לה.

מאיר כהן: גם אתם.

אורנה ברביבאי: – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת ברביבאי.

מאיר כהן: זהו, הסתיימו עשר השניות.

מאיר כהן: שכל אחד ייתן לשני לדבר.

מאיר כהן: אפשר להעיר הערה, אבל לא להפוך את זה לוויכוח.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

אורית פרקש הכהן: יושב-ראש הכנסת, כבר יומיים אנחנו עסוקים בספין המצלמות, שכל מטרתו להסיר מסדר-היום את ממשלת החשודים, את שלושת כתבי האישום.

אורית פרקש הכהן: אף מילה על הגירעון, אפס בביטחון, הזנחה פושעת בכל מגזר שבודקים אותו לעומק.

אורית פרקש הכהן: ובכל זאת, הדיון היום מאוד ציער אותי.

אורית פרקש הכהן: ישבתי כאן בצד עם חבריי ולא האמנתי להתנהלות.

אורית פרקש הכהן: כך לא צריכה להיראות כנסת ישראל, כך לא צריכים להיראות חברי כנסת בכנסת ישראל, כך לא צריך להישמע שר משפטים בממשלת ישראל.

אורית פרקש הכהן: הוא התקשה להבין מה הבעיה; סנגר על חוק שהוא לא מבין, ברמת האינטלקט, מה ההתנגדות אליו וחלק על עמדת היועצים המשפטיים.

אורית פרקש הכהן: אז אני אנסה להסביר לשר המשפטים.

אורית פרקש הכהן: גם אני למדתי בפקולטה למשפטים, ומקריאה די קצרה של החוק הזה מבינים שמדובר בקשקוש מקושקש ובניסיון לגנוב את הציבור, לגנוב את דעת הציבור.

אורית פרקש הכהן: כל נציג פוליטי, של כל רשימה, בכל קלפי, יוכל להיכנס עם טלפון סלולרי, ללוות כל מצביע, שהוא אדם פרטי, לצלם אותו, כולל את פניו, ולצילום הזה – תקשיבו טוב – גם אין הגנה של חוק הפרטיות, אפשר לעשות איתו מה שרוצים.

אורית פרקש הכהן: ואם בכלל מגישים בגינו איזושהי תלונה – מה שיכול לקרות בקלות, משיקולים פוליטיים – גם לא חל על זה שום חיסיון משום סוג שהוא.

אורית פרקש הכהן: אם אני הייתי עובדת מדינה, שוטרת, סתם בן אדם שלא נעים לו להיכנס לקלפי ולהיתקל בבריונים, לא הייתי אוהבת את החוק הזה.

אורית פרקש הכהן: זהו חוק רע, חוק רשלני, כתוב בצורה נוראית מבחינה מקצועית.

אורית פרקש הכהן: כל העולם עסוק בהגבלת מידע של חברות ענק כמו פייסבוק, כמו גוגל; כל העולם עסוק בשמירה על פרטיותנו; אבל הממשלה שלנו, שקוראת לעצמה נציגים של הציבור, מזלזלת בנו ובפרטיות שלנו, והכול בשביל להרתיע אנשים מלממש את זכותם הדמוקרטית.

אורית פרקש הכהן: ואני אגיד את מה שיגיד נציג היועץ המשפטי לממשלה, שישב ליד שר המשפטים שלו כולו חושש מלהביע את דעתו: החוק הוא רע, אין לו מקום, לא עכשיו וגם לא אחרי הבחירות.

אורית פרקש הכהן: יש קו ישיר בין חוקי ההמלצות לחוק המצלמות: להשתיק ולהשתיק ולהשתיק.

אורית פרקש הכהן: נשתיק את המשטרה מהמלצות על כתבי אישום, נשתיק את הציבור מלבוא לקלפי, ונשתיק גם את חברי הכנסת.

אורית פרקש הכהן: גם אני ראיתי כאן את חבר הכנסת מצלם את ראש הממשלה ומדגים איך זה נראה כשדוחפים לך מצלמה סלולרית לפנים.

אורית פרקש הכהן: לא, זה לא טוהר בחירות; זה קשקוש, זאת התבהמות.

אורית פרקש הכהן: בשם הילדים שלנו אני מבקשת שנפסיק את מופע החלילן מהמלין.

אורית פרקש הכהן: ממשלה שלמה הולכת אחרי חלילן שמוליך אותה לטביעה, מבלבלת אותנו בין יום ולילה, בין מה מותר למה אסור, בין מה ממלכתי לבין מה לא, בין מה מותר למה לא מותר.

אורית פרקש הכהן: לשבת בדיונים ולשמוע שר משפטים משתיק יועץ משפטי, מתווכח איתו, לא נותן לו את המקום לדבר – מחר הילדים שלנו, יעצור אותם שוטר ברחוב, ומה הם יגידו לו אם הם יקבלו דוח משטרה?

אורית פרקש הכהן: הם יגידו לו: אדוני השוטר, אני חולק עליך, לך תחפש, תסתובב.

אורית פרקש הכהן: או אדם יקבל פסק דין מבית משפט שהוא צריך לשלם לאדם אחר סכום כסף – – –

מאיר כהן: תודה.

אורית פרקש הכהן: ומכאן הדרך היא לאנרכיה.

מאיר כהן: תודה, גברתי, תודה רבה.

אורית פרקש הכהן: אבל כנראה שהממשלה הזו עסוקה בדבר אחד בלבד: בשימור שלטונו של אדם שנמלט מפלילים.

אורית פרקש הכהן: ואנחנו נעצור את זה.

אורית פרקש הכהן: אנחנו נעצור את זה בעוד כמה ימים, כי הציבור לא טיפש.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי, תודה רבה לך.

מאיר כהן: רם בן-ברק – לא נוכח; עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת; אוסאמה סעדי – אינו נוכח; היבה יזבק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אנטאנס שחאדה – לא נמצא; חבר הכנסת כסיף – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חוק המצלמות הוא צעד טקטי באסטרטגיית בחירות של בנימין נתניהו, אסטרטגיה שמטרתה אחת: לפלג ולרסק את החברה הישראלית; אסטרטגיה שמטרתה להאכיל את הציבור, להונות אותו כאילו הבחירות הן על סדר-יום מדיני, על הסדר מדיני מול הפלסטינים; כאילו הבחירות הן על ימין חזק ושמאל חלש.

צבי האוזר: נתניהו, האיש שיושב בכיסא הריק כאן מולנו, בונה על טראומה שנוצרה בקרב חלק מהציבור לפני למעלה מרבע מאה, טראומת 1993, הסכמי אוסלו – כאילו שום דבר לא קרה מאז בישראל, כאילו שום דבר לא השתנה במזרח התיכון.

צבי האוזר: כל זאת כדי לייצר הפרד ומשול בחברה הישראלית; כל זאת כדי להפחיד שאם חלילה חלילה נתניהו לא ימשיך לקדנציה חמישית, תעלה כאן ממשלה שתמסור שטחים ותביא עלינו טרור ותביא את האיראנים לכפר סבא.

צבי האוזר: האמת היא, ואת זה כל ליכודניק יודע, שבעשור האחרון נתניהו אמר כן לשתי מדינות לשני עמים – בבר-אילן; נתניהו אמר כן להקפאת ההתיישבות ביהודה ושומרון; אמר כן לתוכנית הנסיגות של קרי.

צבי האוזר: אפשר להגיד גם שנתניהו – דברים שלא מרבים לדבר עליהם – ניהל משא ומתן עם אסד על ירידה מרמת הגולן, עד שנשמעו הדי פיצוצים בחוצות דמשק, אי-שם ב-2011.

צבי האוזר: ממשלות נתניהו בעשור האחרון נשענות באופן עקבי על ה"לא" הפלסטיני, ועם יד על הלב, אדוני היושב-ראש, כולכם יודעים שה"לא" הזה, אם נרצה ואם לא נרצה, ככל הנראה ילווה אותנו גם בשנים הקרובות.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אתגרי 2019 אינם אתגרי 1993.

צבי האוזר: לצערי – ואני מקווה שאתבדה – מסתמן יותר ויותר שאנחנו עומדים בפני אתגרים הדומים יותר לאתגרי 1973 – כן, אתגר מלחמת יום כיפור.

צבי האוזר: גם באותם ימים היו מי שניסו לטשטש את המציאות וקידשו קונספציה שהתעלמה מהאיום המתרגש.

צבי האוזר: רבותיי, איום רב-חזיתי, מצפון ומדרום, של ירי טילים מסיבי ומדויק הוא איום מן הסוג שטרם ניצב בפני החברה הישראלית.

צבי האוזר: מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה לעמוד מול איומים אלה של חמש השנים הקרובות כאשר היא קרועה, שסועה ומפוצלת.

צבי האוזר: יש רגעים בהיסטוריה של אומה שהמחלוקת היא מחויבת המציאות; ישראל איננה נמצאת בחלון זמן שכזה, אלא בחלון זמן היסטורי שמחייב עוצמות הנובעות מתוך לכידות ומתוך סולידריות.

צבי האוזר: לאנשי הימין שצופים בנו כעת עכשיו וחשים תחושה עמוקה של סלידה ממה שמתרחש כאן, אני רוצה לומר לכם:

צבי האוזר: קרב החסינות של נתניהו איננו מרכיב בחוסן הלאומי של ישראל.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

צבי האוזר: הוא משבש סדרי בראשית; הוא מחליש את ישראל; הוא פוגע בחוסן הלאומי.

צבי האוזר: אחדות חשובה לנו יותר מחסינות.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

צבי האוזר: המדינה חשובה יותר מהמפלגה.

צבי האוזר: צו השעה בעת הזאת הוא אחדות לאומית.

צבי האוזר: הגיעה העת להניח בצד את המחלוקות, להתחיל מסע ארוך של פיוס לאומי, ולחפש את המשותף ולא את המפלג ואת המרסק.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: חבר הכנסת איתן גינזבורג – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, כבודו.

מאיר כהן: מה שנקרא, באת בזמן, חזרת בזמן.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – מה עכשיו?

עמיר פרץ: לא, אפשר לברר את זה בהזדמנות אחרת?

מאיר כהן: חברים, חברים, ששש.

מאיר כהן: רגע, אנחנו נוסיף לך את הדקות האלה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: תתחיל.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אחרי 32 שנים בכנסת אני בפעם הראשונה מופיע כאן – –

מאיר כהן: בלי שפם.

עמיר פרץ: – – ללא שפם, כדי שכל מי שנמצא כאן יבין בדיוק מה אני אומר, יאמין לכל מילה.

עמיר פרץ: כי אחרי הספין שעשו עלינו אנשי הליכוד, אז אנחנו שוב מודיעים: אנחנו לא נשב בממשלת נתניהו.

עמיר פרץ: נקודה.

עמיר פרץ: מי שלא הבין, אני אחזור על זה שוב: אורלי לוי ואני לא נשב בממשלת נתניהו.

עמיר פרץ: נקודה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא נזמין אתכם, תהיה רגוע.

מכלוף מיקי זוהר: לא נזמין אתכם, אל תדאג.

מכלוף מיקי זוהר: לא נזמין אתכם.

מכלוף מיקי זוהר: אין שום סיכוי.

עמיר פרץ: אני מודה לך.

עמיר פרץ: אוה, הינה, כבר יש תוצאות.

עמיר פרץ: טוב מאוד.

עמיר פרץ: אני שמח.

עמיר פרץ: מצוין.

יעל גרמן: – – –

עמיר פרץ: מיקי, אני מודה לך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: זו האמת, מה לעשות?

עמיר פרץ: אני מודה לך, מודה לך מאוד.

עמיר פרץ: חבל שלא עשיתם את זה לפני חודש.

עמיר פרץ: לא הייתי צריך להוריד את השפם אם הייתם עושים את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו – – – עם האידיאולוגיה השמאלנית שלך?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו – – – לשבת עם האידיאולוגיה – – –

עמיר פרץ: מיקי, ידידי, אני מודה לך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא יכולים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה להקים פה מדינה פלסטינית, אנחנו נשב איתך בממשלה?

עמיר פרץ: תגיד את זה שוב, אני מודה לך מאוד.

עמיר פרץ: היושב-ראש מאפשר לו? כן, אדוני?

מאיר כהן: הוא אמר את זה, שמענו.

עמיר פרץ: כן.

מאיר כהן: בבקשה.

עמיר פרץ: אנחנו דנים היום בחוק המצלמות.

עמיר פרץ: זהו אחד החוקים שבהם נחצו כל הקווים האדומים.

עמיר פרץ: כאן, לראשונה, ראינו סימון של אוכלוסייה שלמה, אבל הפעם באופן בוטה.

עמיר פרץ: כל המעשים שנעשו בעבר בשקט, בניסיון להסתיר אותם – הפעם הכול היה בוטה.

עמיר פרץ: אנחנו כחברה יכולים לומר היום שהקונסטלציה הפוליטית הצילה אותנו מהכתם הגדול הזה של חוק שהיה מגיע לספר החוקים הישראלי ומכתים אותו, כי הוא יוצר מצב שבו יש סימון של אנשים, יש הגדרה של אנשים.

עמיר פרץ: אבל היום הייתי רוצה חוק מצלמות.

עמיר פרץ: האמת היא, אדוני היושב-ראש, שהייתי מאוד רוצה להעביר היום את חוק המצלמות, אבל לא המצלמות האלה.

עמיר פרץ: הייתי רוצה להעביר את חוק המצלמות שילך ויצלם את הפחד, את החרדה, של כל אותם ילדים שחיים בעוטף עזה שנים רבות ומרגישים – – –

מאיר כהן: חברים, זה מפריע לנואם.

מאיר כהן: חבר הכנסת גפני, משא ומתן קואליציוני – לא עכשיו.

מאיר כהן: יש עוד הרבה ימים, אז אני מבקש.

משה גפני: – – –

עמיר פרץ: חבר הכנסת אמסלם, כבוד השר, אתם יכולים לשבת בצד, לשמוע אחד את השני.

מאיר כהן: חברת הכנסת פרקש, בבקשה, לא שומעים אותו.

מאיר כהן: זה לא אולם המליאה.

מאיר כהן: אני ארצה שנכבד את הדוברים.

מאיר כהן: בבקשה.

עמיר פרץ: ואני אחזור ואומר: הייתי רוצה שהיום יעבור חוק המצלמות בישראל, אבל מצלמות אחרות – שמצלמות את הפחד והחרדה של ילדי עוטף עזה; שמצלמות את הקשישים שנאנקים בגלל חוסר היכולת שלהם להתקיים בכבוד; שמצלמות את הנכים שנאלצים לצאת לרחובות כדי להילחם על זכויותיהם; שמצלמות את אותם חולים ששוכבים בבתי החולים, שם, במסדרונות, ואי-אפשר להגיע אליהם.

עמיר פרץ: מדוע אי-אפשר להגיע אליהם, אדוני היושב-ראש?

עמיר פרץ: מכיוון שבמדינת ישראל על כל 1,000 נפש יש ארבע אחיות.

עמיר פרץ: ב-OECD מדברים על 11 אחיות על כל 1,000 נפש.

עמיר פרץ: לכן, כאשר רואים את המצוקה בבתי החולים מבינים מאיפה זה בא.

עמיר פרץ: הייתי רוצה לצלם במצלמות גדולות את הזוגות הצעירים שלא מצליחים לגמור את החודש, שצריכים להתלבט אם האישה תלך לעבודה או שתשלם 6,000 שקל על המעונות של הילדים שלה.

עמיר פרץ: הייתי רוצה לצלם את הזוגות הצעירים שמגיעים לבנק ורוצים לקחת משכנתה ואומרים להם: תביאו 30%.

עמיר פרץ: הוא אומר: מאיפה אני אביא 30%?

עמיר פרץ: לא לכולם יש הורים עשירים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

עמיר פרץ: ואז, מה קורה?

עמיר פרץ: מה קורה?

עמיר פרץ: קורה שדווקא האוכלוסיות שצריכות להיות מטופחות על ידי המדינה הזאת הופכות לאוכלוסיות שאיש לא מוכן לצלם אותן, לבוא ולתעד אותן.

עמיר פרץ: הלוואי שמחוק המצלמות היום היינו ממציאים את חוק המצלמות של החברה הישראלית – –

מאיר כהן: תודה.

עמיר פרץ: – – כי, אדוני היושב-ראש, לא במצב חירום ביטחוני אנחנו נמצאים; אנחנו נמצאים במצב חירום חברתי.

עמיר פרץ: ולכן צריכה להישמע כאן אזעקת צבע אדום חברתית, כי אנחנו נקים כיפת ברזל חברתית במדינה הזאת.

עמיר פרץ: ואני מצטער על התמונות האלה שאתמול חווה ראש הממשלה, אבל חבל שהוא הלך, כי אחרי שהוא הולך, אנחנו נשארים בעוטף עזה כדי לחוות מה המשמעות של כל אזעקה ואזעקה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

עמיר פרץ: ואיך אומרים?

עמיר פרץ: כנראה כיפת הברזל הצילה את ראש הממשלה כמה וכמה פעמים, והיא אולי זו שגם מצילה אותו מפני המשך כהונתו.

עמיר פרץ: אני מקווה שהפעם זה לא יעמוד לו.

עמיר פרץ: ומשפט אחרון, אדוני היושב-ראש, ברשותך.

מאיר כהן: אני מבקש ממך, אדוני, אתה מדבר ארבע וחצי דקות.

מאיר כהן: אני מאוד מכבד אותך, אבל אנא, שזה יהיה המשפט האחרון.

עמיר פרץ: אני, בשם כל הסיעה, פעם ראשונה מופיע בפניכם בהופעת בכורה שכזאת, כן?

מאיר כהן: אדוני, בבקשה, משפט אחרון.

אורנה ברביבאי: בלי השפם.

עמיר פרץ: בלי השפם, נכון מאוד.

מאיר כהן: רק על זה צריך לתת לו שעה, את אומרת.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר שבעוד כמה ימים אזרחי ישראל ילכו לקלפיות.

עמיר פרץ: אני מקווה שהם יתעלמו מכל ההמולה שיוצר ראש הממשלה, כי אני מאלה שמתנגדים לצעדים חד-צדדיים – לא של התנתקות ולא של סיפוח.

עמיר פרץ: חבל שעוסקים בדברים כל כך חשובים רק עם ספינים ולא בצורה יותר רצינית.

מאיר כהן: תודה.

עמיר פרץ: אני מקווה שביום שלישי בלילה תיווצר הזדמנות לבנות ממשלה חדשה, שלא רק מחליפה את ביבי אלא גם מחליפה את המדיניות שלו.

עמיר פרץ: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מזכיר לכם להקפיד על לוח הזמנים.

