ישיבת מליאה, כנסת 21, פרוטוקול מספר 19, 2019-06-24 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"א בסיוון התשע"ט, 24 ביוני 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לממלאת מקום סגן מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – דוח ביקורת מיוחד של מבקר המדינה אודות היבטים בפעולות הממשלה בנושא זיהומים סביבתיים במפרץ חיפה; דוחות על הביקורת בשלטון המקומי לשנת 2019 – כרך ראשון וכרך שני; דוח שנתי מס' 45 של נציב תלונות הציבור.

אלינור ימין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לממלאת מקום סגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> הגירעון בתקציב << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: הגירעון בתקציב, מס' 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ו-12.

יולי יואל אדלשטיין: הוגשו חתימות כנדרש, ולכן אנחנו נקיים את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת עודד פורר מטעם סיעת ישראל ביתנו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יאיר לפיד מטעם כחול לבן.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לכל דובר.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, זה זמן, ועוד טרם מערכת הבחירות לכנסת העשרים-ואחת, דובר רבות באמצעי התקשורת על מצב המשק, על עומק הגירעון, על העובדה שהמספרים לא מסתדרים.

עודד פורר: בחודשים הראשונים של שנת 2019 התייצבו, החל משר האוצר, עבור במנכ"ל משרדו ועד לפקידות הבכירה במשרד, ודקלמו כולם את דף המסרים עד כמה מצבנו מעולם לא היה טוב יותר.

עודד פורר: ואף על פי כן, ולמרות תיבות המסרים המהודקות, החלו אט אט לצוף העדויות על פני השטח – עדויות והדלפות, סימנים ואותות לכך שמסתבר שהגירעון גדול יותר מהצפוי.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, עם פרסום הנתונים פניתי יחד עם חברי סיעתי וסיעות נוספות בבית הזה כדי ליזום את הדיון המיוחד שאנו מקיימים היום.

עודד פורר: ראה זה פלא, יצא – מתוך שלא לשמה, כן – שגם היום התכנסה הממשלה כדי לדון בקיצוצים תקציביים, קיצוצי חירום רוחביים שעליה לבצע כדי לנסות ולעצור את המדינה מלהידרדר אל פי התהום.

עודד פורר: ואני רק אזכיר, אדוני, מדובר בממשלת מעבר.

עודד פורר: אבל את המידע לגבי הקיצוצים אנחנו לא מקבלים מראשי האוצר, אנחנו לא מקבלים מראש הממשלה; את המידע הזה אנחנו לומדים, בין היתר, מה-OECD, שהוריד את תחזית הצמיחה של ישראל ושמזהיר מפריצת המסגרת התקציבית וצופה ירידה בצמיחה וכן בצריכה הפרטית.

עודד פורר: וצריך להבין, חבריי חברי הכנסת, שהפרסומים האלה, שנוגעים לחודשים ינואר עד מאי, מדברים על גירעון של למעלה מ-15 מיליארד שקל, לעומת גירעון של 2.3 מיליארד שקל בתקופה המקבילה אשתקד.

עודד פורר: כלומר, אנחנו מדברים על צמיחה של פי שישה במספרי הגירעון ועוד היד נטויה, כי גם המספר שבוחן את אחוז הגירעון השנתי, שמדבר היום כבר על 3.8% במקום 2.9% – הוא מביא בחשבון עוד את הנתונים של שנת 2018.

עודד פורר: אם אנחנו ננסה לבחון ולהבין מה יהיה הגירעון בסיום שנת 2019, אם ננסה להבין מה הנתונים לגבי שנת 2019, ישנה סכנה ממשית ומוחשית שבשנת 2019, חבריי, מדינת ישראל תחצה את רף ה-4% בגירעון ואולי אפילו את ה-4.5%.

עודד פורר: ובינתיים אני לא ראיתי מסיבת עיתונאים של חירום עם ראשי האוצר, לא שמעתי מהם תדרוכים והסברים, לא ראיתי סרטונים ומודעות על איך מדינת ישראל הולכת להילחם בגירעון הזה, איך היא הולכת לעמוד מול השוקת השבורה הזו.

עודד פורר: שמענו רק דממה דקה.

עודד פורר: בעצם, חבריי חברי הכנסת, לא בדיוק דממה, כי אט-אט מסתבר שהאוצר והממשלה יותר מתנהלים כמו גן ילדים, ולמרות שהם לא מצאו תקציב לצהרונים השנה עד שעצרנו את התקציבים בוועדת הכספים וכפינו על הממשלה לתקצב את התוכנית, מצאו כנראה תקציב גדול מאוד כדי לקיים את הצהרון – –

רועי פולקמן: – – –

עודד פורר: – – או אולי את הגנון – – אני מציע לך לא להגן על זה, רועי.

עודד פורר: זה לא נותן לך כבוד.

רועי פולקמן: לא, אבל אם היית יודע שזה היה באותו יום – – –

עודד פורר: – – אולי את הצהרון ואולי את הגנון שהקימו במשרד האוצר, כי במקום לצאת לציבור, במקום שפקידי האוצר יצאו לציבור ויציגו את המצב לאשורו בלי להסתיר, בלי לטאטא מתחת לשטיח, באוצר עסוקים כל היום במלחמות בוץ, שמלמדות על מנגנון מסואב שעסוק בעצמו, בחלוקת קרדיטים מחד וזריקת האשמות מאידך.

עודד פורר: במקום לשמוע מבכירי האוצר על המשבר הכלכלי, על הדרכים לפתרון, למדנו השבוע, חבריי חברי הכנסת, מחמשת הסגנים הבכירים באגף הממונה על התקציבים, שמנכ"ל משרד האוצר מחבל בעבודתם, שמונעים מהם השתתפות בדיונים חשובים, שממדרים אותם מישיבות מקצועיות, שמעכבים מינויים של נציגים מקצועיים לרשויות וחברות ממשלתיות באופן שפוגע – כך הם כותבים, לא פחות – בקידום תהליכים חשובים במשק.

עודד פורר: הם אומרים וכותבים.

עודד פורר: לא אנשים פוליטיים כותבים את זה, אלא הפקידות המקצועית הבכירה באוצר.

עודד פורר: ומה משיב להם מנכ"ל האוצר על מכתבם בעניין זה?

עודד פורר: הוא מגלה לנו שתחת הנהגתו תפרו – כך הוא אומר, לא אני – תפרו באוצר מכרזים, ותוצאות המכרזים היו ידועות עוד לפני פרסומן ומתואמות מראש בינו ובין ראשי האגפים.

עודד פורר: רבותיי, זה כבר לא מצחיק.

עודד פורר: המשק הישראלי ניצב באחת משעותיו הקשות, והנהלת משרד האוצר מתנהלת כמו הצהרון, או פחות מזה – גן ילדים, או אפילו פחות מזה, כמו גנון.

עודד פורר: איך אנחנו נוכל להאמין לפקידות שבאה להציג את הנתונים כשרק לפני חודשים מספר הם סיפרו לנו שהכול גן עדן, וברגע שקצת גירדנו את פני השטח גילינו בור תקציבי שיחייב – ואנחנו רואים את זה – העלאות מיסים קיצוניות וקיצוצים קיצוניים בשירותים לאזרחים.

עודד פורר: ושלא תטעו, חברים, את המחיר הזה אנחנו נשלם.

עודד פורר: את המחיר הזה ישלמו אלה שיוצאים בבוקר לעבודה להביא את לחם יומם, שיחתכו להם עוד קצת את הנטו – כי צריך לממן את גן הילדים של האוצר.

עודד פורר: וכשה

עודד פורר: עצמאים יגלו ששוב חולבים אותם קצת כדי לכסות את הכותרות הפופוליסטיות שייצרו כאן בשנים האחרונות על חשבון הציבור, וכשתיכנסו לתחנת דלק ותשלמו יותר על ליטר בנזין, וכשהרכב שלכם יעלה יותר, וכשייקחו לכם יותר מיסים מהחסכונות – תחשבו ותיזכרו בהתכתבות הזו בין בכירי האוצר ותבינו איך עבדו עליכם ואיך עדיין מנסים לעבוד גם עלינו.

עודד פורר: מטרת הדיון הזה, אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוגב, נא לסגור את הדלת שם ולא להפריע לדובר וגם לרשמת כאן.

עודד פורר: מטרת הדיון הזה, אדוני היושב-ראש, היא לקלף את המסכה ולחשוף את המצב האמיתי של המשק, כי אי-אפשר להתמודד עם בעיה שכל היום מסתירים אותה.

עודד פורר: אני הייתי מצפה מראש הממשלה להתייצב מול האזרחים ולהסביר מהו המצב האמיתי במשק, איך הידרדרנו למצב הזה, ולהציג גם לציבור וגם לחברי הכנסת, ובוודאי לחברי ועדת הכספים, גם את התחזיות האמיתיות ולא רק את תחזיות הבחירות, שמנסות לייצר וליצור כאן מציאות וירטואלית.

עודד פורר: לכן, חבריי חברי הכנסת, אני פניתי היום, בנוסף, גם למבקר המדינה וגם לנציב שירות המדינה על מנת שיתערבו ויפסיקו את המריבות בגנון שנקרא הנהלת האוצר, ויגלו לציבור אם ניתנו הנחיות להסתיר מידע או לסלף נתונים, ואם התוכניות שהוצגו היום לממשלה הן בכלל ראויות, או שגם הן נגועות באותן מריבות פנימיות וקרבות פקידים.

עודד פורר: צריך לזכור שמשבר כלכלי בסדר הגודל הזה ניתן לפתור רק בממשלה רחבה, שיודעת לגבש תקציב שמעודד צמיחה, שנותן עדיפות ועידוד למי שיוצא לעבוד ולא מעודד את מי שבוחר להתבטל או להוציא את עצמו ממעגל התעסוקה.

עודד פורר: מדינת ישראל לא תוכל להתמודד עם המשבר הזה אם נמשיך לנוע סביב מספרים כמו 63% מועסקים במשק.

עודד פורר: צריך לטפס למספרים אחרים.

עודד פורר: ואת זה אפשר יהיה לעשות, אדוני היושב-ראש, רק באמצעות הכנסה של מגזרים נוספים לשוק התעסוקה, ובהם, כן, גם המגזר החרדי.

עודד פורר: וכעת, אדוני, את הדקות שנותרו לי אני רוצה לנצל לעוד כמה מילים, בכל זאת, על פוליטיקה.

עודד פורר: בסוף השבוע האחרון פורסם מאמר שטנה בפראבדה של אחת החסידויות, שקורא לעצמו המודיע, ושם מושווים העולים מברית המועצות לשעבר לעופות מוזרים.

עודד פורר: ולא זו בלבד, אלא ששולחים את העולים ממדינות אלה בחזרה לרוסיה.

עודד פורר: כן, הפראבדה של ליצמן מאמץ את הנרטיב של טיבי.

עודד פורר: ואכן נראה, אדוני היושב-ראש, שהדילים בין המפלגות הערביות וממשלת החרדים הזו משפיעים גם על תפיסות העולם, פתאום.

עודד פורר: אז אולי נספר לכם, שנמצאים כאן, ולאלה שלא כאן, קצת על אלו שבאו לכאן מרוסיה וממדינות ברית המועצות לשעבר: על טרומפלדור, על בגין, על אבות הציונות.

עודד פורר: נכון שהחבר'ה של ליצמן התנגדו לה ומתנגדים לה, אבל היא זאת שהפיחה כאן מחדש את הרוח העברית בעם היהודי וסייעה לנו לקום שוב בארצנו.

עודד פורר: אבל העצוב בעיניי, אדוני היושב-ראש – ואני חייב לומר את זה לך – שלא שמעתי אף אחד מהמפלגה שהייתה הלאומית והליברלית מגנה את השטנה הגזענית והאנטישמית שלמדנו מהמאמר הזה; מפלגה שגם אתה מתוכה, ואתה הגעת לכאן, רחמנא ליצלן, מרוסיה הסובייטית.

עודד פורר: נראה שהמפלגה הזו, קצת, התמכרה כל כך לברית עם החרדים, עד שהיא מוכנה לקבל גם השפלה ופגיעה בציונות ברמה כזאת, העיקר שיאפשרו לכם להתרווח בכורסאות שלכם.

עודד פורר: אז אני רוצה לסיום להזכיר משפחה אחת, אחרת, שנולדה בין רוסיה לפולין, בברסט ליטובסק – בריסק, כפי שאנחנו מכירים אותה – עיירה שרחשה פעילות חסידית.

עודד פורר: הסמכות הרוחנית העליונה בה היה הרב סולובייצ'יק, שאז, בראשית הציונות, יצא חוצץ כנגד הציונות, אבל למרות התנגדותו הציונות החלה לטוות את חוטיה בבריסק של אז.

עודד פורר: וזאב דב בגין – כן, אביו של מנחם בגין – לא הרכין ראשו בפני החרדים אז אלא החל לקדם בה, למורת רוחם, את הרעיונות הציוניים, אף שהרבנים לא כל כך אהבו אותם, וגם אז נחשבה הציונות איום על העולם הדתי ואורח החיים הדתי; וגם אז – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

עודד פורר: אני מסיים בעוד משפט, אדוני.

עודד פורר: – – נתגלעו לעיתים מעשי אלימות ומאבקי כוח בין העמדות השונות.

עודד פורר: ובתחילת 1904, כאשר סירב הרב סולובייצ'יק לפתוח את שערי בית הכנסת כדי לקיים אזכרה להרצל, הגיע אותו זאב דב בגין לבית הכנסת ושבר את המנעול בגרזן.

עודד פורר: האזכרה הזו התקיימה למורת רוחם של הרבנים.

עודד פורר: זקיפות הקומה הציונית הזו אבדה לחבריי בליכוד.

עודד פורר: ציפיתי לשמוע מהם גינוי לדברי הבלע והשטנה כלפי ציבור העולים על ידי הביטאון של שותפיהם הקואליציוניים, אבל החיבור לכורסאות, חבריי, כנראה חזק יותר מהחיבור שלהם לערכים, ועל כך אני מצפה שהם יתביישו, ואני חייב לומר שאני מתבייש שכך הם נוהגים.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: הדובר הבא בנושא של הגירעון בתקציב הוא חבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: גם לרשותו, ודאי, עד עשר דקות.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשהתחלתי את דרכי הפוליטית נהגתי לשאול: איפה הכסף?

יאיר לפיד: אני חושב שהפעם אני אשנה את השאלה הזו ואני אשאל את ממשלת ישראל: איך הצלחתם לבזבז כל כך הרבה כסף?

יאיר לפיד: איך הצלחתם לייצר גירעון כזה?

יאיר לפיד: איך הצלחתם לייצר בור של יותר מ-50 מיליארד שקל?

יאיר לפיד: הכול היה בעדכם והצלחתם לפשל.

יאיר לפיד: היו פה באמת תנאי פתיחה מושלמים.

יאיר לפיד: מול תנאי פתיחה מושלמים הצלחתם לפשל.

יאיר לפיד: הכנסות בלתי צפויות היו די הרבה: היו 3 מיליארד שקל רק הכנסות מהמכירה של מובילאיי, ואורבוטק ב-3.4 מיליארד דולר נמכרה, ואימפרבה ב-2.1 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: הכול הכנסות בלתי צפויות, וזה בא על ממשלה שנכנסה עם תנאי פתיחה אופטימליים: אני השארתי לכם גירעון של 2.6% – מהנמוכים בתולדות המדינה – עם 9 מיליארד שקל בקופה, שיהיה לכם להתניע; ועשינו רפורמות שיורידו את יוקר המחיה, את שמיים פתוחים עם ישראל כץ, טיסות low cost, ואת קייטנות הקיץ עם שי פירון, שחוסכות אלפי שקלים לזוגות צעירים; והבאתי פעם ראשונה כסף מזומן מהרווחים הכלואים; והחברות הממשלתיות, שהפסידו כל שנה 600 מיליון שקל, עשיתי בהן רפורמה ועכשיו הן כל שנה מרוויחות יותר מ-2 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: תנאי פתיחה מושלמים, והצלחתם לפשל, כי במקום לנהל את המשק עשיתם מסיבה לחבר'ה, חילקתם וחילקתם.

יאיר לפיד: נתניהו כל הזמן מתייהר על ההצלחות של הכלכלה הישראלית.

יאיר לפיד: אתה הבאת את ההצלחה?

יאיר לפיד: אתה מדבר על ההייטק?

יאיר לפיד: תשאל כל יזם הייטק במדינת ישראל אם ממשלת ישראל עוזרת לו לעבוד או מפריעה לו לעבוד.

יאיר לפיד: מי שהביא את ההצלחה הכלכלית של מדינת ישראל הם האנשים האלה שנתניהו כל היום מעליב, האנשים שהוא דורס אותם ומעליב את הערכים שלהם, ישראלים שעובדים קשה, המון שעות, משלמים מיסים, משרתים בצבא – כל האנשים האלה שהממשלה שלך כל היום יורקת עליהם: ההייטק הישראלי, וקציני צה"ל, והחקלאים, ומעמד הביניים הישראלי, שכל היום דורסים אותם ובסוף הם לא מקבלים כלום.

יאיר לפיד: הגירעון הזה הוא כי ביבי בישל דייסה: נתן לליצמן, נתן לדרעי, נתן לסמוטריץ', נתן לכל חבר כנסת שעשה רעש, נתן לכל מפלגה שהוא היה צריך אותה, נתן ונתן ונתן – ולמי לא נשאר?

יאיר לפיד: לציבור הישראלי.

יאיר לפיד: השאלה היא לא רק איך הצלחתם להגיע לגירעון הזה אלא גם איך הצלחתם להגיע אליו בלי שהציבור הישראלי נהנה מזה.

יאיר לפיד: איך הצלחתם לבזבז כל כך הרבה כסף בלי שנשאר מזה כלום?

יאיר לפיד: הרי אין איזו השקעה יוצאת דופן בתשתיות.

יאיר לפיד: זה לא שבניתם עוד נתב"ג 2000.

יאיר לפיד: זה לא שבניתם עוד כביש 6.

יאיר לפיד: ההשקעה בתשתיות תחבורה במדינת ישראל נמוכה ב-75% מהמדינות המפותחות.

יאיר לפיד: ההשקעה בתשתיות דיגיטליות היא פחות מחצי, 42% מהמדינות המפותחות.

יאיר לפיד: אין זינוק בהשקעות בחינוך.

יאיר לפיד: משרד האוצר הודיע השנה בשקט בשקט, בלחישה הוא הודיע, על קיצוץ של 350 מיליון שקל שהיו אמורים להיות לבינוי של 400 כיתות כדי להפחית את הצפיפות בכיתות.

יאיר לפיד: לפי הלמ"ס, תשלומי הורים מגיעים כבר ל-5 מיליארד שקל.

יאיר לפיד: ההורים קונים מחשב, ההורים מממנים את הטיול וההורים קונים את שיעורי ההעשרה בתוך בית הספר.

יאיר לפיד: איך הצלחתם?

יאיר לפיד: איך הצלחתם לבזבז כל כך הרבה כסף בלי לטפל באף אחת מבעיות היסוד של הכלכלה הישראלית?

יאיר לפיד: שש בעיות יש לנו: יוקר מחיה, שיצא משליטה; גברים חרדים שלא לומדים ולא עובדים; ציבור ערבי שהוא לא חלק מהמשחק הכלכלי; מגזר ציבורי ענק, שמשתק את המשק; ירידה בהשקעות של ההייטק – יזהר יכול להעיד על זה; ופריון עבודה שהוא מהנמוכים בעולם המערבי.

