ישיבת מליאה, כנסת 21, פרוטוקול מספר 23, 2019-07-10 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ז' בתמוז, תשע"ט, 10 ביולי 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח עם הצעות לסדר-היום מס' 21, 22, 23 ו-24, בנושא: הצורך הדחוף לבחון את המחדלים והליקויים הקשים שהביאו עד כדי ביטול של כתב האישום נגד החשוד באונס הילדה בת השבע, משורה של חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שאני אזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת שלמה קרעי, אני רק מפנה את תשומת הלב של הדוברים למכתבו של היועץ המשפטי לכנסת במהלך הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה מדברים הרבה על חוק החסינות.

יולי יואל אדלשטיין: ברור שלחברי הכנסת יש חסינות מוחלטת על כל מה שנעשה במליאה, אבל אני מבקש לשים לב לאי-חשיפת פרטים מזהים, פרטים אישיים, ולהיזהר בדברים במהלך הדיון על מנת חס ושלום לא לפגוע במשפחה, במשפחת הקורבן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת שלמה קרעי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מרדכי יוגב.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, דיונים מיוחדים במליאה בזמן פגרה, ודאי פגרת בחירות, בדרך כלל מתבקשים על ידי האופוזיציה.

שלמה קרעי: יחד עם זאת, ועקב הנושא, שבעיניי הוא חשוב וקריטי, החלטתי לגייס 25 חתימות כנדרש כדי לקיים את הדיון הזה היום.

שלמה קרעי: אני מודה לחברים שחתמו מהקואליציה ומהאופוזיציה, וליושב-ראש הכנסת, על אישור הדיון.

שלמה קרעי: הנושא העומד בפנינו היום הוא בדיקת הליקויים והמחדלים של המשטרה והפרקליטות בפרשת אונס הילדה בת השבע – פרשה שזעזעה את אמות הסיפים של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אבהיר, בהתייחס לדברי היושב-ראש, כי אין לי שום כוונה להיכנס לפרטי החקירה עצמה או לספקולציות שליוו אותה מרגע פרסום הפרשה.

שלמה קרעי: בכל מקרה, אין בידי מידע שלא פורסם עד כה, ועל כן מכתבו של היועץ המשפטי לכנסת, שאותו אני מכבד מאוד, היה מיותר ולא ממש רלוונטי.

שלמה קרעי: והדיון הזה חייב להתקיים כאן, ובקריאה משותפת נשיג תחקור יסודי ובלתי תלוי.

שלמה קרעי: אני מעוניין להעלות כאן את התחושות – וגם הממצאים, כפי שפורסמו – על מחדלים, טעויות, בלבול, חוסר מקצועיות ורשלנות בכל הנוגע לחקירה, להגשת כתב האישום ולחזרה ממנו.

שלמה קרעי: אז מה נחשף בפנינו עד כה?

שלמה קרעי: חקירה של 50 ימים על ידי תחנת משטרה קטנה יחסית, במחוז משטרתי – מחוז ש"י – שהוא קטן יחסית מבחינת תקציב וכוח שיטור.

שלמה קרעי: המקרה הזה, לדעת כל הגורמים, בוודאי גדול עליהם; חקירה רצופת מחדלים, מאיסוף החומרים מהזירה, מהילדה הנאנסת, ביצוע פוליגרף לא תקין, ועד לחוסר מעורבות של הגורמים הבכירים.

שלמה קרעי: חברי הכנסת, חבריי, שימו לב, בבקשה: לפי הודעת הפרקליט הצבאי הראשי על ביטול כתב האישום, בקצרה, כך הגענו עד הלום: ב-15 באפריל הגישו הוריה של הילדה תלונה במשטרה, בתחנה במחוז ש"י, על פגיעה מינית בילדה, שלפי מה שפורסם כנראה התרחשה כשבוע-שבועיים קודם לכן.

שלמה קרעי: המשטרה פתחה בחקירה, ובמהלך הזמן הזה, ב-1 במאי, הילדה זיהתה את החשוד קטוסה כמי שפגע בה מינית.

שלמה קרעי: הוא נחקר כחשוד, ומעצרו הוארך פעם אחר פעם אחר פעם.

שלמה קרעי: ב-7 במאי המשטרה פנתה לפרקליטות הצבאית, הציגה את חומר החקירה, ולאחר זמן מה החליטה הפרקליטות הצבאית שאף שיש קשיים מסוימים, יש מספיק ראיות להעמיד את קטוסה לדין בגין הפגיעה בילדה.

שלמה קרעי: ב-16 ביוני הגישה הפרקליטות הצבאית כתב אישום חמור ביותר נגד קטוסה.

שלמה קרעי: כאן אני עוצר לרגע.

שלמה קרעי: ביום הגשת כתב האישום נודע על כך לתקשורת ולציבור.

שלמה קרעי: היה רעש גדול ביותר.

שלמה קרעי: היו יומיים של רעש תקשורתי חריף ביותר מכל הצדדים: אלה שחשבו שזה לאומני; אלה שהיו בטוחים שהפושע הוא קטוסה ואלה שפקפקו בממצאים והעלו שאלות ותהיות רבות.

שלמה קרעי: תוך כדי היומיים האלה יצאו הודעות מהמשטרה והפרקליטות על קשיים בתיק, על כך שעולות שאלות פתאום וכדומה, כאילו לא הגישו הרגע כתב אישום.

שלמה קרעי: יומיים לאחר מכן המשטרה מודיעה על מידע חדש.

שלמה קרעי: אני לא אפקפק, חלילה, במידע החדש, אבל פתאום מידע חדש.

שלמה קרעי: הכול רעד כאן מהלחץ התקשורתי, ופתאום הגיע מידע חדש.

שלמה קרעי: כמה ימים לאחר מכן החליט הפרקליט הצבאי הראשי, לאחר התייעצויות עם ראש אגף חקירות ובכירים נוספים, שהם מבטלים את כתב האישום ומשחררים את הנאשם לחופשי.

שלמה קרעי: לחופשי.

שלמה קרעי: כדי להבין את גודל האבסורד שבדבר, אני רוצה לחזור לכתב האישום המקורי.

שלמה קרעי: כתב האישום מתאר סיפור שכולנו קראנו בעיניים דומעות, ואני מצטט: "הנאשם משך את נפגעת העבירה בכוח לכיוון הבית, ובדרכם למקום אף הפיל אותה ארצה.

שלמה קרעי: נפגעת העבירה בכתה כתוצאה מהנפילה.

שלמה קרעי: בהגיעם לבית נכחו במקום אנשים נוספים שמכירים את הנאשם – – – הנאשם היכה את נפגעת העבירה", הוריד את בגדיה, "וחבריו צחקו עליה" – ילדה בת שבע, ריבונו של עולם – "לאחר מכן הרים הנאשם בעזרת חבריו את נפגעת העבירה והשכיב אותה.

שלמה קרעי: חבריו של הנאשם החזיקו אותה בידיה וברגליה ואף צבטו את גופה על מנת לסייע לנאשם לבצע את זממו".

שלמה קרעי: אני כבר לא יכול להמשיך ולתאר את מה שחיות האדם האלה עשו לילדה המסכנה הזו.