מאיר כהן: חבר הכנסת שמולי – לא נמצא כאן.

מאיר כהן: חברת הכנסת חיימוביץ' – לא נמצאת.

אורנה ברביבאי: אני יכולה במקומה.

מאיר כהן: אה, אוקיי.

מאיר כהן: אז החלפתן.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברביבאי, בבקשה.

מאיר כהן: שוב, אני מבקש להקפיד על שלוש דקות.

אורנה ברביבאי: ההצבעה היום היא על הדמוקרטיה, על שומרי הסף, וכנגד הספינים של ראש הממשלה נתניהו, שיעשה הכול כדי שלא נדבר על המצב הביטחוני, על הבריאות, על החינוך והרווחה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על חוק המצלמות?

אורנה ברביבאי: כן, כבודו, תכף תשמע.

אורנה ברביבאי: כי הרי ראש הממשלה לא רוצה שנדבר על מה שבאמת מעניין את האזרחים.

דוד אמסלם: מה מעניין?

אורנה ברביבאי: ההגדרה ל"דיקטטורה" בוויקיפדיה – –

דוד אמסלם: – – – מעניין?

אורנה ברביבאי: – – בעברית: רודנות – –

דוד אמסלם: מה מעניין?

אורנה ברביבאי: – – היא "שיטת ממשל שבה המדינה נשלטת על ידי אדם יחיד" – תראו כמה זה מדייק, כמה ההגדרה מדויקת – "או קבוצת מיעוט של אנשים המרכזת בידיה כוח מוחלט, ללא הפרדת רשויות", כך שהדיקטטור, לאמור הרודן, שולט בשלוש הרשויות במקביל: הרשות המחוקקת, הרשות השופטת והרשות המבצעת.

אורנה ברביבאי: נשמע לכם מוכר?

אורנה ברביבאי: למעשה דיקטטורה היא בדיוק מה שמנסה ראש הממשלה נתניהו לעשות.

אורנה ברביבאי: חלומו הוא לשלוט באופן מלא בכל שלוש הרשויות, שלא נדבר על הניסיון לסגור את התקשורת החופשית ובכך למנוע כל ביקורת עליו וחשיפת האמת.

אורנה ברביבאי: בעצם שליטה מלאה תעניק לו את החסינות שעבורה, אנחנו כבר יודעים, הוא ישלם כל מחיר.

אורנה ברביבאי: אנחנו רואים את זה יום-יום, שעה-שעה.

אורנה ברביבאי: הוא ירמוס את כל מערכות הדמוקרטיה, ישקר ויצא נגד כל חוות דעת משפטית – ראיתם את זה פה בעיניכם – כדי להסיט את הדיון שוב ושוב מהבעיות הבוערות של אזרחי מדינת ישראל.

אורנה ברביבאי: כותב איל ינון, היועץ המשפטי של הכנסת, עכשיו, לפני כמה ימים: "מצב שבו ימים ספורים לפני הבחירות נחקק הסדר שמשמעותו המעשית היא הענקת יתרון משמעותי למפלגה אחת, שהלכה למעשה היא היוזמת והמובילה את החקיקה, על פני המפלגות המתחרות בה, מוביל לפגיעה בליבת עקרון השוויון בבחירות" – ולא רק זה – "היורדת לשורש התהליך הדמוקרטי".

אורנה ברביבאי: גם נשיא המדינה, איש ליכוד, אוהב ישראל, אמר השבוע: "אני מבקש לדחות בשאט נפש את הניסיונות לערער את אמון הציבור בגופים האלה ובמקצועיות המובילה אותם בתהליך ההיערכות לבחירות הקרובות – – – אל לנו להטיל דופי בטובי משרתינו, העומדים על משמר הדמוקרטיה הישראלית, ומבטיחים, ככל הניתן, את טוהר הבחירות למען כולנו, אזרחי מדינת ישראל".

אורנה ברביבאי: את זה אומר נשיא מדינת ישראל, כששר המשפטים עומד פה ומדבר בגנות אותם גורמים מקצועיים.

אורנה ברביבאי: אבל אנחנו כבר יודעים, מי שלא מיישר קו עם הרודן ביבי הוא בוגד ושקרן שיש להחרים.

אורנה ברביבאי: אז מילא נתניהו – – –

דוד אמסלם: אני יכול משפט?

דוד אמסלם: אני יכול לשאול אותה שאלה?

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: אל תשאל אותי שאלה עכשיו, על חשבון זמני.

אורנה ברביבאי: מילא נתניהו, ראש ממשלה שעל ראשו שלושה כתבי אישום, שגרר מדינה שלמה לבחירות נוספות והוצאה של מיליארדים במקום לדבוק בהליך הדמוקרטי; ממנו אני כבר לא מצפה לכלום, אבל ממך, השר אמסלם – ואתם, נבחרי הציבור ושרים בממשלה, הצהרת האמונים המביכה שלכם לנתניהו באמת קודמת לשבועה שלכם לדאוג לציבור ששלח אתכם לכאן?

אורנה ברביבאי: תנו לי להגיד לכם משהו: אתם חבורה של פחדנים.

אורנה ברביבאי: ההיסטוריה לא זוכרת פחות את אלה ששתקו.

אורנה ברביבאי: אתם נותנים יד למשהו שמאחורי הקלעים אתם מתביישים בו, אנחנו יודעים, אבל פוחדים לקום נגד.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו, חברי כחול לבן, לא מפחדים.

דוד אמסלם: את יודעת למה חברת הכנסת לביא לא פה?

אורנה ברביבאי: אנחנו לא פוחדים.

אורנה ברביבאי: בשונה מכם, אנחנו נעמוד בחזית הביטחונית – –

מכלוף מיקי זוהר: – – –

אורנה ברביבאי: – – בחזית מערכת הבריאות, בחזית החינוך ובחזית הדמוקרטית.

אורנה ברביבאי: נעמוד בכל חזית כדי להחזיר את המדינה למסלול של ערכים ומחויבות מלאה לעתיד ישראל.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

אורנה ברביבאי: אני מסיימת.

אורנה ברביבאי: ב-17 בספטמבר, בעוד שישה ימים בדיוק, תהיה פה מדינה ששליחי הציבור שלה עובדים לשם שינוי עבור האזרחים ולא עבור הישרדותם הפוליטית.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול אותה שאלה?

מאיר כהן: תשאל.

אורנה ברביבאי: אורנה, שאלה קצרה אפשר?

אורנה ברביבאי: כן, בבקשה.

אורנה ברביבאי: בכבוד.

דוד אמסלם: אני באמת אוהב שאנשים עקביים – – –

מאיר כהן: שאלה קצרה, אמרת, אדוני השר.

דוד אמסלם: – – – אליקים רובינשטיין, הוא כתב דוח, מסכם – – –

אורנה ברביבאי: מה אתה שואל, השר?

דוד אמסלם: – – – בדוח הזה הוא כתב: 1.

דוד אמסלם: שהוא ממליץ על מצלמות – – –

אורנה ברביבאי: את זה היועץ המשפטי לממשלה לא יודע?

אורנה ברביבאי: היועץ המשפטי לממשלה לא יודע?

דוד אמסלם: – – –

אורנה ברביבאי: שבוע לפני בחירות אתה משנה מציאות מקצה לקצה רק כדי – – –

מאיר כהן: כן, זהו.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אתה יודע מה, השר אמסלם, רק כדי להסביר את הכישלון שלכם בעוד שבוע.

אורנה ברביבאי: רק שם.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברביבאי.

מאיר כהן: תודה רבה, נשאלו השאלות.

דוד אמסלם: – – –

מאיר כהן: נשאלו השאלות, קיבלנו את התשובות.

מאיר כהן: חבר הכנסת רם שפע – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, אדוני.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, בבקשה.

דוד אמסלם: אתם מבינים שאתם צבועים?

דוד אמסלם: אתם מבינים שמה שמעניין אתכם זה רק בעצם להמשיך את השיטה של הזיופים?

יעל גרמן: איפה אתה היית?

אוסאמה סעדי: לא שמעת – – –

מאיר כהן: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: – – – עשר שנים הכול היה בסדר.

דוד אמסלם: לא.

אוסאמה סעדי: איפה?

אוסאמה סעדי: לא שמעתי על זיופים – – –

מאיר כהן: חברים, מיקי זוהר מדבר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מאיר כהן: בבקשה, תתחיל.

מאיר כהן: שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: שלוש דקות?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: חשבתי 30.

מאיר כהן: שלוש דקות.

מאיר כהן: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אז כמה דברים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אשתדל בפרק זמן של שלוש דקות להספיק, קשה לי להאמין, אבל כמה דברים.

מכלוף מיקי זוהר: דבר ראשון, האירוע שהיה פה קודם עם איימן עודה, שהוא ניגש בהפגנתיות לראש הממשלה במליאה תוך כדי שהוא מנצל את החסינות שלו, ומוציא טלפון ומתקרב לראש הממשלה ומתחכך בראש הממשלה בניגוד לרצונו – זאת תקיפה אלימה של חבר כנסת בתוך מליאת הכנסת את ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש וקורא לכל גורמי הכנסת באשר הם לבדוק את הסוגיה הזאת ולתת עליה מענה ברור, כי לא ייתכן שראש הממשלה יהיה חשוף באופן כזה, עם כל הכבוד לאיימן עודה – שאני לא סומך עליו ולכן אני גם התקרבתי והרחקתי אותו מראש הממשלה, וחבל שהמאבטחים של הכנסת לא עשו את זה לפניי.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שהוא יתקרב ככה בהפגנתיות לראש הממשלה, בטח אחרי שהוא מדבר בעד ההסכם עם איראן, שרוצה להשמיד אותנו, אחרי שהוא מדבר נגד ראש הממשלה, ושמענו את הסרטון שלו, כמה ראש הממשלה פועל לטובת מדינת ישראל כשהוא נגד מדינת ישראל והעיקרון הציוני במדינה, ולכן הדבר הזה צריך לקבל טיפול ומענה ברור, ואני מקווה שזה יקרה.

מכלוף מיקי זוהר: לענייני חוק המצלמות.

מכלוף מיקי זוהר: מה אנחנו רצינו?

מכלוף מיקי זוהר: למנוע זיופים במגזר הערבי.

מכלוף מיקי זוהר: מה היה קורה עם טוהר הבחירות, אה, אחמד טיבי?

מכלוף מיקי זוהר: מה היה קורה?

אוסאמה סעדי: מאיפה אתה יודע שהיו זיופים במגזר?

מכלוף מיקי זוהר: מה היה קורה?

אוסאמה סעדי: מי אמר?

אוסאמה סעדי: אתה אמרת.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שכחול לבן – אנחנו העברנו – – –

אוסאמה סעדי: יש לך הוכחה?

אוסאמה סעדי: איפה יש זיופים?

אוסאמה סעדי: תגיד לי.

אוסאמה סעדי: איפה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך.

אוסאמה סעדי: מאיפה אתה יודע שיש זיופים?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו העברנו 140 קלפיות מהמגזר הערבי לבדיקה.

מכלוף מיקי זוהר: 140 קלפיות.

אוסאמה סעדי: נו, מה התוצאה?

מכלוף מיקי זוהר: אם היה לנו צילום – –

אוסאמה סעדי: מה המשטרה אמרה?

מכלוף מיקי זוהר: – – ותיעוד, היו פוסלים את כולן.

אוסאמה סעדי: תגיד לי מה המשטרה אמרה.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעדי.

מכלוף מיקי זוהר: החברים שלכם בבל"ד לא היו עוברים את אחוז החסימה.

מכלוף מיקי זוהר: והימין החדש כן היו עוברים את אחוז החסימה.

אוסאמה סעדי: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: של הליכוד.

אוסאמה סעדי: יש זיוף של הליכוד.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעדי, שמענו את דבריך.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתם, אתם – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מדבר בצורה – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, לא, ידידי.

מאיר כהן: חאג' יחיא.

מאיר כהן: חבר הכנסת חאג' יחיא.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול, עם כל זה שאני חולק עליך באין-ספור דברים – –

מאיר כהן: אמרתם את הדברים, תנו לו להמשיך לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: – – אף פעם לא אמרתי שאתה מדבר שטויות.

מכלוף מיקי זוהר: למרות שגם אתה מדבר הרבה פעמים שטויות, אף פעם לא אמרתי לך את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אז בוא אני אומר לך, או שאתה מעדיף – – –

מאיר כהן: חאג' יחיא, אני מבקש ממך, כבודו.

מכלוף מיקי זוהר: או שאתה מעדיף שאני אתחיל להגיד לך, על בסיס קבוע, כל פעם שאתה מדבר שטויות, או שתכבד אותי.

מכלוף מיקי זוהר: תחליט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

מכלוף מיקי זוהר: הרבה פעמים, אבל אף פעם לא אמרתי לך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אתה כן.

מכלוף מיקי זוהר: אתה החלטת עכשיו להגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא החלטתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת עובדה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אנא ממך, קצת כבוד.

אוסאמה סעדי: – – – תגיד לנו איפה יש זיופים – – –

מכלוף מיקי זוהר: קצת כבוד לא יזיק לך.

מכלוף מיקי זוהר: תאמין לי, לא יזיק לכם קצת כבוד.

אוסאמה סעדי: איפה יש זיופים.

אוסאמה סעדי: תגיד לנו, מי קבע?

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר כך: תראו, הדבר המדהים בעיניי – עזבו, כחול לבן אני מבין, כחול לבן צריכים אתכם.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם 15 מנדטים, יש להם איך להרכיב ממשלה, זה ברור.

מכלוף מיקי זוהר: לא סמכתי עליהם אפילו לרגע, לא על המחנה הדמוקרטי, מרצ, איך שלא תקראו להם, לא על העבודה.

מכלוף מיקי זוהר: ברור לי שהם יעזרו לכם, הם צריכים את המנדטים שלכם להרכיב ממשלה, אבל ישראל ביתנו?

מכלוף מיקי זוהר: איווט ליברמן, הוא לא בא היום להצביע כדי לעזור לכם להיות 15 מנדטים – לאן הגענו?

מכלוף מיקי זוהר: לאן הגענו?

מאיר כהן: הגעת – הסתיימו שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: הפריעו לי.

מאיר כהן: אני יכול לתת לך עוד 20 שניות.

מאיר כהן: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: הפריעו לי.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: אני אתן לך עוד 20 שניות.

מכלוף מיקי זוהר: איך יכול להיות?

מכלוף מיקי זוהר: איך יכול להיות שאיווט ליברמן העלה את אחוז החסימה ועזר לכם להתאחד – הרשימה המשותפת קמה בזכותו.

מכלוף מיקי זוהר: עברו כמה שנים, סוף-סוף התפצלתם, כולנו שמחנו, ירדתם לעשרה מנדטים – כמו שצריך, אגב – ובא ליברמן, גרם לפיזור הכנסת ושוב איחד אתכם.

קארין אלהרר: מיקי – – –

מאיר כהן: חברים, תנו לו לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי שהוא איחד אתכם, זה לא הספיק לו, הוא גם עוזר לכם להיות 15 מנדטים.

יעל גרמן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: תגידו לי, אתם מבינים מה קרה לליברמן?

מכלוף מיקי זוהר: ציבור יקר, ליברמן הוא לא ימין יותר.

מכלוף מיקי זוהר: ליברמן הוא שמאל פר אקסלנס.

מאיר כהן: תודה רבה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: ויש שיאמרו – משפט סיום: מי שמדבר כמו שמאל, הולך כמו שמאל ומגעגע כמו שמאל – הוא ליברמן.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: תשאירו קצת – מיקי – מקום לקצת הומור ביום המלא ויכוחים.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: סליחה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מבחינתי זה רגע מאוד מיוחד לדבר אחרי חבר כנסת השייך לגזע מיוחד במינו.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני חייב לומר לך, אחמד.

מכלוף מיקי זוהר: אמר ז'בוטינסקי, לא אני: "בדם וביזע יוקם לנו גזע – –" – אתה מכיר את המשפט, אחמד?

מאיר כהן: אני לא בטוח שיריב רוצה להשלים.

מכלוף מיקי זוהר: "– – גאון ונדיב ואכזר".

מכלוף מיקי זוהר: כך אמר ז'בוטינסקי.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני משתייך לליכוד – – –

מאיר כהן: מיקי, תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, הוויכוח נגמר.

עפר שלח: הוא גם אמר: "שם ירווה לו משפע ואושר / בן ערב, בן נצרת ובני".

עפר שלח: ז'בוטינסקי בחיים לא היה מביא את החוקים שאתם מביאים, את השפה שאתם מביאים – – –

מכלוף מיקי זוהר: אוי, באמת.

מכלוף מיקי זוהר: אל תבנה על ז'בוטינסקי.

עפר שלח: – – –

מכלוף מיקי זוהר: ז'בוטינסקי משלנו, עפר, הוא לא שלכם.

עפר שלח: מה זה משלנו?

מכלוף מיקי זוהר: אתם יותר בכיוון – – –

קריאות: – – –

מאיר כהן: אני מבקש להפסיק את הוויכוח.

מאיר כהן: אדוני, תתחיל לדבר.

מאיר כהן: זמנך מעכשיו שלוש דקות.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: מיקי, זהו.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אבל אתם – – –

מאיר כהן: לא, אנחנו – אל תדאג.

מאיר כהן: אני מבטיח לך, בשלוש הדקות הבאות לא נדבר על ז'בוטינסקי, הוא שלך.

מאיר כהן: אחרי זה נדבר.

מאיר כהן: בבקשה, כן, אדוני.

אחמד טיבי: תם פרק ז'בוטינסקי – – –

– – – לפיד.

לא, לא, לא, לא.

לפיד מזכיר לנו את ז'בוטינסקי.

לפיד מזכיר לנו אותו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הרי כל נושא המצלמות, מטרתו הייתה לזרוע תוהו ובוהו באזור הקלפיות, להפחיד אנשים, אולי לבדוק נשים עם רעלות, כדי שאנשים לא יגיעו לקלפיות.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כדי להוריד את שיעור ההצבעה.

אחמד טיבי: נתניהו, שפעם פחד מערבים כאיום דמוגרפי, חושש מהערבים כאיום אלקטורלי.

אחמד טיבי: הוא לא רוצה שהם יצביעו.

אחמד טיבי: פעם הם נהרו וזה הפריע לו, והיום הוא רוצה לדכא את זכות ההצבעה כי הוא מפחד.

דוד אמסלם: – – – תסביר לי – – –

אחמד טיבי: אני אסביר לך.

אחמד טיבי: אני אסביר לך.

דוד אמסלם: זה חשוב לי.

דוד אמסלם: אתה, כערבי, תסביר לי.