יאיר לפיד: אם הייתם מטפלים רק בדבר אחד מהשישה, רק אחד, רק בפריון, זה היה חוסך למשק עוד 600 מיליארד שקל בשנה, כי פער הפריון שלנו מול המדינות המפותחות הוא 600 מיליארד שקל בשנה, ואם הם היו מטפלים בזה לא היינו צריכים לעמוד פה היום, ולא היה גירעון ולא היה צריך לכנס את הממשלה ולקצץ בבתי חולים ובמשטרות.

יאיר לפיד: שם הכסף.

יאיר לפיד: שם הפתרון.

יאיר לפיד: 600 מיליארד שקל בשנה – זה יוריד את יוקר המחיה, זה יוריד את הגירעון, זה יאפשר לזוגות צעירים לחיות פה ברווחה, ולהורים שלהם – להזדקן פה בכבוד.

יאיר לפיד: רק שבשביל זה צריך שיהיה פה דבר אחד, שכרגע אין במדינת ישראל – ממשלה שבאה לעבוד.

יאיר לפיד: לא סידור עבודה – עבודה.

יאיר לפיד: לא ג'ובים לחבר'ה – לעשות את הג'וב האמיתי שלכם ולעבוד בשביל אזרחי ישראל.

יאיר לפיד: מה ביקשו מכם?

יאיר לפיד: להפסיק לרגע עם המשחקים שלכם והפוליטיקות שלכם והתככים שלכם, ולעשות את העבודה שלכם.

יאיר לפיד: זאת העבודה שלכם, אין לכם אחרת – לוודא שהכסף הולך למקומות הנכונים, לוודא שהוא הולך לזה שנהיה בעשירייה הראשונה בעולם בחינוך; לוודא שגם ילדים בפריפריה יוכלו להגיע לעבוד בהייטק ולהרוויח פי שלושה ופי ארבעה ופי חמישה מההורים שלהם; לוודא שהמשכורות יעלו והביורוקרטיה תרד.

יאיר לפיד: זאת העבודה שלכם, לא להמציא עוד שבעה משרדים ממשלתיים מיותרים לגמרי כדי לנפח את הוצאות הממשלה.

יאיר לפיד: ואם ננצח בבחירות, זה מה שנעשה: ניקח את הכסף שאתם בזבזתם על עצמכם ועל הפוליטיקה שלכם ועל המפלגות שלכם ונשקיע אותו באנשים שהפכו את הכלכלה הישראלית לסיפור הצלחה, במקום בפוליטיקאים ישראלים; נשקיע את הכסף במעמד הביניים הישראלי ובאלה שרוצים הזדמנות הוגנת להיות חלק ממעמד הביניים הישראלי.

יאיר לפיד: חינוך והשכלה גבוהה והורדת יוקר המחיה ופריון עבודה – in; פוליטיקאים, מפלגות, סחטנות – out.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סתיו שפיר, בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת אורית פרקש-הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות גברתי.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בבחירות האחרונות התבשרנו בדרך לא דרך שמשרד האוצר ניסה להסתיר מכולנו קומבינה מושחתת של הימין המשיחי ושל הימין המושחת של נתניהו, שלא רק שמסכנים את ביטחון ישראל ואת הדמוקרטיה הישראלית – מסתבר שאפילו לנהל את הכלכלה הישראלית הם לא יודעים.

סתיו שפיר: מדינת ישראל נמצאת היום בגירעון ובגירעון רע.

סתיו שפיר: הגירעון הזה הולך להביא עכשיו, היום, לקיצוצים שכל אזרח ישראלי הולך להרגיש בגופו, בחייו, מהבוקר ועד הלילה.

סתיו שפיר: אם ליוויתם את סבא שלכם לבית החולים, אתם תפגשו את הקיצוצים האלה במיון; אם אתן אימהות חד-הורית שמחכות לדיור ציבורי, אתן תפגשו את הקיצוצים האלה כשתמשיכו לעמוד בתור בשביל בית; אם אתם הורים צעירים לילד שרק עכשיו נכנס לבית הספר, אתם תראו את הקיצוצים האלה בכיתה שלו; ואם אתם צעירים בני גילי, אתם יודעים טוב מאוד שאין לכם דירה אלא אם כן מישהו שאתם מאוד אוהבים מת והוריש לכם אחת, כי אתם תרגישו את הקיצוצים האלה.

סתיו שפיר: וזה גירעון רע.

סתיו שפיר: גירעון לא חייב להיות רע.

סתיו שפיר: כשיצחק רבין היה ראש הממשלה הוא הגדיל את הגירעון בשביל להגדיל את הצמיחה.

סתיו שפיר: כשגירעון משמש כדי להכניס תחבורה ציבורית מצוינת, לתת לכל אזרח בישראל פתרונות מעולים לתנועה, איך להגיע ממקום למקום, להוריד את רמת הפקקים – זה משמש לצמיחה.

סתיו שפיר: כשגירעון משמש להשקעה באזרח, בחינוך, כדי לשפר את מערכת החינוך של הערבים ושל החרדים ולתת להם זכות להשתתף, להיכנס לשוק העבודה, לקבל שוויון אמיתי – זה גירעון שמסייע לצמיחה.

סתיו שפיר: אבל הגירעון שאנחנו רואים היום הוא לא גירעון כזה.

סתיו שפיר: הוא גירעון של קומבינה, הוא הגירעון שנוצר בעקבות העסקאות המפוקפקות שאתם עשיתם כאן בכנסת.

סתיו שפיר: זה הגירעון שאני דיברתי עליו כבר לפני כמה שנים כשחשפתי קמצוץ משיטות העבודה של משרד האוצר.

סתיו שפיר: ואז עמד מנכ"ל האוצר, שי באב"ד, ואמר שאני משקרת.

סתיו שפיר: עכשיו הוא הולך לתקשורת להגיד בדיוק שאני צדקתי:

סתיו שפיר: שהמכרזים תפורים, שמשרד האוצר עובד כמו חונטה, שאין לאנשים אמיתיים, לאזרחים טובים, סיכוי.

סתיו שפיר: ומה חשפנו שם?

סתיו שפיר: כשראינו את הקומבינה של מירי רגב שלקחה כספים שנועדו ליום העצמאות והעבירה את זה לחברים שלה למכרזים תפורים, אנחנו חשפנו את זה.

סתיו שפיר: כשגילינו איך החטיבה להתיישבות לקחה מיליארד שקלים מהציבור, שהיו אמורים להגיע לעוטף עזה, לגליל ולגולן, והעבירה אותם ליהודה ושומרון ולכל מיני עמותות תורניות מפוקפקות של סמוטריץ' ואורי אריאל – אנחנו חשפנו את זה ועצרנו את זה.

סתיו שפיר: כשחשפתי איך מפוני גוש קטיף – אני עוד הייתי חיילת בצבא והיינו חלק מהפינוי באותה תקופה, ועשר שנים אחר כך ישבתי כאן

סתיו שפיר: בכנסת וגיליתי שהממשלה הזאת גנבה גם להם את הכסף, 5 מיליארד שקלים, שלא הגיעו אליהם מעולם אף שהם יצאו מכיסו של משלם המיסים הישראלי – חשפנו את זה, הבאנו את זה לחקירה.

סתיו שפיר: אנחנו חשפנו את ההסכמים הפוליטיים המפוקפקים שלכם.

סתיו שפיר: הראינו איך נאוה בוקר ומיקי זוהר לקחו מיליונים לכיס כדי להעביר למקורבים – חשפנו ועצרנו את זה.

סתיו שפיר: כסף שהתגלגל לעסקה עם אלוביץ' ובזק, כסף שהתגלגל לעסקה מפוקפקת עם הצוללת, שחיתות וקומבינה – זה המקור של הגירעון הזה.

סתיו שפיר: זה גירעון רע, זה לא גירעון שמוביל לצמיחה, זה לא גירעון שמשקיע בחברה הישראלית, זה גירעון שתוקע אותה במקום, זה גירעון בשביל קומבינות.

סתיו שפיר: והסטטוס קוו הזה, הסטטוס קוו שבו הפוליטיקאים מרמים ומשקרים לנו, משתפים פעולה ביניהם כדי לעשות עוד קומבינה על חשבון משלם המיסים, הסטטוס קוו הזה צריך להסתיים.

סתיו שפיר: לי נמאס מזה.

סתיו שפיר: מדינת ישראל תקועה בתוך הסטטוס קוו, היא תקועה בתוך הסטטוס קוו של הקומבינות בכספי המיסים שלנו, ופוליטיקאים שדואגים לעצמם ולא לציבור.

סתיו שפיר: הסטטוס קוו הזה התקבע בכל התחומים האפשריים – זה אותו סטטוס קוו של תקיעות שתושבי עוטף עזה, עשרות אלפי אנשים בדרום הארץ, סובלים ממנו כבר 18 שנים; הסטטוס קוו עם החמאס, בלי אסטרטגיה, בלי פתרונות, רק אש וטרור.

סתיו שפיר: זה הסטטוס קוו.

סתיו שפיר: זה אותו סטטוס קוו בגדה עם טרור הסכינים, עם מחבלים שחודרים לשטחי ישראל בגלל שגדר ההפרדה לא הושלמה בגלל הבג"צים של המתנחלים.

סתיו שפיר: זה הסטטוס קוו של הטרור וזה גם הסטטוס קוו שמוביל לסיפוח, סטטוס קוו שיביא לכאן – זה זוחל אבל זה מתקדם לכיווננו – רוב פלסטיני וסיום הרעיון הציוני.

סתיו שפיר: זה הסטטוס קוו ביהודה ושומרון, אותו סטטוס קוו שהפוליטיקאים כאן משרתים אותו כשהם ממשיכים להזרים כספים ממדינת הרווחה הישראלית למדינת הרווחה המדומה שמעבר לקו הירוק, במאחזים הלא-חוקיים.

סתיו שפיר: זה הסטטוס קוו.

סתיו שפיר: וזה אותו סטטוס קוו עם הציבור החרדי, ובבחירות הקרובות הולכות לרוץ לא פחות מארבע מפלגות עם דבר אחד: עם שנאת חרדים, מצע של שנאת חרדים.

סתיו שפיר: תגידו, מה נראה לכם, שהחרדים ייעלמו?

סתיו שפיר: מה נראה לכם, שהערבים ייעלמו מכאן?

סתיו שפיר: הם כולם חלק ממדינת ישראל.

סתיו שפיר: לא הגיע הזמן לדבר על הסטטוס קוו הזה?

סתיו שפיר: לא הגיע הזמן לפתור אותו ולפתוח את הדיון, לייצר פה סוף-סוף דיון משותף?

סתיו שפיר: חברים וחברות שכאן יושבים במליאה, לא בא לכם שנתקדם?

סתיו שפיר: אתם יודעים טוב מאוד, מי מכם שיש לו ילדים שגדלים פה, במערכת החינוך הישראלית, שהם לא ירצו לחיות במדינה כמו שסמוטריץ' רואה אותה, מדינת הלכה חשוכה שבה אין שוויון לא לנשים ולגברים ולא יהודים וערבים ולא לאף אחד.

סתיו שפיר: יש אותם, את הפוליטיקאים, וכל היתר למטה.

סתיו שפיר: אתם יודעים טוב מאוד שצעירים בני ובנות הדור שלי, הרבה מהם כבר עוזבים לחו"ל או חושבים על חו"ל או סוגרים את הדרכון שלהם, ואתם יודעים טוב מאוד למה זה קורה.

סתיו שפיר: זה קורה כי סטטוס קוו הוא תקיעות וסטטוס קוו הוא מוות.

סתיו שפיר: אנחנו צריכים להתחיל להשתחרר משם ולהתקדם הלאה.

סתיו שפיר: הגיע הזמן לפתוח לדיון מחדש את השיח בינינו לבין החברה החרדית.

סתיו שפיר: חוק הגיוס הוא חוק שגם הצבא לא רוצה בו, ואנחנו צריכים לעבור למדיניות של חיה ותן לחיות.

סתיו שפיר: אנחנו צריכים לבזר את הכוח: על תחבורה ציבורית בשבת יחליטו השכונות.

סתיו שפיר: בלי גיוס לחרדים, אבל חיה ותן לחיות זה אומר שגם אין נישואים וגירושים ברבנות למי שלא רוצה; כל אחד יכול להתחתן ולאהוב את מי שהוא רוצה, איך שהוא רוצה, איך שהוא נולד, איך שמתחשק לו להקים משפחה.

סתיו שפיר: לא מתערבים לכם – אל תתערבו לנו.

סתיו שפיר: זו צריכה להיות ההחלטה, זו צריכה להיות ההסכמה.

סתיו שפיר: אנחנו בעד שירות לכולם, יש הרבה דרכים לשרת.

סתיו שפיר: חיה ותן לחיות.

סתיו שפיר: אנחנו נסייע ונחזק, נפטור את הנשים הדתיות מהפטור שלהן מגיוס, שמוחזק אך ורק על ידי הפוליטיקאים ונאפשר להן להתגייס כפי שהן רוצות, כי יותר ויותר מהן רוצות לשרת בצבא בתפקידים משמעותיים, בדיוק כמונו.

יוראי להב-הרצנו: את בטוחה שכל אחת רוצה להתגייס?

סתיו שפיר: אנחנו נביא את החברה הערבית בישראל לתוך הפוליטיקה של המיינסטרים, לא ככה, שסוגרים דילים מאחורי הקלעים, שעושים קומבינות אבל אחר כך צועקים עליהם במליאה ומדירים אותם.

סתיו שפיר: הגיע הזמן לחוזה חדש של שותפות, של ישראליות, סביב ערכים ישראליים.

סתיו שפיר: חוזה שיגרום לכולנו לעמוד ולשיר את התקווה עם אמונה מלאה במילה הזאת – תקווה.

סתיו שפיר: הרי מה פוליטיקה אמורה לייצר?

סתיו שפיר: איך פוליטיקה הפכה להיות למילה נרדפת לקומבינה?

סתיו שפיר: איך פוליטיקה הפכה להיות למילה נרדפת לשקרים?

סתיו שפיר: אנחנו אמונים על החזרת התקווה.

סתיו שפיר: אנחנו אמונים על החזרת הפוליטיקה לאנשים, לעם, לצעירים שמסתכלים עליכם, עלינו, כאן, ומצפים שאנחנו נעשה הכול כדי להביא תקווה.

סתיו שפיר: זה התפקיד שלנו כאן, לא הדילים במסדרונות, לא ללכת ולקבע את הסטטוס קוו האיום, שמפרק אותנו, אלא לשבת פה ולחתום על חוזה חדש.

סתיו שפיר: זה התפקיד שלנו ואנחנו יודעים לעשות את זה.

סתיו שפיר: יש פה מספיק אנשים טובים לעשות את זה אבל כנראה שבשביל זה דרושה מהפכה.

סתיו שפיר: כנראה שבשביל זה דרושה מהפכה אמיתית, שאני מתכוונת להוביל במפלגת העבודה, ואני מקווה מאוד שהיא תתפשט ותתרחב לכל הפוליטיקה.

סתיו שפיר: כשאנחנו מדברים על חיבורים, הגיע הזמן שנדבר על חיבורים ממקום אמיתי של ערכים, לא של פרסונות.

סתיו שפיר: אני מסתכלת עליכם ואני יודעת טוב מאוד שגם האנשים שיושבים פה בשורה הראשונה, בני גנץ, שאני מאוד מעריכה, ושותפינו הרבים, יש לי פה חברים מאוד קרובים – אני יודעת כמה אתם אנשים ערכיים.

סתיו שפיר: דמיינו לעצמכם איך כולנו נחתום על חוזה חדש כשנדבר על הערכים שלנו.

סתיו שפיר: שנעז בלי פחד – כמו שידעו מקימי המדינה, הסבים והסבתות שלנו – להישיר מבט אל האמת, אל הבעיות האמיתיות של החברה הישראלית ולהתקדם ולפתור אותן.

סתיו שפיר: תודה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת סתיו שפיר.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת אורית פרקש-הכהן, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

אורית פרקש הכהן: מכובדי יושב-ראש הישיבה, חבריי חברי הכנסת, התכנסנו לדבר על הברוך הכלכלי שממתין לכולנו אחרי הבחירות.

אורית פרקש הכהן: עומק הבור – החריגה מיעד הגירעון המותר – יהיה, בשנת 2020, 23 מיליארד שקלים.

אורית פרקש הכהן: זה לא בור, זה בולען, זוהי תהום.

אורית פרקש הכהן: זה הסכום הבלתי-נתפס מעבר לחובות שמותר לנו, כמדינה, לקחת.

אורית פרקש הכהן: זהו הסכום שנצטרך להחזיר לממשלה הזו בגזרות מהכיס של כל אחד ואחד מאיתנו.

אורית פרקש הכהן: כל אזרחי ישראל ישלמו את המחיר.

אורית פרקש הכהן: כבר היום תתכנס הממשלה לקיצוץ "קל", במירכאות, של מיליארד וחצי שקלים.

אורית פרקש הכהן: הקיצוץ של היום הוא רק אספירין למחלה קשה ולא יותר מזה.

אורית פרקש הכהן: הוא הקדימון להידוק החגורה שמצפה לכולנו, ועל חשבוננו, בגזרות כואבות, כדי לטפל בבור של עשרות מיליארדי שקלים ללא כיסוי שאליו הידרדרנו.

אורית פרקש הכהן: הבור של 23 מיליארד שקלים עוד צפוי לגדול, כי הוא לא כולל את עלויות ההסכמים הקואליציוניים הצפויים אחרי הבחירות, או את נטו משפחה ועוד הרבה תוכניות וסיסמאות שעליהן עוד נשמע בקמפיין הבחירות הקרוב.

אורית פרקש הכהן: בשנים שבהן שיעור התעסוקה בישראל היה גבוה ונתוני המקרו טובים, פעלה הממשלה בזחיחות דעת ובשיטת אכול ושתה ככל יכולתך.

אורית פרקש הכהן: נטו בזבוז.

אורית פרקש הכהן: במקום לקבוע מדיניות כלכלית מושכלת לטווח ארוך, במקום לקבוע סדרי עדיפויות ברורים, במקום לנצל את העובדה שהאבטלה נמוכה לשינוי סדר-היום הכלכלי בישראל, ובמקום לא להיכנע לקבוצות לחץ חדשות לבקרים, הממשלה פיזרה כסף בצורה פופוליסטית ולא אחראית.

אורית פרקש הכהן: אני לא אומרת, נעשו גם דברים טובים, אבל בעיקרו של דבר הכסף שלנו לא הושקע בתמהיל הנכון.

אורית פרקש הכהן: פוזרו כספים על הרבה הוצאות ישירות והיה לא מספיק בתשתיות ובהשקעות ארוכות טווח שיניבו הכנסות לקופה המידלדלת ויחזירו לנו כסף למדינה.

אורית פרקש הכהן: במקום זה, בזבזו כיד המלך.

אורית פרקש הכהן: ובמקום לעסוק בבור העמוק הזה, להיות מודעים אליו, להיות מוכווני מטרה לשמור על הכיס של אזרחי ישראל, מה עשתה ממשלת המעבר הנוכחית?

אורית פרקש הכהן: האם היא הציפה את הסוגיה?

אורית פרקש הכהן: האם היא פעלה באחריות?

אורית פרקש הכהן: לא ולא.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לספר לכם: ישבנו פה בהצבעות עד אמצע הלילה עוסקים באישור הרחבת מספר שרי הממשלה ומספר משרדי הממשלה, בלי מגבלה, יעלה כמה שיעלה.

אורית פרקש הכהן: ישבנו פה עד אמצע הלילה בהצבעות על פיזור הכנסת ובחירות מיותרות וחדשות, יעלה כמה שיעלה.

