ישיבת מליאה, כנסת 21, פרוטוקול מספר 8, 2019-05-21 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ט"ז באייר תשע"ט, 21 במאי 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח בנאומים בני דקה, כדרכנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה כדי שחברי הכנסת יוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

קארין אלהרר: אפשר להוסיף אותי ללחיצה?

קארין אלהרר: לא הגעתי לעכבר.

יולי יואל אדלשטיין: את יודעת מה, חברת הכנסת קארין אלהרר, את יכולה, אם את מעוניינת, לפתוח את הנאומים, ואנחנו בינתיים נתארגן עם הרשימות.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני ממשיכה לקרוא מתוך כתב החשדות, עמ' 23: "דרישותיכם לבשו צורות שונות.

קארין אלהרר: כך, בין היתר, העברתם דרישות להעלאת ידיעות חיוביות העוסקות בך, ברעייתך שרה נתניהו ובבני משפחתכם ותמונות שלכם, כגון דרישת

קארין אלהרר: כם להעלאת תמונות מנוכחות

קארין אלהרר: כם בהלוויית ראש הממשלה אריאל שרון; דרישות לפרסום ידיעות בעלות מסרים פוליטיים שחפצת בהפצתם לציבור הרחב כגון דרישתך לפרסם בבולטות ובמשך שעות רבות סרטון מטעמך ביום הבחירות ב-2015, בו התרעת כי 'הערבים נעים בכמויות אדירות לקלפיות', וקראת למצביעי הימין להצביע עבור מפלגתך; דרישות להגדלת זמן החשיפה של ידיעות חיוביות מבחינת

קארין אלהרר: כם ולמתן מקום בולט יותר לידיעות אלה, למשל דרישות להשאיר ידיעות הנוגעות למצבו הרעוע של מעונך הרשמי למשך זמן רב מהרגיל באתר; דרישות לשינוי כותרות שליליות שעסקו בך, ברעייתך ובמשפחת

קארין אלהרר: כם דוגמת דרישתך, בסמוך לבחירות 2015, לשנות כותרת הנוגעת לחששך מפני תוצאות הבחירות".

קארין אלהרר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת קארין אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת פטין מולא.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים יקרים, חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם היום על הדיון הקצת-מוזר שהתנהל בוועדה המיוחדת של מיקי זוהר.

עיסאווי פריג': בשלב הראשון חשבתי שמדובר בוועדה למינוי שרים, אבל מסתבר שקיבלנו ועדת התחנפות, ועדת ליקוק, ועדת נאמנות לבוס הגדול.

עיסאווי פריג': הדיון בוועדה התחיל כשחבר הכנסת מיקי זוהר סיפר לנו על אימא שלו, זיכרונה לברכה, שביקשה שתמיד ייתן דוגמה.

עיסאווי פריג': אכן, הוא נתן דוגמה להתחנפות למנהיג והשתלחות באופוזיציה, אדוני, והקורבן הראשון של הוועדה הזאת היה חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

עיסאווי פריג': זה כנראה טוב להשתלח ולתקוף אנשי משטרה; זה נותן נקודות רבות אצל המנהיג.

עיסאווי פריג': הנקודה השנייה – אנחנו באופוזיציה, אדוני, ביקשנו זמן להגיש הסתייגויות.

עיסאווי פריג': אמרו: יש לכם שלוש שעות.

עיסאווי פריג': ואני שואל: ראש ממשלה, לוקח לו שנה להתכונן לשימוע, ואנחנו, חברי הכנסת, אמורים לקבל שלוש שעות – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עיסאווי פריג': – – כדי להכין הסתייגות.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, היום הייתה זילות, והרגשתי שאנחנו כמו שלט בידי הממשלה.

עיסאווי פריג': ההתנהלות שהייתה בוועדה לא מוסיפה כבוד לבית הזה.

עיסאווי פריג': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אסף זמיר, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת רם בן-ברק.

אסף זמיר: תיק 4000, מתוך עמ' 23: "דרישות למחיקת ידיעות שליליות שפורסמו אודותיכם כגון ידיעות אודות תביעות שהוגשו כנגד בני משפחתך על ידי עובדים לשעבר במעונך הרשמי; דרישות להצנעת ידיעות וכותרות שליליות שעסקו בך, ברעייתך שרה נתניהו ובמשפחת

אסף זמיר: כם למקומות בולטים פחות באתר ודרישות לצמצום זמן החשיפה של ידיעות אלה – – – כגון דרישתך לדרדר ידיעות הנוגעות להוצאות גבוהות במעונך הרשמי; דרישה למנוע שידור ריאיון שהתקיים ולעריכה בדיעבד של קטעים לא רצויים מריאיון בטרם יפורסם, כפי שאירע ביחס לריאיון שערך עימך דב גילהר ימים ספורים לפני בחירות 2015; ודרישות להעלאת ידיעות שליליות על יריבים פוליטיים וגורמים אחרים כגון העלאת ידיעה התוקפת את נשיא המדינה ריבלין על דברים שאמר בעקבות פרסום תמונותיכם במדי אס.

אסף זמיר: אס".

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אסף זמיר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רם בן-ברק, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, על פי דוח מבקר המדינה, המשרד לביטחון הפנים בראשות השר גלעד ארדן החליט בחודש אפריל 2018 להסיט 434 מיליון ש"ח מתקציב משטרת ישראל אשר אושר לשנים 2017–2018 בלי שקיים כל התייעצות עם המשטרה בנושא לפני קבלת החלטה.

רם בן ברק: מדובר בתקציב שהוקצה, בין היתר, עבור תוכנית עבודה שכללה כמה פרויקטים בתחומים של בינוי תחנות משטרה, בעיקר בחברה הערבית והפריפריה, פריסת תשתיות, הקמת מערכים טכנולוגיים ועוד.

רם בן ברק: נשאלת השאלה מדוע שר במדינת ישראל אשר אמון על ביטחון כלל אזרחי המדינה בוחר לתעדף פרויקטים שמיטיבים עם מגזר אחד באוכלוסייה ומפלים מגזר אחר.

רם בן ברק: אני קורא לראש הממשלה ולשר ארדן להפסיק עם האפליה של אזרחים סוג א' ואזרחים סוג ב'.

רם בן ברק: יש לתקצב ולהנחות את משטרת ישראל לטפל בתופעת האלימות בחברה הערבית, כמו גם האלימות בכלל בחברה הישראלית, לבצע מבצעים חסרי פשרות לאיסוף הנשק הבלתי-חוקי במגזר הערבי ולהגן על הילדים והנשים.

רם בן ברק: עליכם לטפל בדחיפות בסוגיה זו ולעצור את מרחץ הדמים, אחרת יהיה מאוחר מדי.

רם בן ברק: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רם בן-ברק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

אנטאנס שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום בבוקר השתתפתי בישיבת חירום של הוועד העליון של האוכלוסייה הערבית בישראל כדי לדון בצעדי מחאה לגבי האלימות והרצח שמשתוללים ביישובים הערביים.

אנטאנס שחאדה: ועדת המעקב החליטה לנקוט צעדי מחאה בעיקר כלפי המשטרה, כדי שהמשטרה תיקח עליה את האחריות ותטפל בארגוני הפשע שמשתוללים חופשי ביישובים הערביים – והמשטרה מספקת מעין אווירה, בואו נגיד, נוחה לארגוני הפשע.

אנטאנס שחאדה: לצד זה היה ברור, וברור לכולנו, שבעיקר המשטרה צריכה לטפל בזה, אבל צריך טיפול מערכתי גם בכל הנושא של היישובים הערביים: צריך פיתוח כלכלי, צריך תוכניות לימוד, חינוך, תעסוקה, פיתוח, תשתיות וכל זה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו לא נפסיק לדרוש את זה ולא נפסיק לפעול בנושא הזה עד שאנחנו באמת נראה תוצאות חיוביות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שחאדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אלון שוסטר.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, "תקופות הבחירות – – – היו תקופות שיא מבחינת אינטנסיביות דרישותיך לסיקור.

יעל גרמן: זאת, בין היתר, בשל חשיבותו של אתר וואלה עבורך בתקופות אלו.

יעל גרמן: – – – תקופות אינטנסיביות נוספות בדרישות הסיקור – – – נרשמו סביב סיקורן של פרשות שונות שנקשרו בך וברעייתך וביניהן פרשת מני נפתלי, פרשת המעונות, שבמסגרתה נחקרה רעייתך תחת אזהרה, פרשות שנחשפו בדוחות של מבקר המדינה שעסקו בך ועוד".

יעל גרמן: "דרישותיכם האינטנסיביות וההיענות החריגה של בני הזוג אלוביץ' לדרישות אלה הובילו להפעלת מכבש לחצים על העורכים והכתבים, שביקשו לפעול בהתאם לנורמות עיתונאיות מקובלות.

יעל גרמן: מסכת לחצים זו הביאה להטיית אופן הסיקור באתר לטובתך, לטובת רעייתך ולטובת משפחתכם.

יעל גרמן: בנוסף, דרישותיכם, וכפועל יוצא מהן מעורבותם האינטנסיבית של בני הזוג אלוביץ' בסיקור הנוגע לך ולבני משפחתך בוואלה, הביאו ל'אפקט מצנן' וגרמו לכך שהעורכים והכתבים בוואלה הפעילו לעיתים על עצמם 'צנזורה עצמית'.

יעל גרמן: "

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלון שוסטר, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת היבה יזבק.

אלון שוסטר: חברים וחברות, יושב-ראש הכנסת, הרי מתוך תיק 4000, עמ' 24–26: "העברת הדרישות הפרטניות שלך ושל רעייתך להתערבות בתוכני האתר באמצעות גורם שלישי בוצעה על ידיכם בעל פה, בשיחות טלפוניות, במסרונים או בהודעות דואר אלקטרוני מעובדי לשכתך, תוך מעורבות ושליטה שלכם בתוכן הדרישות, ולעיתים אף בניסוחן, וככלל תוך מעקב אחר מידת ההיענות של בני הזוג אלוביץ' לדרישה, ולעיתים אף תוך דרישות חוזרות ונשנות לתיקון אופן ההיענות עד לקבלת תוצאה שהשביעה את רצונכם.

אלון שוסטר: " "בני הזוג אלוביץ' נענו לחלק ניכר מדרישותיכם לסיקור, באמצעות הפעלת לחץ ישיר על ישועה ובעקיפין על עורך האתר והכתבים בו, ואף יזמו בעצמם הטיה של הסיקור בוואלה באופן משמעותי לטובתך, לטובת רעייתך ולטובת בני משפחתכם.

אלון שוסטר: זאת, מתוך רצון לרצות אותך, ובמסגרת ההבנה המשותפת איתך כי ההיענות לדרישות הסיקור נובעת מהציפייה של בני הזוג אלוביץ' שתפעיל את כוחך ואת סמכויותיך השלטוניות לטובתם בעניינים שבתחום סמכותך.

אלון שוסטר: "

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אלון שוסטר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

היבה יזבק: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שבוע העליתי בנאום הבכורה שלי את הנושא של הפשיעה והאלימות בחברה הערבית ואת מקרה הרצח של זהר מנצרת.

היבה יזבק: היום אני מוצאת את עצמי כאן מעלה שוב את הנושא של הפשיעה בחברה הערבית, אחרי שנרצחו שני אנשים בבאקה אל-גרבייה, וגם בטמרה לפני שלושה ימים.

היבה יזבק: אני פונה אליכם לפעול למען מיגור תופעת האלימות והפשיעה בחברה הערבית, ואני גם שואלת את הממשלה: למה אין טיפול במקרי הרצח והפשיעה כשמדובר באזרחים הערבים?

היבה יזבק: המשטרה חייבת לדאוג לכך שיהיה ביטחון אישי וחברתי לכלל האזרחים בתוך המדינה, ואנחנו לא מוכנים וגם לא יכולים לשתוק יותר.

היבה יזבק: אנחנו באמת פונים ופונות לכל אלה שמאמינים בצדק לבוא ולפעול איתנו במאבק הצודק גם נגד הפשיעה והאלימות.

היבה יזבק: מיעוט קטן בחברה שלנו הידרדר לפשיעה, והמשטרה מעלימה עין.

היבה יזבק: ואני פונה אל הממשלה לקחת אחריות ולהפסיק – ולפעול נגד הפעילות ונתינת הרוח הגבית של המשטרה בעניין הפשיעה בתוך החברה הערבית.