אחמד טיבי: מתוך ניסיון – – –

דוד אמסלם: למה מצלמה אמורה להרתיע ערבי מלבוא להצביע?

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: התיוג האתני הוא מעשה בזוי – –

דוד אמסלם: עזוב.

אחמד טיבי: – – הוא מעשה גזעני.

דוד אמסלם: אבל אני שואל שאלה.

אחמד טיבי: להגיד שהערבים גונבים בחירות זה אמירה אנטישמית.

דוד אמסלם: בסדר, עזוב את זה.

דוד אמסלם: עזוב, אתה אמרת – – –

אחמד טיבי: תאר לעצמך שהיו אומרים: היהודים גונבים בחירות, בצרפת.

דוד אמסלם: אני לא מתווכח על זה.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת.

אחמד טיבי: או: החרדים גונבים בחירות.

אחמד טיבי: זו אמירה אנטישמית.

דוד אמסלם: את זה ליברמן אומר.

קריאות: אומרים את זה.

קריאות: אומרים את זה.

דוד אמסלם: אבל ליברמן – – –

אחמד טיבי: אני מתנגד לתיוגים.

אחמד טיבי: אני מתנגד לתיוגים.

אחמד טיבי: אני בעד שיבדקו איפה בקלפיות בבחירות האחרונות, שבהן שיעור ההצבעה אצלנו היה 50%, היה שיעור הצבעה מעל 80% או 90%.

אחמד טיבי: שם צריך לבדוק.

אחמד טיבי: אני בעד.

אחמד טיבי: כל קלפי חשודה – צריך לבדוק אותה.

קרן ברק: אצלכם בשעה הצביעו 80 איש.

אחמד טיבי: והמשטרה, והמשטרה – שקט.

קרן ברק: איך בשעה מצביעים 80 איש?

אחמד טיבי: והמשטרה בדקה – –

קרן ברק: איך?

אחמד טיבי: – – והתברר שכל הזיופים היו לטובת הליכוד, בשתי קלפיות.

קרן ברק: איך בשעה, ב-60 דקות, הצביעו – – –

אחמד טיבי: עכשיו, אחרי שהוא נכשל – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: חבר'ה, אני מתקשה בדיבור.

מאיר כהן: חבריא, אמר לי חבר הכנסת טיבי – – –

קרן ברק: – – –

מאיר כהן: קרן, חברת הכנסת, אמר לי חבר הכנסת טיבי שהוא לא חש בטוב, אז אנא מכם, תכבדו אותו.

מאיר כהן: הוא לא יכול.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מתנצל.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: נוסיף לך עוד 30 שניות.

מאיר כהן: בבקשה.

אחמד טיבי: עכשיו, אחרי שהחוק למעשה נפל, כי אין לכם 61, אתם באים להמשיך את הספין הזה, אחרי התמונות הדרמטיות אתמול באשדוד ואחרי הידיעה הדרמטית היחידה אתמול – פיטוריו של היועץ לביטחון לאומי בולטון, הפשיסט התורן, שותפו של ביבי; מכה רצינית לבנימין נתניהו.

אחמד טיבי: זאת הייתה הודעה דרמטית.

מכלוף מיקי זוהר: אל תבנה על זה, אל תבנה על זה, איימן.

אחמד טיבי: מכה רצינית.

מכלוף מיקי זוהר: אה, סליחה, אחמד, אל תבנה על זה.

אחמד טיבי: ולכן – – –

מכלוף מיקי זוהר: אל תבנה על זה.

אחמד טיבי: ולכן, כל הספינים האלה הם לא לעניין.

אחמד טיבי: אני מקווה שזה יגדיל ואני רוצה שזה יגדיל את שיעור ההצבעה.

אחמד טיבי: אבל תראו מה אתם עושים, ראש הממשלה – איזו תעמולת בחירות מסיתה.

אחמד טיבי: אתם מפרסמים תמונה של רוחאני ונסראללה ואתם כותבים: לא רוצים את ביבי; מחכים לטיבי.

אחמד טיבי: אתם לא מתביישים?

אחמד טיבי: רוחאני רוקד כל יום עשר פעמים שיש בנימין נתניהו.

אחמד טיבי: הוא מקרקס אותו כל יום.

מכלוף מיקי זוהר: מה אתה אומר.

אחמד טיבי: כל יום הוא מקרקס אותו.

מכלוף מיקי זוהר: מה אתה אומר.

אחמד טיבי: אתם מסיתים נגדי, אתם מסיתים נגדי על ידי הודעות כאלה?

אחמד טיבי: אתם לא מתביישים?

מכלוף מיקי זוהר: – – –

אחמד טיבי: אתם לא מתביישים?

אחמד טיבי: אתם לא מתביישים?

אחמד טיבי: אתם – – – את זה.

מכלוף מיקי זוהר: – – – בעד ההסכם של איראן – – –

אחמד טיבי: אתם – – – תתביישו.

אחמד טיבי: איזה הסתה.

מכלוף מיקי זוהר: – – – שמעת – – –

אחמד טיבי: נתניהו אומר: הערבים רוצים להשמיד את כולנו, נשים, ילדים וטף.

מכלוף מיקי זוהר: אתם פועלים נגד מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני הבאתי חיים לעולם.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אתם – – – נגד מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אתם מטיפים למוות ורצח.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אתם מטיפים למוות.

מכלוף מיקי זוהר: – – – כל היום.

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי, מיקי – – –

אחמד טיבי: ולכן יש גבול לכמה אתם מוכנים לרדת בהסתה שלכם נגד הציבור הערבי.

אחמד טיבי: ממשלת שמאל וערבים?

מכלוף מיקי זוהר: – – – ונגד העם היהודי.

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: אתם שמעתם אותי אומר פעם הכללה: היהודים, בתיוג שלילי?

מכלוף מיקי זוהר: סליחה?

מכלוף מיקי זוהר: אין-ספור פעמים.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותך – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: ולכן האמירה של ראש הממשלה: שמאל וערבים – – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: שמעתי אותך – – –

מכלוף מיקי זוהר: אתה אמרת את זה – – –

מאיר כהן: אדוני, חבר הכנסת טיבי, יש לך עוד עשר שניות.

אחמד טיבי: תודה שאתה אומר את זה.

קריאות: – – –

קריאה: – – – שאסור להצביע נתניהו בגלל כל הדברים האלה.

אחמד טיבי: תן לי לענות.

אחמד טיבי: כן, אסור.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להפיל את נתניהו.

אחמד טיבי: נכון.

קריאות: שהאמריקנים איתנו – – –

קריאה: אז מה אתה רוצה?

קריאה: הכול מצולם.

קרן ברק: – – –

מאיר כהן: קרן ברק, את בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: מיקי זוהר, אתה בקריאה ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: אני שנייה – – –

מאיר כהן: שנייה?

מאיר כהן: יפה, תודה רבה.

מאיר כהן: אז בפעם הבאה אני אוציא אותך.

אחמד טיבי: השר אמסלם, השר אמסלם, לכבוד השר אמסלם, שאלת שאלה על נאום השהידים, אז פעם שנייה או שלישית אני אסביר: מישהו ערך את הסרט באופן – – –

מאיר כהן: לא, אדוני.

מאיר כהן: יש עשר שניות.

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: אני מצטער.

אחמד טיבי: אוקיי, בסדר.

אחמד טיבי: תן לי לענות.

מאיר כהן: אתה חמש דקות על הדוכן.

אחמד טיבי: – – –

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: לא מנהלים שיח.

מאיר כהן: תסיים את דבריך.

אחמד טיבי: ערך את הסרט באופן בזוי.

אחמד טיבי: דיברתי על שמות, על אנשים שהידים שנהרגו בכפר קאסם ביום אל-ארד – –

יריב לוין: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת, השר – – –

אחמד טיבי: – – שיריתם בהם.

אחמד טיבי: נורו ולא ירו, נפגעו ולא פגעו, ולכן אני מצדיע להם.

אחמד טיבי: אני מרכין ראש לשהידים בכפר קאסם, לשהידים של יום האדמה, לשהידים שנורו ולא פגעו.

קריאה: תתבייש.

אחמד טיבי: גם הם שהידים, הבנת?

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אנשים שהפגינו באוקטובר, 13 שהידים.

אחמד טיבי: קוראים להם שהידים, עם שמות.

אחמד טיבי: מישהו חתך את השמות.

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה לך, אדוני.

אחמד טיבי: תתביישו לכם.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת חילי טרופר – לא נמצא כאן; חברת הכנסת מירב כהן – לא נמצאת כאן.

מאיר כהן: חבר הכנסת עפר שלח, ואחריו – חבר הכנסת יועז הנדל, ואני לא רואה שהוא נמצא כאן.

מאיר כהן: חבר הכנסת עפר שלח.

יריב לוין: – – – זה הולך להיות שר בממשלה שלכם.

עפר שלח: השר לוין, בדרך כלל, כשאני עולה לדבר, הרוטינה היא שאתה עולה אחריי ואומר שהדברים מאוד נכונים ואתה מאוד מסכים להם רק אתה נאלץ להצביע נגדם, אז אני מציע שנשמור על הרוטינה הזאת בינינו.

יריב לוין: לא, רק תגלה לנו – – –

עפר שלח: אני מציע שנשמור על הרוטינה הזאת בינינו.

יריב לוין: רק תגלה לי איזה – – –

עפר שלח: אפשר לדבר הרבה בגנותו של החוק הזה, ועשו את זה חבריי: איזה חוק מפלג ומשסע וכן הלאה.

עפר שלח: אבל עצם הדיבור על החוק הוא הרי ניצחונו של ראש הממשלה.

עפר שלח: כי ראש הממשלה לא רוצה חוק ולא רוצה טוהר בחירות ואפילו לא רוצה מצלמות; ראש הממשלה רוצה להסיח את הדעת, להסיט את הדיון מכישלונותיו ההולכים ומצטברים.

עפר שלח: וראו רק 24 השעות האחרונות: אתמול אחרי הצוהריים כינס ראש הממשלה מסיבת עיתונאים להודעה דרמטית.

עפר שלח: המדינה עצרה את נשימתה, וראש הממשלה נתן הבטחת בחירות שהוא נתן אותה מי יודע כמה פעמים.

עפר שלח: אבל אנחנו מכירים את זה.

עפר שלח: השר לוין, אתה איש עם זיכרון טוב.

עפר שלח: אתה זוכר שפעם הייתה מפלגה שהתמודדה איתכם על השלטון, והקמפיין שלה היה: אצל ביבי בטלוויזיה לעומת המציאות – אצל ביבי בפקה-פקה מחילים את החוק; אצל ביבי בפקה-פקה הוא מכריע את החמאס.

עפר שלח: כל פעם הוא בא לפני הבחירות עם הבטחות.

עפר שלח: כמה פעמים הוא הבטיח לשנות את שיטת הממשל לפני הבחירות?

עפר שלח: ואחר כך הוא לא עושה – – –

קריאה: – – –

עפר שלח: כי הוא לא עושה.

עפר שלח: כי דבר הוא לא עושה.

יריב לוין: – – – אתם התנגדתם.

עפר שלח: יריב, אתה ואני העברנו שינויים.

עפר שלח: בפעם היחידה שהעבירו שינויים זה אתה ואני בהנהלת הקואליציה.

עפר שלח: אז בוא נשמור גם על זה.

יריב לוין: – – –

עפר שלח: אצל ביבי בפקה-פקה הוא מחיל את החוק באיזשהו מקום, הוא עושה איזשהו צעד רק בשביל זה, הוא עוצר את כל המדינה.

עפר שלח: למה הוא עוצר את כל המדינה?

עפר שלח: מפני שהוא יודע שהדבר הבא – – –

יריב לוין: אתה בעד החלת ריבונות – – –

עפר שלח: אני נגד צעדים חד-צדדיים, השר לוין.

עפר שלח: נקודה.

עפר שלח: אני נגד – – –

דוד אמסלם: למה התנגדתם לחוק הגיוס?

עפר שלח: הדבר הבא שקורה זה שמגיעה ידיעה מוושינגטון – – –

דוד אמסלם: למה התנגדתם לחוק הגיוס?

עפר שלח: אני עשיתי את חוק הגיוס, השר אמסלם.

דוד אמסלם: למה התנגדתם?

עפר שלח: אני באופן אישי עשיתי את חוק הגיוס שהיה עובר בג"ץ, ובזמנו התגייסו יותר חרדים.

דוד אמסלם: – – – למה התנגדת?

עפר שלח: השר אמסלם, השר אמסלם, עוד לפני שאתה הגעת לפה – – –

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: למה לפני ארבעה חודשים אתה התנגדת?

עפר שלח: עוד לפני שהגעת לפה, השר לוין ואני עשינו את חוק הגיוס הטוב ביותר בתולדות מדינת ישראל.

מאיר כהן: השר אמסלם, אנא ממך, להירגע.

דוד אמסלם: למה – – –

מאיר כהן: השר אמסלם, אני מבקש ממך.

עפר שלח: אז אני מציע לך להירגע.

דוד אמסלם: הצבעת – – –

מאיר כהן: השר אמסלם.

עפר שלח: בסדר, תצעק את זה עוד פעם.

דוד אמסלם: פעם שלישית לא, למה?

דוד אמסלם: תענה לי.

עפר שלח: דודי, זה שאתה מפגין את הבורות בקריאה הראשונה, זה לא מפריע לך לצעוק את זה פעם שנייה.

דוד אמסלם: תענה למה התנגדתם לחוק הגיוס.

מאיר כהן: השר אמסלם.

עפר שלח: אני חוזר ואומר לך, השר לוין ואני – – –

דוד אמסלם: בגלל שזה לא התאים לכם לפוליטיקה.

עפר שלח: השר לוין ואני עשינו את חוק הגיוס הטוב ביותר בתולדות מדינת ישראל – –

דוד אמסלם: לא, החוק האחרון, ואל תסיט את הנושא.

עפר שלח: – – ואתם ביטלתם אותו.

דוד אמסלם: אל תסיט את הנושא.

עפר שלח: אתם ביטלתם אותו, אז על מה אתה מדבר?

דוד אמסלם: החוק לפני ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: למה אתה לא הצבעת – – –

עפר שלח: בוא נמשיך.

עפר שלח: אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: השר, זהו.

עפר שלח: יפה.

עפר שלח: עכשיו בוא נמשיך.

עפר שלח: ממה ניסה בנימין נתניהו להסיח את תשומת ליבנו?

מאיר כהן: אתה יודע איך אומרים – שנייה, עפר.

מאיר כהן: עפר, אולי אם אני אגיד לו את זה – – –

עפר שלח: מההודעה הבאה שיצאה מוושינגטון.

מאיר כהן: עפר, אני אתן לך.

מאיר כהן: אולי אני אגיד לך את זה: אומרים אצלנו: (אומר מילה במרוקנית.

מאיר כהן: ) תירגע.

מאיר כהן: בבקשה.

דוד אמסלם: איך, מאיר?

דוד אמסלם: עוד פעם.

מאיר כהן: (אומר מילה במרוקנית.

מאיר כהן: )

עפר שלח: לא יעזור לי, זהו.

עפר שלח: אני לא אישמע אף פעם.

מאיר כהן: דודי, אני מבקש ממך, אדוני השר.

מאיר כהן: אדוני השר, זהו.

דוד אמסלם: הוא מהשחורים.

מאיר כהן: אדוני השר, זהו.

דוד אמסלם: הם מבינים אחד את השני.

מאיר כהן: אדוני השר, זהו.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: עפר, אדוני, בבקשה.

עפר שלח: דודי, אצלנו אומרים: דריי מיר נישט דער קאפ.

עפר שלח: אל תבלבל לי את המוח.

עפר שלח: ותאמין לי – – –

דוד אמסלם: – – – אנחנו השחורים.

מאיר כהן: אדוני השר, מספיק כבר.

עפר שלח: אוה, אוה, הגענו.

עפר שלח: הגענו, דודינק'ה, ידעתי שנגיע בסוף.

עפר שלח: ממה עוד ביקש ראש הממשלה להסיח את תשומת ליבנו?

עפר שלח: מהידיעה שיצאה אתמול מוושינגטון, שמשמעה שכל ההתהדרות של בנימין נתניהו בעוצמה המדינית שהוא מגלם, בתמונות – הערב הוא ייסע עוד פעם לתמונות עם נשיא רוסיה.

עפר שלח: השר לוין, אתה ואני יודעים שפוטין מצטלם עם נתניהו אבל את סוריה הוא מסדר עם רוחאני וארדואן; שטראמפ מצטלם אצלכם בשלטים עם נתניהו – –

מאיר כהן: תודה, עפר.

עפר שלח: – – אבל את המשא ומתן שלו עם רוחאני הוא מקיים בעצמו, בלי לשאול אותנו.

עפר שלח: ואתה ואני יודעים שמה שקרה אתמול באשדוד – אגב, בניגוד לאחרים, אין לי טענה לראש הממשלה שהוא ירד מהבמה; ראש הממשלה עשה מה שאמרו לו המאבטחים שלו.

עפר שלח: ראש הממשלה הזה הוכיח שהוא מוכן לעמוד תחת אש.

עפר שלח: אגב, הוא מוכן גם להשמיץ ולשסות נגד אנשים שעמדו תחת אש יותר ממנו – –

מאיר כהן: תודה רבה.

עפר שלח: – – אבל את ראש הממשלה הזה אני לא מאשים בחוסר אומץ אישי.

עפר שלח: אני מאשים אותו בזה שהמדיניות שלו ביחס לעזה קרסה קריסה מהדהדת.

עפר שלח: וכשאתה נכשל שלושה כישלונות מדיניים ביום אחד, כל מה שנשאר לך זה להעביר או לא להעביר חוק שמשסע ומפלג.

עפר שלח: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלון שוסטר – לא נמצא כאן.

מאיר כהן: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת אייכלר.

מאיר כהן: בבקשה.

עידן רול: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, תרשו לי לסכם את מה שקרה כאן היום במשפט אחד – כי אנחנו הפוליטיקאים אוהבים לחפור ולהלאות את הציבור, והוא לא מבין תמיד את הפרטים מרוב הסחות דעת: יש לנו ראש ממשלה בריון.

עידן רול: יש לנו ראש ממשלה בריון, שמה שהוא עושה כל הזמן זה להיות בריון על התקשורת, על ערוץ 12, להיות בריון על גיא פלג, להיות בריון על המשטרה, להיות בריון על הפרקליטות, להיות בריון על מערכת אכיפת החוק והמשפט.

עידן רול: להיות בריון, זה מה שהוא.

עידן רול: בריון שהוא ראש ממשלה, או ראש ממשלה שהוא בריון, זה לא כל כך שונה מבריון בתיכון.