אורית פרקש הכהן: הכול כדי לייצר בסיס לחסינות אישית לראש ממשלה שמסובך בפלילים.

אורית פרקש הכהן: אני ישבתי שעות בוועדת הכספים, שאישרה באישורי בזק העברות עודפים במיליארדים רבים למשרדי הממשלה.

אורית פרקש הכהן: אני עצמי הגשתי הצעות לסדר ושבתי ודרשתי לדעת, לפני שאנחנו מעבירים עשרות מיליארדים: האם יש גירעון מעבר לפינה?

אורית פרקש הכהן: כיצד אנחנו בוועדה מאשרים העברות של מיליארדי שקלים בעיניים עיוורות כאילו עסקים כרגיל?

אורית פרקש הכהן: האם עוד מעט הקיצוצים יגיעו אלינו?

אורית פרקש הכהן: ואין קול ואין עונה.

אורית פרקש הכהן: דממה.

אורית פרקש הכהן: שתיקה.

אורית פרקש הכהן: השתקה.

אורית פרקש הכהן: בשבועות האחרונים נחשפנו לסדרת הטלוויזיה המטלטלת צ'רנוביל – תיעוד מזעזע של הסתרה שיטתית שנעשתה על ידי המשטר הסובייטי של פיצוץ שאירע בכור הגרעיני.

אורית פרקש הכהן: הפיצוץ התרחש בעיר צ'רנוביל, וההסתרה נעשתה במחיר בריאותי נוראי של התושבים.

אורית פרקש הכהן: יש כמובן הבדלים גדולים בין צ'רנוביל 1986 לבין ישראל 2019, אבל האירוע של צ'רנוביל הוא סמל למחירים קיצוניים שכרוכים בהסתרה מצד שלטון, וזה הדבר שאני לא יכולה לעבור עליו לסדר-היום.

אורית פרקש הכהן: טעויות קורות, תהליכים משתבשים, אבל מה שמפריע לי זה דבר הרבה הרבה יותר חמור: ההסתרה, ההשתקה, הזלזול בציבור, איבוד הבושה כלפי הציבור, כל אלה הם סממנים של אובדן דרך ואובדן מנהיגות.

אורית פרקש הכהן: לכן, בעיניי, סיפור הגירעון הוא סימפטום לבעיה הרבה יותר גדולה של הממשלה הנוכחית: אפס אמינות.

אורית פרקש הכהן: ואין מנהיגות אמיתית בלי אמינות.

אורית פרקש הכהן: כי הרי מה הבעיה בהסתרה?

אורית פרקש הכהן: הסתרה היא היעדר אומץ לב ציבורי.

אורית פרקש הכהן: היא ההפך ממנהיגות.

אורית פרקש הכהן: כשמנהיג לא לוקח אחריות, כשהוא לא בא ואומר: יש לנו בעיה ואני פה כדי לטפל בה, כשמסתירים – האנרגיה מתבזבזת על ההסתרה.

אורית פרקש הכהן: המאמץ, העבודה, מוקדשים להסתרה ולא לעיסוק בשאלה מהו הפתרון האמיתי.

אורית פרקש הכהן: וזוהי הבעיה האמיתית.

אורית פרקש הכהן: אני עצמי חוויתי על בשרי הסתרה ממשלתית, השתקה ממשלתית באירועי מתווה הגז שבהם הייתי מעורבת.

אורית פרקש הכהן: בהיותי פקידה מקצועית בכירה זיהיתי בעיה של מחירי גז גבוהים ומונופוליסטיים לציבור, שישפיעו על יוקר המחיה בשני העשורים הקרובים.

אורית פרקש הכהן: הרמתי דגל, מה שהיה מתבקש מתפקידי המקצועי.

אורית פרקש הכהן: יש לך דעה, אמרו לי, כאילו זו הבעיה.

אורית פרקש הכהן: ולמעשה הושתקתי.

אורית פרקש הכהן: ראיתי את הסכנה הגדולה בהסתרה ולכן התעקשתי על גילוי האמת, גם מול לחצים וגם במחיר אישי.

אורית פרקש הכהן: לצערי, את מחיר ההשתקה האישי שלי משלם הציבור עד היום במחירי חשמל מנופחים, שמשתרשרים ליוקר המחיה של כולנו.

אורית פרקש הכהן: חבריי חברי הכנסת, בעיית ההסתרה כבר מזמן לא ייחודית לשאלת הגירעון.

אורית פרקש הכהן: היא שיטה.

אורית פרקש הכהן: שמענו נאומים מפוארים של: לא יהיה כלום כי אין כלום, וכעת מסתבר: ועוד איך שיש.

אורית פרקש הכהן: שמענו מפיו של ראש הממשלה עצמו כי הוא לא עוסק בחסינות ולא יעסוק בחסינות, כשבפועל, מייד אחרי הבחירות וכל התקופה הקצרה של הכנסת האחרונה עסק ראש הממשלה בדיוק בכך ורק בכך.

אורית פרקש הכהן: תמרונים נואשים ופיתויים אישיים, רק כדי להרכיב ממשלה שתקדם תהליך של מקלט אישי עבורו, יעלה כמה שיעלה.

אורית פרקש הכהן: שמענו במערכת הבחירות האחרונה כמה כלכלת ישראל במצב מצוין ואף מילה על הגירעון או על הקיצוצים הצפויים, שכעת אנחנו יודעים עליהם.

אורית פרקש הכהן: שמענו ערב הבחירות את ראש המועצה הלאומית לכלכלה מר אבי שמחון, שיושב, כמה מקרי, במשרד ראש הממשלה שלנו, ואומר – ואני מצטטת: "הקופה לא ריקה – – – יש לנו כריות ביטחון מצוינות – – – אני מאמין בהסתברות גבוהה שלא נזדקק להעלאת מיסים או לקיצוצים בתקציב".

אורית פרקש הכהן: היום אנחנו מבינים כמה הוא לא דייק, בלשון המעטה.

אורית פרקש הכהן: והינה עוד דוגמה למשטר ההסתרה: מאיימים על ראש אגף התקציבים, פקיד מקצועי, בפיטורים, בגלל שהעז לשתף מועמד לראשות ממשלה במידע על הגירעון, ששייך לכולנו.

אורית פרקש הכהן: כן, המידע הזה שייך לכל אזרחי ישראל.

אורית פרקש הכהן: מידע על הגירעון.

אורית פרקש הכהן: לא לאפשר לציבור או לנציגיו לדעת מה קורה עם הכסף שלנו זה הסתרה.

אורית פרקש הכהן: זה לא מידע פרטי, לא של שר האוצר ולא של מנכ"ל האוצר, וזה גם לא סוד ששומרים בכספת של הממשלה.

אורית פרקש הכהן: זה גם לא ידע שמהנדסים אותו וגם לא מידע שמשחקים איתו.

אורית פרקש הכהן: וגם עכשיו ממשיכים להסתתר.

אורית פרקש הכהן: היום ישבה הממשלה, ועל מה צפויים להכריז?

אורית פרקש הכהן: על קיצוץ רוחבי.

אורית פרקש הכהן: מה זה קיצוץ רוחבי?

אורית פרקש הכהן: גם זה היעדר אומץ מנהיגותי, גם זה כלכלה פחדנית.

אורית פרקש הכהן: זה להגיד: אני מוריד מהכול אותו דבר.

אורית פרקש הכהן: גם מסל הבריאות, גם מהמיטות בבתי החולים, גם מהילדים שלנו, גם מההשקעה בחינוך.

אורית פרקש הכהן: כמה מורידים מהתשתיות?

אורית פרקש הכהן: למה לא לבוא ולקבוע סדרי עדיפויות ולספר לנו, הציבור, את האמת: מהם סדרי העדיפויות שלכם כממשלה, איפה שמים את הכסף, מהן התוכניות, במה נקצץ יותר ובמה פחות?

אורית פרקש הכהן: הרי אי-אפשר לתת לכולם כל הזמן.

אורית פרקש הכהן: קיצוץ רוחבי זה סיסמה והתחבאות, זה גם מדיניות כלכלית פחדנית.

אורית פרקש הכהן: זה עוד מאותו דבר, היעדר מנהיגות שמכבדת אותנו.

אורית פרקש הכהן: חבריי חברי הכנסת, ביום חמישי האחרון סיימה בתי את תיכון פלך לבנות בירושלים.

אורית פרקש הכהן: כעת היא יוצאת לדרך עצמאית בחיים.

אורית פרקש הכהן: היא תלמד במדרשה תורנית בצפון ואחר כך היא תתגייס לצבא.

אורית פרקש הכהן: היא כתבה לנו, ההורים, מכתב אישי מרגש.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לקרוא לכם חלק ממנו: הגעתי לגיל 18, לסוף כיתה י"ב, ואני כבר בגירה.

אורית פרקש הכהן: הצבעתי כבר פעמיים, לעירייה ואפילו לראשות הממשלה.

אורית פרקש הכהן: אני מרגישה כבר שאני מתחילה להבין יותר ממה שקורה.

אורית פרקש הכהן: אם אני יכולה לאחל לכם דווקא משהו, הוא שלא תשכחו את גיל 18 שלכם.

אורית פרקש הכהן: הרבה פעמים מפחיד אותי לחשוב שאני איכנס לחיים הבוגרים, לשגרה של עבודה והצלחה ואכזבה שבאמת אולי תצליח לנצח אותי.

אורית פרקש הכהן: אז בשבילי תעשו אתם את המאמץ הזה ותנסו לתקן ולהיות הדוגמה שלי בחיים.

אורית פרקש הכהן: אני פונה היום בשמה של בתי ובשם כל הצעירים המדהימים והנהדרים שלנו בישראל, יהלומים שיש רק במדינה כמו שלנו, דור של פטריוטים שנותנים שנים מחייהם לשירות לאומי או לצבא, שעושים מילואים, שחיים בשכירות, שתקועים בפקקים, שסובלים במערכת בריאות קורסת וששומעים על שרשרת התייקרויות לא נגמרת: עלייה שנייה של מחירי המים בשנה האחרונה, התייקרות של מחירי החשמל, של הלחם, של החלב, של מוניות.

אורית פרקש הכהן: מחירי הדיור צפויים להמשיך ולהאמיר, מחדלי תחבורה עולים לנו עשרות מיליארדי שקלים – והכול עוד לפני הגזרות שצפויות לנו.

אורית פרקש הכהן: אני דורשת שלא נזלזל בילדים שלנו ובעם שלנו, שלא נרסק פקידות כדי להסיח את הדעת מהבעיה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אורית פרקש הכהן: שנגלה את האמת לציבור, שנסביר מהו עומק הבור ואת הצורך לטפל בבעיה, ויפה שעה אחת קודם.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת – – –

אורית פרקש הכהן: הגיע הזמן שנשים את ישראל לפני הכול.

אורית פרקש הכהן: אנחנו אומרים לא לתרבות צ'רנוביל.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת פרקש-הכהן.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: כבוד סגן יושב-ראש הכנסת, מזכירת הכנסת – ממלאת המקום, זה בסדר – חברות וחברי הכנסת; את יודעת, כולנו עכשיו במעבר כלשהו, אז כולנו ממלאים תפקידי משנה באיזה תיאטרון אבסורד של ממשלת ישראל הרביעית של נתניהו.

מיכל רוזין: התכנסנו פה היום – ואני רואה לא רבים ורבות מאיתנו, לצערי הרב, בעיקר לא מהקואליציה – לדבר על הגירעון התקציבי העמוק שהשאירה ממשלת נתניהו הרביעית.

מיכל רוזין: גירעון שלא הייתה בו מחשבה לנצל אותו ככלי תקציבי כדי לשפר לא את החינוך, לא רווחה, לא בריאות, לא תחבורה, אלא רק רצון לרצות כמה שיותר שותפות קואליציוניות.

מיכל רוזין: אבל אני חושבת שדיברו פה רבות לפניי, וידברו גם אחריי, על הגירעון התקציבי.

מיכל רוזין: אני רוצה לדבר על הגירעון המוסרי.

מיכל רוזין: הגירעון המוסרי שמותירה אחריה הממשלה הזו, ממשלת נתניהו הרביעית.

מיכל רוזין: אי-אפשר למדוד אותו באחוזים ובמספרים כמו שאפשר למדוד את הגירעון התקציבי, את התוצר הגולמי של המדינה, אבל את אותותיו אנחנו כבר מרגישות היטב על בשרנו ועל בשרה של הדמוקרטיה הישראלית, את תחושת המחנק – ולא רק כי הקיץ בפתח וכבר מאוד מאוד חם בחוץ ולח – תחושת המחנק של אזרחי ואזרחיות ישראל באמת מפני מה שקורה בבית הזה.

מיכל רוזין: ושלא תבינו לא נכון, זה מושלך על כולנו, גם באופוזיציה, התחושה שהפוליטיקאים עושים הכול רק לדאוג לעצמם, רק לדאוג לכיסא שלהם, במקום לנסות לבנות ישראל טובה יותר, צודקת, שוויונית, ראויה לקהל, לציבור הישראלי.

מיכל רוזין: והציבור הישראלי רואה בשידור חי איך באמת הוא הופך להיות בן ערובה בהגשמת חזון משיחי, קנאי, של פרץ, סמוטריץ', ליצמן ודרעי.

מיכל רוזין: כשאפרים קישון כתב בשנות השבעים על מדינת ישראל כי "זוהי ארץ שהפרידה בין דת למדינה ומאז שולטת בה הדת לבדה", קשה להאמין למצב שבו אנשים בעלי אידיאולוגיה כמו של פרץ, כמו של סמוטריץ', יקבלו את המושכות להיכנס לקבינט, לקבוע את מדיניות התחבורה וכמובן את אופן חינוך ילדינו.

מיכל רוזין: ושלא תטעו, נציגי הציונות הדתית היו לאורך שנים שרים ראויים וממלכתיים ביותר, כולל במשרד החינוך.

מיכל רוזין: אבל זה לא השרים של היום.

מיכל רוזין: השמרנות הקיצונית שמובילים פרץ וסמוטריץ' כיום רחוקה שנות אור מערכי הציונות הדתית ומפד"ל המיתולוגית.

מיכל רוזין: הם כבר לא מאמינים במקומה של הציונות הדתית כמקף בין ה"יהודית" ל"דמוקרטית"; הם חושבים שניתן לדרוס את ה"דמוקרטית" עם ה"יהודית".

מיכל רוזין: והרב רפי פרץ באמת מכהן יום וחצי כשר חינוך זמני של מדינת ישראל, וכבר מצליח לירות בצרורות שורת אמירות באמת הזויות, שמעידות כי איכות החינוך של ילדינו היא הדבר האחרון שמעניין אותו, כמו שזה לא עניין את שר החינוך הקודם מהבית היהודי, בנט.

מיכל רוזין: והאתגר העצום שלו: לעצב דור של ישראלים בצלמו ובדמותו של זרם ספציפי ביהדות, האורתודוקסיה הקיצונית – הוא מקדם אותה כמו כת – שחושבת שנשים מחלישות את צה"ל, שמשפחות גאות מסכנות את הנורמליות.

מיכל רוזין: זו דרך החיים שהוא מקדם.

מיכל רוזין: עם זה הוא נכנס למשרד החינוך.

מיכל רוזין: הסופרת הבריטית שרלוט ברונטה אמרה פעם כי "דעות קדומות קשה למגר מנפש שאינה יודעת השכלה מהי".

מיכל רוזין: וכנראה ששר החינוך לא מבין את המשפט העמוק הזה – ואולי הוא כן מבין – שהדרך היחידה לשמר את הדעות הקדומות ואת הסטריאוטיפים היא למנוע השכלה ראויה ושוויונית מילדי ישראל.

מיכל רוזין: אחרת, באמת לא מובן למה הדברים הראשונים שהוא יצא איתם בשבוע הזה שהוא מכהן זה שנורא מפריע לו איך מקבלים את ספרי התנ"ך בבתי הספר היסודיים-ממלכתיים.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד לכם, יש לי שלושה ילדים בוגרי מערכת החינוך הממלכתי, השתתפתי בשלושת האירועים האלה, זה היה מאוד מרגש.

מיכל רוזין: לצערי הרב – אני גרה בפתח תקווה – זה התקיים רק בבית כנסת אורתודוקסי אבל זה בהחלט היה דבר מרגש, שהילדים מאוד התרגשו ממנו.

מיכל רוזין: לא ברור לי על מה הוא מדבר.

יעל גרמן: בכיתה ב'.

מיכל רוזין: בכיתה ב'.

מיכל רוזין: במקום לדבר על תשתיות, על תקני הוראה, משבר קייטנות הקיץ, סייעות, באמת דברים כל כך חשובים לכל הורה והורה במדינת ישראל, הוא מדבר על זה.

מיכל רוזין: איזה ערך יהודי בדיוק הוא מנסה להגשים כשהוא קורא להפקיר את גורל ההשכלה של התלמידים הישראלים ליכולת הכלכלית של ההורים?

מיכל רוזין: תקשיבו מה הוא מציע להורים: אם הילדים לא מצליחים ללמוד בבתי ספר, תשלחו אותם למורים פרטיים.

מיכל רוזין: מורים פרטיים.

מיכל רוזין: אני, שנאבקתי כל חיי שהילדים שלי יישארו במערכת החינוך הממלכתית הקורסת, הקורסת, וסירבתי להעביר אותם למערכת חינוך פרטית כדי לשמור על מערכת החינוך הממלכתית ועל רמתה – הוא מספר לי שכדי לשמור על רמת החינוך של הילדים שלי אני צריכה לשלוח אותם למורים פרטיים?

מיכל רוזין: את זה כבר כל ההורים עושים.

מיכל רוזין: לצערנו אנחנו עושים את זה, כי המערכת לא מספקת חינוך ראוי.

מיכל רוזין: והרב רפי פרץ, שמשתף פעולה עם הכהניסטים; שחבר סיעתו בשבוע שעבר עמד עם ארגון להב"ה והפגין נגד מצעד הגאווה בירושלים; שהשותף שלו סמוטריץ' קורא לחינוך לדמוקרטיה בבתי הספר הדתה של דת הדמוקרטיה הליברלית; איש שמוכן לסור למרותו של חשוד בפלילים – הוא לא ראוי לשבת בתפקיד שר החינוך.

מיכל רוזין: המשרד שאמון על חינוך לילדינו – חינוך לסובלנות, לאהבת אדם, לקבלת האחר – משרד שצריך לעורר מחשבה וחשיבה ביקורתית ולהנציח את עקרונות הליברליות והפלורליזם, יונהג על ידי אדם שלא רואה ממטר מישהו שחושב שונה ממנו.

מיכל רוזין: אז בזמן שהרב פרץ מחמם את הכיסא במשרד החינוך – לא ברור לכמה זמן, נקווה שכמה שפחות – מונה לא אחר מאשר בצלאל סמוטריץ' לשר התחבורה.

מיכל רוזין: אחד המשרדים הכלכליים והחברתיים החשובים ביותר.

מיכל רוזין: אבל אתם חושבים שסמוטריץ' יתעניין עכשיו ב-3,000 נהגי אוטובוסים שחסרים בחברות האוטובוסים?

מיכל רוזין: לא נראה לי.

מיכל רוזין: אתם חושבים שהוא יתעניין בצפיפות התנועה, שגדולה פי 3.5 מהממוצע במדינות ה-OECD?

מיכל רוזין: לא נראה לי.

מיכל רוזין: ואולי, אחרי 71 שנים מאז קום המדינה, תקום תחנת רכבת ביישוב ערבי במדינה?

מיכל רוזין: ברור שלא, הצחקתם אותי.