היבה יזבק: אז צריך פשוט לקחת אחריות, גם מצד הממשלה וגם מצד המשטרה.

היבה יזבק: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת יזבק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יזהר שי.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, לא נעים אבל אין לנו ברירה – אנחנו ממשיכים להקריא מתוך תיק 4000, והפעם אני בעמ' 26, סעיף 43: "כל זאת עשו בני הזוג אלוביץ' תוך דחיית שיקולים עיתונאיים שהוצגו להם על ידי ישועה כבסיס להתנגדות להיענות לדרישות.

אלעזר שטרן: ההתערבות הישירה של בני הזוג אלוביץ' בתוכני האתר, כמו גם העובדה כי התערבות זו נובעת מדרישותיך ודרישות רעייתך, הוסתרה מעובדי אתר וואלה".

אלעזר שטרן: "דריסת הרגל החריגה שניתנה לך ולרעייתך שרה נתניהו באתר וואלה באה לידי ביטוי גם באפשרות שניתנה לכם, במהלך התקופה הרלוונטית, להביע עמדתכם ביחס לאישור או פסילת מועמדים לתפקידים של עורכים וכתבים באתר.

אלעזר שטרן: פניותיהם של בני הזוג אלוביץ' אליכם בעניין זה באו על רקע תלונות שהפניתם אתה ורעייתך שרה נתניהו לבני הזוג אלוביץ' בנוגע לעורכים או כתבים באתר.

אלעזר שטרן: בעקבות הבעת עמדתכם, אכן לא מונו מספר מועמדים לשמש כעורכים או כתבים באתר.

אלעזר שטרן: "מחודש ינואר 2017 ואילך, על רקע החשש שלך ושל סביבתך הקרובה מחקירה צפויה, כמו גם חששם של בני הזוג אלוביץ' מחקירה כזו, פחתה משמעותית תדירות הקשר בינך ובין רעייתך שרה נתניהו לבני הזוג אלוביץ' והעברת דרישות הסיקור פסקה כמעט לגמרי.

אלעזר שטרן: " תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יזהר שי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יזהר שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יזהר שי: מתוך כתב האישום נגד בנימין נתניהו בכפוף לשימוע, תיק 4000, עמ' 43: "במהלך התקופה הרלוונטית לחשדות, התפתחה בינך לבין אלוביץ' מערכת יחסים של תן וקח, ובמקביל לכך שדרשת וקיבלת מבני הזוג אלוביץ' את המתת, ובהתאם לציפיותיו של אלוביץ', עסקת באופן עקבי בעניינים הנוגעים לעסקיו של אלוביץ'.

יזהר שי: במסגרת זו, הפעלת את כוחך ואת סמכויותיך כעובד ציבור בכיר על מנת לקדם נושאים הנוגעים לעסקיו של אלוביץ' ולאינטרסים כלכליים שלו ושל קבוצת בזק, תוך שאתה מנחה פקידים הכפופים לך לפעול באופן החורג מהרגיל.

יזהר שי: "את כל הפעולות השלטוניות המפורטות להלן עשית תוך שאתה יודע שטובות ההנאה שניתנו לך ולרעייתך מבני הזוג אלוביץ' ניתנו לך בעד פעולה הקשורה בתפקידך ומעמדך הציבורי, ועל מנת להמשיך ולקחת טובות הנאה מבני הזוג אלוביץ'.

יזהר שי: במסגרת פעולותיך פעלת תוך ניגוד עניינים, הפעלת סמכויות שלטוניות תוך שקילת שיקולים זרים הנוגעים לטובתך האישית ולטובת משפחתך, הבאת להשחתת עובדי ציבור הכפופים למרותך וסטית מן השורה.

יזהר שי: " תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ואחריו – חבר הכנסת מיקי לוי.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברי הכנסת, על פי המסורת שאני ממשיך, גם היום אמנה את תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע שחלף.

בועז טופורובסקי: ב-13 במאי נהרג עמאד שלבי, בן 51 מאכסאל, בשל תאונה שהתרחשה בין שני כלי רכב בכניסה ליישוב דבורייה שבצפון.

בועז טופורובסקי: עמאד נהרג שלוש שנים לאחר שאחיו, עבד אל-סלאם שלבי, נהרג בתאונת דרכים בכביש 6, אשר התרחשה בחודש ינואר 2016.

בועז טופורובסקי: ב-18 במאי רוכב אופנוע בן 32 החליק ונהרג בנתיבי איילון סמוך למחלף וולפסון.

בועז טופורובסקי: בפעם הראשונה שנאמתי נאום בן דקה בכנסת העשרים-ואחת, לפני כשבועיים, ציינתי את שמות שלוש הנשים הצעירות אשר נהרגו בתאונת שטח בגלבוע שהתרחשה ב-4 במאי.

בועז טופורובסקי: רק השבוע התבשרו משפחותיהן כי הן יוכרו כהרוגות תאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: הכרה מאוחרת זו קרתה בשל קריטריונים אחידים וקשיחים אשר נקבעו זה מכבר מטעם משטרת התנועה המגדירים תאונת דרכים.

בועז טופורובסקי: מקריטריונים אלו עולה כי תאונה שהתרחשה בדרך שאינה סלולה לא תיחשב תאונת דרכים.

בועז טופורובסקי: עם זאת, בתאונות שהתרחשו בעבר אף הן בדרך לא סלולה כן הכירו בהרוגים בתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: נראה כי בשל ביורוקרטיה מסורבלת ולא סדורה, שאינה שקופה ואינה ידועה לציבור, ישנן משפחות הנאלצות לחוות את כאבן באופן מתמשך וללא כל צדק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

בועז טופורובסקי: על משרד התחבורה ומשטרת ישראל לעשות עוד כדי למנוע סבל מיותר זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת רם שפע.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: השבוע נחשפתי לעוד משהו לא הגיוני, לא נורמלי.

מיקי לוי: קראתי באחד מהעיתונים הכלכליים שהאוצר מתכנן להטיל מחצית מעלות הרכבת הקלה בתל אביב על העסקים לאורך כל קו הרכבת.

מיקי לוי: שמעת את זה, יושב-ראש ועדת הכספים?

מיקי לוי: אתה חושב שאנחנו ניתן להם לעשות את זה?

מיקי לוי: 75 מיליארד שקל.

מיקי לוי: לא מספיק שהעסקים הקטנים לאורך תוואי הרכבת הקלה מתמוטטים – ביקשנו להם פטור מארנונה רק כדי שישרדו חודשים או שנים עד שיגמרו לבנות את הרכבת הקלה; רגולציה ומיסים שונים – והינה באה האמירה הזאת: האוצר מתכנן להטיל על עסקים בתוואי הרכבת הקלה מחצית מעלות ההקמה.

מיקי לוי: תגידו, אתם השתגעתם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רם שפע, ואחריו – חברת הכנסת אורלי פרומן.

רם שפע: מתוך תיק 4000, עמ' 44, שווה להקשיב: ביום רביעי, "9.12.2014, לאחר מועד פיזור הכנסת, ובמהלך תקופת הבחירות, מינית את עו"ד איתן צפריר לתפקיד ראש מטה משרד התקשורת.

רם שפע: " "לאחר מינויו, פנה צפריר מספר פעמים לברגר" – מנכ"ל משרד התקשורת – "והורה לו, לפי הנחייתך, לפעול לקידום אישורה של עסקת בזק-יס.

רם שפע: " "ביום 17.5.2015, עם כינון הממשלה החדשה בראשותך, שבה המשכת לכהן כשר התקשורת, הודעת לברגר בשיחת טלפונית על פיטוריו.

רם שפע: כאמור, במועד זה ידעת על תלונותיו של אלוביץ' ביחס לברגר, ועל רצונו של אלוביץ' שברגר לא ימשיך בתפקידו במשרד – – – בסמוך לאחר מכן, החלטת למנות את איש אמונך פילבר, שהיה נטול ידע מקצועי בתחום התקשורת, למנכ"ל משרד התקשורת, במקומו של ברגר.

רם שפע: " "הנחית את פילבר לפעול במסגרת תפקידו כמנכ"ל המשרד לקידום סוגיות אלה לשביעות רצונו של אלוביץ'.

רם שפע: " לא יאומן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רם שפע.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי פרומן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יועז הנדל.

אורלי פרומן: תיק 4000, מתוך עמ' 44–47: פילבר החל לפעול "על מנת להביא לאישור עסקת בזק-יס בהקדם האפשרי.

אורלי פרומן: – – – כתוצאה מעמדתו של פילבר, כמנכ"ל, הסירו הגורמים המקצועיים את התנגדויותיהם לאישור העסקה ללא תנאים.

אורלי פרומן: " "כל התנהלותך שפורטה לעיל, שנועדה לקדם את רצונו של אלוביץ' באישור מהיר של העסקה ללא כל תנאים, דבר שהיה בניגוד מוחלט לעמדה בה החזיקו גורמי המקצוע במשרד התקשורת משך זמן רב, נעשתה בתמורה לטובות ההנאה שבני הזוג אלוביץ' נתנו לך, במסגרתן הם נענו במשך זמן רב לדרישות הסיקור החריגות שלך ושל רעייתך, ועל מנת שימשיכו להיענות לדרישות הסיקור החריגות שלכם גם בעתיד.

אורלי פרומן: " "במרץ 2015 כתב אלוביץ' לישועה כי עליו להסיר פרסום שלא נשא חן בעיניכם מאתר וואלה שכן הדבר יביא לאי-אישורה של העסקה: 'תוריד מייד, זה ימנע את אישור יס', ובהמשך אותו יום כתב לישועה כי 'הגדול'" – ראש הממשלה – "'מחפש אותי, כנראה רוצה כתבה הפוכה'.

אורלי פרומן: " תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורלי פרומן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יועז הנדל, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

יועז הנדל: תודה.

יועז הנדל: אני ממשיך את ההקראה: "בהתאם להוראות שנתת לו בשיחת ההנחיה, שינה פילבר את שיטת התמחור של רפורמת השוק הסיטונאי בשוק הטלפוניה לשיטה המועדפת על בזק, אף ששיטה זאת נדחתה בעבר על ידי הגורמים המקצועיים במשרד התקשורת.

יועז הנדל: " "ברוח הנחייתך פעל פילבר גם כדי לעכב את יישומה של רפורמת ההדדיות שנועדה לחייב את בזק והוט לאפשר שימוש הדדי בתשתיותיהן לצורך הגברת התחרותיות, לאחר שסיכם עם אלוביץ' על עיכוב זה.

יועז הנדל: " "בנוסף וברוח הנחייתך פעל פילבר באופן אינטנסיבי לקדם את ביטול ההפרדה המבנית בקבוצת בזק לשביעות רצונו של אלוביץ'.

יועז הנדל: תהליך זה קודם על ידי פילבר בחשאיות, תוך שיתוף פעולה עם אנשי בזק, בניגוד מוחלט לעמדת הגורמים המקצועיים במשרד ומבלי להתייעץ עימם או עם הייעוץ המשפטי במשרד.

יועז הנדל: " "אלוביץ' ידע והבין כי פעולותיו של פילבר והאופן שבו התנהלותו שינתה את יחס משרד התקשורת לאלוביץ' ולקבוצת בזק, כרוכות באופן ישיר בטובת ההנאה שהוא נותן לך באמצעות היענות לדרישות הסיקור החריגות שלך ושל משפחתך.