עידן רול: הכללים לגבי בריונים הם תמיד אותם כללים.

עידן רול: בריון, גם כשהוא עושה את זה בכיתה י' וגם כשהוא במקרה ראש ממשלה, לפחות לשבוע הקרוב, עושה את זה פשוט כי הוא חסר ביטחון.

עידן רול: הוא עושה את זה כי הוא מפחד.

עידן רול: בריון תוקף כי הוא מפחד.

עידן רול: והבריון הספציפי הזה, נתניהו, נורא מפחד משני דברים: הוא מפחד מהאמת, האמת שכל הזמן מתעקשים לחקור ולהטיח בו – התקשורת שחושפת את השקרים; אנחנו, שחושפים את הקומבינות והספינים והשחיתות המוסרית.

עידן רול: הוא פוחד מהאמת, אבל יותר מכול ראש הממשלה הבריון שלנו מפחד מהציבור.

עידן רול: הוא מפחד מהציבור כי הוא מבין שהציבור מאס בו.

עידן רול: הוא מבין שהציבור מתכנן לשלוח אותו הביתה, אז הוא עושה כל מה שהוא יכול כדי להבריח את הציבור מהקלפיות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה חי בישראל?

מכלוף מיקי זוהר: אתה חי בישראל?

עידן רול: כל מה שהוא יכול כדי להבריח ציבורים שלמים מהקלפיות.

עידן רול: ואם הוא יכול על הדרך להתגזען על כל הציבור הערבי, אז בכלל, שתי ציפורים במכה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה חי בישראל?

עידן רול: היה פה קודם ראש הממשלה ונתן לנו הרצאה מאלפת על טכנולוגיה ב-2019, ועל זה שלכל אחד יש טלפון סלולרי.

עידן רול: אני מצאתי את זה מעניין.

עידן רול: גם לי יש טלפון סלולרי.

עידן רול: זה מעניין מאוד.

עידן רול: הוא אמר – – –

קריאה: – – –

עידן רול: לא לכולם, אני מקבל את התיקון.

מאיר כהן: אני מבקש שם ביציע.

מאיר כהן: ששש.

עידן רול: ראש הממשלה הסביר איך היום לכל אחד יש טלפון סלולרי.

עידן רול: אבל בזמן שראש הממשלה משתמש במצלמות כדי להפחיד, כדי ליצור כאוס במערכת הפוליטית וכדי לחבל בדמוקרטיה, הטלפון שלי משמש לדברים אחרים.

עידן רול: אם תיכנסו לטלפון שלי ותראו מה יש בו, אתם תראו תמונות ממאבק מטופלי הקנאביס הרפואי, תמונות ממאבק הלהט"ב, תמונות ממאבק ההורים על חוסר הפיקוח בצהרונים, תמונות ממאבק הנכים, תמונות ממאבק יוצאי אתיופיה.

עידן רול: המון המון ציבורים שראש הממשלה רומס כבר שנים, מתעלם מהם כבר שנים, ואז תמיד מוסיף את הטוויסט הנתניהואי הכל-כך ידוע: מצלם סרטון לפייסבוק כדי לחסל את המחאה, בציניות מגעילה, שוכח מהם וממשיך הלאה.

עידן רול: אז אני פה בשביל להגיד שלא מצלמה ולא ספין ולא שום שקר של ראש הממשלה ישכיחו מהציבור – אותו ציבור טוב, שמאס בשלטון מושחת – שבשבוע הבא, ב-17 בספטמבר הם יוצאים בהמוניהם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

עידן רול: זו התשובה הכי טובה לשקרים של נתניהו הבריון: צאו להצביע ותשלחו אותו הביתה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: מרדכי יוגב – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורי מקלב – רגע, אני מבקש להחליף בינך לבין אייכלר, כי הוא צריך להיות יושב-ראש, כדי שגם הוא יוכל לדבר שלוש דקות.

מאיר כהן: אפשרי?

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: חבר הכנסת אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת מקלב.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לקואליציה משהו.

ישראל אייכלר: עשיתם דיון שבוע לפני בחירות ולקחתם בחשבון שהאופוזיציה תנצל את זה לתעמולה.

ישראל אייכלר: אני לא מבין למה אתם מפקירים את הזירה התעמולתית הגדולה כל כך ולא נואמים.

ישראל אייכלר: אני חושב שאתם כן צריכים לנאום.

ישראל אייכלר: מוריי ורבותיי, אני רוצה להגיד שלצערי הגדול – וכבר עברתי יותר ממערכת בחירות אחת – יש לי תחושה שהבחירות שיהיו בשבוע הבא הן לא בחירות על שלטון דמוקרטי במדינת ישראל אלא זו הכרזת מלחמה של עם הכופרים נגד עם המאמינים, לא ימין ולא שמאל.

ישראל אייכלר: עצם ההכרזה, בפרט מאדם שלא ציפיתי ממנו, בני גנץ, שאמר: אנחנו נקים ממשלה חילונית – גם כשלא הייתה ממשלה חילונית רשמית מדינת ישראל היא מדינה חילונית; גם כשיש בקואליציה אנשים דתיים וחרדים רבים, עדיין המשטר הוא חילוני, עדיין בית המשפט הוא חילוני, עדיין מקפחים יהודים חרדים בכל דבר ועניין.

ישראל אייכלר: אבל להכריז הכרזת מלחמה כמו: אנחנו נקים ממשלה חילונית – זאת אומרת, לא הדרת ערבים, לא הדרת נשים, אלא הדרת חרדים.

ישראל אייכלר: למה הם עושים את זה?

ישראל אייכלר: אם בני גנץ היה חושב ככה, הייתי אומר: מה לעשות.

ישראל אייכלר: יש אצלו אנשים שבאמת חושבים כך אבל בני גנץ, לדעתי, לא חושב כך.

ישראל אייכלר: הוא עשה את זה כדי להתמודד מול האווירה האנטישמית שהכניס לפה איווט ליברמן.

ישראל אייכלר: איווט ליברמן, שאמר רק לפני חודש שגנץ יוכל להקים ממשלה רק עם דובי הקוטב, מגרה את כל דובי הקוטב נגד היהדות החרדית, החרד"לית, הדתית והאמונית.

ישראל אייכלר: כל אותם יהודים שהולכים עכשיו לסליחות בחודש אלול, כל היהודים המאמינים בארץ ישראל נמצאים עכשיו על הכוונת של ליברמן.

ישראל אייכלר: ומי אימץ את האווירה הזאת?

ישראל אייכלר: דווקא כחול לבן, שרוצה להיות מפלגת שלטון.

ישראל אייכלר: לכן אני אומר, הקדוש ברוך הוא יעזור לנו גם מאלה וגם מאלה.

ישראל אייכלר: אבל אם אמר פה היום ראש הממשלה שהיו אנשים בכחול לבן ששמחו על מה שקרה לו באשדוד יותר מאשר עזה, זאת אזהרה לכולנו.

ישראל אייכלר: כי יש אנשים ששונאים בארץ הזאת חרדים יותר מאשר עזה, בוודאי יותר מערביי ישראל, שלא שונאים חרדים כל כך כמו ששונאים אותם באותם חוגים שליברמן רוצה עכשיו ללכת איתם.

ישראל אייכלר: אני קורא לכחול לבן ולאנשים הטובים שיש בהם, ויש בהם אנשים טובים: אל תלכו למלחמה, תלכו למאבק של בחירות, כי אם תלכו למלחמה, בשבוע הבא המלחמה הזו לא תסתיים.

ישראל אייכלר: בשבוע הבא יוכרע מי יהיה בממשלה אבל השנאה, האיבה והאנטישמיות שמכניסים בלב הנוער, בלב הציבור, נגד יהודים חרדים עלולות להימשך חודשים ושנים.

ישראל אייכלר: ודווקא בחודש אלול הזה אני מבקש – אני לדודי ודודי לי ואנשים מבקשים סליחה: תורידו מייד את השלטים של ממשלה חילונית.

ישראל אייכלר: תגידו: אנחנו נקים ממשלה כרצוננו.

ישראל אייכלר: תודה.

מאיר כהן: תודה, כבודו.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שהנימוק שראש הממשלה נימק ואחז בו – ואולי גם הליכוד – שהשימוש במצלמות מוצדק בגלל שהיום משתמשים זה להוסיף חטא על חטא; זה לא נימוק נכון.

אורי מקלב: אנחנו מצירים על כך שיש ריבוי מצלמות, על השימושים שעושים במצלמות, זה להוסיף חטא על חטא.

אורי מקלב: היום המצלמה היא נשק בידיים, והשימוש הנרחב במצלמה הוא לא הסיבה האמיתית.

אורי מקלב: צריך להגיד מה הסיבה האמיתית.

אורי מקלב: אני אגיד לכם מדוע אנחנו כן תומכים בחוק המצלמות: לא בגלל הקואליציה, אלא בגלל האופוזיציה.

אורי מקלב: מי אמר: תדעו לכם, אתם, החרדים, יש לנו מצלמות, יש לנו הרבה מצלמות.

אורי מקלב: מי אמר את זה?

אורי מקלב: יאיר לפיד, שעמד פה, והיום הוא מדבר נגד המצלמות.

אורי מקלב: איך תשתמש במצלמות הרבות שאמרת שיש לך במחסנים, מוכנות לצלם את החרדים, אם החוק לא מאפשר?

אורי מקלב: אנחנו רוצים לאפשר לך, אדוני יאיר לפיד, חבר הכנסת יאיר לפיד, לצלם את החרדים.

אורי מקלב: אני מצטט: תדעו לכם כי גם לנו יש מצלמות, הרבה מצלמות.

אורי מקלב: מי אמר: החרדים מצביעים 120%?

אורי מקלב: אביגדור ליברמן; מי אמר שמתים מצביעים בקלפי?

אורי מקלב: אביגדור ליברמן.

אורי מקלב: מי אמר שבמאה שערים מצביעים למעלה מ-100%?

אורי מקלב: אביגדור ליברמן, ועוד רבים אחרים, שהיום הם אלה שמתנגדים.

אורי מקלב: להוציא מליבם של הצבועים האלה אנחנו נתמוך בחוק המצלמות; לא בגלל שהוא חוק טוב, לא בגלל שצריך להשתמש בו, שמשקיפים או כאלה צריכים להשתמש בו.

אורי מקלב: זה דבר פוגעני.

אורי מקלב: היום זה דבר שהתרחב ופוגע – שיימינג ועוד דברים.

אורי מקלב: הכול המצלמות עושות, עם השימושים הרחבים.

אורי מקלב: הגם שהיום מצלמים ישיבות מועצה וישיבות תכנון ובנייה, השימוש הזה, למטרה הזאת, הוא לא שימוש לטובה.

אורי מקלב: אני באמת חושב שוועדת הבחירות כן הייתה צריכה לעשות את זה.

אורי מקלב: ועדת הבחירות הייתה צריכה לעשות את זה על ידי גופים מוסמכים.

אורי מקלב: אף אחד לא נוטל אחריות, אבל ברגע שיש מפלגות וראשי מפלגות שעומדים ומשמיצים ומכפישים ציבורים שלמים – אני אומר גם לכם, חבריי חברי הכנסת הערבים: תתמכו בחוק הזה כדי להוציא מכל אלה שמשמיצים, כל אלה שמוציאים דיבתכם רעה ואומרים שיש.

אורי מקלב: אני לא מאמין שיש.

אורי מקלב: אני לא מאמין שיש.

אורי מקלב: איך יכול להיות דבר כזה שעוברים על החוק?

אורי מקלב: אבל מעבר לזה, צריך להוציא את רעשי הרקע שיש, מה הסיבות – לראות מה הביא את האנשים ומי אומר על מי שמזייפים.

אורי מקלב: השיח הזה של היום מגיע במקום שיגיע שיח אמיתי על הדברים החשובים היום: על הכלכלה, על הביטחון, על המצב החברתי, על השכבות החלשות.

אורי מקלב: על מה מדברים כל הזמן?

אורי מקלב: חקירות, חרדים, חקירות, חרדים, וקצת על מצלמות.

אורי מקלב: איפה הטיפול שלנו היום במעונות?

אורי מקלב: אלפי הורים משלמים עכשיו אלפי שקלים יותר לשנה.

אורי מקלב: רק בימים אלה, כשאנחנו מתעסקים פה עם המצלמות, מעלים את המחירים.

אורי מקלב: אין פה לאנשים האלה, שבבת-אחת העלו להם, בצורה דרמטית: 5,000 ו-6,000 ו-4,000 שקלים יותר לשנה – לכל אנשים המסכנים, שאומרים שאם הם היו יודעים הם לא היו יוצאים לעבודה, לא היה כדאי להם לצאת לעבודה.

אורי מקלב: על זה אף אחד לא מדבר, על הסוגיות האמיתיות – אני מסיים, אדוני היושב-ראש: על הפנסיה, על מצב הבריאות, על הכול, לא מדברים.

אורי מקלב: על מה מדברים?

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת היבה יזבק.

ישראל אייכלר: אחריה – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – יעקב אשר.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, אני חושבת שזה אבסורד שאנחנו עומדים כאן היום, שישה ימים לפני הבחירות, כדי להצביע על הצעת חוק שכולה ספין של נתניהו.

היבה יזבק: אותו ראש ממשלה שב-2015 ניסה להפחיד את הציבור היהודי באמצעות ההתבטאות "הערבים נוהרים לקלפי", כבר שבועות עובד על להפחיד אתכם על ידי חזרה על השקר: הערבים מזייפים וגונבים את הבחירות.

היבה יזבק: זה שחוזרים על שקר שוב ושוב ושוב לא הופך אותו לאמת, אדון נתניהו.

היבה יזבק: הספינים שלך, שנוגעים ונגועים בגזענות ובתיוג אתני, מנסים להכפיש ציבור שלם, ציבור בוחרים של 20% מאזרחי המדינה.

היבה יזבק: האמירות הבזויות האלה שייכות לתקופות אחרות בהיסטוריה.

היבה יזבק: תארו לעצמכם מצב שבו נשיא ארצות הברית היה אומר: האפרו-אמריקנים גונבים את הבחירות; או שראש ממשלה של מדינה אירופית היה אומר: היהודים גונבים את הבחירות.

היבה יזבק: וכל זה כשהמפלגות היחידות החשודות בזיופי בחירות הן מממשלת השלטון, הליכוד וש"ס.

היבה יזבק: אז אתה, נתניהו, לא תרצה לנו על טוהר בחירות.

היבה יזבק: אבל החוק הזה לא צריך להדאיג, ולהפריע רק לערבים, החוק הזה צריך להפריע לכל מי שמאמין בדמוקרטיה.

היבה יזבק: יש סיבה, יש סיבה ברורה למה היועץ המשפטי לממשלה והיועץ המשפטי של הכנסת שניהם אמרו שמדובר בחוק שאינו חוקתי.

היבה יזבק: החוק הזה דורך ברגל גסה על עקרון החשאיות של הבחירות.

היבה יזבק: החוק הזה מעניק יתרון ברור למפלגת השלטון על פני מפלגות אחרות.

היבה יזבק: יש הבדל של שמיים וארץ בין פיקוח ממלכתי על הבחירות לבין מה שהליכוד מבקש להעביר כאן.

היבה יזבק: החוק הזה מבקש לבזות את הציבור וליצור אווירה של פחד וכאוס ביום הבחירות עצמו.

היבה יזבק: אבל זה לא חייב להיות כך.

היבה יזבק: אני מקווה שהציבור רואה את מחזה האבסורד הזה ומבין שהדבר המתבקש לעשות נגד ההסתה הפרועה הזאת זה לצאת ולהצביע.

היבה יזבק: יש כמעט מיליון אזרחים, מיליון אזרחים ערבים בעלי זכות בחירה – כן, כוח אלקטורלי אדיר ומשפיע.

היבה יזבק: אם אתה מפחד, נתניהו, מההצבעה שלהם, מהקול שלהם, זה בגלל שאתה יודע טוב מאוד במי הם עומדים לבחור – –

ישראל אייכלר: תודה רבה.

היבה יזבק: – – ואתה גם יודע היטב שזה לא יהיה אתה.

היבה יזבק: אתה זה שמוביל מדיניות של סיפוח, של התנחלויות ושל אפרטהייד כאילו מדובר בפרוגרמה פוליטית ראויה ולגיטימית.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חברת הכנסת יזבק.

היבה יזבק: אתה זה שמסית מדי יום נגד האזרחים הערבים ונגד נציגי הציבור שלהם.

ישראל אייכלר: אבקש לסיים.

היבה יזבק: נדאג להכפיל את הקול שלנו נגד המדיניות שלך ונגד כל מי שהולך בדרכך.

ישראל אייכלר: את כבר עברת את הזמן.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך, חברת הכנסת יזבק.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני מתחיל בזה שראש הממשלה הוא גם שר העבודה והרווחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום יש עוד הרוג באתרי הבנייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי אחראי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אחראי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראש הממשלה, במעמד של שר העבודה והרווחה, אחראי למות העובד הזה, כי לא היו לו את אמצעי הבטיחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, חזרת ממש בזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מציע לאלה שחיברו את האפליקציה של Waze לעדכן ולשנות אותה, כי היא הובילה אותך למשרד המשפטים, והובילה אותך בטעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לעדכן אותה – – –

קריאה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אגיד לך למה.

אמיר אוחנה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא צריך להיות שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אהיה במקום שאני צריך להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל כשאתה בא, שר משפטים – באת לתפקיד אחד: להרוס את כל רשויות החוק, וגם לבוא ולהתנגד לכל היועצים המשפטיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק אתם, בגזענות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם באים לדבר על גזענות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בא ואומר: למה לא יהיו מצלמות?

אמיר אוחנה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בוא אני אסביר לך, כי גם חברים שלך באו ואמרו:

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הערבים מזייפים ואנחנו רוצים לצלם אותם.

אמיר אוחנה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: תן לי להמשיך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני אשאל אותך שאלה כשר משפטים: אנחנו בעד שיהיו מצלמות, אבל מצלמות של ועדת הבחירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אגיד לך גם למה, בוא אני אסביר לך: היום יש עלויות אדירות להחזיק אנשים שיפעילו את המצלמות האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה אנשים שצריכים להיות משקיפים, שצריכים להיות מורשים, ולאנשים האלה צריך לשלם כסף.

אמיר אוחנה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, אני אומר: עכשיו ומחר ומוחרתיים.