מיכל רוזין: הוא מעדיף לחשוב איך הוא ינצל את רגעיו המועטים – נקווה מאוד, מועטים – בקבינט המדיני-ביטחוני כדי לקדם את כיבוש עזה מחדש.

מיכל רוזין: ומה הוא יעשה בשני מיליון פלסטינים ובשליטה עליהם?

מיכל רוזין: יש לו איזה מחשבות קטנות על טרנספר, על עידוד הגירה של אותם פלסטינים.

מיכל רוזין: על הכול הוא כמובן מתראיין מעל גלי האתר ואומר את משנתו הלא-ראויה.

מיכל רוזין: והוא מנסה גם להרגיע אותנו, הציבור החופשי בישראל, ואומר: אני לא אתעסק יותר מדי עם הסטטוס קוו של דתיים-חילונים, עם עבודות התשתית בשבת.

מיכל רוזין: אני לא אתעסק עם זה.

מיכל רוזין: אל תטעו, הוא עושה את זה רק מסיבה אחת, והסיבה היא: לא לעצבן יתר על המידה את הציבור החילוני, החופשי, במדינה לפני שילכו לקלפיות, כשירות לבוס הגדול נתניהו.

מיכל רוזין: אם לפני ארבע שנים היינו אומרים שסמוטריץ' יהיה בקבינט המדיני-ביטחוני, מרבית הציבור היה מרים גבה, היה אומר: לא יכול להיות, את מגזימה, למה את מסיתה.

מיכל רוזין: אמרתי את זה פה, פה, מעל הבימה הזאת אמרתי את זה, ואמרו לי: נו, את מגזימה, זה לא יקרה.

מיכל רוזין: והינה, זה קורה.

מיכל רוזין: וכשאנחנו אומרים: הכהניסטים מגיעים ונכנסים כסכין בלב הדמוקרטיה, אומרים לנו: אוי, את מגזימה, הדמוקרטיה הישראלית חזקה.

מיכל רוזין: והינה, זה קורה.

מיכל רוזין: וכשהפוליטיקה הישראלית כולה נכנעת לאותו אדם שיש נגדו שלושה כתבי אישום ועוברת על כך בשוויון נפש, הדמוקרטיה שלנו מידרדרת.

מיכל רוזין: אז אני באמת חשבתי אם לדבר או לא לדבר על ההצעה ההזויה של מיקי מכלוף זוהר, שלא נמצא פה היום, על האם באמת הכנסת צריכה להצביע מחדש על אי-פיזורה.

מיכל רוזין: באמת רעיונות עוועים, שאני באמת לא יודעת מאיפה הוא קם בבוקר וממציא אותם.

מיכל רוזין: אנחנו לא יכולים לשחק עם הציבור, אנחנו לא יכולים לשחק עם הדמוקרטיה הישראלית; הכנסת הזאת, שהצביעה על פיזורה – בניגוד לעמדתנו, חשבנו שזה נכון להחזיר את המנדט לנשיא – הצביעה על פיזורה אך ורק בגלל גחמה של ראש הממשלה.

מיכל רוזין: הכנסת הזאת פוזרה והיא צריכה לעמוד בפני בחירות חדשות, בפני הציבור.

מיכל רוזין: ואולי זה מעיד על דבר אחד: שנתניהו בלחץ.

מיכל רוזין: וכמו שהוא היה אומר לפעמים על האופוזיציה, אני אומרת עליו: הוא מפחד.

מיכל רוזין: ב-17 בספטמבר מחליפים את השלטון.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

ישראל אייכלר: אני יכול להרגיע אתכם שמבחינה משפטית לא ייתכן שהכנסת הזאת תימשך, היא חייבת ללכת לבחירות, כך שכל הדיבורים האלה הם סתם דיבורי סרק.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

ישראל אייכלר: עשר דקות.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דבריי אני שואל היכן שר האוצר.

מיקי לוי: היכן שר האוצר, שהבטיח לנו הרים וגבעות?

יצחק כהן: הוא בממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת איציק כהן ידידי, שאני מעריך אותך – שולחים אותך למערכה לא לך.

מיקי לוי: לא לך.

מיקי לוי: ודי אם היית מסתכל בעיתון כלכליסט אתמול.

מיקי לוי: אנחנו נמצאים בפתחו של משבר כלכלי אמיתי, ושר האוצר של מדינת ישראל נעלם.

מיקי לוי: בור תקציבי עצום, שהזהירים בו מדברים על 12 מיליארד והמחמירים – על כ-18 מיליארד.

מיקי לוי: משרד אוצר מבולגן; בכירי המשרד מכסחים אחד את השני – ראש אגף תקציבים נגד המנכ"ל, המנכ"ל נגד כל העולם; איך אפשר בכלל לנהל ככה, עם יחסי עבודה כאלה גרועים, משרד כל כך חשוב כמו משרד האוצר?

מיקי לוי: כי אין שר, כי אין ראש ממשלה, כי ראש הממשלה עסוק בדברים אחרים ולא אכפת לו.

מיקי לוי: ככה אי-אפשר לנהל את המשבר הזה.

מיקי לוי: והאמת, אם אלו היחסים בתוך המשרד, מה הפלא שהגענו למשבר, ולאן נעלם שר האוצר.

מיקי לוי: גל התייקרויות במשק בפתח.

מיקי לוי: מים עלו ב-2.9% רק ביולי, ובמהלך השנה הם כבר עלו ב-6.6%.

מיקי לוי: אבל לא רק המים: הפירות והירקות עלו עלייה דרסטית, שכל בית ישראל מרגיש, ומחירי הארנונה – העליות האלה מצטרפות לגל התייקרויות שחווינו כולנו בשנה האחרונה וכבר הספקנו לשכוח.

מיקי לוי: בין היתר: מוצרי המזון, החשמל.

מיקי לוי: איפה שר האוצר?

מיקי לוי: האם זו הבשורה שלכם לאזרחי מדינת ישראל?

מיקי לוי: כלי רכב היברידיים.

מיקי לוי: במקום לברך – כשיש חיסרון בכיס מתחילים לחפש היכן להטיל מיסים.

מיקי לוי: כאילו לא מטילים מיסים, כאילו.

מיקי לוי: התייקרויות משמעותיות, עם השלכות לגבי הגנת הסביבה.

מיקי לוי: ואיפה שר האוצר?

מיקי לוי: נעלם.

מיקי לוי: נטו כחלון, נטו תעשייה, נטו חינוך, נטו, נטו, נטו, נטו, נטו – הכול הפך לברוטו.

מיקי לוי: זה הברוטו של החור התקציבי.

מיקי לוי: לא שמענו על הנטו הזה גם במסע הבחירות האחרון.

מיקי לוי: שמענו על ימין שפוי.

מיקי לוי: כל הנטו הפך לברוטו.

מיקי לוי: שר האוצר לא אשם.

מיקי לוי: ראש הממשלה הוא האשם.

מיקי לוי: הוא, שקנה שקט פוליטי בארבע השנים הללו.

מיקי לוי: שלושה ימי שבתון בתוך שנה, והעלות, על פי הערכות, כ-5 מיליארד שקל, חלק מהתמ"ג, על כל יום עבודה.

מיקי לוי: ואתם מגלגלים עיניים.

מיקי לוי: אנחנו התנגדנו לימי השבתון.

מיקי לוי: הכנסתם את יום השבתון בבחירות המוניציפליות.

מיקי לוי: הנזק הוא אדיר, ואפילו לבחור לא באים.

מיקי לוי: וכשהצענו – יש להדגיש, יחד עם רועי פולקמן – להגיד שמי שלא בא לבחור ולא מקבל את הפתק לא יקבל את יום השבתון – גלגלתם עיניים, אמרתם: זה בלתי אפשרי.

מיקי לוי: פחדנים.

מיקי לוי: ממה פחדתם?

מיקי לוי: תראו לאן הבאתם אותנו.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, הגירעון הזה לא הגיע יש מאין, הוא צמח לאט-לאט.

מיקי לוי: נדלקו שורה ארוכה של נורות אזהרה במהלך כל השנים האחרונות.

מיקי לוי: הזהרנו מההשלכות של תקציב דו-שנתי.

מיקי לוי: עמדתי כאן על הדוכן הזה ואמרתי כמה וכמה פעמים: אסור ללכת לתקציב דו-שנתי.

מיקי לוי: כן, זה נתן שקט פוליטי לראש הממשלה, הוא לא צריך להתעסק עם זה.

מיקי לוי: יגיד לכם כל כלכלן מתחיל שאי-אפשר לתכנן תקציב דו-שנתי; אי-אפשר לחזות את מחיר הסחורות, את מחיר הדלק, את מחיר האוכל.

מיקי לוי: שינויים גיאו-פוליטיים, מלחמה – כל דבר כזה מסיט את הכלכלה.

מיקי לוי: לזכותו של שר האוצר ייאמר שהוא היה נגד תקציב דו-שנתי, אני עד לכך, שמעתי את זה ממנו במו אוזניי.

מיקי לוי: מי רצה תקציב דו-שנתי?

מיקי לוי: זה שרצה שקט פוליטי, ראש הממשלה.

מיקי לוי: הכול למען ההישרדות האישית שלו.

מיקי לוי: ואתם, כמו – לא רוצה להגיד מה אני חושב, אני משאיר את זה שורה פתוחה – הסכמתם.

מיקי לוי: הסכמתם לכל מה שהוא אמר.

מיקי לוי: זה התשלום שכל אזרחי מדינת ישראל משלמים היום בעבור ההישרדות הפוליטית שלו.

מיקי לוי: הפגיעה האנושה בכלכלת מדינת ישראל – כי לא אכפת לו, כי לא היה כלום ואין כלום.

מיקי לוי: וככה זה נראה.

מיקי לוי: ואמרתי מעל הדוכן הזה: המדינה היחידה בעולם שיש בה תקציב דו-שנתי היא בחריין.

מיקי לוי: לבחריין רציתם לדמות אותנו?

מיקי לוי: תראו לאן הבאתם אותנו: 4% גירעון כמעט, וזה עוד לא הסוף.

מיקי לוי: הזהרנו מהירידה בגביית המיסים, מהתשלומים של כל מיני מכירות סטרטאפ למיניהן – שהיה לנו מזל – מהמדיניות הפזרנית והבזבזנית של חלוקת הכספים הקואליציוניים.

מיקי לוי: אמרנו אין-ספור פעמים שיהיו לכך השלכות ועכשיו אתם מביאים את התשלום על הפזרנות, הכניעה שלכם והניהול הכושל לציבור.

מיקי לוי: הציבור ישלם על זה בעליית מיסים, בסדרה של קיצוצים שיפגעו עוד יותר בשירותי הבריאות, בתקציבי החינוך והרווחה ואולי גם בזה וגם בזה וגם בזה, כי לא היה כלום כי אין כלום.

מיקי לוי: שלושה ימי בחירות השנה, חברי חבר הכנסת סגן שר האוצר איציק כהן, ואמרנו: בשביל מה צריך יום לבחירות המוניציפליות?

מיקי לוי: העלות היא מטורפת למשק.

מיקי לוי: היום אתם מגלגלים את העיניים כמו עגל שמאלה וימינה ואומרים: אה, 5 מיליארד שקל מהתמ"ג עלות יום בחירות.

מיקי לוי: גירעון צפוי: 3.8%–4%.

מיקי לוי: 12 מיליארד שקלים חריגה בגירעון, שמאיים לזנק ל-54 מיליארד שקלים במצרפי.

מיקי לוי: הניסיונות להסתיר את הגירעון העצום הזה הם בזויים.

מיקי לוי: בימים הקרובים, חברי חבר הכנסת יצחק כהן, אתה יודע את המספרים אולי אפילו יותר טוב ממני – – –

יצחק כהן: – – –

מיקי לוי: יותר טוב ממני.

מיקי לוי: בימים האלה הקרובים, ואני מחכה לכך, מבקר המדינה אמור לפרסם את המסקנות לגבי הבדיקה של נתוני האוצר שפורסמו ל-2018.

מיקי לוי: עמד פה שר האוצר ואמר: 2.9%, עמדנו ביעד.

מיקי לוי: הכיצד איבדת כל כך הרבה בכמה חודשים?

מיקי לוי: לאן הלך הכסף?

מיקי לוי: תכנון לקוי, בזבזני, חסר אחריות.

מיקי לוי: ב-2018 היה מתוכנן גירעון של 2.9%.

מיקי לוי: האם שיחקתם במספרים?

מיקי לוי: נחכה לתשובתו של מבקר המדינה.

מיקי לוי: בינואר השנה אמרתם את זה מעל הדוכן הזה, בינואר שנה זו, ולפני כשנה וחצי עמדתי כאן ודיברתי כנגד התקציב הדו-שנתי והגירעון הצפוי.

מיקי לוי: ואמרתי לכם: יהיה גירעון; לא בור תקציבי, יהיה בולען.

מיקי לוי: חבר הכנסת שר המשפטים דהיום אמיר אוחנה הסתובב אליי ישר ואמר: או, צדקת.

מיקי לוי: הבור התקציבי הוא עצום.

מיקי לוי: בפברואר הוגש דוח לממשלה על המצב התקציבי החמור.

מיקי לוי: בדוח נכתב כי הגירעון התקציבי דוהר ב-2019 לכ-50 מיליארד שקלים, 10 מיליארד שקלים יותר מהיעד.

מיקי לוי: דהיינו, היעד היה 2.9%.

מיקי לוי: בשנת 2020 הבור התקציבי, סליחה, הבולען התקציבי, אמור להגיע ל-54 מיליארד שקלים בקירוב, לעומת גירעון מתוכנן של 36 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: הקופה מרוקנת.

מיקי לוי: משרד האוצר מתנהל כקרקס.

מיקי לוי: משרד האוצר מרוסק, עם יחסי עבודה לא תקינים.

מיקי לוי: עם פגיעה בפקידים הבכירים, בבעלי המקצוע, שלא אחת, ויעידו על כך החברים, אני מגן עליהם בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אבל בתוך המשרד אתם קורעים אותם לגזרים.

מיקי לוי: לגזרים.

מיקי לוי: ממך, אדוני, שאני מחזיק ממך איש אמת, הייתי מבקש שתתייצב מול מנכ"ל המשרד ותקרא אותו לסדר או תגלה את אוזנו של שר האוצר, שיגן על אותם בעלי מקצוע שעושים עבודתם נאמנה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מסיים, אדוני, חצי דקה.

מיקי לוי: שר האוצר כחלון נעלם, שולח את סגנו, ידידי, עם כל הכבוד, חבר הכנסת איציק כהן.

מיקי לוי: כחלון קיבל משרד אוצר מתפקד וקופה גדושה – ואם אתה לא מאמין אני אפנה אותך לציטוט ולמספרים בעיתון כלכליסט או לנתוני הסטטיסטיקה – ומשאיר מצב הפוך: קופה מרוקנת ומשרד מרוסק.

מיקי לוי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת אלי אבידר, בבקשה, גם כן עשר דקות.

פנינה תמנו: איפה שר האוצר – – – הולך ומקצץ, מקצץ את כל הנטו – – – השאיר אותך לבד.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התכנסנו כאן היום לדון בגירעון התקציבי שמנסים זה כמה חודשים להעלים אותו, תוך שבאופן שיטתי מצהירים שהכול קשקוש ואין גירעון; אבל יש גירעון והוא עצום, והוא תולדה של כלכלת בחירות מתמשכת וחוסר אחריות תקציבית.

אלי אבידר: מנכ"ל האוצר הצהיר שהקיצוץ הקרוב, מעל למיליארד שקל, אינו צעד גרנדיוזי ושהדברים הגדולים יבואו ב-2020.

אלי אבידר: אז בואו נבהיר: כדי לפתור את הקטסטרופה תידרש הממשלה הבאה לקצץ יותר מ-22 מיליארד שקלים.

אלי אבידר: מישהו בכלל מבין לקראת מה אנחנו הולכים?

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, מפלגת ישראל ביתנו נתנה לציבור הישראלי את ההזדמנות לראות כיצד תיראה ממשלת החלומות של נתניהו.

אלי אבידר: זאת ממשלה שמקדמת את מדינת ההלכה וחוסר אחריות כלכלית של 61 חברי כנסת ללא ישראל ביתנו.

אלי אבידר: זוהי ממשלת החלומות של נתניהו, שבה הגירעון הוא קשקוש ומשה גפני מדגל התורה יושב עם היד על השלטר של ועדת הכספים.

אלי אבידר: מי לא זוכר את הנאומים חוצבי הלהבות של ראש הממשלה בנימין נתניהו על התובנה, האאוריקה שהוא קיבל, מנושא סחיבת הפצוע בצה"ל.

אלי אבידר: ככל שהפצוע כבד יותר כך קשה למי שנושא אותו ללכת.

אלי אבידר: והוא תמיד אמר שהפצוע הוא המיסים והביורוקרטיה הישראליים.

אלי אבידר: זהו נתניהו, דוגמן הכלכלה החופשית בנאומים ובראיונות תקשורת, ובפועל הוא האחראי הישיר לאחד הגירעונות התקציביים חסרי האחריות בתולדות מדינת ישראל.

אלי אבידר: זהו אותו נתניהו, דוגמן הביטחון, שמאיים על החמאס בכל ריאיון ורץ לשלם פרוטקשן לאחר 700 טילים על עוטף עזה ושדות שממשכים להישרף כל יום.

אלי אבידר: הוא לא יפעיל את הצבא, לא אחרי 700 טילים על העוטף וגם לא אחרי 7,000 טילים, כי לנתניהו נוח יותר לשלם פרוטקשן להנייה.

אלי אבידר: זהו דוגמן הביטחון נתניהו, שלא מפספס צילום בכל מחזור גיוס בבקו"ם וראשון להתייצב בכל תרגיל צה"לי לצידו של הרמטכ"ל.

אלי אבידר: בחורף עם מעיל היוניקלו ובקיץ עם חולצת הפולו השחורה.

אלי אבידר: בחורף – יותר טוב, just saying.

אלי אבידר: לנאום הזה, אדוני היו"ר, קראתי 300,000, ואלה הם אותם 300,000 עובדי ההייטק ומדעי החיים שהולכים לשלם את החשבון על חוסר האחריות התקציבית והגירעון הבלתי-נתפס.

אלי אבידר: היום, אדוני היושב-ראש, אדבר בשמם של אותם 300,000 עובדי ההייטק, שאחראים ל-50% מהייצוא הישראלי.

אלי אבידר: הם אותם 300,000 עובדים שאחראים בעבודתם הקשה ל-15% מהתל"ג של מדינת ישראל.

אלי אבידר: הם אותם 300,000 ששירתו בצבא, ממשיכים לשרת במילואים ואיש אינו שומע אותם.

אלי אבידר: הם אזרחים טובים שרוצים לחיות בארץ הזאת ולתרום את תרומתם, אך יש להם בעיה אחת, אדוני היושב-ראש, הם לא נחשבים כוח אלקטורלי.

אלי אבידר: הם רק 300,000 איש ואישה שאין להם את הזמן לעסוק בהתאגדויות פוליטיות כי הם במרוץ מטורף אחרי הזמן.

אלי אבידר: הם אותם 300,000 אזרחים טובים שפוליטיקאים, עיתונאים ופרשנים נוהגים לכנות אותם נהנתנים, בעלי ג'יפים, בעלי רכבי ליסינג.

אלי אבידר: ועל כך אני רוצה לשאול: תגידו, הם גנבו משהו ממישהו?

אלי אבידר: הם חייבים למישהו משהו?

אלי אבידר: מי נתן להם את רכב הליסינג, משה גפני?

אלי אבידר: מי משלם להם ביטוח לאומי וקרן השתלמות, יעקב ליצמן?