שלמה קרעי: לאחר כל זה, בכתב השחרור כתב הפצ"ר – אני מצטט: "כלל המשתתפים סברו כי קיימות ראיות לכך שהקטינה נפגעה מינית וכן שקיימת תשתית ראיות מסוימת המצביעה על מעורבותו של קטוסה בפגיעה בה".

שלמה קרעי: כלל המשתתפים סברו ככה.

שלמה קרעי: איך, למען השם, אפשר לחבר את שני הטקסטים האלו לשחרור הנאשם לחופשי?

שלמה קרעי: לפרקליטות הפתרונים.

שלמה קרעי: עכשיו, אני בהחלט יכול להבין את השלמות החקירה, אפילו חזרה מכתב אישום לאחר שימוע, בוודאי תוך כדי משפט; אבל הרגע הגשתם אותו.

שלמה קרעי: הפצ"ר עצמו כותב בהודעתו שמלכתחילה היו קשיים בתיק, בדיוק כפי שהיו בסופו.

שלמה קרעי: אז מי קובע כאן אם להגיש או לא להגיש כתב אישום?

שלמה קרעי: הפרקליטות או התקשורת?

שלמה קרעי: מי קובע אם לשחרר נאשם, המשטרה, התקשורת או הפרקליטות?

שלמה קרעי: מהרגע שהאישום פורסם המשטרה לא הפסיקה לתרץ את עצמה תקשורתית, כאילו לא עבדה על זה כחודשיים; כאילו לא עברו מסקנות מהחוקרים לפרקליטות; כאילו לא ממש הרגע הוגש כתב אישום.

שלמה קרעי: באמת חשוב לי להבהיר: זה דבר נורא ואיום להאשים חף מפשע, או כמו שאמר רמב"ם בספר המצוות: "יותר טוב ויותר רצוי לפטור אלף חוטאים מלהרוג נקי אחד ביום מן הימים".

שלמה קרעי: זו ממש לא הבעיה שלי.

שלמה קרעי: הבעיה היא שהגענו למצב כזה שאחד מהשניים קורה כאן:

שלמה קרעי: או שכל רשויות החוק במשך חודשיים שלמים עצרו וחקרו ואף הגישו כתב אישום נגד אדם חף מפשע – והאנס מסתובב חופשי; או שכן תפסו את הפושע, ועכשיו שחררו אותו לחופשי בלחץ התקשורת.

שלמה קרעי: שתי האופציות מרעידות את הלב ומזעזעות את הנפש.

שלמה קרעי: אני אפילו לא נכנס לאותם השותפים לפשע שמנעו ממנה להתנגד ואף אחד לא מצא אותם.

שלמה קרעי: ועוד מנסים להפריך את טענתה של הילדה.

שלמה קרעי: בתוך כל טווח הזמן הזה היו חוקרים ושוטרים שלא עשו את עבודתם כמו שצריך.

שלמה קרעי: איך ייתכן שנוצר מצב שהמשפחה של הילדה, פתאום, אחרי הגשת כתב אישום, מודיעה שיש בידיה עוד ראיות?

שלמה קרעי: כמעט חודשיים לאחר תחילת הפרשה נאספו מהילדה קפוצ'ון שלבשה, יומן שכתבה ובובה.

שלמה קרעי: עד כמה הייתה כאן חקירה בכלל?

שלמה קרעי: ומן הצד השני, איך ייתכן שפעמיים עשו פוליגרף בעברית לאדם דובר ערבית כשפת אם?

שלמה קרעי: היו כאן שופטים שהאריכו מעצר לפחות שמונה פעמים.

שלמה קרעי: שמונה פעמים – ככה סתם – האצבע כל כך קלה על ההדק?

שלמה קרעי: הייתה כאן פרקליטות צבאית שבחנה את החקירה והראיות, ועל אף כל הקשיים החליטה להגיש כתב אישום.

שלמה קרעי: איפה היה הפצ"ר לאורך כל הדרך?

שלמה קרעי: האם זו איננה נחשבת חקירה רגישה במיוחד, כדי שיואילו בטובם לעדכן אותו מיידית?

שלמה קרעי: ודאי שכן.

שלמה קרעי: אפילו היו כאן בכירים באגף החקירות שידעו בזמן אמת על החקירה וגם לא עשו דבר.

שלמה קרעי: לפני כמה ימים פורסם כי היו שתי שיחות ועידה בין תחנות המשטרה עם מפקד המחוז, שבהן הוא עודכן על הפגיעה בילדה ועל החקירה – וכלום.

שלמה קרעי: הוא אפילו טס לחו"ל לשבועיים בלי לתת שום הנחייה ברמה המחוזית-הפיקודית.

שלמה קרעי: שום דבר.

שלמה קרעי: יתרה מכך, בוועדה של ראש חטיבת החקירות במשטרה עם כל קציני החקירות של המחוזות, העלה קצין החקירות של מחוז ש"י, ניצב משנה דוד אוסמו, את חקירת אונס הילדה בת השבע ביישוב בבנימין.

שלמה קרעי: אני מצטט: "יש לנו אירוע של פלסטיני שכנראה אנס ילדה בת שמונה" – הטעות במקור – "מדובר בתיק מורכב מאוד".

שלמה קרעי: הוא עדכן את ראש חטיבת החקירות ואת כל שאר הקצינים שהשתתפו בשיחה, ואף אחד לא שאל, לא אמר, לא הציע שום דבר.

שלמה קרעי: הכול כרגיל.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, התמונה שעולה מכל הכשלים והמחדלים האלה – שאת חלקם ציינתי ושום דבר לא סוד, הכול פורסם – התמונה הכואבת היא שדרושה פה בדיקה מחוץ למערכת.

שלמה קרעי: אני לא חושב שהמשטרה או הפרקליטות יכולים לתחקר זאת בעצמם.

שלמה קרעי: יש לנו שוטרים ופרקליטים מעולים שעושים עבודתם נאמנה, אבל את המקרה הזה חובה לתחקר על ידי גוף חיצוני.

שלמה קרעי: אני חושב שיש להסתייע בכלים שהחוק מספק ולהקים ועדת בדיקה ממשלתית לפי סעיף 8א לחוק הממשלה.

שלמה קרעי: צריך להבין שהמקרה הזה דרמטי ועלול להשליך או להצביע על בעיות עמוקות יותר, שיטתיות, חלילה, ומחובתנו לבדוק באופן יסודי את תהליך החקירה ואת אופן קבלת ההחלטות במשטרה ובפרקליטות.

שלמה קרעי: אין משטרה אחרת.

שלמה קרעי: אין פרקליטות ואין פרקליטות צבאית אחרת.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קטי (קטרין) שטרית, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת ינון אזולאי.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, את נאום הפתיחה שלי לא הספקתי עדיין לשאת – הכריזו על בחירות – אבל היום אני עומדת כאן, על במת הכנסת, אבלה וחפוית ראש.

קטי קטרין שטרית: בחודש האחרון נחשפנו לפרשת האונס המחריד בבנימין.

קטי קטרין שטרית: המקרה הנורא הביא לתגובות זעזוע עמוק, לא רק בשל חומרת המעשה ונסיבותיו הקשות אלא גם בשל השבר באמון הציבור ביכולתה של מערכת אכיפת החוק להגיע לחקר האמת במהירות ויעילות, תוך שמירה על זכויות נפגעי העבירה והחשודים.