יועז הנדל: " דוגמה אישית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יועז הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיקי חיימוביץ', בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני ממשיכה – תיק 4000, מתוך עמ' 48: "לאורך תקופה זו, במהלכה פיטרת את ברגר" – בסוגריים, מנכ"ל משרד התקשורת – "שגישתו המקצועית לא תאמה את האינטרסים של אלוביץ', מינית את פילבר והורית לו לפעול לטובת אלוביץ' בסוגיות הליבה שבהן עסק משרד התקשורת באופן ששינה את מדיניות המשרד בתקופתו של ברגר, וכן לאחר אישור עסקת בזק-יס על ידך, אלוביץ' הכיר לך טובה על הפעולות יוצאות הדופן שעשית עבורו והורה לישועה לגמול לך ולעשות כל מאמץ להיענות לדרישות הסיקור שלך חרף התנגדות הכתבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': " "בחודש יולי 2015, אלוביץ' אף הביע בפני ישועה את תסכולו מכך שאתה פועל עבורו במשרד התקשורת, ואילו הוא מתקשה במאמציו לגמול לך, בשל התנגדות הכתבים בוואלה להתערבות בתוכני האתר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': " אלוביץ': "מה שמרגיז הוא שהגדול" – ראש הממשלה – "יוצא מגדרו כדי לעזור ואנחנו לא יכולים לגמול לו בגלל חבורת אפסים – – – הגדול מפתיע אותי לטובה כל יום בדברים הכי חשובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חייבים למצוא דרך כדי לגמול לו – – – מגיע לו ואפשר הרבה יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא אוהב להיות חייב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא באמת בסדר ומשנה את כל המורשת הישנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': "

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבי ניסנקורן, ואחריו – חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "בעשותך כאמור לעיל, לקחת את טובות ההנאה המפורטות לעיל ביודעך כי אתה לוקח שוחד כעובד ציבור בעד פעולות הקשורות בתפקידך, ביודעך כי טובות ההנאה המפורטות לעיל ניתנו לך בעד פעולות הקשורות בתפקידיך הציבוריים ובתמורה לטובות הנאה הפעלת את סמכויותיך תוך ניצול מעמדך הרם על מנת לבצע פעולות המטיבות עם אלוביץ' באופן משמעותי תוך סטייה מן השורה", בדבר מרמה והפרת אמונים.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "יחסיך עם אלוביץ' בתקופה הרלוונטית, שבמהלכה כיהנת, כאמור, כראש ממשלה ובחלקה גם כשר תקשורת, גיבשו מספר זיקות מהותיות בינך לבין אלוביץ'.

אברהם (אבי) ניסנקורן: זיקות אלה העמידו אותך במצב של ניגוד עניינים בעת שעסקת בענייניהם של אלוביץ' ושל קבוצת בזק.

אברהם (אבי) ניסנקורן: "

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אבי ניסנקורן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב סגלוביץ', ואחריו – חבר הכנסת איתן גינזבורג.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, אני אקח אתכם לאיזה אירוע צד שקשור להקראה שאנחנו שומעים.

יואב סגלוביץ': עד יום שישי זה ראש הממשלה בנימין נתניהו צריך להעביר נתונים ואת הצהרת ההון לוועדת ההיתרים.

יואב סגלוביץ': יש לזכור שוועדת ההיתרים הקודמת גם הורתה לבנימין נתניהו להחזיר 300,000 דולר שקיבל ללא אישור, וגם את זה הוא לא עשה עד היום.

יואב סגלוביץ': בנימין נתניהו לא סיפר אמת לוועדת ההיתרים – לא סיפר על קשריו למיליקובסקי, לא סיפר שהיו לו עסקים איתו, לא סיפר על כל העניינים הכספיים הקודמים איתו והציגו אך ורק כקרוב משפחה שרוצה לעזור.

יואב סגלוביץ': אך המדהים הוא בעיקר תגובתו של ראש הממשלה.

יואב סגלוביץ': הוא כותב כמו קוזק נגזל, למרות שהוא הקוזק במקרה הזה, מספר שהוא דואג מהדלפות, מספר שוב שהוא קורבן, שהוא נרדף; טוען שכתב האישום, מטרתו להפיל ראש ממשלה ולהחליף שלטון שלא בהליך דמוקרטי, אך בפועל מתחמק מכל דבר של יושרה ובורח מכל דבר של אמת.

יואב סגלוביץ': אולי זאת הסיבה שהוא מנסה לבנות חומה של לבנים שחורות – להגן לא על המדינה, לא על ערכים, אלא רק על עצמו, חשוד שממתין לשימוע בתיק השוחד החמור שהיה במדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': ראיתי חשודים כאלה בעבר, אבל זה הראשון שהוא גם ראש הממשלה שלי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן גינזבורג יהיה אחרון הדוברים בנאומים בני דקה, ואחריו נעבור לנאומי הבכורה – סליחה, יש עוד חבר כנסת שמדבר אחריך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: מתוך תיק 4000: "כמפורט לעיל, בינך ובין רעייתך לבין בני הזוג אלוביץ' נרקם קשר חריג.

איתן גינזבורג: קשר זה התבטא בדפוס שיטתי ומתמשך של העברת דרישות סיקור אינטנסיביות מצידך ומצד רעייתך שרה נתניהו ובהענקת מתת בדמות היענות חריגה לדרישות אלה מצד בני הזוג אלוביץ'.

איתן גינזבורג: קשר זה יצר בינך ובין הזוג אלוביץ' זיקה מהותית שחרגה מקשר רגיל בין גורם מפוקח לגורם בכל סמכות שלטונית.

איתן גינזבורג: " זיקה זו העמידה אותך בניגוד עניינים חריף מול בני הזוג אלוביץ' שכן מחד גיסא, מתוקף תפקידך הציבורי הייתה לך הסמכות לקבל החלטות בעניינו של אלוביץ' והוא היה תלוי בך לצורך קידום האינטרסים העסקיים שלו ושל קבוצת בזק; ומאידך גיסא, אתה ורעייתך דרשתם, ישירות ובאמצעות מתווכים, ממנו ומאיריס אלוביץ' להטות את הסיקור באתר וואלה בהתאם לצרכים ולאינטרסים האישיים, הציבוריים והפוליטיים שלך, תוך שאתם מודעים לכך שבני הזוג אלוביץ' נענים לדרישותיכם באופן חריג נוכח מעמדך ותפקידך הציבורי וכדי שתפעל לקידום האינטרסים שלהם מתוקף תפקידך השלטוניים.

איתן גינזבורג: " תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת גינזבורג.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים אכן יהיה חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אתמול פספסתי את הפרק האחרון של משחקי הכס, כי הייתי פה, אבל אני רוצה לספר לכם שכאן בכנסת מתחילה עונה חדשה בסדרה, עונה חדשה ולא פחות מפחידה.

יוראי להב-הרצנו: הכנסת העשרים-ואחת רק התחילה את העבודה שלה, וזו רק ההתחלה של מה שעשוי להידרדר אל מקום רע יותר, אפל יותר ומסוכן הרבה יותר.

יוראי להב-הרצנו: חברי הכנסת, חברי הקואליציה, שלא רבים מהם הגיעו היום, שכחו את תפקידם.

יוראי להב-הרצנו: אתמול אושרה בקריאה ראשונה הצעת חוק לביטול ההגבלה על מספר השרים בממשלה.

יוראי להב-הרצנו: 65 חברי כנסת הצביעו בעד הצעת החוק, אותה אחת שעלולה לעלות יותר מ-100 מיליון שקלים למשלם המיסים כל שנה.

יוראי להב-הרצנו: אבל למי אכפת?

יוראי להב-הרצנו: להם לא אכפת.

יוראי להב-הרצנו: להם אכפת לשמר את כוחם הפוליטי, לצבור עוד ועוד כוח, עוד ועוד סמכויות.

יוראי להב-הרצנו: הם רוצים שליטה והם רוצים אותה מהר.

יוראי להב-הרצנו: המחיר שעלולים אזרחי מדינת ישראל לשלם בגין אותה שליטה הוא המחיר של אותו מאבק משפטי אלים, קשה ושאינו מוצדק בדרך אל כס הברזל.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אני סולח לך – פעם ראשונה, אבל אני מקווה שזו הפעם האחרונה בכנסת הנוכחית שאתה עושה אווירה כזאת חמורה במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה בך תינוק שנשבה – הפעם הראשונה.

יוראי להב-הרצנו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אבל דברים כאלה תשאיר לחברי כנסת שכבר לא איתנו, שהיו איתנו בכנסת הקודמת והציבור החליט שאין לדברים האלה מקום בכנסת.

יוראי להב-הרצנו: – – – אני מוטרד – – –

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לנאומי בכורה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון יהיה חבר הכנסת חילי טרופר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מודה מראש לחברנו טל בוסידן על התרגום לשפת הסימנים.

חילי טרופר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי וחברות כנסת, אורחים ומשפחה, שלום גם למתורגמן טל בוסידן, מכובדיי כולם.

חילי טרופר: סבתא שלי, סבתא חנה, זכרה לברכה, עלתה לארץ יחד עם סבא שמואל אחרי שנים ארוכות בגולה, ממניעים ציוניים מובהקים, וחיה את עוצמת הציונות עד יום מותה.

חילי טרופר: היא תמיד הזכירה לנו להעריך את המדינה שלנו ולא לקחת אותה כמובנת מאליה.

חילי טרופר: היא ידעה לזכור כל מה שאנחנו לעיתים הספקנו לשכוח – את החיים היהודיים העגומים והחלקיים בגולה, לפני שאנשים טובים הקימו את המדינה.

חילי טרופר: היא גם הזכירה לנו להתרשם כל יום מחדש מהמפעל האדיר שהוקם, מתוחזק וממשיך לצמוח כאן, ומתוך כך, בחרה תמיד לדבר רק בשבחה של הארץ.

חילי טרופר: את כל מה שנעשה כאן היא דנה תמיד לכף זכות, אפילו את מזג האוויר.

חילי טרופר: כשהתלוננו אנחנו על השרב הכבד והשמש היוקדת, היא ראתה מעליה רק שמש מיוחדת וטובה שזורחת רק בארץ ישראל.

חילי טרופר: כשהשמיים קדרו וגשמי זלעפות היכו בנו, היא בירכה על גשמי הברכה שיורדים על אדמת ישראל.

חילי טרופר: הכול היה מיוחד, יפה וטוב, פשוט מפני שזו הייתה ארץ ישראל.

חילי טרופר: על התפיסה הזאת, שהיא אולי קצת קיצונית, גדלתי – על ההבנה שבגולה תמיד קודר ואפור בלב גם אם השמש זורחת שם; שמחוץ לארץ יבשים החיים במהותם, גם אם ארובות השמיים פתוחות לרווחה.

חילי טרופר: על האמונה פשוטה שהארץ ואנשיה טובים מאוד מאוד גדלתי – מהסבים והסבתות שלי, חנה ואברהם, ייטע ושמואל, ובעיקר בזכות הוריי, שבמובן העמוק ביותר, כל ששלי, שלהם הוא.

חילי טרופר: אני אסיר תודה להוריי.

חילי טרופר: לא יכולתי לבקש יותר מזה.

חילי טרופר: את השיעורים הגדולים ביותר, גם על עין טובה, אהבת הארץ ואהבת ישראל, למדתי מהם.

חילי טרופר: גדלתי בבית שבו לעולם לא חדלו להתרגש מהמדינה, עם הרבה הכרת הטוב על כל מה שיש, עם מתינות, ממלכתיות, שאיפה מתמדת לאחדות ועמידה בעקשנות מול עוולות, ובעיקר – עם הרבה אהבת מולדת, מסורת ואדם, כל אדם.

חילי טרופר: אנחנו עשרה אחים ואחיות, וברוח ההורים המיוחדים שלי גדלנו על אמרת חז"ל "אמור מעט ועשה הרבה".

חילי טרופר: וכך, כל העשרה, וכן הגיסים והאחיינים, קמים מדי בוקר לעמל יומם שהוא עשייה למען הכלל – בחינוך, ברווחה, ברפואה, בצבא.

חילי טרופר: זו הסביבה שבה גדלתי והיא שעיצבה אותי.

חילי טרופר: באופן טבעי, באירועים משמעותיים זוכרים גם את מי שאינו כאן אבל הוא חלק מאיתנו.

חילי טרופר: אני מבקש להזכיר שני חברים, לירון שרביט ומורן ורדי, זכרם לברכה, ואת משפחותיהם היקרות.

חילי טרופר: לירון ומורן נהרגו בשירות הצבאי והוריהם, שצופים בי עכשיו בטלוויזיה, שותפים במסע הפוליטי, ובכלל, ביתר האפיקים בחיי – הורים שבאמת הקריבו את היקר מכול, וממשיכים לחיות עם חלל גדול, כאב שאין לו סוף, ועם אהבה גדולה לארץ הזאת.

חילי טרופר: מורן נהרג כאשר יצא מאחורי מחסה כדי להציל חייל שלו שנפצע ולא יכול היה לזוז.

חילי טרופר: לאחר מותו הוענק לו ציון לשבח.

חילי טרופר: לירון, יחד עם רועי וניב, עוד שני חברים, נהרג בטעות איומה מאש חברים אחרים ביחידה שלנו, והוריו ממשיכים לחבק אותנו באהבה ובלי כעס.