אלי אבידר: מי מממן להם את החופשה בחו"ל, אריה דרעי?

אלי אבידר: מה קרה, המדינה הזאת השתגעה?

אלי אבידר: הם עובדים קשה, הם משרתים, הם משלמים, ואתם תחליטו שהם חיים טוב מדי?

אלי אבידר: והם לא לבד.

אלי אבידר: כל עובד ועובדת בתעשיית ההייטק ומדעי החיים גורמים לכך שחמישה עובדים נוספים במגזרי השירותים והתעשיות התומכות, גם הם מתפרנסים.

אלי אבידר: מדהים אותי המשחק הציני שמשחקים חבריי בליכוד, כשאומרים שישראל ביתנו מודאגים מהגירעון התקציבי אבל הם דורשים פנסיות לקשישים.

אלי אבידר: והם גם קורצים ואומרים: לעולים.

אלי אבידר: כן, אדוני היושב-ראש, אנחנו דורשים פנסיות מינימום לקשישים כי אנחנו לא יכולים להשלים עם העובדה שקשישים נאלצים לבחור בין אוכל לתרופות.

אלי אבידר: ולא משנה אם הקשיש הזה נולד ברמת גן או שהוא נולד בבנגאזי, או שהוא נולד בטשקנט או במוסקבה – מגיע לכל קשיש שנשמור על הזכות שלו להתקיים בכבוד.

אלי אבידר: אבל אם כבר אנחנו משחקים את המשחק הציני של עולים וקשישים, אז אני רוצה לשאול את ראש הממשלה, שהוא גם דוגמן העלייה החדש, שרק לאחרונה גילה את העלייה מחבר העמים ואפילו מינה יועץ מיוחד: האם הוא יודע מה אחוז העובדים, המהנדסים, הפיזיקאים, החוקרים, המתכנתים, ממדינות חבר העמים בתעשיית ההייטק ומדעי החיים?

אלי אבידר: אין לו מושג, כי זה לא מעניין אותו, כי אותם עולים מחבר העמים הם טובים לשרת בצה"ל, לעבוד ולשלם מיסים, אבל הם לא טובים לחיות כאן בכבוד כאזרחים שווי זכויות, ובטח שלא להתחתן על פי דרכם, כאן בישראל, ולא בקפריסין או בבולגריה.

אלי אבידר: ולא נתניהו, ולא יולי אדלשטיין ולא זאב אלקין לא אמרו מילה אחת כשהצפנו את בדיקות הדנ"א שמכריחים את אותם עולים טובים לעבור ברבנות.

אלי אבידר: מילה הם לא אמרו, אבל עכשיו הוא מגלה אותם כי יש בחירות.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, ממשלת החלומות של נתניהו עם 61 ח"כים ללא ישראל ביתנו – אם תקום, תעלה את כל מגוון המיסים שאנחנו מכירים, גם האישיים וגם מס החברות, כי זו הדרך הקלה ביותר לסגור את הגירעון.

אלי אבידר: ורק להזכיר, רק בשנת 2018 היו אקזיטים של חברות ישראליות בשווי של 12 מיליארד דולר, אבל אנחנו, במקום להגיד להם תודה רבה, אנחנו נחושים להמאיס עליהם את החיים ולהביא אותם לעבור מפה.

אלי אבידר: נמאס להם, הם כבר לא רוצים כל כך להישאר פה, הם רוצים לעבור למקום אחר, ומי שלא עובר לארצות הברית עובר לקנדה, ומי שלא עובר לצפון אמריקה עובר לגרמניה ולאירלנד.

אלי אבידר: יש כיום, אדוני היושב-ראש, 70,000 ישראלים בעמק הסיליקון, שעובדים בהייטק ובמדעי החיים.

אלי אבידר: ובואו תראו את האבסורד, חבריי וחברותיי חברי הכנסת: 70,000 ישראלים, שרוצים לחיות פה, חיים כיום בעמק הסיליקון, ולעומת זאת, אנשים שלא כל כך רוצים בקיומה של המדינה, הם רוצים להכתיב את אורח חיינו.

אלי אבידר: זה בכלל הגיוני, הדבר הזה?

אלי אבידר: ואם אתם חושבים שמספר העוזבים הולך לרדת, אתם טועים, שכן באה רפורמת המס של טראמפ ונתנה לנו מכת מוות.

אלי אבידר: הזליגה של חברות לכיוון ארצות הברית הפכה לשיטפון, רק שאף אחד לא מדבר על זה, כי אם לא נדבר על זה אולי זה ייפתר, ככה אנחנו תמיד חושבים.

אלי אבידר: הגירעון הנוכחי, חברות וחברי הכנסת, מסוכן לכלכלת ישראל.

אלי אבידר: ובקרוב – למי שלא יודע – גם דירוג האשראי של מדינת ישראל ייפגע, ויהיו לכך השלכות כלכליות.

אלי אבידר: אבל אפשר לתקן את הגירעון הזה דרך הגדלת גירעון לטווח זמן מוגדר, תוך בניית מחויבות ואחריות פיסיקלית.

אלי אבידר: את הגירעון הזה תוכל לסגור רק ממשלת חירום רחבה, שמורכבת מישראל ביתנו, הליכוד וכחול לבן, שתוכל לקבל החלטות כלכליות אמיצות ולהחזיר את כלכלת ישראל לפסים הגיוניים.

אלי אבידר: ממשלה צרה מכל סוג שהוא תדרדר את הכלכלה הישראלית עוד הרבה יותר.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, זוהי שעתם ההיסטורית של 300,000 עובדי ההייטק ומדעי החיים, לעשות מעשה ולתת את הכוח למפלגה שעומדת במילה שלה, שתדאג שלא תקום כאן מדינת הלכה או ממשלת אסון כלכלי, שתיקח מהם ביד אחת מיסים ותיתן לאלה שלא משלמים ביד השנייה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש – –

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

אלי אבידר: אני מייד מסיים.

אלי אבידר: – – הציבור ראה מה יכולה לעשות מפלגת ישראל ביתנו עם חמישה מנדטים, ורק צריך לדמיין מה נוכל לעשות עם עשרה או 15.

אלי אבידר: אם נקבל את האמון – ואני מסיים – נוכל להכתיב ממשלת חירום לאומית רחבה, שגם תטפל במשבר התקציבי וגם תחזיר את השפיות למדינת ישראל.

אלי אבידר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אבידר.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת אבי ניסנקורן, בבקשה, גם כן עשר דקות, ואחר כך ישיב סגן שר האוצר יצחק כהן על כל ההצעות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה לא מודאג מהגירעון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה לא פלא.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה מודאג מדברים אחרים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא מודאג מהחסינות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשהוא הולך לישון בלילה הוא לא חושב על הגירעון, הוא לא חושב על הבריאות, החינוך, הבעיות הציבוריות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא חושב מה יקרה מחר עם השימוע אצל היועץ המשפטי לממשלה, איך הוא נערך לזה, אם הוא יקבל אישור מוועדת ההיתרים, אם הוא יקבל הלוואה, אם הוא לא יקבל הלוואה, אם הוא ייתן הצהרת הון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זה מה שמטריד אותו, אז פלא שראש הממשלה לא מודאג מהגירעון?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל מי צריך להיות מודאג?

אברהם (אבי) ניסנקורן: 800,000 איש שמקבלים שכר מינימום, שגרים בחלקם הגדול בפריפריה, ויש להם בעיה של בריאות ציבורית לא מספיק טובה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ועכשיו יש 15 מיליארד שקל גירעון ל-2019, גירעון תוספתי, ו-22 מיליארד שקל גירעון תוספתי ל-2020.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו צריכים לשפר את הבריאות הציבורית, והוא בא עם קיצוץ רוחבי גם בבריאות הציבורית, ואין לו תוכנית מוסדרת לבריאות הציבורית, לא ל-2019, לא ל-2020, לא ל-2021 – יש לו קיצוץ רוחבי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ושר הבריאות הצליח להרים ידיים ולהצביע בעד קיצוץ רוחבי איפה שאין, כי ראש הממשלה לא מודאג מהגירעון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה לא מודאג מהגירעון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל יש לנו ילדים שנמצאים בחינוך, ומיכאל ביטון, חברי, נלחם בהפרטה הזוחלת של מערכת החינוך – שהורים מוסיפים עוד כסף ועוד כסף ועוד כסף, ואיפה זה כואב?

אברהם (אבי) ניסנקורן: למי שאין.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מוסיפים כסף, כי מערכת החינוך קורסת, ונהפכת לאי-שוויונית, ותקציב החינוך לפריפריה קטן מדי לעומת מה שצריך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה לא מוטרד, כי אין לו באמת תוכנית לחינוך לשנה הבאה, ולשנת 2020 ו-2021 – יש לו קיצוץ רוחבי בחינוך.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו נגיע לשם ואנחנו צריכים הזדמנות שווה לילדים שלנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא לא מוטרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כולנו יודעים שהבעיה בחינוך זאת גם הבעיה בפריון העתידי ובתוצר העתידי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בלי חינוך, ובלי חינוך בפריפריה, יהיו לנו פחות תוצר ופחות פריון קדימה, אז העוגה לא תגדל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל ראש הממשלה לא מוטרד, כי יש דברים אחרים שמטרידים אותו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשהוא מוטרד מעצמו, וכל היום הוא מתעסק סביב עצמו, איך הוא יכול להיות מוטרד כשיש בעיית חינוך?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך הוא יכול להיות מוטרד כשאין לו תוכנית חומש?

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך הוא יכול להיות מוטרד כשהוא רואה את הקיצוץ הרוחבי?

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה לא מוטרד, אבל יש לנו במדינת ישראל מיליון קשישים שהקצבה שלהם נשחקת כבר חמש-שש שנים, כי כשהשכר עלה, וברוך השם הוא עלה, הקצבה לא עלתה, כי היא הייתה צמודת מדד והמדד לא עלה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: והם חמש שנים נשחקים, ובזכות המאבק שלנו, גם עם גפני, מנענו עכשיו קיצוץ נוסף לקשישים: 200,000–300,000 קשישים שרצו להוריד להם, וברגע האחרון לא ירד להם, בגלל מאמץ שלנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל אותם מיליון איש צריכים להיות מודאגים, כי כשאין כסף, אז גם אין כסף לעשות עוד סבסוד בתרופות; וכשאין כסף, אין עוד כסף להגדיל את סל התרופות, שכל שנה נאבקים להגדיל אותו ב-200 מיליון, ב-300 מיליון, ב-400 מיליון – אבל אנחנו בגירעון של 15 מיליארד ועוד 22 מיליארד לשנה הבאה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ראש הממשלה לא מוטרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: היה רק דוח שבא ואמר שעשר שנים מדינת ישראל טעתה בהשקעה בתשתיות בתחבורה הציבורית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זרקו עשרות מיליארדי שקלים לכיוון הלא-נכון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: במקום להשקיע בתחבורה הציבורית, השקיעו בכבישים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: למה?

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי כבישים מצולמים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כי בכביש אתה אומר – מחלף, אתה שם שלט: בנינו את המחלף.

אברהם (אבי) ניסנקורן: השקעה בתחבורה ציבורית זה פחות בא לידי ביטוי בתמונות, אבל כולנו יודעים שבלי השקעה בתחבורה הציבורית אי-אפשר לשפר את הפריון והתוצר לנפש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל הוא לא מוטרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו בשנים שבהן התוצר לנפש בירידה, ואנחנו בשנים שבהן התוצר לנפש הוא פחות מבמדינות מפותחות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז הקסם מתפוגג: אנחנו בירידה בתוצר לנפש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כשמסתכלים על התחזיות של בנק ישראל שנים קדימה, התחזיות לא טובות, התחזיות מראות המשך ירידה של תוצר לנפש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל ראש הממשלה לא מוטרד, כי אפשר לבוא, ובנאום שלא אומר הרבה לנסות לשכנע שנעשה הרבה כשלא נעשה כלום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואפשר לבוא ולהגיד: אני דואג לכם, כשהוא לא דואג להם ולא רואה אותם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וגם אי-שוויון לא רואים מקיסריה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מקיסריה אתה לא רואה את האי-שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא רואה את ה-800,000, או 900,000 איש שמרוויחים שכר מינימום ולא גומרים את החודש; אתה לא רואה את אלה שאין להם כסף; קשישים שאין להם כסף לתרופות – אתה לא רואה את אלה שצריכים כל חודש לבחור בין עוד קצת אוכל או מנת בשר או תרופה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא רואה את זה מקיסריה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אתה לא רואה את האי-שוויון, אתה לא צריך להיות מוטרד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני חייב להגיד לכם, בכל השנים, בכל השנים שאני מילאתי את התפקיד הקודם שלי לא הייתה פעם אחת שיוזמה חברתית באה ממשרד ראש הממשלה; פעם אחת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא עם הנכים, שעכשיו מחכים לפעימה השנייה שלהם, ובואו נראה מה יקרה עם הגירעון עם הפעימה השנייה שהבטיחו להם; לא בשכר מינימום; לא באף רפורמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לא הייתה פעם אחת של יוזמה חברתית.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל לפני הבחירות, אני רואה גרפים בטוויטר של ראש הממשלה: הוא מתגאה בצמצום האי-שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא לא יזם פעם אחת, פעם אחת, צמצום של אי-שוויון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אני אומר את זה באחריות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מה שכן היה, כשראש הממשלה היה שר האוצר מדינת ישראל הגיעה לאי-שוויון הכי גדול בתולדותיה; הוא היה הכי גדול בתולדותיה אחרי התקופה שהוא היה שר האוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז הוא לא מוטרד, כי תמיד אפשר לקחת מהנכים, ותמיד אפשר לא לתת לפריפריה, ותמיד אפשר לא לתת לקשישים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בתחבורה ציבורית זרקנו 10 שנים עשרות מיליארדי שקלים – לא נורא, השלטים היו יפים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: החינוך לא מספיק טוב, והעתיד של ילדינו הוא לא מספיק טוב, ויש שסע בעם ישראל – לא נורא, תמיד אפשר להגיד: שמאל חלש, ערבים, וזה, לנסות להשמיץ, ולהגיד: בואו תבחרו בי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הוא לא מוטרד, כי הוא חושב שהוא יכול לעבוד על כולם.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: לצערי אנחנו רואים פה שולחן ריק, כי לצערי הולכים כסומא בערפל.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז צועקים ובסוף עושים מה שהוא אומר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: בא מיקי לוי ודיבר על תקציב דו-שנתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אחת השטויות הגדולות ביותר זה תקציב דו-שנתי, פחדנות של פוליטיקאים במקום להתמודד.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תראו לי חברה, חברה מסחרית, שעושה תקציב דו-שנתי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: איך אתה יכול להתמודד עם שינויים במשק עם תקציב דו-שנתי, איך?

אברהם (אבי) ניסנקורן: אבל מה, לא רוצים להתמודד כל שנה, לא רוצים ללכת עם האמת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו בשנה של בזבוז, שנה של הקפאה, שבה אי-אפשר להתעסק עם כלום.

אברהם (אבי) ניסנקורן: שנה של בחירות – לך תנהל מדיניות כספית, לך תנהל מדיניות פיסקלית בשנה של בחירות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז החזיקו מעמד, עשו את כל המשחקים שהגירעון לא יחרוג מ-3%, כל המשחקים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: דרך אגב, כשבנו את התקציב ידעו מראש שמניחים הנחת גביית מיסים מופרזת.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ידעו מראש.

אברהם (אבי) ניסנקורן: הכריחו את רשות המיסים להסכים להנחה לא נכונה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו ראינו את זה עכשיו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: כולנו רואים את זה בפנים, ההנחה מתנפצת, ואז הגירעון כמובן קופץ, אבל הכתובת הייתה ידועה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אז ראש הממשלה לא מודאג, ותמיד יודע על מי להפיץ אשמה.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואני אומר לכם, האשמה העיקרית זו מדיניות לא אחראית, ואי-העלאת תוצר, ואי-השקעה בתחבורה ובחינוך כמו שצריך, שהם קטרי התוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: מזל ששוק העבודה, שהוא בתפוסה מלאה ובעליית שכר, קצת הוריד מהבעיה של התוצר ושל הפריון.

אברהם (אבי) ניסנקורן: אנחנו כולנו צריכים להיות מודאגים, כי בסוף החובה שלנו היא לציבור, והחובה של כחול לבן, זה לדאוג לבריאות ציבורית, ולדאוג לחינוך ציבורי, ולדאוג לשוויון בין האזרחים בכל המדינה, ולדאוג לקשישים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: וגם, כן, לדאוג לאחריות פיסקלית ואחריות מוניטרית, וגם לדאוג שהגירעון לא יפרוץ יותר מדי, וגם, בסופו של דבר, להגדיל את העוגה דרך הגדלת התוצר.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ולכן, צריך שינוי.

אברהם (אבי) ניסנקורן: צריך שינוי של שפיות.

אברהם (אבי) ניסנקורן: ואנחנו כן מודאגים, כי אנחנו כן רוצים את הציבור מול העיניים, ואנחנו כן בטוחים בדרך שלנו, וכן יודעים לעשות שינוי, ובסוף בסוף בסוף חושבים על האזרחים ולא על עצמנו.

אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה.

ישראל אייכלר: תודה רבה, לחבר הכנסת ניסנקורן.

ישראל אייכלר: ממש על הדקה, כל הכבוד.

ישראל אייכלר: את תשובת הממשלה יביא סגן שר האוצר הרב יצחק כהן, על כל ההצעות לסדר-היום בעניין הגירעון בתקציב.

ישראל אייכלר: בבקשה.

מיכל רוזין: איציק, זה הכול פייק ניוז.

מיכל רוזין: אין גירעון – – –

יצחק כהן: לא, מיכל, אנחנו נעשה תרגיל.

יצחק כהן: מכיוון שכל הדיון הזה זה כמו דיון בבית הלורדים – – –

מיכל רוזין: איציק, זה הכול פייק ניוז.

מיכל רוזין: אין גירעון – – –

יצחק כהן: כל הדיון מזכיר לי את בית הלורדים באנגליה, אז בואו נעשה תרגיל, יחד איתכם, אתם מוכנים?

מיכאל ביטון: כן, אבל תתנהג כמו לורד בריטי.

יצחק כהן: כמו לורד טריפוליטאי.

מיכל רוזין: בממשלה הבאה אתה איתנו, אל תשכח.

ישראל אייכלר: בדרך כלל הלורדים באים עם מקל.

יצחק כהן: בואו נעבור ביחד, נראה על מה אתם מדברים.

יצחק כהן: שאלת פה, מיקי יקירי, איפה הכסף.

יצחק כהן: אוקיי, אז בואו נתחיל.

יצחק כהן: תגידו לי מה אתם רוצים לבטל, אני אסמן.

יצחק כהן: אם תגידו לי לבטל, אני אודיע לחבר'ה לוותר: תמיכה בהורים עובדים לילדים בגיל הרך.

פנינה תמנו: איפה בדיוק הצמיחה?

יצחק כהן: אני אגיד.

מיקי לוי: – – – במשהו יותר רציני.

יצחק כהן: זה ארוך, אז אל תפריע לי, אני לא הפרעתי לך.

יצחק כהן: זה ארוך מאוד.

יצחק כהן: אל תברח, אני אגיע לשכר מינימום.

יצחק כהן: אל תברח, אני אגיע לתוכנית סיעוד לאומית.

יצחק כהן: אל תברח.

פנינה תמנו: אתה יודע שחד-הוריות לא מקבלות תמיכה.

פנינה תמנו: חד-הוריות לא יכולות לקבל תמיכה.