קטי קטרין שטרית: בכל רגע התפרסמו ידיעות נוספות, אשר במקום לממש את מטרתן ולהשלים את הפאזל של ראיות לתמונה ברורה ועקבית, טרפו בכל פעם מחדש את הקלפים, והעידו על כך שמיצוי החקירה רחוק מלהסתיים וכי רב הנסתר על הגלוי.

קטי קטרין שטרית: דבר אחד ברור לנו: ילדה בת שבע עברה אונס קשה, והוריה ומשפחתה עוברים את הסיוט הגדול של כל הורה.

קטי קטרין שטרית: זה כאב משתק אשר מילים לא יכולות לתאר.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לחזור רגע איתכם 13 שנה אחורה.

קטי קטרין שטרית: ב-4 במאי 2006 ילדה בת תשע, ליפז חימי מבית שמש, עירי, רכבה על קורקינט ברחבי שכונת מגוריה.

קטי קטרין שטרית: לקראת הערב ניגש אליה אדם שהציע לה להתלוות אליו לאזור השוק העירוני, ושם הוא יביא לה עשרה שקלים כדי לקנות ממתקים, הצעה נפלאה ומפתה לילדה הקטנה והתמימה.

קטי קטרין שטרית: כשהגיעו לאזור השוק התגלה פרצופו האמיתי, בן עוולה נוראי שאנס ורצח באכזריות את ליפז.

קטי קטרין שטרית: להזכירכם, האנס היה שוהה בלתי חוקי.

קטי קטרין שטרית: כתושבת העיר בית שמש, אלה היו ימים מאוד מאוד קשים, שמלווים, וזכרה של ליפז כל יום ויום בעיר בית שמש.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, השנה הזדעזענו ממקרה נוסף:

קטי קטרין שטרית: ב-7 בפברואר 2019, אורי אנסבכר, בת שירות לאומי בת 19 מהיישוב תקוע, יצאה לבדה ממקום שירותה לטיול ביער בירושלים הסמוך למקום עבודתה, על מנת להתאוורר.

קטי קטרין שטרית: באותו יער מלא עצים התגלתה גופתה לאחר שנאנסה ונרצחה באופן ברוטלי על ידי מפגע, שחדר באופן בלתי חוקי לשטחי ירושלים ממקום מגוריו בחברון אך ורק על מנת לרצוח יהודייה.

קטי קטרין שטרית: אובדנה עוד טרי ומדמם בליבות כולנו.

קטי קטרין שטרית: שני המקרים המתוקשרים האלה הם חלק משורה של מקרים, ולא על כולם אנחנו שומעים, ובהם נשים, ילדים ונערות יהודיות שעוברות תקיפה מינית לא רק משום שהן נשים, אלא משום שהן יהודיות.

קטי קטרין שטרית: כאשר אנו רואים יותר ממקרה אחד או שניים שקיים בהם חשד למניע על רקע לאומני, עלינו להידרש לתשובה ולמצוא את הדרך שבה כל מקרה כזה ייחקר וייעשה צדק עם הקורבנות.

קטי קטרין שטרית: דרך הפגיעה בילדה או בנערה תכננו לפגוע בכולנו.

קטי קטרין שטרית: מורכבות הנושא כפולה: אנו נדרשים להתמודד מול חקירה וליווי קורבנות הפגיעה המינית לא רק על רקע ביטחוני-מדיני אלא גם על רקע של פגיעה בנפשן של אותן נערות.

קטי קטרין שטרית: מהסיפור הזה של הילדה שלפנינו אנו צופים בכל מיני כשלים משני צידי המטבע, אשר הקשו על הגעה לחקר האמת.

קטי קטרין שטרית: כאשר הילדה פנתה לעזרת המבוגרים הסובבים אותה, היא לא קיבלה את המענה שהייתה זקוקה לו מלכתחילה.

קטי קטרין שטרית: כשל אחר כשל: של הטיפול בבית הספר ושל הטיפול של רשויות הרווחה.

קטי קטרין שטרית: כל הכשלים האלה, אין צל של ספק שיגרמו לנזק נפשי שילווה את הילדה הזאת עוד שנים רבות.

קטי קטרין שטרית: גם בסיפורים הרבים שמגוללים נפגעות ונפגעי תקיפה מינית עולה מוטיב חוזר שלפיו בזמן אמת ניסו לאותת על הפגיעה ואף להושיט יד לעזרה, לאיש או לאשת אמון מבוגר שבסביבתם, אך היד המושטת נדחתה בשל חוסר ידע מתאים, היעדר יכולת לפרש את אותות המצוקה, חשש להתערב או קושי בהכלת הסיפור שעמד להיחשף.

קטי קטרין שטרית: כך, פעמים רבות הניצול והפגיעה שיכלו להיגדע נמשכים, ומהילדים הנפגעים נמנעים טיפול וסיוע מתאים.

קטי קטרין שטרית: לדאבוננו, הפגיעה המינית היא רק תחילת המסע של הקורבן, והוא יצטרך להתמודד ולנסות להשתקם אל מול מעגלי האשמה והבושה של האירועים.

קטי קטרין שטרית: כל המחירים הרבים, החברתיים, על חשיפת הסוד, כל אלה משתקים ולעיתים אף מביאים את הקורבן לחזרה מהתלונה ולהתמודדות נפשית מורכבת ואף לניסיונות אובדניים.

קטי קטרין שטרית: דרכנו כחברה עוד ארוכה על מנת לטפל במקרים אלו ברגישות הראויה.

קטי קטרין שטרית: התמקצעות גורמי החינוך, הרווחה והתקשורת, גורמי אכיפת החוק והמשפט חייבת להתבצע ומייד.

קטי קטרין שטרית: אני מברכת את איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי התקיפה המינית על הצפת הנושא בסדר-היום הציבורי וגם על פנייתם רק אתמול למבקר המדינה בבקשה לעריכת ביקורת בנושא טיפול הרשויות בתלונות מצד התלמידים במערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: מערכת החינוך חייבת להידרש לכך.

קטי קטרין שטרית: בקרב זרועות גורמי אכיפת החוק כיום המצב הוא שאף לא אחד מהם הגדיר הכשרה ראויה – לא שוטרים, לא פרקליטים ולא שופטים.

קטי קטרין שטרית: מעת לעת יש הכשרות בהיקפים שונים ברמה מקצועית שונה אך על פי רוב אין דרישה מערכתית שההשתתפות בהן תהיה בגדר חובה.

קטי קטרין שטרית: ברוב המקומות אף לא הוגדרו סף של ניסיון או גיל כתנאי לעיסוק בתחום.

קטי קטרין שטרית: המשמעות היא שיש לא מעט תיקי עבירות מין המנוהלים על ידי אנשים אשר לא עברו הסמכה מקצועית בתחום ושמיומנותם לחקור ולנהל את התיק או לשבת בדין לוקה בחסר בהקשר הזה; שהרי לא תיק שוד כתיק פגיעה מינית.

קטי קטרין שטרית: אני קוראת להכשרות חובה בתחום הטראומה המינית כתנאי להתחיל לעסוק בתיקי עבירות מין.