חילי טרופר: נדרתי לזכור אותם בכל נקודה משמעותית בחיי, גם ברגע הזה.

חילי טרופר: במוצאי יום העצמאות האחרון זכיתי, יחד עם חברות וחברים של רונה רמון, זכרה לברכה, לקבל לכבודה את פרס ישראל.

חילי טרופר: רונה הייתה חברת נפש, ונפטרה ב-17 בדצמבר, לא מזמן.

חילי טרופר: תשעה ימים מאוחר יותר הוקדמו הבחירות.

חילי טרופר: היא הייתה מעורבת בכל הדילמות, וגם במסע הפוליטי.

חילי טרופר: גם בימים הקשים, כשהמחלה אוכלת בגופה, היא שאלה אותי תמיד, מבעד למסכי הכאב, על מה שמתרחש בחברה, על המנהיגות, על הכשלים, ועוד כל הזמן דנה איתי באפשרויות – איך היא יכולה לשנות את העולם.

חילי טרופר: אין לי כוח לכל זה, אבל זה כאילו חזק ממני.

חילי טרופר: אכפת לי מהמקום הזה, מהארץ הזאת – כך היא תמיד אמרה.

חילי טרופר: רונה חסרה לי כאן היום, אבל גם לגמרי נוכחת.

חילי טרופר: הסופר ארי דה לוקה כתב: "כשיש לך געגועים, זה לא חיסרון, זאת נוכחות".

חילי טרופר: מתברר שגם געגוע יכול להיות דווקא נוכחות.

חילי טרופר: ואולי בדרך של רונה, דרך שמשלבת חיים אישיים עם התמסרות לכלל ולציבורי, אני מבקש להגיד משהו על הכללי והציבורי.

חילי טרופר: בשנים האחרונות יש שחיקה מתמדת ומדאיגה בתפיסת הממלכתיות.

חילי טרופר: צירוף של אינטרסים, שיקולים פוליטיים ואישיים, הקצנה והתלהמות סודקים את הממלכתיות הישראלית.

חילי טרופר: המרכז הישראלי הרחב, שאמור לשאת את דגל הממלכתיות, תמיד סובל מרגשי נחיתות.

חילי טרופר: צריך להגיד בקול ברור: מתינות וממלכתיות אינן פשרה.

חילי טרופר: מתינות הייתה מאז ומתמיד לחם חוקה של הציונות – אידיאליזם פרגמטי.

חילי טרופר: תפיסת עולם של מרכז היא לא קצת משמאל וקצת מימין – היא ההבנה שההסכמות והטוב המשותף רחבים יותר מהמחלוקות; היא ראייה מפוכחת, ערכית ואידיאליסטית של הפרויקט המדהים של ארץ ישראל ומדינת ישראל.

חילי טרופר: אפשר להיות פטריוטים, להתרגש מהדגל וההמנון, ובמקביל – לקדם שוויון זכויות בלי הבדלי דת, גזע ומין.

חילי טרופר: אפשר להיאבק על כך שכל אדם יוכל לחיות על פי אמונתו, ולצד זאת לחפש חיבורים עם הציבור החרדי והציבור הערבי, מתוך תחושת שותפות.

חילי טרופר: אפשר לתמוך ביזמות, יצירתיות וכלכלה חופשית, אך להיאבק למען מערכות ציבוריות חזקות ומבוססות, זכויות עובדים וצדק חברתי.

חילי טרופר: בוודאי שקל יותר ללכת לקצוות ולהישמע לכאורה יותר אידיאולוגי.

חילי טרופר: לפעמים – כך אנחנו מגלים פעם אחר פעם – אפילו קל להסית ולפלג, אבל זו כמובן סכנה גדולה.

חילי טרופר: ממלכתיות זה להימנע מפופוליזם ומחשיבה דרך פריזמה צרה של שיקול פוליטי.

חילי טרופר: זה למשל לא לאתרג ראשי ממשלה, אם מימין ואם משמאל, רק כי מעשיהם משרתים עמדה פוליטית.

חילי טרופר: זה להתייצב לצד רמטכ"ל אמיץ שמגן על טוהר הנשק ומוקיע חייל שיורה במחבל מנוטרל, ולא להותיר אותו אחר כך לבד רק כדי לקושש עוד כמה קולות.

חילי טרופר: ממלכתיות זה לנהוג כמו בקיץ 2005 בכפר מימון, ולמרות כאב העקירה ושברי החלום, לבחור באופן מוחלט בביחד של עם ישראל.

חילי טרופר: זה לכבד כל מחלוקת ודיון – מותר גם על חקיקה ומשפט – אך להכיר בחשיבות מוסדות המשפט ולהתנגד לכל שפה אלימה וכוללנית כלפי שומרי הסף ואנשי חוק.

חילי טרופר: ממלכתיות זה לקיים דיון אמיתי על חזקת החפות, אך להימנע מכל חקיקה פרסונלית.

חילי טרופר: זה להימנע מכל פריבילגיה עבור נבחרי ציבור, לא לבקש עבור עצמנו דבר שלא מגיע לאחרון האזרחים – כן, כולל עמידה למשפט.

חילי טרופר: ממלכתיות זו מנהיגות שמעדיפה תמיד את טובת הכלל על פני הטובה האישית או טובת המגזר שלי.

חילי טרופר: ממלכתיות זה מאמץ עקבי לבנות אמון בין חלקים שונים בחברה ולקדם אחריות משותפת.

חילי טרופר: בבסיס תפיסתנו קיימת ההכרה שנועדנו לחיות פה ביחד.

חילי טרופר: טוב שנשקיע את המאמץ ביצירה משותפת, ולא במלחמות אין-סופיות.

חילי טרופר: אחד הביטויים של ממלכתיות הוא הדאגה לאחר, בעיקר לחלש ולמוחלש, לגר, ליתום ולאלמנה, שהם הסמל שהיהדות בחרה; והם אינם רק סטטוס משפחתי או אתני – זו מציאות חיים של שבר, של הידחקות לשוליים, של קול מושתק.

חילי טרופר: לא רק מטעמי חמלה יש לדאוג להם אלא מתוך חובה לרדוף אחר הצדק.

חילי טרופר: הרי האנשים האלה לא פחות חכמים, ראויים או טובים ממישהו מאיתנו, יש להם פשוט פחות הזדמנויות או אפשרויות.

חילי טרופר: מי שהדלתות פתוחות בפניו יתקשה להבין את מי שהדלתות נעולות בפניו.

חילי טרופר: מסורת חז"ל התאפיינה בלשון המעטה, במעט מילים, אבל כל מילה בסלע.

חילי טרופר: בהקשר זה מדויקים הדברים המופלאים ממדרש תנחומא: "אלא מי שנתון באורה אינו רואה למי שנתון בחשכה, אבל מי שהוא נתון בחשכה רואה למי שנתון באורה".

חילי טרופר: זו לא רק תובנה פיזיקלית מוכרת לנו, שכאשר אנו בחדר מואר אנחנו קצת מסונוורים ועלולים שלא לראות את מי שבחושך, ואילו מי שיושב בחושך תמיד רואה את מי שהאור נופל עליו.

חילי טרופר: זו תובנה עמוקה על נפש האדם.

חילי טרופר: מי שבמקום מואר וטוב בחייו יתקשה לראות את מי שמצוי במקום קשה וכואב, ואילו מי שמצוי במקום קשה וכואב יראה בעיניים כלות את מי שחי בטוב והאור נופל עליו.

חילי טרופר: אולי לכן אנחנו כאן.

חילי טרופר: זו האחריות שלנו – לדאוג לכולם, אבל בראש ובראשונה למי שנתון בחשכה, שלא תמיד יודע למי להתקשר או להתחבר, שלא תמיד מבין מה בכלל מגיע לו, שלפעמים אפילו את השפה שבה מבקשים הוא אינו יודע.

חילי טרופר: הלוואי שלא אסתנוור מהאור, שלא נחמיץ כולנו את מי שמצוי בחשכה, שלא נחטא באדישות ובקהות לב.

חילי טרופר: מערכות חינוך, רווחה ובריאות ציבוריות חזקות הן בין השאר אלה שיאפשרו גם למי שמצוי בחשכה מעט אור.

חילי טרופר: חובתנו לשמור עליהן ולחזק אותן כך שכל ילד יזכה בחינוך טוב בלי קשר למקום שבו נולד, שכל נוטה ליפול יזכה למשענת של מחלקות רווחה יציבות ושכל חולה יקבל טיפול רפואי גם אם אין ידו משגת טיפול פרטי.

חילי טרופר: התפילה הזאת, לראות את האחר, יש לה ממש מעמד של קדושה ביהדות.

חילי טרופר: הפילוסוף עמנואל לוינס מגדיר קדושה כ"דאגה לזולת המתגברת על הדאגה העצמית": המקום הזה שבו אתה נסוג אחור כדי לפנות למישהו מקום; המקום שבו אתה מוותר על משהו משלך כדי להעניק לאחר – זה המקום הקדוש.

חילי טרופר: יש לו ספר, "שיגעון היום", והוא כותב על אירוע קטן שמתרחש בבית חולים: אדם עומד בשער הבניין והוא נסוג קצת אחורה כדי לאפשר כניסה של עגלת ילדים – מישהו נסוג לפני מישהו, מישהו קיים עבור האחר, בשפה של לוינס.

חילי טרופר: זו היהדות שלי, שלפני מאבק על חוקי חסינות יש בה דאגה לגר, ליתום ולאלמנה, שהתשוקה לעמוד לצידם היא בראש סדר העדיפויות גם בהרכבת ממשלה, קודם לחלוקת תיקים.

חילי טרופר: ועוד משהו על דרכה של היהדות: אומנם נכון תמיד לחפש את המאחד, אבל יש רגעים שאסור לחשות ולעמוד מנגד.

חילי טרופר: על רקע תופעת הלגיטימציה לגזענות במערכת הבחירות, וברוח דברי התלמוד "במקום שיש חילול השם אין חולקין כבוד לרב", אני לא יכול לשתוק.

חילי טרופר: ביהדות כפי שאני תופס אותה דמויות קדושות הן אלה שהרבו טוב, אמת ושלום בעולם.

חילי טרופר: לא רוצחים שנטלו חיים מאחרים הם קדושים עד כדי כך שתמונתם תלויה בגאווה בסלון ביתו של מי שמבקש להיות נבחר ציבור בחסות מפלגה חשובה, ואפילו בחסות ראש הממשלה.

חילי טרופר: הלוואי שנדע להוציא מכאן את הרוח הרעה של עמדות השנאה, הגזענות והקיצוניות מכל צד ולהכניס לכנסת ישראל את רוחו של בית הלל – רוח טובה של מתינות, כבוד לזולת ושל "ואהבת לרעך כמוך".

חילי טרופר: יהיה מאתגר.

חילי טרופר: גם אני אטעה, ואני אעשה הכול כדי לתקן.

חילי טרופר: בוודאי כשאמעד אתאמץ כדי לקום, ואשתדל תמיד להיות מהנעלבים ואינם עולבים ולהתייחס לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.

חילי טרופר: כאן גם המקום להכיר תודה לכל החברים והחברות בכחול לבן על הדרך המשותפת, ותודה אישית לבני גנץ על החברות והזכות ללכת לצידך.

חילי טרופר: תודה לצוות האישי שלי, ובכלל לצוות הסיעה המסור ולכל עובדי הכנסת.

חילי טרופר: כאן המקום גם להגיד תודה להם.

חילי טרופר: תודה לכל אנשי החינוך, הרווחה, הבריאות, החברה, המתנדבים, הפעילים, שעושים את ישראל טובה יותר.

חילי טרופר: ובמילים קטנות, אך בלב מלא, תודה לצופית אשתי ולילדיי האהובים יובל, טל, דולב ועופרי ולכל המשפחה הרחבה על הכול.

חילי טרופר: וכמובן, תודה לאל.

חילי טרופר: הרב יונתן זקס כתב: "כל שאני יודע הוא שגדול הישגיו של אדם בחייו הוא להיות, ולו לרגע, סוכן של תקווה לאדם אחד אחר".