פנינה תמנו: אנחנו מכבדים אותך מאוד, אבל תקריא דברים נכונים.

יצחק כהן: אל תפריעי.

יצחק כהן: אני גם מכבד, תכבדי אותי.

יצחק כהן: אז אמרנו: תמיכה בהורים עובדים לילדים בגיל הרך.

יצחק כהן: בתקופה שלכם, מיקי, הייתם בסדר גמור.

יצחק כהן: אתם נתתם נקודה אחת לגיל שנה-שנתיים ושתי נקודות לגיל שלוש, ולארבע-חמש לא נתתם כלום.

יצחק כהן: אז אנחנו שיפרנו.

יצחק כהן: שר האוצר כחלון שיפר.

יצחק כהן: בשנה ראשונה, 1.5 נקודות זיכוי; גילאי שנה עד חמש – 2.5 נקודות זיכוי.

יצחק כהן: סך הכול – 10,000 שקל לסל משפחתי.

יצחק כהן: אז בואו, לבטל את זה, מה אתם אומרים?

יצחק כהן: לבטל, חילי?

יצחק כהן: תגיד, מיקי, לבטל?

יצחק כהן: אני מסמן לבטל.

קריאה: אתה לא רציני.

יצחק כהן: לא, למה לא?

יצחק כהן: אנחנו נגיע גם לתעריף הגז.

מיקי לוי: – – – אתה רוצה לדעת – – –

יצחק כהן: כן, הלאה, הלאה.

יצחק כהן: סבסוד צהרונים.

יצחק כהן: אל תצעק, אל תצעק.

יצחק כהן: לא צעקתי כשאתה דיברת.

מיקי לוי: אבל פנית אליי.

יצחק כהן: תשמע אותי עד הסוף.

מיקי לוי: פנית אליי.

יצחק כהן: חיכיתי.

יצחק כהן: אתה דיברת.

מיקי לוי: אבל פנית אליי.

יצחק כהן: בבקשה.

יצחק כהן: סבסוד צהרונים.

יצחק כהן: אתם הייתם נחמדים בחלק מהמקומות; שר האוצר נתן לכל ילדי ישראל.

יצחק כהן: ואגב, עכשיו, בממשלה דנים על זה, ה-300 מיליון שקל.

יצחק כהן: סייעות בגני ילדים – אתם הסתפקתם בסייעת אחת.

יצחק כהן: אנחנו נתנו שתי סייעות.

יצחק כהן: לבטל את זה?

יצחק כהן: מיקי, זה יחסוך כסף.

יצחק כהן: לבטל שתי סייעות?

יצחק כהן: תגיד כן או לא.

יצחק כהן: אני רוצה.

יצחק כהן: אני מסמן.

מיכאל ביטון: תבטל את המטוס ואת הבית של ראש הממשלה – מיליארד שקל.

יצחק כהן: נגיע לזה גם כן.

יצחק כהן: גם לזה נגיע.

מיקי לוי: מה עם כל ההסכמים הקואליציוניים?

מיכאל ביטון: תבטל את הבחירות – 4 מיליארד שקל.

יצחק כהן: חופשת לידה – – –

מיקי לוי: את כל ה-20 מיליארד שקל.

יצחק כהן: רגע, אני מסמן לי כל מה שאתה אומר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תן לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נמצא לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נמצא לך איפה.

מיכאל ביטון: – – – תוכנית ביטולים.

יצחק כהן: חופשת לידה – הרי זה היה 14 שבועות אצלכם, אצל כחלון זה 15 שבועות.

יצחק כהן: תוספת של רבע מיליון שקל.

יצחק כהן: להוריד את זה?

יצחק כהן: למה אתם לא עונים?

יצחק כהן: שכר החיילים – בני גנץ, הרמטכ"ל, שכר החיילים: בוא, זו שאלה אליך.

יצחק כהן: ואיפה אשכנזי?

מיקי לוי: אתה – – – ממה שאין לך?

יצחק כהן: היה לכם 1,077 – לא, למה לא?

יצחק כהן: לחיילים לא לתת?

מיכל רוזין: אבל עכשיו תיקח את זה בחזרה?

מיקי לוי: אתה נותן ממה שאין לך.

יצחק כהן: תומך לחימה היה 784; חייל רגיל – 540.

יצחק כהן: כחלון שינה את זה: לוחם – 1,620 ש"ח בחודש, תומך לחימה – 1,170, ושכר רגיל – 800.

יצחק כהן: תוספת של 50%.

יצחק כהן: בני, לבטל את זה?

יצחק כהן: לבטל את זה?

בנימין (בני) גנץ: כחלון לא שינה את זה.

בנימין (בני) גנץ: כחלון לא שינה את זה.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו שינינו את זה.

בנימין (בני) גנץ: אבל יש סעיפים אחרים – – –

יצחק כהן: נגיע.

יצחק כהן: תגישו הצעות.

יצחק כהן: אני מגיש את ההצעה.

יצחק כהן: אני שואל אתכם.

בנימין (בני) גנץ: בחירות, 4–5 מיליארד שקלים.

בנימין (בני) גנץ: בוא נמשיך.

יצחק כהן: לגבי הלוחמים, לבטל?

בנימין (בני) גנץ: הינה, בחירות, 4–5 מיליארד שקלים.

בנימין (בני) גנץ: יהיה ראש ממשלה אחר, לא אני – – –

יצחק כהן: טל, טל רוסו, אתה בטח תומך בזה, להעלות שכר חיילים.

יצחק כהן: אין לנו שכר חיילים.

בנימין (בני) גנץ: יהיה ראש ממשלה אחר – – –

יצחק כהן: אתה תומך בזה או לבטל את זה?

בנימין (בני) גנץ: לא, אני לא תומך בזה.

יצחק כהן: אה, אתה מבטל.

יצחק כהן: גנץ אמר לבטל.

בנימין (בני) גנץ: אני לא תומך בזה – – –

יצחק כהן: גנץ אמר לבטל.

יצחק כהן: הלאה.

בנימין (בני) גנץ: יש סעיפים אחרים.

בנימין (בני) גנץ: סגן השר יודע.

יצחק כהן: ימי חופשה, ימי חופשה לכל עובד – – –

בנימין (בני) גנץ: יש סעיפים אחרים הרבה פחות ציניים – –

יצחק כהן: אז תגיש אותם.

בנימין (בני) גנץ: – – והרבה יותר מהותיים – –

יצחק כהן: תגיש.

יצחק כהן: אנחנו נבחן אותם.

בנימין (בני) גנץ: – – שבהם צריכים לטפל.

בנימין (בני) גנץ: פה דואגים איך נשארים, בודקים מה משאירים.

בנימין (בני) גנץ: ראש הממשלה בודק איך הוא נשאר, ולא מה הוא משאיר.

יצחק כהן: קודם כול, בני גנץ, אני שאלתי אותך לגבי שכר חיילים, שהוא חלק מאוד משמעותי, כן, בתקציב.

יצחק כהן: אתה אומר לא לבטל?

יצחק כהן: לא הבנתי.

יצחק כהן: טל אמר לא לבטל.

יצחק כהן: אתה אומר לבטל.

פנינה תמנו: גם ככה אתם הולכים לבטל, לקצץ.

פנינה תמנו: בסוף זה יעלה ביוקר לעם.

יצחק כהן: רגע, נגיע.

יצחק כהן: ימי חופשה לכל עובד: מזכיר ההסתדרות לשעבר, היו עשרה ימים, הגדלנו ל-12 יום מינימום.

יצחק כהן: לא לבטל, להשאיר את זה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: דיור לזוגות צעירים – תוכנית מע"מ אפס, לצערי, מיקי, פארש.

יצחק כהן: לעומת זאת, מחיר למשתכן, 70,000 – – –

מיקי לוי: – – – כמה דירות, כמה מפתחות?

מיקי לוי: איך אמר כחלון, כמה מפתחות?

קריאות: – – –

יצחק כהן: הינה, אני אומר לך – 70,000.

מיקי לוי: איזה בולשיט.

רועי פולקמן: מיקי, מיקי, פי 10,000 – – – על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: עזוב אותך, רועי.

יצחק כהן: רגע, מיקי, אל תצעק.

קריאות: – – –

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: אבי, אבי, אבי, אני מגיע לשכר מינימום, אל תלך.

יצחק כהן: שכר מינימום.

יצחק כהן: אל תלך.

מיקי לוי: – – – ולא עשיתם כלום עם זה.

מיקי לוי: כלום.

יצחק כהן: וגם לתוכנית הסיעוד הממלכתית, אל תלך.

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: אפס עשיתם.

מיקי לוי: – – –

יצחק כהן: טוב, גמרת לצעוק?

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אתה חייב להגן עליי.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

קריאות: – – –

מיכאל ביטון: איציק, בית לורדים, בית לורדים זה כבר לא יהיה.

יצחק כהן: נגיע לחינוך.

יצחק כהן: חכה.

מיכאל ביטון: בית לורדים כבר לא יהיה לך.

יצחק כהן: אז אמרנו, ה-70,000, מחיר למשתכן, משפחות שזכו בהנחה של מאות אלפי שקלים.

יצחק כהן: לא לבטל את זה.

יצחק כהן: לבטל?

יצחק כהן: לא לבטל.

יצחק כהן: אני ממשיך.

מיכאל ביטון: במרכז הארץ.

קריאה: ברעננה הרוויחו יותר מבשדרות.

יצחק כהן: גם בירוחם.

מיכאל ביטון: לא?

מיכאל ביטון: זה כסף קטן.

יצחק כהן: נגיע – – – תמר.

יצחק כהן: אל תדאגי, נגיע לזה גם כן.

מיכאל ביטון: – – – זה כסף קטן.

רועי פולקמן: מיכאל, אני הייתי בכנס בדימונה.

רועי פולקמן: היו שם זוגות – – –

יצחק כהן: מחירי הדיור.

מיכאל ביטון: 50,000 שקל, 100,000 שקל.

יצחק כהן: ב-2013 הייתה עלייה של – – –

מיכאל ביטון: בראשון זה 400,000 סבסוד.

רועי פולקמן: – – – אנשים – – – 40,000 הון עצמי – – –

מיכאל ביטון: זה 50,000 שקל, בגלל שהקרקע היא חינם.

יצחק כהן: מחירי הדיור.

מיכאל ביטון: אתה יודע את זה.

קריאות: – – –

יצחק כהן: הינה, אני מסביר לך.

יצחק כהן: אני מסביר לך.

יצחק כהן: תגיד לי מה לבטל, אני אבטל.

מיקי לוי: – – –

יצחק כהן: תגיד לי מה לבטל, אני אבטל.

מיכאל ביטון: אנחנו החלטנו שאתה לא תוכל לסיים את הנאום.

יצחק כהן: מחירי הדיור.

איתן גינזבורג: את המטוס של ראש הממשלה תבטל.

יצחק כהן: ביטלנו.

יצחק כהן: הלאה.

איתן גינזבורג: את המטוס של ראש הממשלה.

יצחק כהן: זו ההצעה שלך?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ביטלת?

מיכאל ביטון: תחתום לי פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר את זה בכתב?

איתן גינזבורג: את הנהנתנות תבטל.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אבל פה, פה.

יצחק כהן: על התוכניות האלה, שאתה אמור – – –

איתן גינזבורג: לא, אני לא רוצה – – –

יצחק כהן: לא, לא, לא.

יצחק כהן: אתה שואל איפה הכסף.

יצחק כהן: אני אומר לך איפה הכסף.

יצחק כהן: לאט-לאט.

יצחק כהן: הסעיפים עוד ארוכים.

יצחק כהן: ארבע וחצי שנים – עשינו המון דברים.

יצחק כהן: נגיע.

מיכאל ביטון: נראה לי, איציק, בגלל שסבסדת את האירוויזיון, שם בזבזת קצת כסף.

יצחק כהן: מחיר הדיור עלה ב-2013 ב-9.1%, וב-2014 הייתה עלייה של 6.4%.

יצחק כהן: בוא נראה מה קרה פה.

יצחק כהן: 2015 – 5.9%; 2016 – 7.5%; ב-2017 – 3.9%; ב-2018 – 0.8%.

יצחק כהן: ירידה ראשונה בעשור.

יצחק כהן: סיעוד – אבי, זה אליך.

יצחק כהן: אבי, אבי.

יצחק כהן: אבי, כמי שעמד לידי בסיעוד, ליד משה כחלון.

יצחק כהן: סיעוד – לא הייתה תוכנית סיעוד לאומית, לא הייתה.

יצחק כהן: אנחנו השקנו תוכנית סיעוד לאומית בעלות של מיליארדים.

יצחק כהן: לבטל את זה, אבי?

יצחק כהן: לא לבטל.

יצחק כהן: הינה, לא לבטל.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לא לבטל.

קריאה: יש הצבעה.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: שכר מינימום – שכר מינימום מ-4,300 השר כחלון העלה ל-5,300.

אורית פרקש הכהן: מה זה שווה?

אורית פרקש הכהן: עכשיו תיקח הכול בחזרה בגזרות.

יצחק כהן: לבטל או לא לבטל?

יצחק כהן: רק תגידי.

יצחק כהן: אתם שואלים איפה הכסף.

אורית פרקש הכהן: אתה תיקח את זה בחזרה.

אורית פרקש הכהן: אז מה עשינו בזה?

יצחק כהן: לבטל את זה או לא לבטל?

יצחק כהן: את שאלת איפה הכסף, אני מסביר לך איפה הכסף.

אורית פרקש הכהן: מצאת אוברדרפט.

אורית פרקש הכהן: איציק, זה פופוליזם, לא מתאים לך.

קריאה: מה הקשר לגירעון?

קריאה: לא הכול קשור לגירעון.

יצחק כהן: אנחנו נגיע לכול, אבי.

יצחק כהן: תאמין לי, הכנו סקירה על הכול.

קריאות: – – –

יצחק כהן: אז לא לבטל שכר מינימום.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אבי ניסנקורן אמר לא לבטל שכר מינימום.

יצחק כהן: לא לבטל.

יצחק כהן: הלאה.

אביגדור ליברמן: – – –

יצחק כהן: נגיע, נגיע לכול.

יצחק כהן: נגיע, נגיע.

יצחק כהן: לא מה שהם אמרו, לא מה שהם אמרו.

מיכאל ביטון: איציק, תקריא לנו את הרשימה של – – – שאתה מאמין שצריך להיות.

יצחק כהן: מענק לימודים לחד-הוריות, מענק לימודים לחד-הוריות; מענק לתלמידים עד כיתה י"ב – 1,118 ש"ח לכל משפחה.

יצחק כהן: קצבת נכות בסיסית, מ-2,342 ל-3,314, גידול של 41%.

יצחק כהן: לא לבטל.

יצחק כהן: אין.

יצחק כהן: לא רוצים לבטל.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: עלות נסיעה באוטובוס – מ-6.90 הורדנו ל-5.90.

יצחק כהן: תקציב עדכון סל התרופות – היה 300 מיליון, מיקי, והעלינו את זה ל-500 מיליון בשנה.

יצחק כהן: להשאיר?

יצחק כהן: אה, תודה.

יצחק כהן: להשאיר.

יצחק כהן: קצבת זקנה למקבלי הבטחת הכנסה קשישים עניים – יחיד היה 2,887 ש"ח, זוג – 4,284 ש"ח.

יצחק כהן: העלינו ליחיד ל-3,259 ש"ח, לזוג – 5,151 ש"ח.

יצחק כהן: להשאיר את זה?

יצחק כהן: אני מבין שאתם מסכימים להשאיר.

יצחק כהן: אחמד, אתה לא משתף פעולה, אחמד.

יצחק כהן: להשאיר את זה, אחמד?

יצחק כהן: לא לבטל?

מיכאל ביטון: לא, הוא סוגר הכול עם ביבי ישירות.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: דיור ציבורי.

מיכאל ביטון: הוא סוגר עם ביבי.

מיכאל ביטון: זה לא או טיבי או ביבי.

מיכאל ביטון: זה ביביטיבי.

יצחק כהן: מיקי, רכשתם שש דירות דיור ציבורי – –

מיכאל ביטון: זה הכול נסגר מראש.

יצחק כהן: – – אנחנו רכשנו 2,000 דירות לדיור ציבורי.

יצחק כהן: לא לבטל?

יצחק כהן: לא לבטל.

יצחק כהן: דמי אבטלה לעצמאים – לא היה לכם.

יצחק כהן: עכשיו יש, ברוך השם.

יצחק כהן: תקציב החינוך – אותך זה מעניין, יקירי, אותך מעניין תקציב החינוך.

מיכאל ביטון: מאוד.

יצחק כהן: הוא היה 44 מיליארד, העלינו ל-60 מיליארד, תוספת של 36%.

יצחק כהן: להשאיר?

יצחק כהן: לא לבטל את זה.

מיכאל ביטון: זה לא כולל את המיליארדים שלקחתם מההורים נגד החוק.

מיכאל ביטון: חוק חינוך חינם – 49 שקלים ביטוח, תשלום חובה.

יצחק כהן: תוספת של 36% בתקציב החינוך – לא לבטל.

יצחק כהן: הלאה.

מיכאל ביטון: לקחתם 5 מיליארד מההורים.

יצחק כהן: תקציב הבריאות, ד"ר אחמד טיבי.

מיכאל ביטון: איציק, אתה מסכים איתי בכלל.

מיכאל ביטון: אתה איתי.

יצחק כהן: אני שואל אותך אם לבטל את התוספת בשביל לעזור לגירעון.

מיכאל ביטון: לבטל תשלומי הורים – אתה מסכים איתי, נכון?

יצחק כהן: אני מסכים איתך.

יצחק כהן: מסכים איתך.

מיכאל ביטון: אבל תעשה את זה.

יצחק כהן: ואתה מסכים איתי שלא כדאי לבטל.

מיכאל ביטון: אתה תעשה את זה.

יצחק כהן: ואתה מסכים איתי שלא נבטל את התוספת.

יצחק כהן: שאלת איפה הכסף.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים שתציג לנו את הדף האדום שלך, שם – – –

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: תקציב הבריאות, אדוני ד"ר אחמד טיבי, אלוף ההפלות – – –

מיכאל ביטון: הסעיפים שצריך לבטל, יש לך דף של – – – תוציא את הדף האדום שם.

יצחק כהן: היה 27 מיליארד, השר כחלון העלה את זה ל-42 מיליארד שקל, תוספת של 56% לתקציב הבריאות.

יצחק כהן: לא לבטל?

יצחק כהן: לא, לא לבטל.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: איפה הכסף?

יצחק כהן: תקציב הרווחה – מ-7 מיליארד, מיקי, ל-10 מיליארד.

יצחק כהן: תוספת של 43%.

יצחק כהן: גם את זה לא לבטל, ולא נבטל.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: הרשות לניצולי שואה – תוספת של מיליארדים, מ-3.1 מיליארד ל-4.9 מיליארד, 58% גידול.

יצחק כהן: ועוד משהו, מענק שנתי לניצולי שואה יוצאי צפון אפריקה, תיקון עוול היסטורי, ונפגעי הפרהוד בעיראק, מרוקו, אלג'יר – מענק של 3,960 ש"ח לכל ניצול, כולל תרופות, כולל סל הטבות.

יצחק כהן: לא נבטל את זה.

יצחק כהן: לא נבטל.

יצחק כהן: הלאה.

יצחק כהן: הגירעון בפועל.

יצחק כהן: קצת סקירה היסטורית: ב-2013 הוא היה 3.15%, ב-2014 – 2.7%, ב-2015, מיקי, אמרתם משהו חדש בכלכלה, אף פעם לא שמענו אותו: גירעון תוצאתי, תוצאתי.