קטי קטרין שטרית: כעת אני חוזרת לטיפול במקרה של החשד על רקע לאומני שאופף אותנו.

קטי קטרין שטרית: למקרים כגון אלה חשיבות ציבורית רחבה ועמוקה במיוחד.

קטי קטרין שטרית: המקרה האחרון העלה את מפלס הכעס הציבורי למקומות גבוהים במיוחד, ונדמה שיהיה נכון לומר כי בעתיד הדבר הזה עשוי להביא אף לתוצאות קשות בהרבה.

קטי קטרין שטרית: לכך עשויות להיות השלכות מדיניות שונות, ונדמה שאין צורך להרחיב בנושא.

קטי קטרין שטרית: איננו נמצאים כאן כמעין ועדת חקירה פרלמנטרית שתפקידה לבחון את הכשלים הקונקרטיים, הדקים; אנו מחפשים את התמונה הכללית הרחבה, ובעצם מה אנחנו כמחוקקי ישראל יכולים לעשות כדי להבטיח שמחדלים כאלה לא ישובו ויתרחשו בעתיד במקרים דומים.

קטי קטרין שטרית: חבריי חברי הכנסת, אני עומדת כאן היום ומציעה הצעה שאיננה פוליטית כי אם עניינית ומקצועית, הצעה שלעניות דעתי צריכה לקבל את תמיכת כל חברי הבית, בין בימין, בין בשמאל, בין יהודים, בין ערבים.

קטי קטרין שטרית: כידוע לכול, תיקים רגישים צריכים להיות מטופלים בידי גורמי המקצוע המוסמכים הראויים ביותר, קל וחומר שהתיקים הרגישים ביותר צריכים להיות מטופלים בידי גורמי מקצוע במעמד גבוה או לפחות להיות מלווים על ידם.

קטי קטרין שטרית: הצעתי פשוטה: תיקים שיש בהם כדי להשפיע גם השפעה ציבורית רחבה ומדינית, ממש כמו זה האחרון, ראוי שיטופלו בליווי אישי של בכירי המערכת המשפטית.

קטי קטרין שטרית: בתוך עמי אני חיה, ומודעת לעובדה שלא פרקליט המדינה ולא הפרקליט הצבאי, ואולי גם לא המחוזי ובכירים אחרים במערכת המשפטית, יכולים ללוות כל מקרה ומקרה, אולם ניתן למנות באופן נקודתי וללוות – וכל מקרה לגופו, כמו המקרה האחרון בבנימין – מה שיאפשר הימנעות ממצבים משפטיים מביכים כמו אלה שראינו לאחרונה.

קטי קטרין שטרית: מצופה כי הליווי האישי של בכירים במערכת יביא להגברת הסיכויים של העמדת העבריינים האמיתיים לדין ומיצוי הדין עימם.

קטי קטרין שטרית: חבריי חברי הכנסת, אלה עמדות מקצועיות אשר יש בהן כדי לשפר את המצב הקיים ולשנותו מן היסוד.

קטי קטרין שטרית: לגבי הילדה מבנימין, איננו יודעים מאיזה רקע הגיע הפוגע שלה והאם אכן מעורב רקע לאומי.

קטי קטרין שטרית: כואבת לי הידיעה שכעת הקורבן מסתגרת בביתה ומתמודדת עם הכאב העצום והאנס מסתובב בחוץ, עדיין חופשי.

קטי קטרין שטרית: שמה יישאר חסוי, וכאבה הפיזי והנפשי יישאר שלה ושל משפחתה בלבד.

קטי קטרין שטרית: אני מקווה ומתפללת שהיא תקבל את מרב הסיוע, הכלים והחום כדי להשתקם ולבנות חיים בריאים ויפים ולגדול להיות נערה ואישה שמחה.

קטי קטרין שטרית: כינסנו את הדיון במליאה כיוון שחקירת המקרה לא התנהלה בצורה מיטבית, וזאת בלשון עדינה.

קטי קטרין שטרית: עלינו ללמוד ממחדלי החקירה.

קטי קטרין שטרית: בואו לא נחזור על טעויות העבר, כדי שילדות, נשים ונערות יסתובבו בבטחה ברחבי ישראל, וכדי לשמור על חוסן לאומי ועמידה איתנה לשיקומן של הנערות; ולזכרן של ליפז ואורי.

קטי קטרין שטרית: יהי זכרן ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קטי (קטרין) שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו, אחרון הדוברים בהצעה יהיה חבר הכנסת מרדכי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: בשם שר הביטחון ישיב השר צחי הנגבי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, פרשת האונס בבנימין, פרשה שזעזעה את כולנו, זעזעה מדינה שלמה, היא פרשה שכל מי שנגע בה או היה שייך לה כשל.

יעקב מרגי: מערכות שלמות – מערכת אחרי מערכת כשלה.

יעקב מרגי: זה מתחיל מהפרקליטות, משטרת ישראל, הרשות המקומית, שירותי הרווחה ברשות המקומית, מערכת החינוך באותה רשות מקומית, המשפחה הקרובה שלה – כולם.

יעקב מרגי: התקשורת – חטטנות בצורה פוגעת.

יעקב מרגי: הכי אירוני ששמעתי מנחה של אחת התוכניות שאומרת שצריך להגן על הילדה ולא לפרט, ומייד כשהיא גמרה את דברי התוכחה היא העלתה מרואיין וראיינה אותו בצורה הכי חושפנית.

יעקב מרגי: מדובר בילדה קטנה, ילדה רכה בת שבע.

יעקב מרגי: אותה ילדה, שסוחבת היום ותסחוב את הצלקת הזאת כל ימי חייה, תתמודד עם המטען הכבד הזה.

יעקב מרגי: מי שמטפל בסוגיות האלה יודע שנפגע עבירה שחש – וכל שכן יודע – שאין מי שייתן לו סעד, או שכל הגורמים שהיו אמורים להגן עליו או לתת לו את הסעד, את הגב ואת המענה ברגע הנכון כשלו, סוחב על גבו מטען רגשי כפול ומכופל, טרגדיה על טרגדיה.

יעקב מרגי: חלק גדול מהשיקום של נפגע העבירה, חלק מהחזרתו למסלול שלו זה שהוא ידע שברגע האמת היה לו על מי להישען.

יעקב מרגי: מדינה שלמה כשלה על גבה של ילדה קטנה.

יעקב מרגי: כל העולם יודע.

יעקב מרגי: באמת, אני גם מעריך את זה שאמרו רק: פרשת האונס בבנימין, אבל דאגו לומר שזה יישוב מהמגזר החרדי.

יעקב מרגי: תעשה אחד ועוד אחד פחות שתיים ויוצאת לך בדיוק התוצאה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, בנימה אישית – אין לי ידיעה: אני חרד, אני כמעט בטוח שהילדה הזאת לא מטופלת כדבעי.

יעקב מרגי: אני כמעט בטוח, מאחר שאני יודע במה מדובר.

יעקב מרגי: מאחר שאני יודע – לא רק בגלל שלרשות המקומית הספציפית הזאת אין את הכלים; גם המדינה לא דאגה להקנות.