חילי טרופר: זו התפילה העמוקה ביותר שלי: שאצליח, שנצליח כולנו, להיות סוכנים של תקווה – תקווה קודם כול עבור הנדחקים לשוליים, הנעזבים בצידי הדרכים, הנאחזים בחיים בציפורניים, ובכלל עבור החברה הישראלית כולה.

חילי טרופר: הסיפור היהודי והציוני הוא קודם כול סיפור של תקווה.

חילי טרופר: בלעדיה לא היינו יכולים לכל האתגרים שמלווים את העם הזה מיום הולדתו.

חילי טרופר: להחזיק בתקווה – זהו האתגר וזו האחריות שלנו, של כולנו.

חילי טרופר: לו יהי שנדע לעמוד בכך.

חילי טרופר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיליק טרופר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ' מוכנה לברך, כמקובל אצלנו, את חבר הכנסת החדש חיליק טרופר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

שלי יחימוביץ': איפה חילי?

יולי יואל אדלשטיין: עדיין מחובק.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חילי, אתמול ניגשת אליי ככה בדחילו ורחימו וביקשת שאדבר עליך במילים קטנות, בלי להתלהב יותר מדי, שלא יהיו פדיחות.

שלי יחימוביץ': והצבת בפניי אתגר קשה, אני חייבת לומר, כי באמת בורכת בכל כך הרבה מעלות ויכולות.

שלי יחימוביץ': אל תדאג, אני ארסן את עצמי, אבל אני באמת אשתדל.

שלי יחימוביץ': יש אנשים עם יכולות ביצוע ועם חריצות ועם כישרון; יש גם אנשים עם רעיון מכונן ועם אתוס שהוא רחב יריעה – ואין צורך שאפרט אותו כי פירטת אותו כאן באופן כל כך יפה, נרחב ועמוק; ויש אנשים כמוך, שהם מאוד מאוד מעטים, שהם מצוידים גם באתוס, באמונה, בכוח פנימי שמניע אותם קדימה מתוך עולם ערכים מאוד מאוד מגובש ועמוק, וגם – לבצע, להפוך את החלום למעשה.

שלי יחימוביץ': אנשים כמוך הם מאוד נדירים; בדרך כלל צריך לבחור, או זה או זה.

שלי יחימוביץ': מימשת את זה הלכה למעשה בכל מקום שבו היית, גם כלוחם ומפקד בדובדבן, גם בברנקו וייס, שכונה בסרט שעשה עליך בן שני – סרט נפלא, שאני שמחה שנעשה, כי הייתה לכולם הזדמנות לצפות בביצוע של החזון החינוכי – "תיכון ההזדמנות האחרונה", ובעבודה ברחובות עם נוער בסיכון, באגף החינוך, התרבות והרווחה בירוחם, במשרד החינוך, ב"אחריי", ב"שכן טוב", ב"מעגלי צדק", ב"פסיפס" – הרשימה כל כך ארוכה.

שלי יחימוביץ': אתה גם רואה את התמונה הגדולה של איך היית רוצה שייראו החברה, הקהילה, המדינה, האדם, גם מנהל ומחליט וגם מסתכל בעיניים של האנשים שאותם אתה מלווה מתוך האתוס ומחזיק אותם ביד, ובמידה רבה – סליחה על המילה הפומפוזית – גואל אותם, למקום שבו הם בעצמם לפעמים לא חלמו שהם יצליחו להגיע.

שלי יחימוביץ': חברי הטוב אורי אורבך, זכרו לברכה, נכנס לכנסת קדנציה אחת אחריי, ואני ניסיתי לתאר לו את הקשיים ואת ההזדמנויות שבעבודה הפוליטית.

שלי יחימוביץ': אחרי שהוא נכנס, אחרי כמה חודשים, הוא אמר לי: עכשיו אני מבין למה התכוונת.

שלי יחימוביץ': להיות עיתונאי – שזה מה שהיינו, אני והוא – זה להיות תרנגולת שמטילה את הביצה שלך, אבל להיות פוליטיקאי זה כבר לתת את הבשר שלך.

שלי יחימוביץ': הוא צודק, אבל לגביך זה לא נכון, כי אתה כבר גם הטלת הרבה ביצים או גידלת פרחים וגם נתת את הבשר שלך בעבודה המעשית שבה מימשת את החזון, ואני בטוחה ומשוכנעת שזה יקרה גם כאן.

שלי יחימוביץ': בעיניי יש שתי דרכים לשנות מציאות: האחת חינוך והאחת פוליטיקה; כמובן שיש עוד, אבל אלה העיקריות.

שלי יחימוביץ': חינוך קשה יותר: זה לחרוש את התלם הארוך, זה לפעמים לזרוע בדמעה ולא לקצור ברינה אלא שוב לקצור בדמעה.

שלי יחימוביץ': בפוליטיקה יש באמת הזדמנויות לאנשים כמוך, שעושים את זה מתוך כישרון גדול ואמונה גדולה, לראות איך לפעמים במהלך אחד מוצלח אתה קוצר הישג מרשים.

שלי יחימוביץ': לא שזה קל, אבל במקום לחפור חפירה-חפירה ולהשקות עם משפך ולחכות שהזרע יהפוך לפרח ולפרי, אתה יכול לייצר מערכת השקיה אחת לשדות שלמים, וזה באמת ההבדל.

שלי יחימוביץ': התגמולים, למי שיודע לעשות את זה, הם יותר מספקים, יותר מהירים, ובעיניי יותר משפיעים – למרבה הצער, כי חינוך בעיניי זו עבודת קודש.

שלי יחימוביץ': זאת הכנסת החמישית שלי.

שלי יחימוביץ': פגשתי כאן לא מעט אנשים שלא ידעתי בשביל מה הם באו; גם אחרים שידעתי, כמובן.

שלי יחימוביץ': לגביך השאלה הזאת כמובן לא קיימת.

שלי יחימוביץ': אתה מגיע עם מטען עצום, עם כוונות טובות, עם יכולות, עם כישרונות, עם ניסיון – ניסיון אדיר בכל התחומים שיכולים להפוך אותך לחבר כנסת טוב.

שלי יחימוביץ': ובעיקר בעיקר – הרבה פעמים אנשים שואלים אותי איך נהיים פוליטיקאי, אז אני שואלת: במה אתה מאמין?

שלי יחימוביץ': במה את מאמינה?

שלי יחימוביץ': לפעמים הם נתקעים ולא יודעים להשיב לי על השאלה הכל-כך פשוטה הזאת.

שלי יחימוביץ': אצלך אין שום בעיה לענות על השאלה הזאת, וזה באמת המנוע, האמונה הפנימית, שוב, יחד עם הכישרון האין-סופי.

שלי יחימוביץ': המונח "אחדות העם", שעשוי להישמע כקלישאה – אני יודעת שאצלך זה מרכיב מאוד מאוד משמעותי באתוס, וגם כאן אתה מגשים אותו בעצם החיים במושב נס הרים, שאתה ממייסדיו.

שלי יחימוביץ': זה מושב שחיים בו זה לצד זה חילונים ושומרי מצוות.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להפליג עוד בתיאורים, אבל גם הזמן אוזל וגם, כאמור, אני לא רוצה להביך אותך.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני אביך אותך ממש, כי אתה מזכיר את ג'ון סנואו ממשחקי הכס.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה לא רואה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת.

חילי טרופר: אל תעשי ספוילר.

חילי טרופר: בלי ספוילרים.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה לא רואה, אבל אני אספר לך שג'ון סנואו הוא סוג של מנהיג טבעי עם המון כריזמה וקסם אישי, והוא מאוד מרתיע את יריביו, כי הוא פשוט מגיע ורק רוצה לעשות את הטוב.

שלי יחימוביץ': אבל אנשים אחרים סביבו מזהים בו את המנהיגות, וזו תכונה מאוד מאוד חשובה, כי בסופו של יום אנחנו מנהיגים פה ציבור.

שלי יחימוביץ': אני אוסיף עוד תכונה אחת, בנוסף לכל התכונות הטובות שלא הזכרתי, כי ביקשת.

שלי יחימוביץ': יש תכונה אחת שהיא חשובה והיא גם נדירה: אתה מאוד מאוד לויאלי לאנשים שאה עובד איתם.

שלי יחימוביץ': אני שמתי לב לזה לאורך כל הדרך.

שלי יחימוביץ': אתה יודע לאהוב אנשים, להתחבר אליהם, ללכת איתם בדרך ארוכה, עם הרבה מאוד בגרות ופיקחון, כדי להכיל את האנשים שאתה הולך איתם גם כשלא הכול תותים.

שלי יחימוביץ': בשביל זה צריך בגרות, וזו תכונה מאוד מאוד מוערכת ומאוד נדירה.

שלי יחימוביץ': במובן הזה, בני, באמת זכית.

שלי יחימוביץ': אני גם מבינה את השותפות.

שלי יחימוביץ': היא לא מקרית, היא לא אקראית.

שלי יחימוביץ': עשיתם כבר דברים ביחד בשדה החינוכי.

שלי יחימוביץ': אני יודעת, חילי, שזאת בחירה הדדית, מודעת וערכית.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת לך המון הצלחה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שתצליח.

יובל שטייניץ: יהיה לך יותר קל מלג'ון סנואו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בלי ספוילרים, בבקשה.

שלי יחימוביץ': היו כמה רמזים בנאום שלך למה שקרה לג'ון סנואו, אבל לא חשוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלי.

שלי יחימוביץ': סליחה, מי שרואה את הסדרה יודע שלא עשיתי שום ספוילר, אז די.

שלי יחימוביץ': אלה היו כמה מילים קטנות על חילי טרוֹפר – ושימו לב, טרוֹפר ולא טרוּפר.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: טרוּפּר – בשדה הקרב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת מירב כהן לשאת נאום בכורה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי,

מירב כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי ושותפיי חברי הכנסת, מתנדבי מטה המאבק בעושק הקשישים שהגיעו, משפחתי היקרה, אני רוצה לספר לכם על האנשים שפגשתי בשנה האחרונה, תדי זמיר, שחצה את גיל 90, ואשתו המקסימה רותי זמיר.

מירב כהן: תדי הוא חקלאי ממושב אביחיל שפועל רבות למען הקהילה שבה הוא חי, ושירת את המדינה לאורך שנים.

מירב כהן: על תדי ואשתו התלבשו כמה חברות ותחת איומים ותרמיות גבו מהם מאות אלפי שקלים והכניסו אותם לחובות.

מירב כהן: רותי דומב היא אם שכולה שכמה חברות גבו ממנה למעלה מ-200,000 שקלים עבור מוצרים שהיא לא ביקשה ולא צריכה.

מירב כהן: כשהתחלנו לטפל במקרה שלה היינו צריכים להרגיע אותה, כיוון שהיא חששה שמישהו יגיע אליה הביתה ויפגע בה.

מירב כהן: שרה אגוזי, בת 77, קיבוצניקית מקסימה מאיילת השחר, תחת איומים ומניפולציות הצליחו לגבות ממנה כמעט 300,000 שקלים, וכשהיא התחננה שיפסיקו להתקשר ולאיים עליה, הנוכלים מהעבר השני של הקו הציעו לה דיל; הם ביקשו שהיא תעביר לפקודתם צ'קים, ואז הם יניחו לה.

מירב כהן: שרה בתמימותה שילמה להם 70,000 שקלים נוספים בצ'קים, והם כמובן לא הניחו לה.

מירב כהן: קלרה סגל היא ניצולת שואה שחברות נכלוליות הצליחו לרוקן את כל חשבונות הבנק שלה והובילו אותה למצב של עוני מחפיר ומצוקה נפשית.

מירב כהן: אני יכולה להמשיך ולהמשיך, כי בשנה האחרונה טיפלנו במסגרת מטה המאבק בעושק הקשישים במאות מקרים כאלה, וכל סיפור כזה נחרת בליבי ומניע אותי לפעולה בכל בוקר.

מירב כהן: בשם האנשים הללו אני כאן.

מירב כהן: אני בראש ובראשונה שליחה שלהם.

מירב כהן: הסיפורים הללו שמתרחשים כאן, במדינת ישראל שלנו, ובהיקפים מאוד מאוד גדולים, צריכים להדאיג אותנו.

מירב כהן: משהו התקלקל אצלנו.

מירב כהן: איבדנו את הדרך אם אנחנו מתנהגים בצורה כל כך אכזרית לדור שגידל אותנו ובנה את הארץ הזאת.