אמיר אוחנה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך: אותם מפקחים, המשקיפים, הם צריכים להיות בקלפי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואלה שעובדים בקלפי צריכים לקבל כסף, כי זה גם בניגוד לחוק אם מתנדבים לעבוד בתוך הקלפי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מה שאני אומר – כבוד השר, תשמע, כי זה חשוב שאתה תבין, כי יכול להיות שאתה תסכם את הדיון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מפלגה קטנה, שיש לה מימון קטן, לא יכולה להפעיל אנשים ב-11,000 קלפיות; מפלגות גדולות כן יכולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז פשוט זו הסיבה שאתם רוצים להפעיל, ולא על ידי ועדת הבחירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועדת הבחירות אמרה: אנחנו נעשה את זה, אנחנו נעשה את זה.

אמיר אוחנה: אז למה כחול לבן מתנגדים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, אתמול נתניהו דיבר על הודעה דרמטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חשבתי שהוא בא ואומר: אני מושך את המועמדות שלי מהבחירות האלה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אל תגיד שזה לא דרמטי בשבילך, החלת ריבונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשמע.

מכלוף מיקי זוהר: בשבילכם לפחות זה דרמטי – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשמע, אלה שמדברים על גזע – – –

ישראל אייכלר: מיקי, אני רוצה לתת לו את הזמן שלו, אל תפריע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה שמדברים על תורת הגזע, עדיף שישבו בשקט.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא אני דיברתי, ז'בוטינסקי דיבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עדיף שישבו בשקט.

מכלוף מיקי זוהר: ז'בוטינסקי דיבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, מי זה ז'בוטינסקי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ז'בוטינסקי אמר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו ז'בוטינסקי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי זה בכלל?

מכלוף מיקי זוהר: מי זה ז'בוטינסקי?

מכלוף מיקי זוהר: קשה לך עם ז'בוטינסקי?

מכלוף מיקי זוהר: אחד ממייסדי המדינה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: כן, כן.

מכלוף מיקי זוהר: בזכותו אנחנו גם כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בזכותו אתה גם חבר כנסת, וזו בושה למדינה הזו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בוא, תן לי להמשיך.

מכלוף מיקי זוהר: תקבל את זה בהבנה ותתמודד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נתניהו עומד בראש מנגנון הרס עצמי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם פה, יכול להיות שזה הנאום האחרון שלי בכנסת, תזכרו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: נו, באמת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם.

מכלוף מיקי זוהר: תמשיך לפנטז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדינת ישראל – כל הזמן דיברו על סכנה קיומית; נתניהו והמנגנון שלו זה הסכנה הקיומית של מדינת ישראל, בגלל הגזענות, בגלל האפליה, בגלל השקרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן גם לחקור את ראש הממשלה על האווירה של הסתה לגזענות.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חבר הכנסת עבד אל חכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שני משפטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה – באו ודיברו כנגד ערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראש הממשלה בא – חוק קמיניץ בנושא עבירות בנייה, הקנסות וההריסות – התחילו להפעיל אותו גם נגד עבירות בנייה במושבים ובהתנחלויות, אולי, אז הוא רוצה להקפיא אותו שם ולהשאיר אותו נגד ערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הגזענות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם החוק הזה בא לדבר על אותה גזענות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הערבים ידעו להגיע, להחליט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נתניהו אמר שכואב לו שעקרו אותו מבלפור פעם קודמת – –

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – ולאן עקרו אותו, לקיסריה; אני אומר לכם, היום הוא מפחד שיעקרו אותו מבלפור וייקחו אותו לספסל הנאשמים ואחר כך לכלא.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת הרב יעקב אשר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אחריו – חבר הכנסת הרב יעקב טסלר.

אדוני היושב-ראש, שרים, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מתקרבים לימות המשיח, אדוני היושב-ראש.

שיתוף הפעולה של איווט ליברמן והחברות החדשה שלו עם המפלגות הערביות באמת מבשרים את בוא המשיח.

אנחנו כולנו יודעים – – –

ישראל אייכלר: הרב אשר, אתה יכול להמשיך, סליחה.

אנחנו כולנו יודעים – – –

ישראל אייכלר: אה, כן.

ישראל אייכלר: צריך לאפס אותו מחדש.

ישראל אייכלר: בסדר.

אנחנו רואים בימים האלה, אבל האמת שגם לפני הימים האלה, אדם שתמיד התגאה בזה שהוא לא מפחד מאף אחד.

איווט לא מפחד מאף אחד, הוא הילד הבריון של השכונה, הוא לא מפחד מאף אחד.

אבל אנחנו רואים פעם אחרי פעם איך הוא גיבור על החרדים – פעם על החרדים – ואיך הוא מפחד מהערבים.

כולנו זוכרים את הנאום שלו על חוק הגיוס, על שירות חובה לערבים.

את זה הוא לא מתנה כתנאי לממשלה, ממשלת אחדות.

את זה הוא לא מתנה כתנאי.

הוא מפחד.

חוק המצלמות – הוא מפחד.

גיבור על החרדים, גיבור על הילדים שלנו.

להשמיץ ולצבוע ציבור כל כך גדול, שכולנו יודעים כמה שאיווט – יושבים פה חברי כנסת, ואנחנו יודעים: אין פוליטיקאי חרדי ואין חבר כנסת כאן שלא נפגש עם איווט עשרות פעמים בעבר; אין כמעט חצר של רב או אדמו"ר שהוא לא בילה שמה, אפילו לאכול קוגל וצ'ולנט הוא אוהב.

אז מה אתה עושה היום, איווט?

אני אגיד לך את זה בשפה שאתה אוהב, אהבת תמיד לדבר בה איתנו, ביידיש – תמיד אהבת לדבר ביידיש: (אומר ביידיש ומתרגם:) מה אתה מבלבל את הראש?

(אומר ביידיש ומתרגם:) אתה עובד על הציבור.

אתה עובד על הציבור הרוסי, אתה עובד על הציבור החילוני.

אתה לקחת אותנו בשביל מכונה לייצר קולות.

זה לא יעזור לך.

היום אתה כבר צריך ללמוד שפה אחרת.

ואני רוצה לומר לך, ביום הזה, שברחת מלבוא, אחרי שהודעת 48 שעות קודם שאתה הולך להצביע בעת חוק המצלמות, אני רוצה לומר לך בשם המפלגות הערביות: שוכרן, יא איווט, שוכרן.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אשר.

ישראל אייכלר: אתה יכול עכשיו או אחר כך?

קריאה: הוא יכול עכשיו, אבל שלוש דקות, כחבר כנסת.

ישראל אייכלר: אז ג'בארין מייד אחרי השר, שכבר ביקש שלוש דקות קודם.

ישראל אייכלר: שלוש דקות, כמו חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: אתה תספיק בשלוש דקות להגיד מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא שאני לא מבין כל כך את הטרוניה של האופוזיציה.

דוד אמסלם: השופט רובינשטיין היה ב-2013 יושב-ראש ועדת הבחירות.

יוסף ג'בארין: לא אופוזיציה.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

יוסף ג'בארין: זה היועץ המשפטי לממשלה והיועץ המשפטי לכנסת.

דוד אמסלם: בסדר, עוד מעט נדבר גם עליהם.

דוד אמסלם: לאחר קיום הבחירות ב-2013 הוא הוציא דוח מסכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, ככה עובדים: עוברים מערכה מסוימת, עוברים פעולה מסוימת, בסוף עושים דוח הפקת לקחים, ובו הוא כותב ואומר – הוא קודם כול מעביר ביקורת על חלק מהתהליך, ושם הוא ממליץ להציב מצלמות ושוטרים בקלפיות, בגלל שהוא טוען שגם יש, בין היתר, זיופים ואי-סדרים במערכת הבחירות.

דוד אמסלם: עכשיו, בישיבת הממשלה לא הצלחתי להבין את הטענה.

דוד אמסלם: זה התחיל בטענה שזה ירתיע מצביעים ערבים מלבוא להצביע.

דוד אמסלם: לא הבנתי מדוע.

דוד אמסלם: אני חושב שמי שמצביע במדינת ישראל זה אות כבוד, זה לא אות קלון.

דוד אמסלם: שאלתי: יכול להיות שיבואו כל מיני אוכלוסיות במדינת ישראל וגם יבקשו למחוק מהדרכון הישראלי את סמל המדינה?

דוד אמסלם: כי יכול להיות שזה מפריע להן באיזשהו מקום.

דוד אמסלם: תראו את האבסורד.

דוד אמסלם: אני חושב שמי שלא בא להצביע מועל בחובה אזרחית, ומי שבא להצביע, ודאי שזה אות הצטיינות שלו כאזרח.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: ודרך אגב, יש מדינות, או בכלל יש חשיבה אפילו להעביר חוק שיש בו חובת הצבעה.

דוד אמסלם: אז כשזה התחיל – הטיעון התחיל מזה.

דוד אמסלם: כשהם הבינו שזה לא מחזיק מים, הם עברו לטיעון הבא, שזה יעשה ברדק בקלפיות.

דוד אמסלם: אני לא הבנתי את זה.

דוד אמסלם: שאלתי את היועץ המשפטי לממשלה בישיבת הממשלה: תסביר לנו איזה מניעה חוקית יש פה?

דוד אמסלם: הרי עכשיו אתה מונע מהממשלה ומהכנסת לחוקק חוק.

דוד אמסלם: תבינו, זה דבר שהוא בעצם אבסורד.

דוד אמסלם: זה אירוע חריג ביותר, אני כמעט לא מאמין שיש איזה פרלמנט שמישהו לא מאפשר לו לחוקק חוק.

דוד אמסלם: ואז הוא אמר: זה לא אני, מלצר כותב, השופט מלצר כותב שזה יעשה ברדק בבחירות.

דוד אמסלם: חבר'ה, בכל סופר יש מצלמה, בכל פיצוצייה.

דוד אמסלם: אם היה ברדק בפיצוצייה לא היו שמים מצלמות.

דוד אמסלם: אני אגיד לכם יותר מזה, אם השמאל במדינת ישראל היה מבין שהזיופים זה אצל החרדים, בהתיישבות, ביהודה ושומרון, במעוזי הליכוד, אני אומר לכם שהיו כבר מצלמות במחסנים לפני חודשיים.

דוד אמסלם: ואם לא, הם היו מוציאים מהבתים שלהם את המצלמות ומביאים אותן לקלפיות בהתנדבות.

דוד אמסלם: תמיד אני אומר: תראה בעצם מה הטענה, לאן אתה רוצה למשוך ולפי זה אתה מתחיל לבנות את הטיעונים.

דוד אמסלם: לכן אני רואה את זה כאבסורד.

דוד אמסלם: אני מזדעזע מחוות הדעת של מנדלבליט ושל היועץ המשפטי של הכנסת, בגלל שהם יישרו קו עם מלצר.

דוד אמסלם: מלצר אמר, השופט מלצר אמר, יושב-ראש ועדת הבחירות, אז אסור – הרי האדמו"ר אמר, אז אסור לחלוק עליו.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אני מצפה שהיועץ המשפטי לממשלה וגם היועץ המשפטי של הכנסת יטענו טענות משפטיות, שיסבירו לנו – הרי אנחנו קצת מבינים, טיפה, קצת מעל גובה הדשא, כמו שאמר אותו אחד מהשמאל, כינה את אנשי הליכוד.

דוד אמסלם: אז אני אומר, בואו תסבירו לנו את הטיעונים המשפטיים האמיתיים.

דוד אמסלם: אין לכם כאלה.

ישראל אייכלר: כבוד השר.

דוד אמסלם: לכן אני רואה בכל ההליך הזה – כל חוות הדעת האלה, אני חושב שהן אבסורדיות, אני חושב שהן מביישות אותם.

דוד אמסלם: אני מצפה שאיש מקצוע שיש לו אינטגריטי מקצועי יגן על העמדה המקצועית שלו ושלא יהיה כלי שרת של מישהו אחר.

דוד אמסלם: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לשר אמסלם.

ישראל אייכלר: עכשיו חבר הכנסת יוסף ג'בארין חזר.

ישראל אייכלר: אחריו – הרב יעקב טסלר, ואחריו – הרב מיכאל מלכיאלי.

יוסף ג'בארין: באיזה ממשלה אחרת בעולם הייתם שומעים שר מדבר על כך שהוא מזועזע מחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה ומחוות הדעת של היועץ המשפטי של הכנסת?

יוסף ג'בארין: מזועזע.

יוסף ג'בארין: מזועזע?

יוסף ג'בארין: קום ותתפטר.

יוסף ג'בארין: קום ותתפטר אם אתה מזועזע.

יוסף ג'בארין: צריך לכבד.

יוסף ג'בארין: אם אתה מזועזע אז כנראה שהבעיה היא בממשלה שאתה יושב בה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, מישהו כאן פספס את אותה הודעה, אותו מסרון של הליכוד, שבו בעצם מזהירים מפני ממשלת שמאל חילונית חלשה שסומכת על הערבים, שרוצים להשמיד את כולנו – ככה כתוב – נשים, ילדים וגברים, ותאפשר איראן גרעינית שתחסל אותנו.

יוסף ג'בארין: אתם שומעים איזה הסתה, איזה חוסר אנושיות?

יוסף ג'בארין: זאת לא רק הסתה, המילה "הסתה" היא מילה קטנה לנוסח הזה.

יוסף ג'בארין: זה מגעיל, זו אנטישמיות במיטבה.

יוסף ג'בארין: מדינה של משוגעים, אני אומר לכם.

יוסף ג'בארין: ואז מה עושה הליכוד?

יוסף ג'בארין: הוא אומר שזאת הייתה טעות של עובד במטה וראש הממשלה לא ידע על זה.

יוסף ג'בארין: זה כל מה שיש לך להגיד?

יוסף ג'בארין: אדוני שר המשפטים, זה כל מה שיש לליכוד להגיד, שזאת טעות?

יוסף ג'בארין: אין התנצלות?

יוסף ג'בארין: אין אמירה שאתם דוחים את ההסתה הזאת?

יוסף ג'בארין: לאן הגעתם?

יוסף ג'בארין: לאן הגעתם?

אמיר אוחנה: אתה רוצה תשובה?

יוסף ג'בארין: כנראה שנמשיך לחכות לאותה התנצלות, שלא תגיע.

יוסף ג'בארין: זאת פשוט הסתה גם לגזענות וגם לאלימות.

יוסף ג'בארין: זאת הסתה לרצח של האזרחים הערבים.

יוסף ג'בארין: בושה וחרפה שהגעתם עד לרמה הזאת.

יוסף ג'בארין: ולכן, כשאנחנו מדברים על חוק המצלמות אנחנו רואים את הקונטקסט הכללי.

יוסף ג'בארין: זאת לא רק המצלמה שמפריעה לנו; זאת הממשלה, שמקדמת את החוק הזה כל הזמן, במסגרת חקיקה גזענית, פוגענית, פשיסטית, חוק הדחת חברי הכנסת, חוק הלאום, החמרת עונשים על הבנייה בחברה הערבית – כל החקיקה האנטי-דמוקרטית הזאת ועכשיו גם חוק המצלמות.

יוסף ג'בארין: המטרה היא ברורה: לפגוע בציבור הערבי ולפגוע במצביעים הערבים.

יוסף ג'בארין: המצלמות הביאו לשפל בבחירות של אפריל, שפל של 50%.

יוסף ג'בארין: עכשיו אני מקווה שהציבור, גם שלנו, ציבור הבוחרים, יודע עד כמה מסוכנת הממשלה הזאת, גם בעניין של מעמד זכויות אדם והאזרחים הערבים וגם בכל מה שקשור לכיבוש הישראלי.

יוסף ג'בארין: אתמול שמענו את אותה הצהרה על החלת הריבונות הישראלית.

יוסף ג'בארין: החלת הריבונות.

יוסף ג'בארין: נראה לי שמי שמחיל את הריבונות כאן זה המתנחלים, זה אותו מיעוט מתנחלי משיחי, שכנראה הצליח להחיל את הריבונות על כל ישראל.

יוסף ג'בארין: לא רק שזה סותר את הדין הבין-לאומי, סותר את ההסכמות הבין-לאומיות, זה פשע מלחמה במלוא מובן המילה.

יוסף ג'בארין: פשע מלחמה.

יוסף ג'בארין: וראש הממשלה בעצם רק מתפאר בכך שהוא רוצה לבצע פשע מלחמה.

יוסף ג'בארין: ראש הממשלה לא מסתפק בכתב החדשות נגדו על מרמה והפרת אמונים ועל שוחד, הוא יחכה כנראה לעוד כתב אישום על אפרטהייד ועל פשע מלחמה ועל דיכוי של עם אחר.

יוסף ג'בארין: אם הוא יחמוק מכתב האישום בישראל, הוא לא יחמוק מכתב האישום הבין-לאומי.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חבר הכנסת ג'בארין.

ישראל אייכלר: עכשיו חבר הכנסת הרב יעקב טסלר, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בדרך לכאן קיבלתי טלפון מאדם שגר באשדוד והזדעזעתי ממה שסיפר לי.

יעקב טסלר: לדבריו, אמש הותקף עם ילדיו בפארק ברעננה.

יעקב טסלר: חרדים, לכו מכאן, עוד מעט ליברמן יטפל בכם – כך צרחו ברחוב, ליד ילדיו, על אדם חרדי שכל חטאו בהיותו אדם שומר תורה ומצוות, כאן בישראל.

יעקב טסלר: רבותיי, זה אינו מקרה יחיד, זו תופעה מבישה ומקוממת.

יעקב טסלר: אש ההסתה משתוללת ברחובות.

יעקב טסלר: אנו עדים לשנאה עצומה נגד חרדים כתוצאה מהסתה קשה בבחירות האלה.

יעקב טסלר: לצערנו, מפלגות גדולות ואישים שמתיימרים להיות ראשי ממשלה נפלו בפח שטמנו להם, איבדו את שארית האחריות והצטרפו למקהלת ההסתה נגד אחים מתוכנו.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, מליברמן אין לנו ציפיות ואין לנו דרישות.

יעקב טסלר: מי שפיו לא קשור לליבו ומי שאין לו אידיאולוגיה בשום נושא, רק מילים ושקרים, שיבושם לו.

יעקב טסלר: אבל אלה מכחול לבן, ככה אתם רוצים להנהיג מדינה?

יעקב טסלר: אם החרדים לא מסכימים לתמוך בכם אלא דבקים בנתניהו, דמם הותר?

יעקב טסלר: ממשלה בלי חרדים זה הקמפיין של בני גנץ?

יעקב טסלר: לפני שתי קדנציות החרים לפיד אוכלוסייה שלמה ודרש להקים ממשלה ללא חרדים, וכך עשה.

יעקב טסלר: כולנו זוכרים שזה לא החזיק מים.

יעקב טסלר: עד היום זוכרים לו את המעשה כמעשה נבזי ושפל.