יעקב מרגי: אם אני אקח את מערכת הטיפול הרגשי הפסיכולוגי בחינוך החרדי – זה לא קיים.

יעקב מרגי: השירות הפסיכולוגי הרגיל, שנקרא שפ"י, קורס ממעמסה ובקושי מקיים את המטלות שלו בחינוך הכללי.

יעקב מרגי: אני מדבר איתכם כיושב-ראש ועדת החינוך.

יעקב מרגי: אנחנו היום נאבקים על דבר קטן – השוואת גני הילדים בחינוך המיוחד במוכש"ר לעומת החינוך הכללי.

יעקב מרגי: החוק אוסר להפלות, והוא מופלה.

יעקב מרגי: אין את הכלים.

יעקב מרגי: מי מטפל במשפחה הזאת?

יעקב מרגי: מי מלווה את המשפחה הזאת?

יעקב מרגי: הרי המציאות של הילדה הזאת הוכיחה שגם תחנת המשטרה – גם הקצין, גם החוקר – כולם לא יודעים מה זה נפגע עבירה מינית.

יעקב מרגי: פתאום לא יודעים שחוקרת ילדים, אך ורק היא יכולה לחקור ילדה.

יעקב מרגי: ראינו שהכול כשל, כל המערכות כשלו.

יעקב מרגי: אני הייתי מצפה שאחרי רעידת אדמה כזאת מייד משרד החינוך – לא יעשה איזה מיזם כזה או אחר אלא יחייב תוכנית של מוגנות.

יעקב מרגי: אנחנו משגעים את מערכת החינוך: תנו לנו שעה, חינוך פיננסי – אני לא מזלזל בכלום, לא מזלזל בשום תוכנית, חינוך פיננסי, שעת מחנך.

יעקב מרגי: מעמיסים עליו את כל התסכולים של כל החברה הישראלית באותה שעת "גב הגמל", כמו שאני קורא לה.

יעקב מרגי: זורקים לאותו סל את כל התסכולים של כל החברה הישראלית.

עומר ינקלביץ': יש הוראת חוזר מנכ"ל שלא נאכפת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תוכנית מוגנות – כן, בחברה החרדית, כן, במערכת החינוך החרדי.

יעקב מרגי: אם מישהו לא מפנים במדינת ישראל, מראש הממשלה דרך האוצר, שילדים הם ילדים ולא משנה איפה ההורים שלהם החליטו לחנך אותם, אז הקטלוג הזה של מערכות חינוך כאלה ואחרות – יש דברים בסיסיים שצריך לקבוע אותם בליבה של השירות שאזרח צריך לקבל במדינת ישראל.

יעקב מרגי: רבותיי, ערוותנו – סליחה על הביטוי המושאל – נחשפה במלוא כיעורה בטרגדיה הזאת של הילדה בת השבע.

יעקב מרגי: בסדר, החליטו בחדשות לרדת מזה, שחררו את החשוד, עולם כמנהגו נוהג, נכנסנו לשגרה; הילדה בת השבע – הכול על הגב שלה.

יעקב מרגי: אני לא ראיתי, לא רואה, שמישהו הולך לשנות, שמישהו חושב לשנות.

יעקב מרגי: אני לא צריך להישען על גופים פילנתרופיים שיכניסו לתוך מערכת החינוך תוכנית מוגנות כאן או שם או במערכת כזו או אחרת.

יעקב מרגי: רבותיי, זה לא עניין של כסף, זה עניין של קיבעון של מערכת.

יעקב מרגי: הגיע הזמן – בתוך מערכת החינוך אנחנו מוסיפים נדבך על נדבך ולא מוציאים דברים שכבר לא רלוונטיים.

יעקב מרגי: יש הרבה כסף במערכת החינוך, יש הרבה כסף במשרד החינוך.

יעקב מרגי: צריך לנער את השטיח.

יעקב מרגי: ואני אומר, מנצל את הבמה הזו – האתגר הבא של שר החינוך הבא שייבחר ויתמנה אחרי הבחירות זה להביא מודל חדש של מערכת חינוך חדשה למדינת ישראל.

יעקב מרגי: די, מספיק, 70 שנה מאותו דבר.

יעקב מרגי: 70 שנה אנחנו מקבלים מאותו דבר.

יעקב מרגי: כמו שאתה ואני והוריי התחנכנו – הילדים שלנו היום מקבלים אותו דבר, בשינויים מינוריים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: ושמענו על רפורמות – אני קיבלתי כבר ורטיגו מרוב המהפכות שקורות.

יעקב מרגי: רפורמות על רפורמות על רפורמות.

קטי קטרין שטרית: בוועדת החינוך האחרונה אמרתי – ועדת דברת, עוז לתמורה, כל דבר כזה זה לפחות 2 מיליון שקלים – – –

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: ואנחנו מקבלים את אותו דבר.

יעקב מרגי: עכשיו, לקחתי את הזווית של מערכת החינוך.

יעקב מרגי: שירותי הרווחה: יש תחושה שיש את המסלול הכללי, וכל מי שלא בכללי – עושים טובה.

יעקב מרגי: מה לעשות, כרגע, כפי שידוע לי, לא שונה המצב, והאזרחים החרדים נושאים תעודת זהות כחולה.

יעקב מרגי: נכון, חבר הכנסת טסלר?

יעקב מרגי: פינדרוס?

יעקב מרגי: אני יש לי כחולה.

יעקב מרגי: אתם, מה יש לכם?

יעקב מרגי: צהוב עוד לא יצא.

קטי קטרין שטרית: תלוי את מי אתה שואל.

יעקב מרגי: אז אני אומר, רבותיי, זה יכול לקרות בכל מקום.

יעקב מרגי: משטרת ישראל והפרקליטות הוכיחו לנו שזה יכול לקרות בכל רגע, בכל שעה, לכל אחד, לכל הורה, לכל ילדה.

יעקב מרגי: בסבירות גבוהה אלה אותן אוכלוסיות שמודרות מהשירותים שמדינת ישראל מקנה.

יעקב מרגי: זה מוצר מדף לרשויות כאלה ואחרות, וכאלה ואחרות לא נהנות ממנו.

יעקב מרגי: זה יכול לקרות בכל רגע.

יעקב מרגי: ואני מודה לחבר הכנסת קרעי, שיזמה את הדיון הזה.

יעקב מרגי: זו זעקה שצריכה להישמע.

יעקב מרגי: אוי לנו אם לא יהיה דיון מיוחד על הסיפור של הילדה.

יעקב מרגי: ואסור שזה ירד מהכותרות.

יעקב מרגי: ואני קורא לך, חבר הכנסת קרעי, להמשיך לבדוק.

יעקב מרגי: אל תסמוך.

יעקב מרגי: גם אם נקבל תשובה.

יעקב מרגי: אני סומך על תשובה של השר, אבל עדיין, לך תבדוק, תיכנס לאותה רשות, תבדוק מה הילדה הזו עוברת, מה המשפחה שלה עוברת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מרדכי יוגב, אחרון הדוברים במסגרת ההצעות לסדר-היום.

מרדכי יוגב: כבוד היושב-ראש, כבוד השר צחי הנגבי, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, האירוע הקשה והמזעזע, אונס של ילדה בת שבע במרחבי בנימין – אני חושב שהביטוי הראשון שצריך לומר: שיחשוב כל אחד כאילו זו הבת שלו.