מירב כהן: תבינו במה מדובר: בעשור האחרון התפתחה כאן תעשיית ניצול של קשישים שפגעה כמעט בכל בית בישראל.

מירב כהן: עשרות אלפי אנשים נפגעו, בהיקפים של מאות מיליוני שקלים, וחיים של אין-ספור משפחות פשוט נהרסו.

מירב כהן: אני כאן כדי להעביר מסר ברור שכללי המשחק השתנו, וכל נוכל או חברה שמרשים לעצמם לנצל חולשה של אנשים מבוגרים או בעלי מוגבלויות – שידעו שהם עלולים לשלם מחיר יקר.

מירב כהן: אשתמש בכל הכלים הפרלמנטריים שהבית הזה מעניק לי כדי שייפתחו כאן הליכים משפטיים נגד אותם נוכלים, שהענישה תוחמר והם ימצאו את עצמם מאחורי סורג ובריח, וכן, גם על מנת לחשוף את שמם ואת פרצופם ברבים.

מירב כהן: מעתה זה לא יהיה רק מאבק אזרחי של מתנדבים אלא תוכנית סדורה עם גב ממלכתי שמתנהלת מתוך כנסת ישראל.

מירב כהן: אחת הדרכים של אותן חברות נכלוליות להילחם בנו היא איומים בלתי פוסקים בתביעות דיבה.

מירב כהן: בשנה האחרונה מדי יום חטפתי איומים כאלה, שלא מבוססים על דבר וכל מטרתם לעצור את הפעילות שלנו.

מירב כהן: השתלם לאותם נוכלים לשלם כמה גרושים לעורך דין שיאיים עליי בתביעות השתקה בזמן שהם ממשיכים לגרוף רווחי עתק על גבם של אנשים מבוגרים.

מירב כהן: אז גם בעניין הזה יש לי בשורה: לא אהסס להשתמש בחסינות שניתנת לי כחברת כנסת כדי לחשוף את פרצופם האמיתי של הנוכלים.

מירב כהן: לשיטתי, בדיוק לשם כך נועדה החסינות הפרלמנטרית.

מירב כהן: בואו נזכור: החסינות נועדה על מנת לעזור לנו, נבחרי הציבור, להגן על החלשים ביותר בחברה הישראלית.

מירב כהן: זו המטרה שלה.

מירב כהן: במטה המאבק אנחנו מכירים, לצערי, מעל ל-130 חברות שפיתחו מומחיות בעושק קשישים.

מירב כהן: הגיעו אלינו תלונות רבות נגד חברות כמו קנייה טובה, פמילי דיל, עסקה דיירקט, קונים ונהנים, גוד סרוויס, קונים פלוס, גרנטי פלוס, איכות לצרכן.

מירב כהן: אני יכולה להמשיך: קונים נכון, שיווק הזהב, הקש על השש, הר הכסף, משלב פיננסים, לירף, פרימיום גולד, וי.

מירב כהן: איי.

מירב כהן: פי.

מירב כהן: הטבות, מרכז הסחר ועוד ועוד.

מירב כהן: אני מצפה ומקווה שבמאבק למיגור התופעה המכוערת הזאת אמצא שותפים בכל הסיעות שמרכיבות את הבית הזה.

מירב כהן: אני מאמינה שהדאגה לאוכלוסייה המבוגרת צריכה להיות המכנה המשותף של כולנו.

מירב כהן: זה המקום להזכיר את מאות המתנדבים שפעלו, ועדיין פועלים, לילות כימים במטה המאבק נגד עושק הקשישים כדי ללוות, ולסייע לאנשים מבוגרים שנקלעו למצוקה כלכלית ונפשית ונפלו קורבן לחברות שפועלות בניגוד לחוק.

מירב כהן: לצד מקרי הזוועה שאני נחשפת אליהם אני פוגשת אנשים מרגשים שבאמת אכפת להם ומוכנים לעשות המון עבור אנשים שהם אפילו לא פגשו.

מירב כהן: מקצתם מכבדים אותי היום כאן בנוכחותם, ואני רוצה לומר לכם, חבריי לדרך: תודה על כל מה שאתם בשבילי, ובכלל.

מירב כהן: תודה רבה לתמר ברגר, השותפה שלי במאבק, שהיא איתי באש ובמים.

מירב כהן: תודה על כל מה שאתם עושים.

מירב כהן: כחברת כנסת אני מתכוונת להמשיך את השותפות הזאת ולאפשר לאזרחים שרוצים להשפיע להגיע למשכן המכובד הזה, ליזום באמצעותי מהלכים ולקחת חלק פעיל בעשייה הפרלמנטרית שאני מקדמת.

מירב כהן: העובדה שאני עומדת כאן היום מעל במה זו צריכה להוות להרבה אקטיביסטים הוכחה לכך שמי שמעוניין להשפיע מבפנים יכול לעשות את זה.

מירב כהן: הלוואי שביחד נצליח לא רק להגן על האנשים המבוגרים, לא רק לגלות חמלה כלפיהם, אלא ממש לכבד אותם.

מירב כהן: אנחנו חייבים לייצר כאן חברה שמעריצה את זקניה, חברה שמעריכה ניסיון, חברה הרואה במבוגר אדם בעל ערך רב ושיש ללמוד ממנו; כי חברה שמקדשת רק את הנעורים, את החדש, את הצעיר, היא חברה חסרת תקווה, כיוון שלפי תפיסה זו, מדי יום מצבנו, מה לעשות, רק הולך ומחמיר, כי אנחנו מתרחקים מנקודת השיא שלנו.

מירב כהן: חברה שרואה בניסיון חיים ערך היא חברה אופטימית יותר, שבה יש גם לנו, הצעירים, עוד למה לצפות.

מירב כהן: ברשותכם, אני רוצה לומר גם כמה מילים ברמה האישית.

מירב כהן: אני רוצה להודות מכל הלב למשפחה המדהימה שלי, שהתגייסה וכבר שנים מלווה ומגבה אותי במסע הזה: להורים שלי סעדיה וסולנג' כהן, שעלו בגיל 17 ממרוקו לישראל ובנו כאן את ביתם בעבודה קשה, ותמיד העניקו לי את כל מה שהיה להם, ואפילו קצת יותר; לאחים הגדולים שלי – הם כאן – האחים הגדולים שלי דדי, אייל ושרון, שתמיד שומרים עליי; לבנות האהובות והחכמות שלי רוני וליאור, וכמובן, ליובלי אהובי, שבלעדיו כל זה לא היה מתאפשר.

מירב כהן: כשהחלטתי לעזוב עבודה נוחה ומשתלמת כדי לרדוף אחרי הדברים שאני מאמינה בהם, יובל, אתה אמרת לי: קדימה, למה את מחכה?

מירב כהן: אנחנו נסתדר כלכלית.

מירב כהן: כשהבית שלנו הפך למטה המאבק נגד עושק הקשישים, למרות כל הבלגן, פרגנת; כשהגיעו איומים מעבריינים, חיבקת; כשהיו טלפונים משונים באמצע הלילה, חיזקת; כשהגיעה תביעת דיבה בסך מאות אלפי שקלים נגדי, גיבית; כשנעלמתי לקמפיין בחירות, למדת אפילו לקלוע בבוקר צמות לילדות.

מירב כהן: לפעמים אני שואלת אותך איך אתה מסתדר איתי במציאות המטורפת הזאת, ואתה עונה לי בחיוך: איתך אף פעם לא משעמם.

מירב כהן: בזכות השותפות הזאת איתך והחברות הגדולה בינינו אני יודעת שאני יכולה להיות גם אימא ואשת משפחה וגם לממש את האמונות ואת הייעוד שלי בחיים.

מירב כהן: אז תודה לך על כל זה.

מירב כהן: אני מתחייבת במעמד המרגש הזה לשרת את המדינה האהובה שלנו על הצד הטוב ביותר.

מירב כהן: תודה רבה.

מירב כהן: נעשה ונצליח.

מאיר כהן: בראבו.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, בלי מחיאות כפיים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מכל הלב, תודה רבה לחברת הכנסת מירב כהן על הנאום המרגש והחשוב.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר דקה-שתיים אנחנו נשמע את ותיק חברי הכנסת, יש לומר, חבר הכנסת עמיר פרץ, מברך את הח"כית החדשה מירב כהן.

מאיר כהן: חבר הכנסת פרץ, בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני נמצא פה ביניכם – בינך לבין מירב.

עמיר פרץ: מירב ידידתנו, את רואה, אני נמצא פה בין שני כוהנים: הכוהן שמנהל את הישיבה והכוהנת שנשאה עכשיו נאום מרגש, יוצא מן הכלל.

עמיר פרץ: אני לא יודע על מה לדבר – על שורשייך או על מה שאת עכשיו מייצגת ומסמלת – –

קארין אלהרר: בוא נתחיל מהשורשים.

עמיר פרץ: – – לדבר על העבר המדהים שלך, חרף גילך הצעיר, או על העתיד שצפוי לך, אז אני אומר קצת מכל דבר.

עמיר פרץ: אני אתחיל דווקא בהורים שלך ואני אברך אותם על הדבר הנפלא הזה שהם הביאו, על הערכים הרבים שהם הקנו לך ואיתם את מנהלת את המערכה הציבורית שלך כבר שנים רבות.

עמיר פרץ: סולנג' וסעדיה הם זוג מדהים ועם סיפור מדהים: שניים שעלו ממרוקו בשנים שונות ונפגשו בצורה מאוד מעניינת – האחים של סעדיה איכשהו הצליחו להפגיש את סעדיה עם סולנג', והם התחתנו ובנו בית ומשפחה.

עמיר פרץ: תדעי לך, מירב, אין ספק שההורים, שהגיעו ב-1956, עברו דרך ארוכה, וכל הדרך הם ראו את עצמם מגשימים את החזון הציוני.

עמיר פרץ: אבל אם יש רגע שבו הם מרגישים שהינה, הם הגשימו זאת, הינה, הם עשו זאת' זה הרגע שבו הם מביטים אלייך כחברת כנסת, כמי שעכשיו הופכת שליחה אמיתית.

עמיר פרץ: אני מכיר את מירב שנים רבות – אחת הלוחמות החברתיות, שידעה להגדיר יפה מאוד את ההבחנה בין צדק לצדקה.

עמיר פרץ: מירב לא נלחמת על צדקה אלא על צדק.

עמיר פרץ: זה הבדל מאוד משמעותי, כי צדקה זה לחלק – לחלק פה, לחלק שם – וצדק זה לעשות מעשים שמשנים את המציאות ולא רק מתארים אותה.

עמיר פרץ: והרבה מאוד אנשים טועים בה; רואים אישה נחמדה, נראית שברירית קצת, ופתאום מתגלה אחת שהיא מצוק אמיתי, חומה אמיתית בכל הדברים שהיא מאמינה בהם.

עמיר פרץ: והיא הקימה דברים נפלאים: החל באותה תנועת התעוררות בירושלים, שעד היום משפיעה על החיים בעיר המורכבת הזאת, הלא-פשוטה בכלל, וכלה בפעולות רבות שהיא עשתה כמעט בכל מקום.

עמיר פרץ: אני אגיד לך את האמת, בני, אתה יודע, יש לך מזל.

עמיר פרץ: יש כאלה שיש להם רכש וצריכים לעבד אותו להשקיע בו וזה; אני רואה שקיבלת פה נבחרת מעובדת, כל אחד מוכן ישר למלא את משימותיו.

עמיר פרץ: זו בהחלט תכונה של מנהיג, לדעת להביא את האנשים הנכונים כדי שכל אחד יקיים את משימתו.

עמיר פרץ: ובהחלט, ההחלטה שלך, של החברים שלך, להביא את מירב לכאן לרשימה זו החלטה שהיא נטו נטו לטובתה של מדינת ישראל; נטו נטו חיזוק היכולת של אנשים טובים לממש את החזון שלהם למען אחרים.

עמיר פרץ: ומי לא התרגש כשראינו את אותן קופסאות שהבאת לוועדת הכלכלה – והבאת מלא מלא כאלה קופסאות – כדי להגיד: בואו תראו איזה לוקשים מוכרים לקשישים, איך מרמים אותם, איך עובדים עליהם.

עמיר פרץ: זה לא סתם.

עמיר פרץ: זה לא עושק הקשישים – את פה הצלחת לחשוף עושק של האנשים החלשים ביותר, אבל כשאת דיברת עליהם כל אחד הרגיש כאילו את מדברת על הסבא והסבתא שלך.