יעקב טסלר: גנץ, שותפו הנאמן, פתאום הצטרף אליו: ממשלה ללא חרדים.

יעקב טסלר: רק לפני תקופה קצרה רדפת אחרי החרדים והיית מוכן להבטיח כל דבר כדי שימליצו עליך.

יעקב טסלר: מה קרה, פתאום האידיאולוגיה קפצה אליך לביקור?

יעקב טסלר: ככה אתה רוצה לנהל מדינה?

יעקב טסלר: זו אחריות ציבורית?

יעקב טסלר: הדבר הראשון שנדרש ממנהיג זה ללמוד היכן טעו האחרים, ואתה לא רואה היכן נכשל לפיד.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, אני קורא לכם לעצור רגע לפני שנגיע לאלימות ממשית.

יעקב טסלר: שימוש ציני בשיסוי בין אוכלוסיות הוא פסול וחסר אחריות.

יעקב טסלר: תודה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת משה ארבל – אחריו.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כנסת ישראל מתכנסת כשבוע לפני הבחירות לדיון על חוק המצלמות, ואני רוצה לתת תמונת מצב מאותה מצלמה, אם חלילה השאיפות של אותם חברי אופוזיציה יתממשו.

מיכאל מלכיאלי: הייתי רוצה להחליף את אותו שיח שנאה, את אותה התלהמות של אותו גנרל מעיתון במחנה, שהשתלט על שלושה רמטכ"לים, הצליח לשכנע שלושה גנרלים בכירים לקנות את אותו שיח שהוא חושב שיביא אותו לכס ראש הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: הייתי מצפה מהם להתחבר לאותו שיח, שבוודאי כולכם ראיתם, של תנועת ש"ס בחודש האחרון.

מיכאל מלכיאלי: שיח שאומר: מה אני עושה, מה אני נותן, מה אני תורם, מה עשיתי עד עכשיו ומה אני מבטיח למצביעים ולעם ישראל ארבע שנים קדימה.

מיכאל מלכיאלי: מה אתם מבטיחים לאנשים?

מיכאל מלכיאלי: עוד פעם שנאה ועוד פעם נתניהו ועוד פעם חרדים?

מיכאל מלכיאלי: ממחזרים את אותה מרכולת של כל פעם, כל שנה וכל בחירות.

מיכאל מלכיאלי: הייתי מציע לכם לבוא ולהסתכל על הסרטונים של ש"ס, ולבוא ולראות איך מחברים את העם: איך לוקחים את בית אבא, את הסליחות, איך לוקחים את המחבר בינינו, גם בין חברי הכנסת שלא מתחברים ולא חברים באותה רשימה.

מיכאל מלכיאלי: יש דברים שמאחדים, יש דברים שהם של כלל ישראל.

מיכאל מלכיאלי: האם אתם מוכנים להצטרף להצהרה של אריה דרעי להעלאת שכר המינימום?

מיכאל מלכיאלי: האם אתם מוכנים להצטרף להתחייבות של ש"ס להמשיך לדאוג לפריפריה?

מיכאל מלכיאלי: מיליארד שקל שש"ס השקיעה בתחבורה ציבורית, בהנחה במחיר המים.

מיכאל מלכיאלי: תבואו לדבר על המאחד, על מה שאפשר לעזור.

מיכאל מלכיאלי: לא לזרוע שיח של שנאה.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אנחנו מדי יום שוברים שיאים חדשים של אנטישמיות כלפי הציבור החרדי, ולצערנו הרב זה מגיע, כן, מאותם אנשים שהיו שרי ביטחון בעבר, אנשים ששואפים להיות ראשי ממשלה.

מיכאל מלכיאלי: בעוד שבוע עם ישראל יצא לקלפיות והוא יבחר אם הוא רוצה להמשיך באותה מנהיגות שאנחנו מברכים אותה, של נתניהו – ואנחנו רואים הישג אחר הישג בתוכניות הבין-לאומיות שלו, בתוכניות מול ארצות הברית – אנחנו מברכים אותה, אבל אומרים לנתניהו:

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מבטיחים שבעזרת השם בקדנציה הבאה נמשיך לתת את הגוון החברתי, הספרדי, המזרחי, שכל כך חסר היום גם בקואליציה.

מיכאל מלכיאלי: בשביל זה אנחנו מתחייבים להיות כאלה ולהמשיך לשמור על שיח שמאחד.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

אמיר אוחנה: – – –

מיכאל מלכיאלי: תצביעו ש"ס, וזה יביא לך את נתניהו.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת עו"ד משה ארבל, בבקשה.

מרב מיכאלי: אם היית קורא לכל חבר כנסת שהוא עורך דין, אוהו.

ישראל אייכלר: אם היית יודעת מה זה התואר בשביל משה ארבל, היית יודעת שהוא יותר עורך דין מחבר כנסת.

ישראל אייכלר: זה מעלה או חיסרון – אני לא יודע.

מרב מיכאלי: מי אחר כך?

ישראל אייכלר: ינון אזולאי, אם הוא יהיה, והגברת מרב מיכאלי, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי וחברותיי חברי וחברות הכנסת, עם המצאת המצלמה לראשונה ניגשו למרן החפץ חיים, זכר צדיק וקדוש לברכה, והציגו בפניו את המכשיר המופלא הזה שנקרא צלמנייה.

משה ארבל: החפץ חיים ראה את המכשיר, והתפעלו בפניו ואמרו לו: תראה איזה יופי, הוא יכול לתעד רגעים מיוחדים בחיים, לשמר זיכרונות.

משה ארבל: מספרים שהחפץ חיים לא התפעל מזה.

משה ארבל: אמר החפץ חיים לתלמידיו: בעבר, כאשר כולנו היינו מבינים וחיים במושג של עין רואה ואוזן שומעת וכל מעשיך בספר נכתבים, לא היינו צריכים מכשירים שיחדדו לנו את המושג.

משה ארבל: מכוח ירידת הדורות אנשים כנראה שכחו את השגחת הבורא, ההשגחה הפרטית, ולכן נדרשנו להמצאת המצלמה כדי להמחיש לנו: יש אפשרות לתעד.

משה ארבל: לאחר מכן, אחרי המצלמה המציאו וידיאו והקלטות ורוגלות וכו' וכו'.

משה ארבל: כנראה ירידת הדורות מתמשכת.

משה ארבל: אני רוצה בבקשה, ברשות אדוני היושב-ראש, להביע מורת רוח מדבריו של שר התקשורת, שנכנס כעת לאולם, כנגד השופט מלצר.

משה ארבל: אני, כסגן יושב-ראש ועדת הבחירות, יחד עם חבר כנסת דוד ביטן מהליכוד ויחד עם נציגי מפלגות האופוזיציה – נעשתה עבודה על ידי השופט מלצר, וייאמר לשבחו: הוא הראשון שהרים את הכפפה לטפל בנושא טוהר הבחירות.

משה ארבל: כל שופטי בית המשפט העליון שכיהנו כיושבי-ראש הוועדה כתבו בהערות שצריך לחזק את טוהר הבחירות, אבל בפועל מעשים אופרטיביים לא נעשו.

משה ארבל: הוא הרים את הכפפה, עשה מעשים חשובים מאוד, עשה צעדים דרמטיים – 3,000 צלמים עם מצלמות גוף.

משה ארבל: ייתכן שזה לא מספיק, ייתכן שיש מקום לדיון, ולכן אני חושב שהכנסת היא באמת המקום לקיים דיון ושיח ודיאלוג בנושאים הללו.

משה ארבל: אני מודע לקשיים המשפטיים שצוינו בחוות הדעת של היועצים המשפטיים, אבל יחד עם זאת, בסופו של דבר אנחנו חברי הכנסת.

משה ארבל: השכל לא ניתן אך ורק ליועצים משפטיים.

משה ארבל: אני חושב שנכון שיתקיים דיון אמיתי בנושא הזה, אבל לא לשכוח את העבודה הקשה והמשמעותית והדרמטית שעשה כבוד השופט, המשנה לנשיאת בית המשפט העליון חנן מלצר, והוא ראוי לשבח על הדבר הזה.

משה ארבל: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: יש לך זכות להגיב כי הוא הזכיר את שמך בביקורת, מותר לך לעלות ולהגיב תכף, לאחר הדיון.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת ינון אזולאי – איננו?

ישראל אייכלר: אז חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

ישראל אייכלר: נאום בכורה בעצם.

מרב מיכאלי: רק הושבעתי, כן, אבל כשאת חוזרת את לא עושה נאום בכורה.

ישראל אייכלר: לא, לא.

ישראל אייכלר: אני מציין את זה כעובדה.

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת קרן ברק, ואחריה – חבר הכנסת יואב קיש.

מרב מיכאלי: אתמול הכריז ראש הממשלה הודעה דרמטית.

מרב מיכאלי: דרמטית: הוא יספח את בקעת הירדן.

מרב מיכאלי: אלא מה.

מרב מיכאלי: מי שרוממות בקעת הירדן בגרונו הזניח והפקיר את היישובים והחקלאים בבקעה למצב שאין להם חשמל ומים, מצב אנוש – אבל יספח.

מרב מיכאלי: מי שרוממות ארץ ישראל בגרונם, אין להם גרם אהבת הארץ.

מרב מיכאלי: מוכרים את השטחים הפתוחים לקבלנים, מוכרים את אוצרות הטבע לטייקונים.

מרב מיכאלי: מייבשים את ים המלח, מזהמים את המפרץ, מרעילים את החופים, מפקירים את הגליל ומזניחים את הנגב.

מרב מיכאלי: מחרבים את שמורות הטבע ומכחידים את בעלי החיים.

מרב מיכאלי: האהבה היחידה שלהם לארץ היא בעלות שממומשת בדורסנות של רגל גסה.

מרב מיכאלי: מי שרוממות הביטחון בגרונו מבעיר את האזור בהבטחות שהן גם שקריות וגם מסוכנות.

מרב מיכאלי: רוצה לספח?

מרב מיכאלי: ספח, אל תדבר.

מרב מיכאלי: היה לך נצח לספח.

מרב מיכאלי: לא סיפחת.

מרב מיכאלי: אבל אתה – ככל שאתה מפחד לספח, לא מפחד להפריח שקרים והבטחות, שיבעירו את האזור ומפקירים את אזרחי ואזרחיות ישראל לסכנות ביטחוניות.

מרב מיכאלי: מי שרוממות היחסים הטובים עם מנהיגי העולם בגרונו לא מצליח להביא את פוטין להרחיק את איראן מהגדרות שלנו ולא מצליח למנוע מטראמפ לנהל עכשיו רומן עם נשיא איראן.

מרב מיכאלי: מי שרוממות היהדות בגרונם שותקים מול גילויי אנטישמיות של המנהיגים שהם החברים הכי טובים שלהם ומפקירים את היהודיות והיהודים בעולם לתוקפנות ולסכנות של האנטישמיות.

מרב מיכאלי: מי שרוממות הציונות בגרונם, וספציפית בגרונו, מונע כל סיכוי לסיום הסכסוך עם העם הפלסטיני ומחסל את מדינת ישראל.

מרב מיכאלי: מחסל את המפעל הציוני האדיר של מדינה לעם היהודי.

מרב מיכאלי: מי שרוממות מדינת ישראל בגרונו, תוך כדי דיבור על רדיפה אישית ושקרים, בעמוד הפייסבוק שלו כותבים: ממשלת שמאל עם ערבים שרוצים להשמיד אותנו, נשים, גברים וילדים – הסתה והתרת דם של חמישית מאזרחיות ואזרחי ישראל.

מרב מיכאלי: מי שרוממות מדינת ישראל בגרונו הורס אותה בשיסוי, בחירוב, בהסתה, בפירוק המוסדות הדמוקרטיים שלה, ועכשיו מבעיר גם את יום הבחירות.

מרב מיכאלי: מי שרוממות המדינה בגרונו מחזיק את המדינה בגרון.

מרב מיכאלי: מי שרוממות המדינה בגרונו מחזיק את המדינה בגרון, חונק אותה ועכשיו מאיים לשבור לה את המפרקת.

מרב מיכאלי: בעוד שבוע יש בחירות – אל תיתנו לו לעשות את זה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

ישראל אייכלר: עכשיו חברת הכנסת קרן ברק.

ישראל אייכלר: אחריה – חבר הכנסת יואב קיש.

ישראל אייכלר: אחריו – חבר הכנסת הרב משה גפני, ואחרי זה השר, שר המשפטים, יסכם את הדיון.

קרן ברק: אני קוראת עכשיו שבעקבות התקרית בין נתניהו לעודה יש עכשיו דיון של השב"כ על אבטחת ראש הממשלה בכנסת.

קרן ברק: וזה בעיניי הסיפור של היום: אנחנו נמצאים כאן בתוך המליאה – אומנם המאולתרת, אבל המליאה – כשכל אחד ואחד מאיתנו אמור להרגיש בטוח.

קרן ברק: טבעת ראש הממשלה, אבטחת ראש הממשלה, השב"כ, מקיפה אותו בכל מקום, בכל אירוע, כולל בביתו, עם אבטחה מסביב.

קרן ברק: אבל פה במליאה הוא אמור להרגיש הכי בטוח, כי אנחנו, כולנו, נבחרי הציבור, בדיוק בגובה העיניים שלו, אמורים להיות מעל כל האירוע הזה.

קרן ברק: ומה קורה פה?

קרן ברק: בתוך המליאה, איפה שכל אחד מאיתנו צריך להרגיש בטוח, מגיע חבר כנסת, ולא משנה מאיזו סיעה אבל כן משנה מאיזה סיעה, ערבי, ולוקח את החוק לידיים שלו ומאיים על ראש הממשלה שלנו, הסמל, הריבון; מאיים עליו, מתקרב אליו כמו בריון, מדביק לו טלפון, ואני לא רוצה להגיד מה עוד, וגם נוגע בו פיזית.

קרן ברק: אין דבר חמור מזה בעיניי.

קרן ברק: פשוט אין.

קרן ברק: וכל מה שהיה מסביב זה מחשש אמיתי.

קרן ברק: אני אומרת שאני ישבתי כאן וליבי התכווץ.

קרן ברק: אני באמת חששתי.

קרן ברק: אני לא האמנתי שזה קורה כאן, במדינה שלנו, מתחת לאפנו.

קרן ברק: זה לא יכול להיות, וטוב מאוד שהשב"כ עושה את חשבון הנפש שלו, אבל אני חושבת – עכשיו ראש הממשלה יתחיל להסתובב גם כאן, בינינו, עם מאבטח.

קרן ברק: תראו לאן הגענו – שגם בינינו, בין נבחרי הציבור, הוא ילך עם מאבטח.

קרן ברק: אני חושבת שזה נורא ואיום, ואני חושבת שמי שהביא את זה על עצמו זה חבר הכנסת עודה, וכל הסיפור הזה לא היה צריך להגיע לשם.

קרן ברק: עכשיו בואו נגיע למצלמות.

קרן ברק: מה קרה עם המצלמות?

קרן ברק: טוהר הבחירות; בבית ספר בכיתה י"ב עשיתי בגרות, ואחת השאלות באזרחות הייתה על טוהר הבחירות.

קרן ברק: כבר אז למדנו שטוהר הבחירות הוא הערך הדמוקרטי הכי הגבוה והבכיר ביותר.

קרן ברק: הכי חשוב במדינה דמוקרטית, הכי חשוב, יותר מהכול, שהבחירות ישקפו את רצון העם – שהבחירות ישקפו את רצון העם גם בתהליך הבחירות עצמן וגם אחר כך, שרצון העם יהיה הריבון, זאת אומרת, רצון העם החליט מי יהיה פה ראש הממשלה, איך תיראה הממשלה ומי יהיו חברי הכנסת.

קרן ברק: באים פה ואומרים שיש גבולות גזרה.

קרן ברק: יש גבולות גזרה לטוהר הבחירות?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: לטוהר הבחירות אין גבולות גזרה.

קרן ברק: אנחנו רוצים עודף מידע; אנחנו רוצים עודף אבטחה; אנחנו רוצים עודף יכולות לראות שהכול נעשה בצורה הבטוחה ביותר.

קרן ברק: אין דבר כזה להחסיר מטוהר הבחירות, יש רק להוסיף על טוהר הבחירות.

קרן ברק: ואני לא מצליחה להבין.

קרן ברק: הם אומרים לנו: זה ספין, זה ספין.

קרן ברק: איפה הספין?

קרן ברק: האופוזיציה יכלה מהיום הראשון להצטרף ולהגיד: נכון – כמו שאני אומרת עכשיו – טוהר הבחירות הוא מעל הכול, אנחנו איתכם; אין לנו מחלוקות, אנחנו ביחד איתכם.

קרן ברק: וברגע שהיא הייתה אומרת: אנחנו איתכם ביחד, לא היה ספין והכול היה נגמר, כי זה הדבר הנכון.

קרן ברק: הרי לא אנחנו רצינו לחוקק את החוק הזה.

קרן ברק: אומרים לנו: למה בחקיקת בזק?

קרן ברק: לא רצינו לחוקק את החוק הזה.

קרן ברק: בשתי מערכות הבחירות האחרונות אנחנו מתנהלים בדיוק ככה, עם מצלמות.

קרן ברק: בדיוק כך.

קרן ברק: אנחנו חושבים שטוהר הבחירות הוא מעל הכול, ולכן אנחנו שמים מצלמות משל עצמנו בשתי מערכות הבחירות האחרונות.

קרן ברק: בא השופט מלצר ומסביר לנו: לא, זה לא חוקי.

קרן ברק: מה שעשיתם עד עכשיו איננו חוקי עוד.

קרן ברק: בהיאמר שזה איננו חוקי עוד, מה עוד נותר לנו על מנת לשמור על טוהר הבחירות מלבד לחוקק את החוק?

קרן ברק: לא אנחנו רצינו לחוקק; אנחנו רצינו לשמר את המצב הקיים.

קרן ברק: אבל משאמרו לנו שאי-אפשר לשמר את המצב הקיים בלי לשנות את החוק אנחנו נאלצנו להגיע לכאן ולשנות את החוק.

ישראל אייכלר: תודה, תודה.

קרן ברק: אז זה לא חוק בזק, זה אילוץ שלנו.

קרן ברק: ושוב אני אומרת: אין גבולות גזרה לטוהר הבחירות.

קרן ברק: טוהר הבחירות הוא מעל הכול וחובתנו לשמור עליו.

קרן ברק: תודה רבה לכם.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת קרן ברק.

ישראל אייכלר: עכשיו חבר הכנסת יואב קיש, ואחריו – חבר הכנסת הרב משה גפני.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לדעתי ולצערי בבית הזה לא מבינים ולא הבינו כמה דרמטי היה היום של אתמול.