מרדכי יוגב: משם להתחיל.

מרדכי יוגב: אירוע כה קשה, ועוברים חודשים עד שבכלל הוא נחשף, אם לרמות שצריכות לטפל בו, אם לציבור, ולכאורה אין איש שם לב.

מרדכי יוגב: ואני מודה לחברי חבר הכנסת קרעי שהעלה אותו כאן לדיון.

מרדכי יוגב: כמו פרשת עגלה ערופה: נמצאה הגופה, לא נודע מי הכהו.

מרדכי יוגב: בכנסת הקודמת קודמת עסקנו פה בניסיונות להחמיר עם כל המקרים האלו של אונס, פגיעה, תקיפה – לראות בהם קרובים יותר לרצח מאשר קרובים לשוד או לגזל, על כל המשתמע.

מרדכי יוגב: והזקנים אז צריכים לקחת אחריות ולהביא עגלה ערופה.

מרדכי יוגב: אני רואה את עצמי כצעיר, אבל הזקנים של עם ישראל – יכולים להיות רבנים במגזר אחד – אלה חברי הכנסת: שליחי הציבור והממשלה.

מרדכי יוגב: לקחת את האחריות.

מרדכי יוגב: ולכן אני מודה לך על הדיון.

מרדכי יוגב: כאן באמת הייתה תקופה ארוכה של כלום.

מרדכי יוגב: ויש פה כמה צדדים לטיפול, אדוני היושב-ראש.

מרדכי יוגב: צד אחד, התאמנו בו בכנסות קודמות – וצריך לציין פה את חברתי חברת הכנסת מיכל רוזין ממרצ, שיחד הגשנו שני חוקים שהיו צריכים לטפל בכך שתהיה הכשרה אבחונית לכל עובד הוראה, מורֶה או מורה, לכל עובד סוציאלי, לרופאים, לפסיכולוגים, גם לחוקרים שעוסקים בתחום וגם לשופטים שעוסקים בתחום.

מרדכי יוגב: מייד אני אגע בו; והצד השני הוא הצד של החקירה והמערכת המשטרתית, הפרקליטית והאחרת.

מרדכי יוגב: אני אחזור לצד הראשון, של האבחון.

מרדכי יוגב: אם הייתה יודעת המורה, זה בעיקר – והזכיר פה חברי חבר הכנסת מרגי שזה בכל החברות: החרדית, הערבית, החילונית, הכללית, כולם – אם היא הייתה יודעת לאבחן את התלמידה.

מרדכי יוגב: אירע האירוע, לא משנה, נאמר פה לא לדבר על החקירה, הוא אירע ביום מסוים וכעבור יומיים-שלושה הילדה חזרה לכיתה – עסקנו פה בכנסת הקודמת-קודמת-קודמת, בוועדה לזכויות הילד, באבחונים שהביאה לנו המועצה לשלום הילד – אם הייתה יודעת לאבחן שהריכוז אבד לה, שהמבט הישיר אבד לה, את הבכי, ההקאות, הסימפטומים האחרים, רשימה ארוכה שהביאו לנו מהמועצה לשלום הילד, פק"ל שלא קשה ללמוד אותו, היא הייתה יכולה לאבחן.

מרדכי יוגב: היא לא אשת הטיפול, היא יכולה מקסימום לקרוא לילדה, לדווח להוריה, אבל היא מחויבת בדיווח לעובדת הסוציאלית, והעובדת הסוציאלית כבר מחויבת, אם היא חושבת שהיה פה משהו רע, בדיווח למשטרה.

מרדכי יוגב: ובמשטרה – ומפה אני עובר לדבר השני – כאשר מדובר באירוע כל כך קשה, שצריך להזדעזע ממנו, לא עוברים עליו לסדר-היום.

מרדכי יוגב: מניסיוני הרב דווקא בצבא אני זוכר: זריקות אבנים – עניינו של הצבא.

מרדכי יוגב: מרגע שזה בקבוק תבערה – עניינו של השב"כ.

מרדכי יוגב: אונס כזה, במקום שבו יש שליטה גם של גורמי המערכת הצבאית ובוודאי מרחב ש"י, מחוז ש"י – הוא איננו עניין רק לתחנה המקומית, וכבר הזכירו את זה קודמיי; הוא עניין של שילוב – וזה קרה רק לפני כחודש – של ימ"ר ש"י, שהיא יחידה מצוינת, של שירות הביטחון הכללי, שאולי ייתן את שלו.

מרדכי יוגב: ואולי לא זה הכיוון, אז שהמשטרה תפעיל חקירת עומק, עם חוקרים יותר משמעותיים, עם כלים יותר משמעותיים, עם טכנולוגיה ועם דברים אחרים, כדי שלא יהיה מצב ש"לא נודע מי הכהו".

מרדכי יוגב: ולא נשארים בתחומי החקירה במילוי טפסים של תחנה מקומית ועם השארת הילדה ומשפחתה וכל המציאות כמציאות שאין לה תשובה, כאילו אין מדינה ואין כלים.

מרדכי יוגב: אז המקרה המזעזע הזה, נכון לשעה הזו עוד לא קיבל את התשובה ההולמת ברמה המקומית, ולכן עלינו, חברי הכנסת ושרי הממשלה, גם לדאוג שמחד הילדה תטופל כראוי – ואני מקווה שזה כן כך – ברשויות הבריאות והרווחה, וגם לדאוג שהמשטרה ויתר גורמי החקירה יפעילו את כל משאביהם כדי שנדע שאין כאן אנס שמסתובב חופשי ושעלול לפגוע בעוד ילדות.

מרדכי יוגב: זו אחריותנו, ולכן אני מצטרף לאמירתך, ואני פונה גם לשר, בעניין ועדת חקירה וועדת בדיקה.

מרדכי יוגב: אבל אני גם מציע – זו אחריותנו כחברי כנסת, ויושב פה יושב-ראש ועדה זמנית אחת, חברי חבר הכנסת יעקב מרגי: אני מציע, ונוכל פה לקבל החלטה – ואין הרבה ועדות כרגע – שכדי שהנושא לא ירד מסדר-היום בהודעת השר ונמשיך למלא את אחריותנו במעקב, נחליט על העברת הנושא או לוועדת חינוך מחד, אין ועדות סטטוטוריות אחרות, או לוועדת חוץ וביטחון.

מרדכי יוגב: את זה המציע צריך להציע, ואנחנו נצביע איתך, כדי שיהיו לנו כלים.

מרדכי יוגב: אני מניח שלא יתקיים פה דיון עד אחרי סוכות בנושא, אבל יהיו לנו עוד כלים להמשיך בדרך זו או אחרת את המעקב שלנו, את האכפתיות שלנו, את האחריות שלנו לדעת שהנושא מטופל כראוי, וכל זה כדי שבסוף יביאו את האנס על עונשו ויטפלו בילדה כפי שצריך, ובזה נסייע כחברי כנסת לאחריות המוטלת עלינו להציל חיים ולמנוע מקרים כאלה.