עמיר פרץ: זה בא לך ממקום כל כך אישי, כל כך מחייב, כל כך מחויב, שאיש לא היה יכול להתעלם מהדרך המיוחדת שבה השגת את המאבק הזה.

עמיר פרץ: ומאבקים חברתיים לא בהכרח נותנים לך את הבונוס המיידי – רק אם את מתמידה ומקפידה ולא מוותרת.

עמיר פרץ: ואני יכול לומר לכל חברי הכנסת: אני יודע שכשמגיעים לכנסת, כל חברי הכנסת החדשים, כולם בטוחים שתוך שבוע-שבועיים הם משנים את העולם, וזה לא פשוט.

עמיר פרץ: אבל אנשים כמוך, שהפכו לחברי כנסת ויודעים שמשיגים דברים רק בהתמדה, בנחישות, בעמידה על האמת שלך, שבסופו של דבר תפרוץ למקומות הנכונים – אין לי ספק שאת, עם הסבלנות שלך, עם היכולת שלך ליצור מגע עם גורמים שונים, את מאלה שהייתי מגדיר שיודעת – סלחו לי שאני – מהמושגים של אבי ושלי, מהמושגים של הפועלים, מה שנקרא.

עמיר פרץ: יש אנשים שאני מאוד מאוד מעריך, ואני אומר שהיכולת שלך לצעוד בחצרות של מלכים אבל גם לדעת לפלס דרכך בחצרות של פועלים – זו החוכמה.

עמיר פרץ: לא נשארת – – –

מאיר כהן: קרה משהו שזה כבר לא עובדים?

עמיר פרץ: עובדים, ודאי, אבל פועלים זה תמיד טוב.

עמיר פרץ: אתה יודע, פועל נפל, לצערי, ממנוף מאוד גבוה.

בנימין (בני) גנץ: אובד – יכול להיות בא'.

מאיר כהן: עובד?

בנימין (בני) גנץ: יכול להיות בא'.

עמיר פרץ: כן.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך שאני חושב שאת תרומה גדולה מאוד לכנסת.

עמיר פרץ: מירב, תמשיכי להיות בדיוק אותה מירב שצעדה ביום הראשון בפתח הבית, ותאמיני שיגיעו גם רגעים גדולים.

עמיר פרץ: אני אומר זאת לכל חברי הכנסת.

עמיר פרץ: אמרה שלי יחימוביץ' שהיא בכנסת החמישית.

עמיר פרץ: אני בכנסת העשירית, אני בשנה ה-31 שלי בכנסת, כן?

עמיר פרץ: אז יש לי מה לומר לכם: לפעמים לוקח שנים עד שאתה מרגיש שהינה, התרחש דבר מהותי שבשבילו הגעת.

עמיר פרץ: לפעמים אתה פה שנים, ופתאום הצבעה אחת מסבירה לך את כל המהות שבשבילה גילית את כל הסבלנות.

עמיר פרץ: אבל בדרך חייבים לעשות את הדברים הקטנים, את הדברים של חיי היום-יום, את התרומה המשמעותית לאדם; לדעת שלא הכול מקרו, יש גם מיקרו, ואם המקרו שאנחנו עוסקים בו לא משרת את המיקרו הוא לא שווה.

עמיר פרץ: אם המקרו ישרת רק סטטיסטיקה ונתונים ולא ישרת בסוף את האדם הבודד אז הוא חסר ערך.

עמיר פרץ: אז את יודעת לשפוט את המקרו, יודעת לנתח את העניינים האסטרטגיים, אבל לעולם אל תשכחי את האנשים המאוד-מאוד חלשים שמצפים שתהיי לידם, שהיום, כמו שאמרת קודם, את רואה בכנסת מקום לייצר כלים.

עמיר פרץ: ומשפט אחרון אומר לך: היה לי ברור שיום אחד תהיי חברת כנסת.

עמיר פרץ: אין שאלה – לא בגלל שילדת דווקא ביום בחירות, כן?

עמיר פרץ: זה קורה, מה לעשות?

עמיר פרץ: אבל היה לי ברור שתגיעי הנה.

עמיר פרץ: את תמיד הערכת את הכנסת, תמיד ראית בה מקום שממנו אפשר לשנות.

עמיר פרץ: לא ראית בה מקום שבאים להתבשם בו.

עמיר פרץ: לא מנעמי השלטון מחכים לך אלא עבודה קשה, עבדות של ממש, אבל עבדות שמתאהבים בה כשמצליחים בה.

עמיר פרץ: וכל חיוך של קשיש כזה צריך לתת לך את האנרגיות שאיתן תמשיכי ותעשי בדרכך.

עמיר פרץ: בהצלחה מכל הלב.

עמיר פרץ: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה לזקן חברי הכנסת – נכון, עמיר?

עמיר פרץ: לא זקן – ותיק.

עמיר פרץ: יש זקנים ממני.

מאיר כהן: ותיק חברי הכנסת, כן.

מאיר כהן: ותיק חברי הכנסת, יופי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: ובכבוד גדול אני מזמין לנאום הבכורה את ע'דיר כמאל מריח.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

ע'דיר כמאל מריח: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני ע'דיר כמאל מריח, בת אסיה ווג'יה, אישה דרוזית מדאלית אל-כרמל, אישה אמיצה שאוהבת אתגרים.

ע'דיר כמאל מריח: זה רגע היסטורי.

ע'דיר כמאל מריח: אתם שומעים את נאום הבכורה שלי, הח"כית הדרוזית הראשונה בכנסת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: בשבילי זה כבוד גדול, אבל גם אתגר גדול.

ע'דיר כמאל מריח: ראשי המדינה הפריחו את השממה, וכיום, כפי שראש הממשלה מרבה, ובצדק, להתפאר ולתאר, אנחנו מעצמה עולמית בהייטק, בחקלאות, ברפואה.

ע'דיר כמאל מריח: המדינה התפתחה, התקדמה, קלטה מיליוני עולים חדשים, ואיכשהו אנחנו, הדרוזים, ילידי הארץ, שבנינו את הארץ הזאת ביחד עם היהודים, נותרנו מאחור, מפגרים כמעט בכל ענף.

ע'דיר כמאל מריח: אני מוטרדת לראות איך קברניטי המדינה, במהלכים איטיים, מחושבים אך מסוכנים, משנים את אופייה של המדינה; איך מוסדותיה המשפטיים מותקפים; איך הערכים הבסיסים שעליהם היא מושתתת נרמסים.

ע'דיר כמאל מריח: נדהמתי לראות כמגישה חדשות איך בכל ערב פתחתי את המהדורה בתיקי ראש הממשלה.

ע'דיר כמאל מריח: נדהמתי לראות איך מושגים כמו "שוחד", "שימוע", "כתב אישום", השתלטו על השיח הציבורי.

ע'דיר כמאל מריח: נדהמתי לראות איך מושגים ומילים יפות – אט-אט מכניסים אותם לתודעה שלנו, מטפטפים אותם, עוטפים אותם בטיעונים מופרכים ומשגרים אותם אל הציבור.

ע'דיר כמאל מריח: זה מתחיל בביטול הגבלת השרים, בפסקת ההתגברות, בחוק החסינות, ולאט-לאט, בלי שחלק מהציבור אפילו ידע, מקבלים רודן בהתהוות.

ע'דיר כמאל מריח: בזה אילחם כח"כית וכאזרחית המדינה, קודם כול.

ע'דיר כמאל מריח: אני כאן בשם כלל המיעוטים, אני כאן בשם כלל המוחלשים, אך את נאומי זה, הראשון מעל במה מכובדת זו, אני בוחרת להקדיש לעדתי שלי, הדרוזית, המצויה בצומת קריטי של שאלות ושל תהיות על מעמדה ועל עתידה במדינת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו עדה אצילה, עדה עם תרבות והיסטוריה עשירה.

ע'דיר כמאל מריח: למרות שאנחנו מיעוט, למרות ששרדנו רדיפה, שיחקנו בעבר, ואנחנו ממשיכים לשחק, תפקיד חשוב בעיצוב המדיניות בכל מדינה שבה אנחנו חיים.

ע'דיר כמאל מריח: הקשר המיוחד בין הדרוזים לעם היהודי החל עוד לפני קום המדינה.

ע'דיר כמאל מריח: גם כאשר הייתם מיעוט, גם כאשר הייתם מוחלשים, האמנו בדרככם, האמנו בחזונכם, לחמנו לצידכם ועזרנו לכם לבנות את ביתכם.

ע'דיר כמאל מריח: כפי שאתם כולכם אומרים, אנחנו עדה לויאלית, הכי נאמנים למדינה.

ע'דיר כמאל מריח: אין לנו חזון לאומי או שאיפות טריטוריאליות, ומאז חתימת ברית הדמים ב-1956 אנחנו מגויסים – מגויסים לא רק בצבא, שבו שיעור בנינו עומד על יותר מ-82%, שזה נתון מדהים כשלעצמו, האחוז הגבוה ביותר בישראל; לא רק בצבא אנחנו מגויסים, אנחנו גם משתלבים ומשולבים בחברה.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו חלק אינטגרלי חשוב ביותר בפסיפס הישראלי, אנחנו מעשירים את החברה, מקדמים אותה ותורמים לה.

ע'דיר כמאל מריח: רבים שואלים אותי למה אני כאן.

ע'דיר כמאל מריח: אז אני כאן כי לי, כאישה דרוזית החיה בפריפריה הלא-מפותחת – שמישהו דאג היטב שתישאר מוזנחת – היה לי יותר קשה להתקדם בחיים.

ע'דיר כמאל מריח: אני כאן כי לנו, הדרוזים, יותר קשה להתקדם בחיים.

ע'דיר כמאל מריח: אני כאן כי נקודת הזינוק שלי ושל החברה שלי רחוקה, לעיתים אפילו רחוקה בהרבה, מזו של עמיתיי היהודים.

ע'דיר כמאל מריח: וסליחה שאני עושה את ההפרדה ומחלקת אותנו ל"אנחנו" ו"אתם", כי במציאות – בואו נדבר דוגרי – אכן קיימת הפרדה.

ע'דיר כמאל מריח: בראש האתגרים העומדים בפנינו קיימות שתי סוגיות קריטיות, סוגיות בוערות שאנחנו חייבים לפתור אותן באופן מיידי: הראשונה – בוודאי כולכם יודעים – חוק הלאום.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו יודעים שאנחנו חיים במדינת הלאום של העם היהודי, אנחנו מכבדים את המדינה ואת סמליה, אך הכיצד ערך השוויון נעדר מחוק-יסוד זה?

ע'דיר כמאל מריח: הכיצד אני או בניי לא קיימים בחוק זה?

ע'דיר כמאל מריח: הסתכלו עליי, אתם, אלה שחוקקתם את חוק הלאום.

ע'דיר כמאל מריח: הסתכל עליי, הוגה חוק הלאום אבי דיכטר.

ע'דיר כמאל מריח: הסתכל עליי, ראש הממשלה.

ע'דיר כמאל מריח: האם אני אזרחית לא שווה מספיק בעיניך כדי להיות מוזכרת וזכאית לזכויות אזרחיות שוות במדינת היהודים?

ע'דיר כמאל מריח: האם הוריי, שגידלו אותי על אהבת הארץ הזאת הם סוג ב'?

ע'דיר כמאל מריח: האם בן זוגי שאדי, ששירת ביחידה מובחרת בצה"ל לצד רבים מחבריו הוא סוג ב'?

ע'דיר כמאל מריח: האם השוויון עבור יתומים ואלמנות של 431 חללי צה"ל קיים רק בבית הקברות?

ע'דיר כמאל מריח: אני מתביישת.

ע'דיר כמאל מריח: אמרו לנו: חוק הלאום סימבולי, אין לו שום השלכות פרקטיות, ואנחנו יודעים שזה לא נכון.

ע'דיר כמאל מריח: אמרו לנו שערך השוויון מחוקק בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, והמבינים שבינינו מבינים שגם זה לא נכון, ואני אפרט על כך בנאומיי הבאים.

ע'דיר כמאל מריח: למדתי לבחון גם סוגיות לטווח הארוך, וכאשר מחוקק חוק-יסוד ויש לו השלכות כאלה – זה עלול להרוס מיעוטים, בייחוד כאשר קיצונים שולטים, אנחנו למדים מההיסטוריה איך משטר יכול לפברק מצבי חירום ולשלול זכויות מהמיעוטים.