יואב קיש: אתמול ראש הממשלה – הצהרתו בדבר ההתחייבות להחלת ריבונות בבקעת הירדן זה מהלך היסטורי.

יואב קיש: ואתם יודעים מי כן מבינים את זה?

יואב קיש: דווקא כל השכנים, מה שנקרא, שלא כל כך אוהבים אותנו, הם מבינים את זה היטב.

יואב קיש: אז שמענו את הבעיות והגינויים של הסעודים והליגה הערבית.

יואב קיש: הם מבינים שראש הממשלה הוביל פה מהלך היסטורי לטובת עם ישראל ומדינת ישראל.

יואב קיש: אני, כמי שהוביל לריבונות בכל הקדנציה הקודמת, הייתי בשיחות רבות עם ראש הממשלה על העניין הזה, וראיתי איך הוא בונה את המהלך המדיני הזה.

יואב קיש: שיהיה ברור לכולם: מי שחושב שאפשר לעשות את זה בזבנג וגמרנו טועה.

יואב קיש: ולכן, צר לי לומר, גם כל ניסיון הפחתת הערך, שדווקא בא ממפלגות שהן כביכול מצד ימין שלנו, הוא בעיניי מיותר ופופוליסטי.

יואב קיש: הם היו צריכים להצטרף לברכות החמות לראש הממשלה על הישג מדיני מדהים.

יואב קיש: בסופו של דבר זה יבוא לידי ביטוי בכך שעם ישראל יצטרך להחליט בעוד שבוע אם הוא נותן את הכוח לראש הממשלה, מצביע מחל, מצביע לליכוד, כדי שכשנחזור מהבחירות האלה נוכל לעשות את המהלך הזה כמהלך פתיחה לקדנציה הבאה.

יואב קיש: בצד השני יש לנו את האויבים שלנו – דרך אגב, ביניהם גם החמאס.

יואב קיש: אני חושב שחלק מהטריגר לאותו אירוע של טילים על אשדוד היה כדי לפגוע במהלך הזה.

יואב קיש: הם ראו מה ראש הממשלה משיג; הם מבינים איזה ערך יש לנתניהו ולמדינת ישראל כשראש הממשלה עומד בראשותה, והמהלך שלהם – כמו של חיזבאללה ושל איראן ושל אחרים: הם עושים הכול כדי לפגוע ולנסות להוריד את נתניהו ואת הליכוד מהשלטון.

יואב קיש: יותר מזה, ישב פה איימן עודה קודם, חבר הכנסת, הוא התראיין בערבית לכתב של הטלוויזיה הפלסטינית, נדמה לי, ואתם יודעים, כשהוא מדבר ערבית אז אני קצת נוטה להאמין לו יותר מאשר כשהוא מדבר עברית.

יואב קיש: הוא מפרט את ההישגים המדהימים של נתניהו, והוא אומר:

יואב קיש: אנחנו חייבים להפיל את ממשלת הימין הזאת:

יואב קיש: תראו את נתניהו – אף ראש ממשלה אחר לא היה כל כך קרוב לשלטון האמריקני, לא הביא את ההישגים המדהימים האלה.

יואב קיש: עכשיו, הוא סופר את זה כגנאי; הוא מדבר על העברת השגרירות לירושלים כעל בעיה קשה – איך קרה – ועל על זה שארצות הברית מכירה בריבונות הישראלית ברמת הגולן כעל בעיה.

יואב קיש: חברים, אלו הישגים היסטוריים, ויחד עם זה ההישג של אתמול, בקעת הירדן, צפון ים המלח – בעזרת השם, אחרי הבחירות תיתנו לנו את הכוח, נעשה את זה.

יואב קיש: הישג מדהים לראש הממשלה ולמדינת ישראל.

יואב קיש: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת הרב משה גפני, בבקשה, ואחריו יסכם שר המשפטים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, האמת היא שלא רציתי לדבר, אדוני היושב-ראש, לא רציתי לדבר בגלל שזה סתם לוקח זמן לאנשים ונמצאים ערב בחירות, אבל הייתי מוכרח לבוא כדי לברך את אביגדור ליברמן.

משה גפני: שמעתי אותו כמה פעמים אומר שהחרדים מזייפים בבחירות, מזייפים בקלפיות, ומתים מצביעים והכול, ובאתי לברך אותו.

משה גפני: אני חשבתי שהוא יזם את החוק של המצלמות בקלפיות כדי לתפוס את החרדים.

משה גפני: אני שואל את הסדרנים ואני מחפש: הוא לא נמצא.

משה גפני: הוא נגד המצלמות.

משה גפני: אבל מה הוא יעשה עם הקלפי במאה שערים, שהוא פרסם שבמאה שערים הייתה תחיית המתים – הצביעו 120%, זאת אומרת, הצביעו יותר ממה שיש בפועל, זאת אומרת, מתים באו מבית הקברות.

משה גפני: לא התעצלתי, הלכתי לוועדת הבחירות לראות את התוצאות של הקלפיות במאה שערים.

משה גפני: התברר שבקלפיות – מספר הבוחרים במאה שערים זה 11,500 בוחרים.

ישראל אייכלר: מספר בעלי זכות הבחירה.

משה גפני: בעלי זכות הבחירה.

ישראל אייכלר: כן, לא בוחרים.

משה גפני: בעלי זכות הבחירה, תודה, ומתוך זה הצביעו 4,300.

משה גפני: זאת אומרת, 40% הצביעו.

קריאה: – – –

משה גפני: פחות?

משה גפני: בסדר, לא למדתי ליבה.

משה גפני: בסדר, פחות מ-40%.

משה גפני: מתוך זה, אגב, הצביעו 1,100 ליהדות התורה.

משה גפני: מתוך מספר בעלי זכות הבחירה, יהדות התורה קיבלה שם בקושי 10%.

משה גפני: וליברמן אומר: מה, צריך לעצור את החרדים מכיוון שהם מצביעים באמצעות מתים שמביאים מבית הקברות.

ישראל אייכלר: היו לו עשרה קולות, לליברמן.

ישראל אייכלר: כנראה שאלה המתים.

משה גפני: הוא קיבל הכי פחות שמה.

משה גפני: מרצ קיבלה שם 158 קולות.

משה גפני: הוא קיבל עשרה קולות – במאה שערים יודעים שהוא לא שווה כלום.

משה גפני: על כל פנים, אני הייתי בטוח שלפחות הוא יהיה נאמן לדברים שלו.

משה גפני: הוא מדבר דברים – חבר כנסת כל כך הרבה שנים, לא עשה כלום, אומנם, אבל לפחות עכשיו לעצור את החרדים.

משה גפני: הבעיה שכחול לבן התרשמו ממנו.

משה גפני: אני נסעתי פה, באתי לכנסת, ראיתי שלט גדול של כחול לבן, והם כותבים בשלט גדול שרק הם יוכלו לעשות ממשלת אחדות חילונית.

משה גפני: אז לא כל כך הבנתי.

משה גפני: זה כמו שאומרים: אנחנו נעשה ממשלת ימין שמאל; מה זה ממשלת אחדות חילונית?

משה גפני: זאת אומרת, לא יהיו שם – מי שלא חילוני לא יהיה בממשלת האחדות הזאת שהם חושבים שהם יקימו?

פטין מולא: מסורתיים לא שם.

משה גפני: לא שם.

משה גפני: מסורתיים לא שם.

משה גפני: ממשלת אחדות חילונית, ככה יאיר לפיד אמר לו, לבני גנץ, שהוא יעשה.

משה גפני: אז הוא כתב.

משה גפני: כמו ליברמן, מותר לדבר, להגיד, להשמיץ, לעשות הכול.

משה גפני: עם כל הכבוד, ממשלת אחדות חילונית – זו התחרות בינם לבין ליברמן.

משה גפני: עוד מעט הם יגידו שבמאה שערים הצביעו 240%.

משה גפני: למה לא, אפשר להגיד מה שרוצים.

משה גפני: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהעם בישראל הוא מספיק פיקח, הוא מספיק חכם כדי להבין שכל הליברמן הזה זה הצגה, הצגה ממש, עם כל הדברים שהוא אומר.

משה גפני: אנחנו הרי יודעים, הוא אומר כל מיני דברים שלא מתחילים ולא מסתיימים ולא נגמרים ולא כלום.

משה גפני: אומר: 120% מצביעים במאה שערים.

משה גפני: לפחות כלפי חוץ תבוא לכאן ותצביע בעד המצלמות.

משה גפני: הינה, נמצא פה הרב ליצמן.

משה גפני: אנחנו דיברנו: מה תעשה סיעת יהדות התורה?

משה גפני: הרי אם אנחנו נהיה נגד – לא כל כך התערבנו בזה אבל אם נהיה נגד, יגידו שליברמן צודק.

משה גפני: באנו במיוחד להצביע בעד, שיצלמו את הקלפי במאה שערים.

משה גפני: אז איפה אתה, ליברמן?

משה גפני: מה, אתה עובד עלינו?

משה גפני: בשביל מה באתי?

משה גפני: בשביל לראות את השלט, ששכנעת את כחול לבן על ממשלת אחדות חילונית?

משה גפני: בשביל מה באנו לפה?

משה גפני: בשביל שאתה תפיל את החוק הזה?

משה גפני: מה קרה, במצלמות או לא במצלמות, אפשר לחשוב.

משה גפני: כנראה שאתה נגד בגלל שאתה זייפן.

משה גפני: אתה מזייף.

משה גפני: ואני קורא לך, תענה לי.

משה גפני: אתה לא פה, לפחות תענה באיזושהי צורה, תשמיץ עוד הפעם את הציבור החרדי.

משה גפני: אנחנו בעד מצלמות.

משה גפני: אנחנו חושבים שהבחירות צריכות שיהיו, באופן מוחלט – טוהר הבחירות צריך להיות יסוד מוסד, שבאמת מי שמצביע, ההצבעה שלו תיחשב, ומי שמזייף – שיתפסו אותו.

משה גפני: אז למה אתה לא פה?

משה גפני: למה אתה לא בא ומתמודד עם הדבר הזה?

משה גפני: למה אתה לא אומר את מה שאתה משקר לציבור, כמו שאתה משקר בעוד הרבה דברים אחרים?

משה גפני: אמרת – שמעתי, אני גם לא התערבתי – שאתה תמליץ על ביבי, על נתניהו.

משה גפני: אמרת.

משה גפני: מתברר שאתה עכשיו בכלל נגד בגלל שאתה שונא אותו.

משה גפני: אז למה שיקרת לנו?

משה גפני: אנחנו שמענו אותך, אנחנו לוקחים אותך ברצינות.

משה גפני: אמרת שתמליץ על בנימין נתניהו, אז אמרנו שגם אנחנו נמליץ על נתניהו.

משה גפני: עכשיו מה נעשה, אחרי שמתברר שאתה לא ואנחנו רוצים לעשות מה שאתה עושה?

משה גפני: אז למה אתה לא מאפשר לנו שנקבל את הדברים שלך ונחשוב שמה שאתה אומר – אתה אומר דברים אמיתיים?

משה גפני: אתה לא אומר דברים אמיתיים – אתה שקרן.

משה גפני: אתה משקר לאורך כל הדרך.

משה גפני: אמרת שאתה שונא אותנו, וכולנו פה, החרדים שנמצאים פה, יכולים להעיד שזה שקר.

משה גפני: הוא חבר שלנו.

ישראל אייכלר: לא שלי.

ישראל אייכלר: בכל אופן, הזמן – – –

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: אתה אמרת שלא שלך?

ישראל אייכלר: הוא לא חבר שלי.

משה גפני: הוא לא חבר שלך?

משה גפני: לא משנה, אבל הוא חושב שהוא חבר שלך.

משה גפני: הוא משקר בכל מה שהוא אומר, במיוחד שהוא ממליץ על נתניהו.

משה גפני: אנחנו יודעים שהוא שונא אותו.

משה גפני: הוא מדבר על הציבור החרדי שהוא מזייף, הוא יודע שזה שקר.

משה גפני: הוא יודע.

משה גפני: הוא אפילו יודע – לפחות היה לוקח דוגמה שאנשים לא כל כך מכירים, אבל הוא לוקח בדיוק את הקלפיות של נטורי קרתא, שכולם יודעים שהם לא מצביעים.

משה גפני: הלוואי והיו מצביעים, הלוואי והיו מצביעים עבורנו, אבל הוא יודע שהם לא מצביעים.

ישראל אייכלר: אני מאוד רוצה לשמוע אותך עוד חצי שעה, אבל – – –

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: יש בליבי – מסיים.

ישראל אייכלר: כבר היו כאלה שדיברו יותר, אבל תסיים.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: אני אומר שיש בליבי – – –

דוד אמסלם: תן לו – – –

ישראל אייכלר: אני נהנה, אבל אסור לי.

ישראל אייכלר: אני צריך להיות שוויוני לכולם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

משה גפני: אני לא לוקח את – – –

ישראל אייכלר: אגב, לא היה אחד שהפסקתי אותו בשלוש דקות, אל תדאג.

משה גפני: יש בליבי על ליברמן.

משה גפני: באתי בגלל שהייתי בטוח שאנחנו הולכים פה בשיירה להצביע בעד הצבת מצלמות בקלפיות, בגלל שזו האג'נדה שלו, שהחרדים לא יזייפו.

משה גפני: באנו להצביע כל הסיעה – שיקר לנו.

משה גפני: הלכנו והמלצנו על נתניהו בגלל שהוא אמר: אני ממליץ על נתניהו.

משה גפני: ככה הוא אמר לבוחרים.

משה גפני: הלכנו והמלצנו על נתניהו – בסוף הוא משקר.

משה גפני: אז מה נעשה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על הסבלנות.

משה גפני: אני חושב שכאן, בבניין הזה, הייתה הרבה צביעות בשנים שאני מכיר, אבל שיאים כאלה, בלתי נודעים, לא היו.

משה גפני: העיקר שתהיה ממשלת אחדות חילונית.

ישראל אייכלר: תודה רבה, הרב משה גפני.

ישראל אייכלר: עכשיו ישיב שר המשפטים אמיר אוחנה.

ישראל אייכלר: הוא יסכם את הדיון ואחר כך ניגש להצבעה.

ישראל אייכלר: שר התקשורת, אם תרצה להגיב על העניין של השופט מלצר, אז אחרי ההצבעה ניתן לך את זכות הדיבור לחמש דקות.

ישראל אייכלר: אם תבחר, זו בחירה שלך.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: כנסת נכבדה, אנחנו – אוה, אתה מעלה את זה?

אמיר אוחנה: תודה לכם.

ישראל אייכלר: הגבוהים תמיד סובלים.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

אמיר אוחנה: אנחנו נמצאים כמה רגעים לפני ההצבעה על חוק שייתכן שיכריע את גורל הבחירות, ייתכן ויכריע האם תוקם ממשלה, איזו ממשלה תוקם.

אמיר אוחנה: בבחירות האחרונות, על חודם של כ-1,400 קולות, יש שיגידו אולי אפילו פחות, הוכרעו הבחירות האלה, ואנחנו מצאנו את עצמנו בסחרור חסר תקדים בתולדותיה של מדינת ישראל, בתוך מערכת בחירות נוספת.

אמיר אוחנה: העדויות על הזיופים, העדויות על אנשים שנפטרו בין רגע פרסום ספר הבוחרים לבין רגע ההצבעה בפועל אך בכל זאת הצביעו – נפטרו אך הצביעו; העדויות על אנשים שלפי רישומי משרד הפנים, רשות האוכלוסין וההגירה, נמצאים בחו"ל, לא נמצאים בארץ, אבל הצביעו בזמן הבחירות – כל העדויות הללו עדיין נבדקות.

אמיר אוחנה: אבל לא יהיה זה מופרך להגיד, אדוני, שאילו היה לנו חוק כזה בבחירות הללו, מאוד ייתכן שהיינו מקבלים גם הכרעה – הכרעה שמשקפת נאמנה, משקפת נכון יותר, באופן מדויק יותר, את דין הבוחר.

ישראל אייכלר: אני, ברשותך, רוצה להפסיק אותך שנייה.

ישראל אייכלר: במליאה הרגילה יש פעמון שאיתו המזכירה מודיעה שהולכת להיות הצבעה.

ישראל אייכלר: פה אין לנו את זה, לכן אני מודיע לכל חברי הכנסת שצופים בנו בחדרים: מי שרוצה להצביע מוזמן לבוא, כי מייד אחרי שר המשפטים מאיר אוחנה אנחנו ניגש להצבעה.

ישראל אייכלר: בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: יכול להיות, ויש טענה כזאת, שבנסיבות רגילות היה מוטב ללכת בדרך המלך: לקיים דיונים בוועדות, לשמוע דעות כאלה, דעות אחרות.

אמיר אוחנה: יש טענה, למשל, שמוטב היה שהצילומים הללו ייערכו, אבל ייערכו ויפוקחו על ידי ועדת הבחירות המרכזית.

אמיר אוחנה: אפשר לדון על זה, אלא מה?

אמיר אוחנה: אומרת ועדת הבחירות המרכזית: אין לנו יכולת להיערך לדבר הזה בסד הזמנים הזה.

אמיר אוחנה: טוב, אז עכשיו יש בפנינו שתי אפשרויות.

ישראל אייכלר: היות שמתאספים עכשיו, אנחנו מבקשים שקט, כי לא שומעים.

אמיר אוחנה: עכשיו יש בפנינו שתי אפשרויות, היות שהאפשרות הזאת שוועדת הבחירות תפקח – אמרה לנו ועדת הבחירות: אין אפשרות כזאת.

אמיר אוחנה: אז מה שתי האפשרויות שיש בפנינו?

אמיר אוחנה: או להותיר את המצב הקיים כפי שהוא, כלומר לאפשר את המשך הזיופים, את המשך ההונאות ואת הסיכון שתהיה כאן גנבה של בחירות, או להצביע בעד החוק שאנחנו מביאים.

אמיר אוחנה: ומה הוא אומר החוק הזה?

אמיר אוחנה: הוא אומר מאוד בפשטות: הרי השיטה שבחר המחוקק הישראלי לאורך השנים – זה לא דבר חדש – השיטה היא שנציגי המפלגות הם שמפקחים בקלפיות.

אמיר אוחנה: כשמפלגה אחת משגיחה על רעותה, וכשמפקחים כאלה משקיפים ומפקחים על האחרים, אנחנו יוצרים איזון, אנחנו יוצרים מאזן, ובמאזן הזה – כך המחוקק הישראלי מניח – יש את השיטה הנכונה ביותר; טמונה האמת הזאת שאנחנו מצליחים לשקף באופן המיטבי את מה שרצה הבוחר, את דין הבוחר.