מרדכי יוגב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מרדכי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר צחי הנגבי להשיב בשם שר הביטחון.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, חשבתי שאחרי 31 שנה שחלפו מאז שנבחרתי לכנסת כבר לא תזדמנה לי חוויות חדשות, אבל לדבר באולם המליאה באודיטוריום עוד לא זכיתי.

קטי קטרין שטרית: זה טוב, זה קרוב לחדרים שלנו.

צחי הנגבי: גם מבחינת האקוסטיקה והקרבה זה נראה מאוד מאוד אינטימי, ונשקול, אדוני היושב-ראש, אולי לעשות את זה דרך קבע.

יולי יואל אדלשטיין: אני ציינתי, אדוני השר, בישיבה הקודמת, שאני אדבר עם המנכ"ל שימשיך את השיפוצים במליאה, כי לראות את חברי הכנסת יושבים ביחד ללא הבדל קואליציה, אופוזיציה, סיעות, זה מרענן.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת נושא הדיון שלנו, זה דווקא מחזה מרענן.

צחי הנגבי: רק חסר פה הכפתור הזה שמעלה ומוריד את המיקרופון, אז אני צריך לגחון קצת.

צחי הנגבי: אבל גם הנושא שנדון היום הוא נושא שבאמת לא עלה בעבר.

צחי הנגבי: לא זכור לי שעלה בעבר לדיון, בעיצומה של חקירת משטרה, שהכנסת מרגישה צורך לקיים דיון תוך כדי הדברים.

צחי הנגבי: זה מעיד באמת על ההקשרים וההיבטים החריגים והכואבים והמסעירים, וחברי הכנסת שהעלו את הנושא לסדר-היום האריכו בהם ופירטו אותם באמת באופן חד ובהיר.

צחי הנגבי: ובאמת, אדוני היושב-ראש, גם בתקופת כהונתי כשר המשפטים וגם בתקופת כהונתי כשר לביטחון הפנים, המדיניות של הכנסת הייתה שבתקופת קיומן של חקירות אין זה ראוי שנושאים מן הסוג הזה יידונו במליאה, ושגם אם יש ביקורת כזו או אחרת שומרים אותה עד למועד שבו מסתיים ההליך – לפחות ההליך של הכרעה בתביעה הכללית.

צחי הנגבי: בהחלט אפשר להבין מדוע התחושות, כפי שביטאו חברי הכנסת קרעי ושטרית ואזולאי ויוגב, הן כאלה שבאופן מאוד חריג – ואני מניח לא תקדימי – דיון כזה מתנהל בד בבד עם העובדה שהרבה מאוד חוקרים של מחוז ש"י, אבל לא רק של מחוז ש"י, עסוקים בצורה מאוד אינטנסיבית ומאוד מקצועית, כך אנחנו מקווים – ובעיקר אנחנו מייחלים שגם אפקטיבית – כדי להביא לכך שהמקרה הזה לא יסתיים ללא שתמוצה מלוא חומרת הדין עם מי שבסופו של דבר המערכות האמונות על כך יגיעו למסקנה שאכן הוא האחראי לפשע הנתעב.

צחי הנגבי: לכנסת כמובן יש מעמד משל עצמה, והיא זכאית לקרוא לממשלה בכל רגע ובכל מועד לקום ולעשות מעשה.

צחי הנגבי: אני מבין שזו הבקשה של המציעים.

צחי הנגבי: אני אעביר את המסר הזה לשר הביטחון, שמופקד על הפרקליטות הצבאית, לשר לביטחון הפנים, שמופקד על המשטרה, ולשר המשפטים, שמופקד על מערכות אכיפת החוק האחרות.

צחי הנגבי: לכנסת כמובן יש את היכולת לשמר את הנושא הזה כנושא חי בהעברתו לאחת מן הוועדות.

צחי הנגבי: אכן, חבר הכנסת יוגב היטיב לתאר את המצוקה שקיימת היום בכל מה שנוגע לוועדות אבל אפשר להחליט להביא את הדברים לוועדה, להחליט על קיום דיון נוסף בהמשך הדרך במליאה, או להסתפק בתשובת השר.

צחי הנגבי: ההחלטה בידי הכנסת, אני לא מביע עמדה בעניין הזה.

צחי הנגבי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר צחי הנגבי על תשובתו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קיבלנו כמה חברי כנסת שמבקשים עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עומר ינקלביץ', בבקשה, גברתי, מן המיקרופון באולם.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

עומר ינקלביץ': תודה.

עומר ינקלביץ': אני רואה חשיבות רבה בכך שהנושא הכאוב הזה עלה כאן לדיון בכנסת.

עומר ינקלביץ': המקרה הנורא של הילדה בת השבע הוא קריאת השכמה בעבור כולנו.

עומר ינקלביץ': לא מדובר כאן בכשל נקודתי, אלא בכשל רוחבי בנושא הטיפול בפגיעות בילדים.

עומר ינקלביץ': לפני כמה ימים ערכתי כנס מקצועי בנושא מוגנות בקהילה, בדגש על החברות הפריפריאליות, בהשתתפות מומחים ואנשי מקצוע.

עומר ינקלביץ': היו שם נציגי משרדי ממשלה: חינוך, רווחה, משטרה, פרקליטות וגורמים טיפוליים.

עומר ינקלביץ': המסקנות היו קשות ביותר, והן מחייבות טיפול נמרץ בתחום.

עומר ינקלביץ': זה לא הזמן לפרוס את המסקנות, אבל אני כן מבקשת להעלות שניים-שלושה דברים שעלו.

עומר ינקלביץ': הדבר הבסיסי הוא העובדה שלא בכל מוסדות החינוך מתקיימות סדנאות מוגנות, למרות חוזר מנכ"ל משרד החינוך שמחייב את זה.

עומר ינקלביץ': פניתי לשר החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך בבקשה לאכוף זאת.

עומר ינקלביץ': מעבר לכך, הסטודנטים שלומדים הוראה, הסטודנטים לחינוך, לא עוברים הכשרה בנושא מוגנות וגם לא בנושא חובת דיווח.

עומר ינקלביץ': עזרה ראשונה – כן, אבל מוגנות – לא.

יעקב מרגי: – – – מערכת חינוך – – –

עומר ינקלביץ': אז באמת ביקשתי מהשר פרץ לפעול, ביושבו כיו"ר המל"ג.

עומר ינקלביץ': בשנה האחרונה היו כ-5,200 תלונות ילדים בנושא אבל מוקדי החירום והטיפול אינם מונגשים וגם לא מותאמים.

עומר ינקלביץ': פניתי למנכ"ל משרד הרווחה בבקשה להביא פתרונות לנושא הזה.

עומר ינקלביץ': יש בישראל בסך הכול חמישה חדרים אקוטיים שמיועדים לטיפול בנפגעי תקיפות, וגם בהם אין מענה לאוכלוסיות מיוחדות שצריכות מענה מותאם.

עומר ינקלביץ': וגם בהם, דרך אגב, יש עומס של 500%.

עומר ינקלביץ': גם במרכזי הטיפול של משרד הרווחה, מה שנקרא בתי לין, גם שם אין מענה מותאם לאוכלוסיות פריפריאליות.

עומר ינקלביץ': כשאני אומרת אוכלוסיות פריפריאליות, חשוב לומר, אני מדברת על עולים, על חרדים, על ערבים.