יצחק כהן: כמה זה היה?

יצחק כהן: 3.4%.

מיקי לוי: לא נכון.

מיקי לוי: אתה רוצה את – – – לסטטיסטיקה?

מיקי לוי: אתה תמיד אומר את זה.

מיקי לוי: תבוא אליי בבקשה.

יצחק כהן: 3.4%.

יצחק כהן: נכון, לא נכון, עם מספרים אי-אפשר להתווכח.

מיכל רוזין: נכון, לא נכון – – – ביטחון.

יצחק כהן: מיכל רוזין, ב-2015 היה – רגע, רגע.

יצחק כהן: לא נבטל, אל תדאגי.

מיכל רוזין: זה המוטו של ממשלת נתניהו לדורותיה.

יצחק כהן: שאלתם איפה הכסף – הינה הכסף.

יצחק כהן: כולו חברתי, כולו כלפי העם, כולו מול האזרחים, כולו לילדים, כולו לחינוך, כולו לבריאות.

יצחק כהן: הינה הכסף.

יצחק כהן: הלאה.

מיכאל ביטון: איציק, זו הבשורה של ש"ס לבחירות?

יצחק כהן: 2015:

יצחק כהן: הגירעון ב-2015 – – –

מיכאל ביטון: זה הבשורה שאתם מביאים לשכבות החלשות?

מיכאל ביטון: קיצוץ רוחבי?

מיכאל ביטון: למה נתת להם קיצוץ רוחבי?

יצחק כהן: רק השכבות החלשות, לא נוגע בהן, לא נוגע בהן, לא נוגע בהן.

מיכאל ביטון: היית מבטל את המטוס, את הבית של ראש הממשלה.

יצחק כהן: לא יכול לנגוע בהן.

מיכאל ביטון: אתה נותן להם לפגוע בחלשים?

יצחק כהן: 2015 – אל תפריע לי, אל תפריע לי – הגירעון ב-2015 הוא 2.1%, ב-2016 – 2.1%, ב-2017 – 1.97%, ב-2018 – 2.9%.

מיכל רוזין: בקיצור, כמו שאמרתי, אתה מספר לנו כמה הכול נפלא פה.

מיכל רוזין: זה כמו הצפרדע שיש לה רגל אחת במים חמים ואחת במים קפואים אבל היא מרגישה סבבה.

יצחק כהן: לא, מיקי, אני ישבתי פה.

יצחק כהן: מיכל, אני ישבתי פה, שמעתי את הנאומים חוצבי הלהבות, רשמתי הערות ואמרתי: בוא נעשה benchmark, בוא נעשה השוואה.

יצחק כהן: ובואו תגידו לי אתם מה לבטל.

יצחק כהן: בינתיים אתם לא מבטלים שום דבר.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: ההכנסות ממיסים, רק לסבר את האוזן, ב-2013 – 240 מיליארד; ב-2014 – 255 מיליארד.

מיכאל ביטון: אני הייתי מעניק לך שתי דקות ברוטו על הזמן שגנבנו לך.

יצחק כהן: לא, אני אחרוג כמה שאני רוצה.

יצחק כהן: עכשיו בוא נראה מה היה פה.

יצחק כהן: ב-2015 – 270 מיליארד; ב-2016 – 283 מיליארד; ב-2017 – 306 מיליארד; ב-2018 – 306 מיליארד.

יצחק כהן: הלאה, מע"מ.

יצחק כהן: העליתם מע"מ, מיקי, באחוז.

יצחק כהן: השר כחלון הוריד אותו באחוז.

מיכאל ביטון: אבל תצהיר שלא תפגע בשכבות החלשות.

יצחק כהן: מס חברות – העליתם ב-1.5%.

מיכאל ביטון: תצהיר שלא תפגע בשכבות החלשות.

יצחק כהן: רגע, אני לא יכול ככה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: זה מפריע.

מיכאל ביטון: תצהיר שלא תפגע בשכבות החלשות.

יצחק כהן: חס ושלום.

יצחק כהן: כל זה מול השכבות החלשות.

יצחק כהן: רק למענן.

יצחק כהן: תכף נגיע למדד הג'יני.

יצחק כהן: מי דיבר?

מיכאל ביטון: זאת השליחות שלך.

מיכאל ביטון: לא, שלא תפגע בקיצוץ.

יצחק כהן: מדד הג'יני, נדבר גם עליו.

יצחק כהן: מס חברות – הורדה ב-3.5%.

יצחק כהן: שיעור האבטלה, יא סלאם, אחמד, שיעור האבטלה: ב-2013 – 6.2%; ב-2014 – 5.9%; 2015 – 5.3%; 2016 – 4.8%; 2017 – 4.2%; 2018 – 4%.

יצחק כהן: אין אבטלה.

יצחק כהן: בלי עין הרע, אין אבטלה.

מיכל רוזין: ועדיין שני ההורים עובדים ולא גומרים את החודש.

מיכל רוזין: מה אפס אבטלה?

מיכל רוזין: זה נתון עקום ושקרי.

יצחק כהן: למרות שהייתה עלייה מאוד משמעותית בשכר.

יצחק כהן: לא שומעים, לא אותי ולא אותך.

יצחק כהן: למרות שהייתה עלייה מאוד משמעותית בשכר ובשכר מינימום, ואיימו עלינו שאם נעלה אותו תהיה אבטלה, אין אבטלה.

יצחק כהן: אין.

מיכל רוזין: אז איך יש כל כך הרבה עניים וזוגות שלא גומרים את החודש?

יצחק כהן: דבר שאנחנו מאוד מאוד גאים בו, הרב אייכלר, שר החינוך, דבר שאנחנו מאוד מאוד גאים בו – המדינה היחידה בעולם, היחידה בעולם שעשתה אותו, דבר מדהים מבחינה חברתית: תוכנית חיסכון לכל ילד.

יצחק כהן: 3 מיליארד שקל בשנה לילדי ישראל.

יצחק כהן: כל תינוק שנולד, באותו רגע נפתחת לו תוכנית חיסכון.

יצחק כהן: אין מדינה בעולם שעשתה את זה, אז לבטל את זה?

יצחק כהן: לאן כולם הלכו?

יצחק כהן: לאן הלכו?

יצחק כהן: לא לבטל?

יצחק כהן: לא לבטל?

יצחק כהן: לא לבטל.

מיכאל ביטון: אני איתך.

יצחק כהן: אז אם שאלתם איפה הכסף, אדוני היושב-ראש, הינה הכסף.

יצחק כהן: צמיחה – בפועל, עלייה משמעותית.

יצחק כהן: אבטלה, אמרנו, אפס.

יצחק כהן: יחס חוב–תוצר – הרבה מדינות בעולם המערבי מקנאות ביחס החוב–תוצר הישראלי.

יצחק כהן: שמעתי פה מישהו מדבר על דירוג האשראי.

יצחק כהן: המזל הגדול הוא שחברות דירוג האשראי הבין-לאומיות לא מסתמכות על הנתונים שאתם זורקים להן.

יצחק כהן: לא סופרות אתכם.

יצחק כהן: להן יש מכוני מחקר אובייקטיביים, מקצועיים, בין-לאומיים.

יצחק כהן: ומה לעשות, מעלים כל הזמן את דירוג האשראי של ישראל.

יצחק כהן: מדד האי-שוויון – בעשרים השנה האחרונות לא הייתה כזאת ירידה.

יצחק כהן: וכפי שאמרתי, עלייה משמעותית בשכר הריאלי ועוד ועוד ועוד.

יצחק כהן: אתם לא אמרתם לי שום דבר לבטל, אז אנחנו לא מבטלים שום דבר.

יצחק כהן: שאלתם איפה הכסף, הינה, פה הכסף.

יצחק כהן: לצמצום החוב הציבורי בעשור וחצי האחרון הייתה השפעה דרמטית על היקף תשלומי הריבית.

יצחק כהן: גם זה הישג גדול, מיקי, של הממשלה, והצלחנו להפחית משיעור של כ-16%, אדוני היושב-ראש, מההוצאה בשנת 2003, לרמה של 9% בשנת 2018.

יצחק כהן: כבוד השר, אתה צריך להתבשם בנתונים האלה.

יצחק כהן: הפחתה זו אפשרה להגדיל את התקציבים שקודם לכן שילמו את הריבית לפעולות תומכות צמיחה ולהגדיל את ההוצאה האזרחית על שירותים החברתיים, כפי שהקראתי לכם, ולא ויתרתם על שום דבר.

יצחק כהן: אילולא צמצום החוב הציבורי, היקף תשלומי הריבית היה גבוה בעשרות מיליארדי שקלים בשנה מהיקפו היום, ועשרות מיליארדים היו מקוצצים מתקציב החינוך והרווחה, חלילה.

יצחק כהן: בנוסף, להפחתת החוב הציבורי הייתה השפעה חיובית מאוד על כל הפעילות של המגזר העסקי, שנהנה מהפחתת פרמיית הסיכון של מדינת ישראל.

יצחק כהן: כפועל יוצא התחזק שוק התעסוקה, אשר חווה צמיחה חסרת תקדים בתקופה זו – –

מיכאל ביטון: לפי התיאור הזה יש לכם יתרות בחשבון, אין גירעון בכלל.

יצחק כהן: – – באופן שהביא לכך שמפירות המהלך נהנו כל אזרחי המדינה, וגם אתה.

מיכאל ביטון: לפי התיאור שלך הכול טוב.

מיכאל ביטון: אין גירעון.

יצחק כהן: אני – רק נתונים, אני – רק עובדות.

מיכאל ביטון: אין בעיה.

יצחק כהן: יש בעיה.

יצחק כהן: יש.

יצחק כהן: בטח שיש בעיה.

מיכאל ביטון: אז למה ראש הממשלה אמר לקצץ?

יצחק כהן: אבל אני נותן לך רק עובדות, רק עובדות.

יצחק כהן: ועד עכשיו לא אמרת לי על איזו הוצאה לוותר.

יצחק כהן: כלום.

מיכאל ביטון: המטוס והבית של ראש הממשלה.

מיכאל ביטון: והבחירות – הרווחנו 3 מיליארד.

יצחק כהן: בסדר, שמענו.

יצחק כהן: זה יפתור לך את הבעיה?

יצחק כהן: אני אעביר את הבקשה שלך.

יצחק כהן: אני אעביר את הבקשה.

מיכאל ביטון: יש לי עוד רעיונות ברשימה.

מיכאל ביטון: אתה לא תיתן לי – – –

יצחק כהן: הממשלה הנוכחית תרמה למגמה החיובית על ידי עמידה בגירעון של 2.15% בשנת 2015; 2.15% ב-2016; 1.97% בשנת 2017; וכן, היא עמדה בתקרת הגירעון הקבועה בחוק של 2.9% בשנת 2018.

יצחק כהן: הגירעון התקציבי לשנת 2019, שאושר בכנסת במרץ 2018, תוכנן ל-2.9%.

יצחק כהן: נכון.

יצחק כהן: ממועד הכנת התקציב לשנת 2019, לפני למעלה משנה וחצי, חלו שינויים במגמות הכלכליות העולמיות ושינויים בתוואי ההכנסות ממיסים בישראל, אשר הפחיתו את תחזית הצמיחה לשנת 2019.

יצחק כהן: במקביל, בצד ההוצאה חלה האצה משמעותית בקצב הביצוע של פרויקטי תשתית – מי דיבר על תשתיות?

יצחק כהן: חלה האצה משמעותית מאוד בנושא תשתיות, במיוחד בתחבורה ציבורית.

יצחק כהן: לאור עדכונים אלה, תחזית העדכון לגירעון 2019 עומדת על כ-3.8% תוצר.

יצחק כהן: לאור החריגה הצפויה מתוואי הגירעון, הממשלה מקדמת צעדים לצמצום הגירעון ככל הניתן, בשלב זה בשנת 2019 ולשנים הבאות.

יצחק כהן: הממשלה עושה – אם שאלתם אם יש בעיות, יש בעיות – הממשלה עושה את זה מתוך אחריות למרות העיתוי המורכב, מתוך מחויבות לאמינות הפיסקלית של המשק.

מיקי לוי: תזכיר לי מי היה ב-2013 שר אוצר.

מיקי לוי: תזכיר לי.

יצחק כהן: צעדים כגון תיקון פרצת הטבת המס לרכב יוקרה פלאג-אין, העלאת הבלו – על מה?

יצחק כהן: על חומרים ממיסים מזהמים, אתה לא תרגיש את זה – קיצוץ רוחבי ותיקון צו אשר יאפשר לביטוח הלאומי, שאלה יפה מאוד, לגבות מחברות הביטוח יותר ממיליארד שקל; לטעמי היה צריך יותר, אבל הסכימו על מיליארד שקל, של כספי ציבור שמגיעים לאזרחים על פי חוק בגין התחשבנות עבר, מה שנקרא שיבוב.

מיקי לוי: איציק, כמה היה הגירעון ב-2014?

יצחק כהן: הקראתי כבר, תעבור על הפרוטוקול.

מיקי לוי: אתה לא, הקראת ב-2013.

מיקי לוי: מי היה ב-2013 שר אוצר?

מיקי לוי: להזכיר לך.

מיקי לוי: שלחתי לך, שלחתי לך.

יצחק כהן: על כל פנים, רבותיי, זה המצב.

יצחק כהן: אתם רוצים את המספרים?

יצחק כהן: קחו אותם.

יצחק כהן: תקבלו אותם.

יצחק כהן: הם גם מופיעים בפרוטוקול.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הייתה שאלה איפה הכסף – הינה הכסף.

יצחק כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

מיקי לוי: ב-2014 – 2.8%.

יצחק כהן: וזה לא אומר שאין מה לעשות.

יצחק כהן: יש הרבה מה לעשות.

יצחק כהן: עוד הרבה מה לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: עוד פעם תודה רבה לסגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כמה חברים ביקשו עמדה נוספת, מה שנקרא.

יולי יואל אדלשטיין: זה אומר מן המיקרופון בצד, עד דקה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להקפיד על הזמן.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון הוא חבר הכנסת מוטי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים החדשים, אבקש קודם כול לברך אתכם – שר המשפטים אמיר אוחנה, שר החינוך חברי הרב רפי פרץ, שר התחבורה בצלאל סמוטריץ'.

מרדכי יוגב: שר הרווחה, גם הוא פה.

מרדכי יוגב: חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, זה למעלה מחצי שנה מדינת ישראל – מדינה בהפסקה.

מרדכי יוגב: יצאנו למערכת בחירות אחת ועוד אחת, תלינו שלט: תכף נשוב.

מרדכי יוגב: בעוד זמן לא רחוק, העם וחברי הכנסת יתרגלו לכך.

מרדכי יוגב: רוב השנה הזאת, תשע"ט, עוברת בלי כנסת.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, אולי בקיצוץ התקציבי, אדוני סגן שר האוצר, אפשר לחשוב לקצץ את חברי הכנסת מ-120 ל-70, אנשי כנסת הגדולה, ויהיה פה רווח תקציבי שאפשר לעבוד איתו.

יולי יואל אדלשטיין: אל תיתן רעיונות, אל תיתן רעיונות לממשלה.

מרדכי יוגב: אתה מפחד?

מרדכי יוגב: אני חושב שלא.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מפחד, אני רק מציע.

מרדכי יוגב: באנו לכאן כדי לדון בגירעון התקציבי, אבל אני רוצה לשאול בהחלט, בשני מישורים: אחד, מה עם הגירעון הביטחוני?

מרדכי יוגב: תוכנית העבודה הרב-שנתית, תנופה, מתעכבת.

מרדכי יוגב: וכמי שמכירים אותה, גם חברי אמיר אוחנה, מתוך הדיונים, כשאין תוכנית רב-שנתית ביטחון ישראל נפגע.

מרדכי יוגב: הטיפול בחוסנם של תושבי עוטף עזה, בעיקר הילדים, נפגע.

מרדכי יוגב: מי יטפל בגירעון הזה כשהמדינה בהפסקה?

מרדכי יוגב: והעיקר, מה עם הגירעון החברתי?

מרדכי יוגב: ילדים וילדות נפגעים מתקיפות מיניות.

מרדכי יוגב: אילו היינו מצליחים להעביר את החוק שמורים ומורות יוכלו לאבחן, סביר להניח שכעבור יום או יומיים המורה הייתה יודעת והחקירה הייתה במקום אחר.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

מרדכי יוגב: הוסטלים, אדוני שר הרווחה, הוסטלים לנערות ונערים בסיכון ייסגרו.

מרדכי יוגב: אני יודע שזה לא מעניין את שר הרווחה חברי חיים כץ ולכן נערות נזרקות לרחוב או חוזרות לבתי הפוגעים בהן.

מרדכי יוגב: אנחנו נשתדל לדאוג שיהיה פה דיון במליאה, דיון פגרה, כדי שיהיה טיפול בנערים ובנערות בסיכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

מרדכי יוגב: אין לנו במדינה את הפריבילגיה לעשות הפסקה שלטונית.

מרדכי יוגב: ואם הייתי יכול, אם זה היה מציאותי, הייתי קורא לבטל את מערכות הבחירות הללו.

מרדכי יוגב: למצוא את הדרך המשפטית ודרך ההסכמה הלאומית – –

איתן גינזבורג: הצבעת בעד, הצבעת בעד.

מרדכי יוגב: – – ולהקים גם ממשלת אחדות לאומית בראשותו של בנימין נתניהו, כי הוא נבחר, כדי שהמדינה הזאת לא תהיה בהפסקה ונטפל בכל אתגרי המדינה הביטחוניים והחברתיים.

מרדכי יוגב: כל זה מתוך אחריות אמיתית למדינת ישראל.

מרדכי יוגב: תודה.

איתן גינזבורג: איך אפשר להצביע בעד ולבקש לבטל?

איתן גינזבורג: אני לא מבין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוטי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עידית סילמן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: גם לרשותך דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת רועי פולקמן.

עידית סילמן: חברים, חברי הכנסת, השר הנכנס, יושב-ראש הבית היהודי הרב רפי פרץ, בצלאל סמוטריץ', שר התחבורה, חבריי לסיעה היקרים, אמיר אוחנה, השר הנכנס, שר המשפטים, רגע, רגע, בואו נדבר על הקיצוץ במערכת הבריאות.

עידית סילמן: היום בבוקר הממשלה דנה – – –

יולי יואל אדלשטיין: שר הרווחה.

עידית סילמן: שר הרווחה היקר.

יולי יואל אדלשטיין: שר הרווחה.

עידית סילמן: הממשלה דנה על קיצוץ של 29 מיליון שקלים בתקציב הבריאות.

חיים כץ: – – –

עידית סילמן: סגן שר הבריאות יעקב ליצמן הצהיר כי זו חריגה קשה.

עידית סילמן: בינואר השנה ועדת החקירה האזרחית המליצה על תוספת מיידית של 5 מיליארד שקלים לתקציב הבריאות כדי לשקם אותה ולמנוע את הקריסה של המערכת תוך שנים ספורות.

עידית סילמן: וכולנו יודעים מה מחכה.

עידית סילמן: כשיש גירעון בתקציב, מערכת הבריאות היא בין הראשונות שמקצצים בה, והיא סובלת.

עידית סילמן: מניעת אותם תקציבי חירום שנדרשים לשיקום המערכת תוביל בהכרח לסבל ממשי ולאובדן חיים בקרב תושבי מדינת ישראל.

עידית סילמן: בתחומי הביטחון והדיור ידעה מדינת ישראל להקים ועדות מיוחדות שנועדו לבחון את הטיפול בנושא במבט מקרו ומיקרו רחב שנים והיקף.