אמיר אוחנה: ואנחנו מבקשים שאותם מפקחים – לא מפקחים נוספים ולא מצלמות נוספות, אלא אותם מפקחים שנמצאים בקלפיות יוכלו לעשות את הדבר הבא: לשלוף מצלמה ולצלם, ואת כרטיס הזיכרון לשים אחר כך יחד עם דוח הקלפי, כדי שבמקרה שעולה טענה לזיוף או טענה להונאה כזאת או אחרת אפשר יהיה לבדוק.

אמיר אוחנה: אומנם גם את זה אפשר לעשות היום, אבל בלי המצלמה, כלומר צריך להאמין או לא להאמין למפקח שבא וטוען את טענותיו.

אמיר אוחנה: ומה אנחנו אמרנו?

ישראל אייכלר: שאלה אינפורמטיבית: המשקיפים וחברי ועדת הקלפי הם ממונים מטעם ועדת הבחירות, נכון?

אמיר אוחנה: נכון, אבל הם נציגים של המפלגות.

ישראל אייכלר: וגם להם אסור לצלם?

אמיר אוחנה: אסור.

אמיר אוחנה: נכון להיום אסור.

קריאה: גם למזכיר?

ישראל אייכלר: המזכיר הוא מטעם ועדת הבחירות, משולם.

ישראל אייכלר: אבל גם החברים מטעם המפלגות וגם המשקיפים – הסמכות שלהם היא מוועדת הבחירות, נכון?

אמיר אוחנה: נכון.

ישראל אייכלר: הם לא אנשים זרים שנכנסים.

אמיר אוחנה: אדוני צודק.

ישראל אייכלר: ולמרות זאת פסקו שאסור להם לצלם.

ישראל אייכלר: אני פשוט רוצה להבין את החוק.

אמיר אוחנה: אדוני צודק.

אמיר אוחנה: אדוני צודק.

אמיר אוחנה: וזו, אגב, החלטה חדשה.

אמיר אוחנה: אנחנו סברנו שמותר לצלם, שלא צריך חוק בשביל זה.

אמיר אוחנה: אמרנו: מה שתופס המפקח בחושיו, מה שהוא רואה בעיניו, מה שהוא שומע באוזניו, הוא יכול לשמור לא רק במאגר הזיכרון האנושי, שנוטה לפעמים לבעיות שכחה, בעיות זיכרון, מניפולציות, אלא במאגר זיכרון דיגיטלי שנאמר, פחות נוטה לבעיות מהסוג שפירטתי, וכך נהגנו.

אמיר אוחנה: אלא שאמר יושב-ראש ועדת הבחירות, בהחלטה לפני כשלושה שבועות: אולי אפשר, מאה אחוז, אבל בחוק.

אמיר אוחנה: צריך שיהיה חוק שמאפשר את הדבר הזה.

אמיר אוחנה: טוב.

אמיר אוחנה: אמרנו: רוצים חוק – נביא חוק.

אמיר אוחנה: ישבנו, ניסחנו, הגשנו, ועכשיו מה אומרים לנו?

אמיר אוחנה: טוב, הבאתם חוק, נכון, בסדר, אבל לא עכשיו.

אמיר אוחנה: זה קצר מדי, זה סמוך מדי לבחירות.

אמיר אוחנה: לא יהיה די זמן לדון בחוק הזה, אז אחרי הבחירות.

אמיר אוחנה: כלומר סגרו את דלתות האורווה, אין בעיה, אבל חכו שכל הסוסים יברחו ממנה קודם.

אמיר אוחנה: תעלו על הרכבת, אתם יכולים לעלות על הרכבת, אבל אחרי שהיא תצא מהתחנה – זה מה שאומרים לנו היום.

אמיר אוחנה: ואנחנו, אדוני, אנחנו לא מקבלים את זה.

אמיר אוחנה: שלום, אדוני יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שלום.

אמיר אוחנה: אנחנו, אדוני, אנחנו לא מקבלים את זה.

אמיר אוחנה: אנחנו אומרים שלמרות סד הזמנים הדחוק, הצעת החוק הזאת – שימו לב לדבר הבא – תקבל יותר שעות כנסת וממשלה מהצעת חוק רגילה.

אמיר אוחנה: אנחנו ישבנו בממשלה ביום ראשון.

אמיר אוחנה: חבריי השרים ישבו יחד איתי.

אמיר אוחנה: אני הבאתי את ההצעה לממשלה, נימקתי אותה, ולאחר מכן התקיים דיון, אדוני, של שלוש שעות; שלוש שעות דנו בהצעת חוק אחת – אפילו לא חוק-יסוד – בהצעת החוק הזאת, שבכלל ספק אם צריכה הייתה לבוא לעולם.

אמיר אוחנה: מישהו יכול לספר לי – שאלתי קודם את החברים עם הניסיון הפרלמנטרי העשיר, בני גנץ, אולי גבי אשכנזי, אולי יאיר לפיד, שבכל זאת מדי פעם היה מגיע לכנסת בין טיסה לטיסה כשר החוץ מטעם עצמו, הוא היה מגיע מדי פעם, אולי הוא יכול לספר לי על עוד הצעת חוק, אולי חוק-יסוד אפילו, שקיבלה שלוש שעות דיון בראשות ראש הממשלה ובהשתתפות כל שרי הממשלה.

אמיר אוחנה: השר לוין ותיק ממני, השר אלקין ותיק ממני, השר כץ, אולי מישהו מכם יכול לספר על עוד הצעת חוק שזכתה לשלוש שעות דיון בממשלה?

אמיר אוחנה: לא, לא סיפרו לי על הצעה כזאת.

אמיר אוחנה: אבל גם בכנסת, תראו מה משך הזמן שאנחנו מקדישים לקריאה הראשונה של ההצעה הזאת.

אמיר אוחנה: זה הרבה יותר מכל אחת מ-40 הצעות החוק שמגיעות בשבוע ממוצע, לאחר שמקבלות דיון של דקות ספורות במקרה הטוב בוועדת השרים לענייני חקיקה.

אמיר אוחנה: אז גם מבחינה פרוצדורלית, גם מבחינה מהותית, מכל בחינה שהיא מוצדק להצביע בעד החוק הזה.

אמיר אוחנה: ועכשיו באו עם חוות דעת מהבוקר של הייעוץ המשפטי לכנסת, ובה הם מעלים טענה שאני, בכל הכבוד הראוי, חולק עליה.

אמיר אוחנה: הטענה היא שסעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת, שקובע שהבחירות תהיינה שוות, יחסיות, חשאיות, נפגע בסעיף הזה בשני הרכיבים – הרכיבים של השוויון ושל החשאיות.

אמיר אוחנה: אז אדוני, למה אני חולק על הטענה הזאת?

אמיר אוחנה: כי היא מופרכת.

אמיר אוחנה: נתחיל מהחשאיות.

אמיר אוחנה: מה, ביקשנו לקיים צילום באמצעות פריסקופ שיגלוש מעבר לפרגוד?

אמיר אוחנה: ביקשנו לצלם במצלמת רנטגן?

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: מה שהמפקח רואה הוא יכול לצלם.

אמיר אוחנה: החשאיות נשמרת בקפדנות מאה אחוז.

אמיר אוחנה: לא יכולה להישמע טענה כזאת.

אמיר אוחנה: היא טענה מופרכת מעיקרה, ואסור לקבל אותה.

אמיר אוחנה: וטענו לגבי השוויון, כאילו שההיערכות שהליכוד נערך – מה הליכוד נערך?

אמיר אוחנה: שולפים מצלמה, מצלמים, זה הכול.

אמיר אוחנה: 2019, לא צריך היערכות מיוחדת, לא צריך מצלמות מיוחדות.

אמיר אוחנה: כל פקח יכול לצלם בכל קלפי, בכל מגזר, בכל מקום בארץ.

אמיר אוחנה: הדבר הזה הוא שמשרת את טוהר הבחירות, הוא שמגשים נאמנה את דין הבוחר.

אמיר אוחנה: את מה אנחנו רוצים לשרת כאן?

אמיר אוחנה: את דין הבוחר – יאמרו לי, האם אני יכול לסיים, עליזה?

אמיר אוחנה: עוד לא.

אמיר אוחנה: טוב.

אמיר אוחנה: אנחנו מבקשים להגשים את דין הבוחר, זה מה שאנחנו עושים כאן.

אמיר אוחנה: ובאיזה אורח פלא, אורח פלא מדהים ממש, דווקא הגורמים שאמונים על טוהר הבחירות, הגורמים שהיית מצפה שיקפצו על המציאה ורק אולי יצטערו שלא הם יזמו אותה, הם שמביעים כאן התנגדות.

אמיר אוחנה: וחברי הכנסת של האופוזיציה, שמתנהגים כעדר של בוטים שלא מסוגל לנמק את ההתנגדות שלהם – וכנראה משום כך הם אינם נמצאים כאן, כי הם מתביישים; הם מתביישים להצביע נגד הצעת החוק הזאת, כי הם יודעים שמי שמצביע נגד החוק הזה הוא או זייפן או נהנה מהזיופים, אין משהו אחר.

אמיר אוחנה: מי שמצביע נגד החוק הזה הוא או זייפן או נהנה מהזיופים, ולכן הם מתביישים להגיע לכאן.

אמיר אוחנה: בצדק הם מתביישים להצביע נגד החוק הזה.

אמיר אוחנה: אבל בראש המתביישים מי שאך לפני ימים ספורים, במוצאי שבת האחרונה, הצהיר בפומבי, כתב בעמוד הפייסבוק שלו, והאשים אותנו שאנחנו שקרנים כשטענו שהוא מזגזג לגבי חוק המצלמות.

אמיר אוחנה: הוא אמר: הליכוד משקר, אנחנו נצביע בעד חוק המצלמות, אנחנו לא מציבים שום תנאי.

אמיר אוחנה: אלה מילותיו שלו, תבדקו בעמוד הפייסבוק.

אמיר אוחנה: והינה, לא חלפו להן 48 שעות – כמו אותן 48 השעות שהוא הבטיח לחסל את הנייה מהרגע שהוא יגיע לתפקיד שר הביטחון; מאז הוא הגיע והנייה עדיין מחכה – עוד לא חלפו להן 48 שעות והוא חזר בו, שוב זגזג, והצהיר שלא יצביע בעד חוק המצלמות.

אמיר אוחנה: הוא מתבייש לבוא לכאן ולהצביע נגד החוק כי הוא מבין את מה שאמרתי קודם, שמי שמצביע נגד החוק הזה הוא או זייפן או נהנה מהזיופים.

אמיר אוחנה: ואנחנו מבינים שיש לו גם, כנראה, ברית חדשה שבמסגרתה הוא יחבור לכל גורם שהוא, רק לא נתניהו; רק לא ביבי, מה שנקרא.

אמיר אוחנה: לכל גורם אחר הוא יהיה מוכן לחבור.

אמיר אוחנה: אגב, הינה, עוד דבר מעניין שנוגע לבחירות.

אמיר אוחנה: אתם זוכרים שבעבר ישראל ביתנו הייתה מובילת המאבק לפסילת חנין זועבי והמפלגות של בל"ד שפועלות נגד המדינה?

אמיר אוחנה: הוא הוביל את המהלך.

אמיר אוחנה: תראו מה קרה הפעם: ישראל ביתנו, להבדיל מהליכוד ועוד מפלגות, אפילו לא הצטרפה למהלך – לא כיוזמים, כמצטרפים; לא הצטרפו למהלך.

אמיר אוחנה: זה לא מדליק איזו נורה אדומה אצל מישהו?

אמיר אוחנה: כשאנחנו אומרים – הקואליציה של לפיד, טיבי וגנץ, אנשים אומרים: לא עד כדי כך.

אמיר אוחנה: תחברו את הקווים.

אמיר אוחנה: איזו עוד ממשלה אלטרנטיבית הם יקימו?

אמיר אוחנה: עם מי?

אמיר אוחנה: עם הנורבגים?

אמיר אוחנה: עם הערבים.

אמיר אוחנה: ממשלה שתתבסס על שונאי ישראל ועל איימן עודה.

אמיר אוחנה: אגב, צריך להגיד, זה אחד הסרטונים המוצלחים שקמפיין הליכוד עשה – פשוט להשמיע את איימן עודה איך הוא מדבר על רצונו שנתניהו ייפול ותקום ממשלה חלופית.

אמיר אוחנה: מהי אותה ממשלה חלופית שהוא מייחל לה?

אמיר אוחנה: מי יעמוד בראש הממשלה החלופית הזאת?

אמיר אוחנה: מי יעמוד בראשה?

אמיר אוחנה: הציבור הישראלי שומע, הציבור הישראלי מבין והציבור הישראלי בעניין הזה – אני אומר לכם, גם מהאופוזיציה – איתנו.

אמיר אוחנה: למה?

אמיר אוחנה: כי הוא אומר: מה יש במצלמות?

אמיר אוחנה: מה זה הטענות המופרכות האלה, שהמצלמות תייצרנה אנדרלמוסיה?

אמיר אוחנה: אני מחכה, חבריי מהסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: יש בקשה להצבעה שמית, כך שתיקח בחשבון, אדוני, שזה ייקח עוד הרבה זמן.

אמיר אוחנה: אז אני קורא לכם, חברי הכנסת כולם, להצביע בעד החוק הזה.

אמיר אוחנה: אם היו כאן יושבים בכיסאות הריקים חברי הכנסת של ישראל ביתנו, היינו מעבירים את החוק הזה ברוב מוחץ.

אמיר אוחנה: אנחנו נעביר אותו ברוב.

אמיר אוחנה: אני סבור, אדוני יושב-ראש הכנסת, שדי בכל רוב כדי להעביר את החוק הזה.

אמיר אוחנה: זה איננו חוק-יסוד, הוא איננו עומד בסתירה לאף חוק-יסוד.

אמיר אוחנה: לצערי, יש חוות דעת של היועץ המשפטי לכנסת שחולקת על הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': – – –

אמיר אוחנה: נכון, כבר דיברתי על זה ארוכות.

אמיר אוחנה: אני סבור שאנחנו יכולים להתמודד עם זה גם בפני בית המשפט העליון.

אמיר אוחנה: אני קורא לכולם להצביע בעד ולהעביר את הצעת החוק הזאת.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המשפטים חבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 73) (תיעוד חזותי או קולי בקלפיות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה ביקשה הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר עוד פעם: בכל שלוש הקריאות, על פי עמדת הלשכה המשפטית של הכנסת, דרוש רוב של 61 חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, גם אם יש רוב בעד החוק, אם לא הגענו ל-61 או יותר חברי כנסת – החוק לא עבר בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, אנחנו ערוכים?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא להתחיל את ההצבעה.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: יש חוות דעת במייל אצל כל 120 חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד גלעד ארדן – בעד גבי אשכנזי – אינו נוכח יעקב אשר – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד רם בן-ברק – אינו נוכח אלי בן-דהן – בעד יואב בן צור – בעד אורנה ברביבאי – אינה נוכחת קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד אבי גבאי – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח מאי גולן – בעד אילן גילאון – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד יעל גרמן – אינה נוכחת עוזי דיין – בעד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד יועז הנדל – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד אסף זמיר – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח ציפי חוטובלי – בעד מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד חילי טרופר – אינו נוכח דסטה (גדי) יברקן – אינו נוכח מרדכי יוגב – בעד היבה יזבק – אינה נוכחת שלי יחימוביץ' – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת משה כחלון – בעד ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת אופיר כץ – בעד עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח

קריאות: איפה אביגדור?

קריאות: איפה אביגדור ליברמן?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב ליצמן – בעד

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לא להפריע למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי אביגדור ליברמן.

קריאות: איפה אביגדור?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב ליצמן – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח

קריאות: – – –

קריאה: איפה, איפה – – –

מאיר פרוש: כנראה רוצה – – –

יולי יואל אדלשטיין: שקט, שקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסנת הילה מארק – בעד פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד משולם נהרי – בעד אבי ניסנקורן – אינו נוכח בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד עידית סילמן – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח גדעון סער – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה (אתי) עטייה – בעד רועי פולקמן – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד אורלי פרומן – אינה נוכחת מאיר פרוש – – –

מאיר פרוש: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאיר פרוש – בעד עיסאווי פריג' – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח רפי פרץ – בעד אורית פרקש-הכהן – אינה נוכחת יואב קיש – בעד אריאל קלנר – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח טל רוסו – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי (קטרין) שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יזהר שי – אינו נוכח מיכל שיר – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יולי יואל אדלשטיין: גברתי מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת וחברות הכנסת שלא ענו לך בסיבוב הראשון.

משה גפני: אלה שלא ענו – זה ממשלת אחדות חילונית?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת גבי אשכנזי – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח רם בן-ברק – אינו נוכח אורנה ברביבאי – אינה נוכחת אבי גבאי – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח אילן גילאון – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח יעל גרמן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח יועז הנדל – אינו נוכח אסף זמיר – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח מיקי חיימוביץ' – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח חילי טרופר – אינו נוכח דסטה (גדי) יברקן – אינו נוכח היבה יזבק – אינה נוכחת שלי יחימוביץ' – אינה נוכחת עומר ינקלביץ' – אינה נוכחת משה יעלון – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מירב כהן – אינה נוכחת ע'דיר כמאל מריח – אינה נוכחת עופר כסיף – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח

מאיר פרוש: מה, הוא לא פה, אביגדור ליברמן?

קריאות: – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת)

ירדנה מלר-הורוביץ: יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אבי ניסנקורן – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רועי פולקמן – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח אורלי פרומן – אינה נוכחת עיסאווי פריג' – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח אורית פרקש-הכהן – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת עידן רול – אינו נוכח טל רוסו – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח אלון שוסטר – אינו נוכח אנטאנס שחאדה – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח יזהר שי – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת פנינה תמנו – אינה נוכחת

יולי יואל אדלשטיין: חברי וחברות הכנסת, האם יש מישהו או מישהי שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו או בשמה?

דוד ביטן: דנידין.

יולי יואל אדלשטיין: אין כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לספור את הקולות.

קריאה: אתה מוכיח בקיאות בספרות העברית.

קריאה: עכשיו גם יש לך מה להגיד?

קריאה: עזוב, אל תתחיל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 73) (תיעוד חזותי או קולי בקלפיות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה – 58 קולות בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק לא אושרה בקריאה ראשונה, כי לא הגענו ל-61 קולות כפי שביקשה הלשכה המשפטית של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי אומר: ניפגש בבחירות, אבל זה נשמע כמו איום, אז אני אומר: ניפגש אחרי הבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.