עומר ינקלביץ': האוכלוסיות הללו זקוקות להתאמות, למישהו שידבר בשפה שלהן, תרתי משמע.

עומר ינקלביץ': אני חושבת שהנושא הזה הוא באמת פיקוח נפש של ממש וחייבים לעשות שינוי.

עומר ינקלביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עומר ינקלביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר, דקה מן הצד.

יצחק פינדרוס: תודה.

יצחק פינדרוס: ביקשתי לפני שהשר השיב, אבל השר בעצם הרים לי להנחתה בהצעה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שלא הובן פה מספיק, לממשלה לפחות, על מה מדובר.

יצחק פינדרוס: לא מדברים על החקירה של הילדה.

יצחק פינדרוס: זה לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: אנחנו מדברים על בעיה אמיתית שקורית, ומרגי היטיב להגדיר את זה.

יצחק פינדרוס: היא קשורה לפחות לשלושה-ארבעה משרדים.

יצחק פינדרוס: היא לא קשורה רק למשטרה; היא לא קשורה רק לצבא; היא לא קשורה רק למשרד החינוך; היא לא קשורה למשרד הרווחה; היא נופלת בין כל המשרדים האלה.

יצחק פינדרוס: בדיוק שם היא נופלת.

יצחק פינדרוס: אני עזבתי את תפקידי כראש העיר ביתר – אדוני היושב-ראש, לידיעתך: כשמחלקת הרווחה אצלי דיווחה למשטרה על פגיעה בתוך המשפחה, שנה וחצי הייתי מרים טלפון פעם בשבוע למפקד המרחב לשאול מה קרה עם זה.

יצחק פינדרוס: אחרי שנה וחצי עזבתי את תפקידי ועוד לא קרה כלום.

יצחק פינדרוס: בירושלים היו פגיעות מיניות בעשרות ילדים, ובמשטרת ישראל דיברו תשעה חודשים גם על המילים הגבוהות האלה שאנחנו מכירים היום: זיהומי חקירה, לא זיהומי חקירה; עד שלא אני עירבתי תקשורת, כממלא מקום ראש עיר, לא קרה כלום.

יצחק פינדרוס: אחרי עירוב התקשורת זה לקח 24 שעות במקום תשעה חודשים.

יצחק פינדרוס: את הנושא הזה חייבים להעביר לוועדה.

יצחק פינדרוס: הוועדה הזו היא ועדת הפנים או ועדת הרווחה או ועדת החינוך, כי זה קשור לכולן.

יצחק פינדרוס: בנסיבות העניין, אולי ועדת החינוך.

יצחק פינדרוס: להביא את כל הגורמים, ולהתמודד עם מערכת הרווחה, שלא נותנת גיבוי למשטרה בחקירות.

יצחק פינדרוס: המשטרה לא יכולה לחקור לבד, מערכת המשטרה לא יודעת להתמודד עם זה.

יצחק פינדרוס: מערכת החינוך – יש בציבור החרדי מערכות איך ללמד מוגנות.

יצחק פינדרוס: יש היום תו"ל איך לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: צריך פשוט לעשות את זה ולהתמודד עם הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

קריאה: זה לא רק חרדים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת פינדרוס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שהנושא הזה חשוב מאוד.

יוסף ג'בארין: כולנו כמובן מודעים לכך שהחוויה שעברה הילדה היא חוויה שצריכה לזעזע את כולנו, אבל האמת היא שהקשבתי לדיון של חבריי חברי הכנסת ולא שמעתי מילה אחת על העובדה שנעצר כאן בחור פלסטיני במשך כמעט חודשיים – – –

קריאה: – – –

יוסף ג'בארין: כמעט חודשיים, ולא עולה השאלה: איך זה קורה?

יוסף ג'בארין: איך זה קורה?

שלמה קרעי: דיברתי על זה.

יוסף ג'בארין: האם כל כך קל לעצור תושבים במשך כחודשיים ובסוף הוא משתחרר כשגם אין כל כך שינוי משמעותי בהיקף הראיות שהיו?

יוסף ג'בארין: זאת אומרת שמלכתחילה כנראה הוא לא היה אמור להיות שם.

יוסף ג'בארין: אני רואה כאן קושי מאוד מהותי, שלדעתי היה מחייב אפילו הקמת ועדת חקירה שתבדוק מה קרה כאן.

אוסנת הילה מארק: – – –

יוסף ג'בארין: אני מניח שאתם יודעים שהיום הייתה גם פעולה של תג מחיר ביישוב שלו.

יוסף ג'בארין: הושחת הרכב, נכתבו איומים על הקירות ליד הבית, וגם זה נושא שמשרד הביטחון צריך להיכנס לתמונה ולהתערב.

יוסף ג'בארין: זה סיפור שנחשף בתקשורת ואנחנו ליווינו אותו.

יוסף ג'בארין: אני תוהה כמה סיפורים יש עוד במחשכים שם, ואולי אנשים חפים מפשע שילמו מחיר מאוד יקר נוכח הזלזול הזה בחירות של האנשים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

שלמה קרעי: או שלהפך, או שלהפך – הוא שוחרר בגלל התקשורת.

קריאה: הוא שוחרר, אבל הוא שוחרר לא בגלל – – – החקירה – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אנחנו, כפי שאמרו – – –

יוסף ג'בארין: אתה מאמין שבאמת הוא שוחרר בגלל התקשורת?

קריאה: מישהו אחר – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי בתחילת הדיון, וכפי שאמר גם השר ואמרו גם חלק מהדוברים, אנחנו לא יודעים מהם פרטי החקירה, וודאי לא יכולים להגיע למסקנה מי אשם ומי לא.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו רק תקווה שהאשם, האנס האמיתי, ייתפס, יועמד לדין וישלם את המחיר הראוי לו, במירכאות, שהוא ראוי לו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, פרוצדורלית, כפי שהשר אמר, הוא משאיר את ההחלטה בידי המציעים ובידי ההצבעה במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: האם אנחנו מעוניינים בהמשך דיון בוועדה או בהסתפקות בדברי השר?

קריאה: בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לנו פה הרבה אופציות, מכיוון שכספים וחוץ וביטחון לא רלוונטיות, כך שאנחנו יכולים לחשוב על ועדת חינוך כוועדה שתרכז את הטיפול בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נקיים הצבעה ידנית, מי שמרים יד בעד – הוא בעד דיון בוועדה, מי שנגד – להסיר מסדר-היום, קרי להסתפק בדברי השר.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש מתנגדים או נמנעים?

יולי יואל אדלשטיין: אין.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – רוב

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים – אין

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו העברנו את הנושא לוועדה – מטבע הדברים, ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חברת הכנסת אוסנת הילה מארק למסור לנו הודעה בשם יושב-ראש הוועדה המסדרת.

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבדת להודיע על חילופי אישים בוועדה: מטעם סיעת איחוד מפלגות הימין, בוועדת הכספים הזמנית, במקום חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שהתמנה לשר, יכהן חבר הכנסת אופיר סופר.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן ההודעה.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך בהצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום שני, י"ב בתמוז תשע"ט, 15 ביולי 2019, בשעה 12:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.