עידית סילמן: הגיעה שעתה של מדינת ישראל לשים את תחום הבריאות על סדר-יומה ולהפעיל חשיבה, גם מערכתית, גם תקציבית, גם ארוכת טווח וגם מקצועית.

עידית סילמן: אנחנו שוקדים בימים אלה על תוכנית ארוכת טווח למערכת הבריאות, שתשפר ותטמיע שינויים מערכתיים בהתאם לגידול האוכלוסייה והעלייה המשמעותית בתוחלת החיים.

עידית סילמן: המגמה של כולנו צריכה להיות העצמת אותם שירותי בריאות קהילתיים והפחתת העומס על חדרי המיון ועל המחלקות בבתי החולים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עידית סילמן: כאחת שבאה מתוך מערכת הבריאות, חברים, היא לא דבר שמשחקים בו, ואני מקווה שכולם יהיו שותפים לאותה קריאה.

עידית סילמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת עידית סילמן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת רועי פולקמן, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

רועי פולקמן: ראשית, גם אני מצטרף לברכות לשרים החדשים.

רועי פולקמן: אני מתנצל שלא אהיה בהשבעה.

רועי פולקמן: כל מי שישב לידי, שם בשורה לידכם, מונה לשר, אז יש כאן מי שרוצה לשבת לידי ולהיות ממונה לשר?

רועי פולקמן: אני רוצה לברך את השרים החדשים.

רועי פולקמן: הצלחתכם חשובה לכולנו.

רועי פולקמן: אתם אנשים מצוינים, ואין לי ספק שתעשו עבודת קודש למען כל עם ישראל.

רועי פולקמן: מילה אחת על הדיון.

רועי פולקמן: תראו, אני אומר לחבריי באופוזיציה – ביטון, אתה כאן הנציג, ומיקי לוי: אתם אנשים סופר-רציניים, ורק הדיון הזה, והדרך שבה הוא מתנהל, הוא לא רציני.

מיכאל ביטון: אנחנו לא אופוזיציה.

מיכאל ביטון: לא קמה ממשלה בכלל.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: ביטון, אז לא.

מיכאל ביטון: למה – – – אותנו אופוזיציה?

רועי פולקמן: למה הדיון הזה הוא – – –

מיכאל ביטון: – – – אמר שיכלו להרכיב ממשלה.

מיכאל ביטון: אתם באופוזיציה.

רועי פולקמן: בסדר, מיכאל, הבנתי.

רועי פולקמן: למה הדיון הזה לא רציני?

רועי פולקמן: כיוון שמצד אחד מדברים על ההוצאה.

רועי פולקמן: וההוצאה, שנים, שנים – כולל המפלגה של מיקי לוי, שנוצרה אחרי מחאה חברתית, שעל מה היא צעקה?

רועי פולקמן: על זה שהשירותים האזרחיים במדינת ישראל לא מספיק טובים, לא בבריאות, לא ברווחה ולא בחינוך.

רועי פולקמן: אז בא שר אוצר שאמר:

רועי פולקמן: אני מבין שפעם ראשונה צריך להשקיע בציבור, בשכר המינימום, בתוכנית סיעוד, בסייעות בבתי הספר, באוטובוסים, בנכים – בכל הדברים שבהם שנים קופחו כאן האזרחים של מדינת ישראל.

רועי פולקמן: ושר אוצר עם ראש ממשלה, באחריות, השקיעו בציבור.

רועי פולקמן: וכל הקדנציה – חמישה תקציבים העברנו.

רועי פולקמן: חמישה.

רועי פולקמן: פעם אחת לא חרגנו מיעד ההוצאה.

מיקי לוי: לא חמישה – שניים.

רועי פולקמן: חמישה.

רועי פולקמן: 2015, 2016, 2017, 2018 ו-2019 – חמישה תקציבים.

רועי פולקמן: כל התקציבים האלה, שאושרו – – –

מיקי לוי: תקציב דו-שנתי.

מיקי לוי: אל תבלבל את המוח.

רועי פולקמן: מיקי, תן לי.

רועי פולקמן: יש לי דקה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

מיקי לוי: זה שני תקציבים בלבד.

רועי פולקמן: כל התקציבים הביאו – עכשיו יצא כאן פוש: האבטלה בשפל היסטורי.

מיקי לוי: שני תקציבים.

מיקי לוי: שניים.

רועי פולקמן: הצמיחה – כל מדינות אירופה היו מתגאות.

מיקי לוי: – – –

רועי פולקמן: עכשיו, יש נתונים על חריגה ביעד הגירעון.

מיקי לוי: רועי, לא מתאים לך.

מיקי לוי: לא מתאים לך.

רועי פולקמן: ישבו עכשיו ראש הממשלה ושר האוצר ואמרו: כן, אנחנו לא מתעלמים מזה.

רועי פולקמן: זו חריגה מהתוכנית, וכרגע יאושר קיצוץ.

רועי פולקמן: אז קודם כול, יש כאן ממשלה שמנוהלת באחריות – –

מיכאל ביטון: פולקמן, הלב החברתי של כחלון במקום הנכון, אבל – – – בלב לא חברתי של בנימין נתניהו.

מיכאל ביטון: זו הבעיה, זה לא הולך ביחד.

רועי פולקמן: – – ויש כאן מדיניות כלכלית שהיא בדיוק הדברים החברתיים.

רועי פולקמן: עכשיו, למה זה מעצבן אותי?

רועי פולקמן: מיכאל, אתה יודע למה?

רועי פולקמן: כי הקול החברתי מותקף עכשיו מימין ומשמאל, כי הליברטריאנים, הגורו הגדול שלהם כמעט נכנס פה לכנסת, זה לא עניין של ימין ושמאל; אותו שיח שכל מה שקשור במדיניות חברתית – עזרה לעולים ולפנסיונרים, שכר מינימום ופריפריה – הכול מגונה.

רועי פולקמן: אז במקום להגיד: כל הכבוד על המדיניות הכלכלית, ועכשיו בואו ונבין מה עושים כדי שזה יימשך – –

מיכאל ביטון: לא שמעת.

רועי פולקמן: – – עכשיו אני רק שומע קיטורים.

רועי פולקמן: חברים, זה צביעות וחוסר יושרה.

מיכאל ביטון: התכוונתי לכחלון.

מיכאל ביטון: אמרתי שהלב שלו במקום הנכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רועי פולקמן.

מיקי לוי: – – – בעשיריה הראשונה, פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חבר הכנסת אריאל קלנר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רואה לעצמי חובה למחות על שקר גס ועיוות נוראי שהופנה אליך מנציג ישראל ביתנו, שפנה אליך, כמי שעלה מברית המועצות – וכולם יודעים את ההיסטוריה שלך – כאילו עיתון המודיע פגע בך ובכל העולים מרוסיה ושלח אותם חזרה לרוסיה.

ישראל אייכלר: זו עלילת דם נוספת של ישראל ביתנו בתקופה הזאת.

ישראל אייכלר: השקר שעליו אני מדבר שייך לאביגדור ליברמן, שבחר להיות האויב החדש של האוכלוסייה החרדית.

ישראל אייכלר: הפוליטיקאי הציני שלא מאמין למילה ממה שהוא אומר, וכל המטרה שלו היא פוליטיקה של כוח להשחית ולהרוס.

ישראל אייכלר: המודיע תקף את ליברמן אישית, וכינה אותו ציפור מוזרה.

ישראל אייכלר: אני אצטט בדיוק מה שהיה כתוב עליו אישית: "שום תקלות בתוכנית הגרנדיוזית-אבסורדית זו לא נצפו מראש על ידי אותו עוף תימהוני" – לא על רוסים ולא על אף אחד, אלא רק על ליברמן – "משום שכל מעייניו התרכזו באגו האישי – – – שאיפתו לגדולות יצקה בו תחושת מהפכן" – שהפיל ממשלה – "וגרמה לו להיות בלתי מציאותי לחלוטין".

ישראל אייכלר: זה מה שהמודיע כתב, והוא לא השווה אותו לפטליורה באוקראינה ולא לפורעי קישינב, שהסיתו נגד היהודים באותו סגנון שהוא עושה היום נגד החרדים.

ישראל אייכלר: זו הייתה פגיעה אישית בליברמן, והוא רכש את זה בצדק, אבל, חס וחלילה, לא נגד הרוסים.

ישראל אייכלר: אתם הבנתם שלא הייתה שום הסתה נגד הציבור הרוסי, ואני אומר קבל עם ועולם.

ישראל אייכלר: המודיע מעולם לא פגע בציבור בכלל, ובוודאי לא בציבור הרוסי, שהוא ציבור יקר של מיליון אנשים, עולים מרוסיה, שהם אנשים יקרים בכל הארץ.

ישראל אייכלר: ליברמן מוכיח שהוא הראשון שמתייחס לציבור הרוסי כאל פרולטריון שאפשר למכור לו כל דבר על ידי הפראבדה של עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לאביגדור ליברמן: חזור בך.

ישראל אייכלר: המגזר הרוסי הרבה יותר רציני מזה.

ישראל אייכלר: אתה נלחם נגד מדינה יהודית, והקדוש ברוך הוא כבר אמר לנו: "ה' ילחם לכם ואתם תחרישון".

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: הבאתם לי תיאבון לקרוא את העיתון המודיע – משני הצדדים.

מיכאל ביטון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יעקב אשר.

אריאל קלנר: קודם כול, ברכותיי גם כן לשר המשפטים אמיר אוחנה, לשר החינוך הרב רפי פרץ ולשר התחבורה בצלאל סמוטריץ'.

אריאל קלנר: המון הצלחה בתפקידיכם.

קריאה: – – –

אריאל קלנר: אמרתי אמיר אוחנה.

אריאל קלנר: כן.

אריאל קלנר: שר המשפטים.

אריאל קלנר: בכל מקרה, שמעתי פה כל מיני דברים מהאופוזיציה על הנושאים הכלכליים ועל הגירעון.

אריאל קלנר: אני קצת התבלבלתי, כי יש שם אחד ששואל איפה הכסף ויש שם אחד אחר שמחביא את הכסף או החביא את הכסף, ליתר דיוק, באיזו אגודה עות'מאנית עד לא מזמן, נטולת שקיפות, שבאה וסוחטת את הכלכלה הישראלית שנים על גבי שנים, ודואגת, כמובן, למקורביה בלבד על חשבון כלל הציבור.

אריאל קלנר: אז אני מנסה להבין מה האופוזיציה מציעה לנו לפתרון ולשגשוג כלכלי.

אריאל קלנר: האם הדרך של איפה הכסף או הדרך של איפה נחביא את הכסף כדי שאף אחד לא ימצא אותו?

אריאל קלנר: יש גירעון.

אריאל קלנר: יש גם כלכלה משגשגת פרט לגירעון, ובגירעון הזה מדינת ישראל וממשלת ישראל תטפל, ותטפל בצורה מיטבית.

אריאל קלנר: מי שהוביל לשגשוג הכלכלי של מדינת ישראל עד היום, מי שהביא לצמיחה הגדולה, הוא גם זה שיביא לשיפור הכלכלי ולפתרון הגירעון והחריגה מיעדי הגירעון שנקבעו, וזו ממשלת הליכוד בראשות בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, חבר הכנסת קלנר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל ביטון.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מוכרח לומר, אדוני היושב-ראש: חגיגת הצביעות במיטבה.

שני כלכלנים מומחים חדשים נולדו לנו בתקופה האחרונה, ופתאום מעניינים אותם הכלכלה והגירעון.

אחד הוא כלכלן ידוע שהיה שר האוצר הכושל בתולדות המדינה, שפשוט לא עשה כלום בנושאים כלכליים-חברתיים, כלום.

ואפילו את ריקי כהן מחדרה, שהוא השתמש בשמה במשך שנה שלמה, הוא גם שכח, ולא עזר לה.

והכלכלן השני החדש, שמודאג מאוד מהגירעון וזה מדיר שינה מעיניו, אני בטוח, בגלל שזה כל כך מדאיג אותו, הגירעון, הוא גרר את כל המדינה לבחירות מיותרות ובכך תרם את תרומתו הצנועה לגירעון, עוד 3 מיליארד שקלים.

תאמינו לי, אדוני היושב-ראש, הציבור הישראלי הוא ציבור חכם, הוא הרבה יותר חכם ממה שחושבים כמה פוליטיקאים עם כמה אנשי תקשורת, הוא לא יבלע את הלוקשים האלה.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יעקב אשר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה.

מיכאל ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, בנימין נתניהו זה מר כלכלה, אבל מה הוא עשה כשהיה לו גירעון בפעם הקודמת?

מיכאל ביטון: קיצץ את הקצבאות של הילדים – איציק כהן, השותף שלך, הענשתם אותו על הקיצוץ הזה.

מיכאל ביטון: וכדי לקצץ עכשיו, הוא עושה קיצוץ רוחבי והוא יפגע בחלשים, ואתם תיתנו לו לעשות את הקיצוץ הזה.

מיכאל ביטון: אתה הסברת לנו במה אסור לקצץ, ואנחנו מסכימים איתך, אבל אם אכפת לך מהחלשים, אל תיתן לו לקצץ בסעיפים של חינוך ורווחה ובריאות.

מיכאל ביטון: תבטל את המטוס החדש של ראש הממשלה ב-700 מיליון ואת הבית החדש בעוד כמה מאות מיליונים ותבנה לנו ראש ממשלה שחי צנוע ומביא דוגמה אישית לעם ישראל, כמו שאנחנו אוהבים.

קריאות: – – –

מיכאל ביטון: זה במקרו.

מיכאל ביטון: אין מה לעשות, שומרים על הקופה אבל לא פוגעים בחלשים.

קטי קטרין שטרית: – – –

מיכאל ביטון: מר כלכלה קלקל את הכלכלה והביא לנו גירעונות.

מיכאל ביטון: רק שהחלשים לא ישלמו את המחיר, ואם החלשים ישלמו את המחיר, הוא ישלם בקלפי, כמו בקיצוץ של קצבאות הילדים.

קטי קטרין שטרית: – – – בירוחם – – –

מיכאל ביטון: אבל בזמן שאנחנו צועקים, קטי, אני רציתי להציע הצעה אחרת, באותו עניין.

מיכאל ביטון: לפעמים צריך להגדיל את ההוצאה.

מיכאל ביטון: יש עמותה שנקראת אחת מאחת, שבעצם טוענת שבסוף כל אישה בישראל נפגעת מסוג של הטרדה מינית – מילה, פגיעה.

מיכאל ביטון: העמותה הזאת נאבקת שיהיו מרכזים אקוטיים לנפגעות תקיפה מינית.

מיכאל ביטון: מה זה מרכז אקוטי?

מיכאל ביטון: אם מישהי נאנסת, חס ושלום, היא צריכה הוכחות כדי להתלונן במשטרה.

מיכאל ביטון: ההוכחות האלה יכולות להתרחש בבדיקה מסודרת עם עובד סוציאלי, עם רופאת נשים, עם נציג משטרה.

מיכאל ביטון: נאבקנו, הקמנו כזה דבר עם ד"ר איריס שוהם בבאר שבע, עם ליזה ממסל"ן.

מיכאל ביטון: באילת אין מרכז כזה.

מיכאל ביטון: עשרות מקרי אונס – הן צריכות לנסוע לבאר שבע אחרי פגיעה, כי אחרת זה לא נחשב כאפשרות, עם עדות וראיות, להתלונן במשטרה.

מיכאל ביטון: זה עולה מיליון, מיליון וחצי לשנה.

מיכאל ביטון: יבוא שר הבריאות ויגיד: אני מגדיל את ההוצאה כי עוולות קטנות לא פחות חשובות מהסיפור הגדול.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מיכאל ביטון.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן עמדות נוספות של חברי הכנסת, עד כאן גם הדיון בהצעות לסדר-היום בנושא הגירעון בתקציב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה על הפסקת כהונת שר והפסקת כהונת סגן שר, והודעתה על מינוי שרים ומינוי סגן שר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, שר המשפטים אמיר אוחנה ימסור לנו את ההודעות.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: כנסת נכבדה, אני מתכבד להודיע לכנסת כי השר ישראל כץ הפסיק לכהן ביום 23 ביוני 2019 בשעה 10:00 בתפקיד שר התחבורה והבטיחות בדרכים, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר למזכיר הממשלה את דבר התפטרותו מתפקיד שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

אמיר אוחנה: השר ישראל כץ ימשיך לכהן כשר החוץ וכשר המודיעין.

אמיר אוחנה: כמו כן, בהתאם לסעיף 9(א)(10) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע לכנסת כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 30(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את חבר הכנסת רפי פרץ לתפקיד שר החינוך ואת חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' לתפקיד שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

אמיר אוחנה: ברכות.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כמו כן אני מתכבד להודיע שבהתאם לסעיף 9(א)(8) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת כי בהתאם לסעיף 26(2) לחוק-יסוד: הממשלה נפסקה כהונתו של חבר הכנסת מאיר פרוש כסגן שר במשרד החינוך ביום 23 ביוני 2019, המועד שבו נפסקה כהונתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו כממלא מקום שר החינוך.

אמיר אוחנה: כמו כן, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת כי בהתאם לסעיף 25(א) לחוק-יסוד: הממשלה, ולאחר שניתנה הסכמת ראש הממשלה, החליטה הממשלה לאשר את מינויו של חבר הכנסת מאיר פרוש על ידי שר החינוך לתפקיד סגן שר במשרד החינוך.

אמיר אוחנה: בהתאם לסעיף 25(א) לחוק-יסוד: הממשלה, ייכנס חבר הכנסת מאיר פרוש לתפקיד סגן שר במשרד החינוך עם מסירת הודעה זו.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המשפטים אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתנצל אבל לא שאלתי את המציעים הצעה פורמלית: האם הם מסתפקים בדברי התשובה של סגן שר האוצר.

קריאות: – – –

קריאה: אין לך ברירה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מניח שכן.

מיקי לוי: יש לנו ברירה, אדוני היושב-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: כן, אין כל כך לאן להעביר – – –

מיקי לוי: הייתה לנו רשימת מכולת מה הם עשו.

מיקי לוי: תכנון כלכלי לא ראיתי שם.

שתיקה כהודאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מסתפקים בתשובת סגן שר האוצר – –

מיקי לוי: פשוט איש נחמד באופן אישי – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – מסיבה פשוטה – גם אין כל כך איפה לקיים את הדיונים עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, אנחנו במשימה נעימה של הצהרת אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול נשמע את השרים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מזמינים קודם כול את השר רפי פרץ להצהיר אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

רפי פרץ: אני, רפי פרץ, בן יוסף, זכרו לברכה, ומרגלית, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

רפי פרץ: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: ברכות לשר, שר החינוך רפי פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' להצהיר אמונים כחבר הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אני, בצלאל יואל סמוטריץ', בן לאבי מורי הרב חיים ירוחם ואימי מורתי יוכבד חיה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש להצהיר אמונים, הצהרת סגן שר.

יולי יואל אדלשטיין: הרב רפי פרץ, חתמת, אני מקווה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מאיר פרוש: בעזרת השם יתברך, אני, מאיר פרוש, בן מנחם וברכה פרוש, זכרם לברכה, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כסגן שר ולקיים את החלטות הכנסת.

מאיר פרוש: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: לתשומת ליבכם, ביום שני, כ"ח בסיוון תשע"ט, 1 ביולי 2019, תתקיימנה שתי ישיבות כנסת: בשעה 11:00 – ישיבת פגרה לבקשת למעלה מ-25 חברי כנסת, ובשעה 13:00 – ישיבה להצהרת האמונים של מבקר המדינה הנבחר.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.