ע'דיר כמאל מריח: שמעתי את דבריו של חבר הכנסת מהימין – מהימין השפוי, אגב, לא מהימין הקיצוני.

ע'דיר כמאל מריח: הוא נשאל על אודות הכעס והתסכול של המיעוטים והערבים, או הלא-יהודים – כבר בושה להגיד "ערבים" במדינה הזאת – והוא ענה להם: כולם יכולים לקום ולעזוב.

ע'דיר כמאל מריח: הוא נשאל: כולל הדרוזים הלויאליים, המשרתים, הנאמנים?

ע'דיר כמאל מריח: אתם יודעים מה הוא ענה?

ע'דיר כמאל מריח: כן, גם הדרוזים יכולים לקום ולעזוב.

ע'דיר כמאל מריח: זוהי הסכנה.

ע'דיר כמאל מריח: מפני זה אנחנו מתריעים.

ע'דיר כמאל מריח: זוהי תהום חשוכה שעלולה עוד להביא אותנו למלחמת אחים.

ע'דיר כמאל מריח: אה, אחים אנחנו, נכון?

ע'דיר כמאל מריח: תמיד אומרים: דרוזים, אחים.

ע'דיר כמאל מריח: אז אחיכם השתנו.

ע'דיר כמאל מריח: אחיכם הדרוזים התפכחו.

ע'דיר כמאל מריח: הצעת החוק הראשונה שלי תהיה תיקון חוק הלאום.

ע'דיר כמאל מריח: לא נפגע ולא נרשה לפגוע במעמדה של המדינה כמדינת הלאום של העם היהודי, אך היא חייבת גם להיות מדינה דמוקרטית, מדינה שוויונית, מדינת כל אזרחיה.

ע'דיר כמאל מריח: הייתי רוצה שתכירו את הדור החדש, המדהים, המפוכח, המשכיל, המלומד שלנו, דור מפוכח שיודע היטב מהן זכויותיו ודורש – לא מבקש, דורש – לקבלן במלואן.

ע'דיר כמאל מריח: אני רוצה שתכירו את החוקרים והמרצות, הנגנים והאתלטיות, הפרופסורים והדיפלומטיות.

ע'דיר כמאל מריח: אפילו מתכננת הכנף הירוקה של המסוקים בגרמניה היא אישה דרוזית מהכפר שלי, מדאלית אל-כרמל, כאמלה בדריה.

ע'דיר כמאל מריח: אך אל לנו לטעות ואל לנו להטעות.

ע'דיר כמאל מריח: אלה סיפורי הצלחה אישיים, ובהם אתגרים וקשיים, שהתממשו בזכות עבודה קשה, בזכות התמדה, בזכות נחישות וההצטיינות שלנו, וברוב המקרים – ללא עידוד המסגרות המתאימות וללא התמיכה הממשלתית ההולמת.

ע'דיר כמאל מריח: סוגיה שנייה היא היעדר התכנון של הבנייה.

ע'דיר כמאל מריח: התכנון תקוע, לא מוסדר.

ע'דיר כמאל מריח: בכפר שלי, בדאלית אל-כרמל, בשנת 2019 יותר מ-60% מהבתים ללא היתר, לא מחוברים לא למים, לא לביוב, לא לחשמל.

ע'דיר כמאל מריח: אתה רוצה לבנות בית?

ע'דיר כמאל מריח: אין אדמה.

ע'דיר כמאל מריח: כלומר, יש אדמה והיא שלך, אבל היא ללא היתר, ואתה לא יכול לבנות, וזה בניגוד להליכים של התכנון וההסדרה הקיימים בערים היהודיות, שההליך שם יכול לקחת רק כמה חודשים, כמה חודשים.

ע'דיר כמאל מריח: מתי זה קורה?

ע'דיר כמאל מריח: כשהממשלה רוצה.

ע'דיר כמאל מריח: הכאוס שנוצר מאי-טיפול בבעיה הזאת יכול להתבטא לעיתים בדברים הכי בסיסיים בחיי היום-יום שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: כשילדתי את בניי, הבנתי שלהיות אימא ולהתנייד עם עגלת תינוקות ברחוב ביישוב שלי זה משימה בלתי-אפשרית.

ע'דיר כמאל מריח: הבנתי שאופציות הבילוי במשחקייה, בפארק השכונתי המטופח, אינה קיימת, כי אין כזה באף יישוב דרוזי.

ע'דיר כמאל מריח: במקום לפתור את הבעיה, את התכנון, את ההסדרה, מענישים אותנו בחוקים מפלים, בחוקים גזעניים כמו חוק קמיניץ, מענישים אותנו בקנסות.

ע'דיר כמאל מריח: אני משוחחת עם ראשי מועצות, אני משוחחת עם אנשי ציבור.

ע'דיר כמאל מריח: אני נדהמת מעומק התסכול, מעומק המרירות, מעומק תחושת ההפקרה, ההדרה, הקיפוח.

ע'דיר כמאל מריח: הידעתם שבכפרנו אין אזורי תעסוקה, תעשייה ומסחר?

ע'דיר כמאל מריח: אתה רוצה לעבוד – אין, צא לחפש מחוץ לכפר.

ע'דיר כמאל מריח: אתה רוצה לקנות, אפילו דברים בסיסיים – צא לחפש מחוץ לכפר.

ע'דיר כמאל מריח: היעדר אזורי תעסוקה ותעשייה בחברה שמרנית מוביל לנתונים עגומים: 43% בלבד מהנשים הדרוזיות משתלבות בכוח העבודה.

ע'דיר כמאל מריח: הידעתם שאין כפר דרוזי אחד מעל מצב סוציו-אקונומי 4?

ע'דיר כמאל מריח: הידעתם שלא הוקם ולו כפר דרוזי אחד מקום המדינה, למרות שהאוכלוסייה גדלה ב-10%?

ע'דיר כמאל מריח: לכן, חייבים לפתור את הבעיה הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: חייבים.

ע'דיר כמאל מריח: זה מה שאני אעשה – אני חייבת בקדנציה הזאת להקים ועדת תכנון מיוחדת לפיתוח, להסדרה ולשיקום.

ע'דיר כמאל מריח: והלוואי שרק אלה היו הבעיות שלנו.

ע'דיר כמאל מריח: לא דיברנו על תופעת האלימות הגואה, לא דיברנו על הצורך לחזק את מעמד הנשים, לא דיברנו על המחסור בהיכלי תרבות, במוסדות ספורט, והרשימה ארוכה.

ע'דיר כמאל מריח: רבים יאמרו: תגידו תודה שנולדתם כאן ולא בסוריה או בלבנון, שאתם משגשגים כמיעוט, שאתם נהנים ממנעמי החופש ומהדמוקרטיה.

ע'דיר כמאל מריח: ואנו אומרים: אנחנו מעריכים את מדינתנו ואנחנו אוהבים את מדינתנו ואנחנו גדלים על אהבת הארץ הזאת.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מחונכים ומחנכים את ילדינו על אהבת מדינת ישראל.

ע'דיר כמאל מריח: אבל אנחנו נהיה הראשונים להתריע כאשר המדינה מתחילה לסטות ממסלולה, והיא אכן החלה לסטות ממסלולה, וזה מדרון חלקלק, מדרון מסוכן.

ע'דיר כמאל מריח: ברשותכם, כמה מילים בערבית לאחיי ולאחיותיי הדרוזים: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אחיי ואחיותיי היקרים.

ע'דיר כמאל מריח: לכבוד הוא לי לעמוד מולכם היום מעל במה זו.

ע'דיר כמאל מריח: אני מבטיחה לכם שאייצגכם נאמנה ואשמיע את קולכם במוקדי קבלת ההחלטות בנחישות ובתקיפות.

ע'דיר כמאל מריח: לא באתי לזכות ביוקרה או במנהיגות או להחזיר עטרה ליושנה.

ע'דיר כמאל מריח: באתי לעבוד, להתאמץ, לתת ולהוכיח שהזכות נלקחת ולא ניתנת; "העולם שייך לחזקים" כפי שנאמר.

ע'דיר כמאל מריח: עלינו להתאחד, לתמוך זה בזה, להתלכד ולהתחזק, וכך נגיע להישגים.

ע'דיר כמאל מריח: עלינו להתעלות מעל לזוטות, לאופורטוניזם ולפירוד.

ע'דיר כמאל מריח: סכסוך בין בני בית אחד אחריתו תבוסה ושבר.

ע'דיר כמאל מריח: אני מאמינה בעבודה רצינית וקדחתנית ובטיפול בנושאים הגורליים לנו בחוכמה, בתבונה ובתכנון.

ע'דיר כמאל מריח: אנו נוכיח לציבור בישראל ובעולם שאנו צודקים ושהצדק הוא ערך ראשון במעלה.

ע'דיר כמאל מריח: לסיום, אני מודה לכם ומעריכה את תמיכתכם.

ע'דיר כמאל מריח: אני מייחסת חשיבות עליונה לתפקיד הרם הזה ואני מקווה שאצדיק את הדעה הטובה עליי.

ע'דיר כמאל מריח: ) לסיכום – מרטין לותר קינג אמר: "אינני מפחד מעריצותם של הרעים אלא מאדישותם של הטובים".

ע'דיר כמאל מריח: אז טובים יקרים, ההיסטוריה עוד תשפוט את כולנו.

ע'דיר כמאל מריח: אני ח"כית חדשה, בקדנציה הראשונה שלי.

ע'דיר כמאל מריח: המשימה לא פשוטה והאחריות כבירה, אך אני מושיטה את ידיי לכל מי שישתף פעולה ולכל מי שיעזור במאבק הצודק הזה למען שוויון, לא יותר ולא פחות.

ע'דיר כמאל מריח: ביקשנו שוויון.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אכן מרגש.

מאיר כהן: תתכונן חברת הכנסת שרן השכל, גברתי, לברך.

מאיר כהן: שרן, בבקשה, גברתי, חברת הכנסת.

מאיר כהן: כן, נחכה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת, בבקשה.

מאיר כהן: יעל, חברת הכנסת גרמן, ביטון, בבקשה.

מאיר כהן: מיקי.

שרן השכל: מיקי, מיקי, אתה בדיוק בטווח העין שלנו.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

שרן השכל: ע'דיר היקרה, יהיו לנו כנראה בהמשך הדרך ויכוחים רבים ואי-הסכמות, כמו בעבר, אבל אני בטוחה שגם יהיו לנו המון שיתופי פעולה.

שרן השכל: אני מודה לך על הזכות הזאת לברך אותך ביום הזה.

שרן השכל: הזכות הזאת מרגשת אותי.

שרן השכל: שמחתי מאוד שפנית אליי כדי לבוא ולברך אותך, כי היא ממלאה אותי גאווה.

שרן השכל: את היום הזה את בוודאי תזכרי כאחד המרגשים בחייך, ואני בטוחה שגם המשמעותיים ביותר, למרות הדרך הארוכה שכבר עברת כפורצת דרך ופורצת תקרות זכוכית לנשים בעדה שלך.

שרן השכל: כאן בכנסת ישראל מתקבלות החלטות שמשפיעות על חייהם של כל אזרחית וכל אזרח במדינה, החלטות שמעצבות את חיינו היום וגם את עתידנו.

שרן השכל: הכוח הזה שניתן לך, להיות אחת מ-120 המחוקקים, אינו ברור מאליו.

שרן השכל: זהו כוח על תנאי.

שרן השכל: הוא הופקד בידייך לתקופה קצובה, ובסופה הבוחרים, אלו ששלחו אותך לייצג אותם כאן, יעריכו אותך לטוב או לרע.

שרן השכל: אני רואה את חלק מעיניהם כאן נשואות אלינו – משפחתך שנמצאת ביציע.

שרן השכל: בהיותך האישה הראשונה מהמגזר הדרוזי שנבחרה לכהן כחברת כנסת, לכוח הזה יש גם משמעות נוספת.

שרן השכל: אם תרצי בכך ואם לא, היום הפכת לסמל.

שרן השכל: עיניים רבות נשואות אלייך, ונשים צעירות יראו בך מקור השראה וגאווה.

שרן השכל: את נתת מקום לנערות מהעדה שלך לחלום להיות כמוך, וזה משהו משמעותי ואדיר.

שרן השכל: זוהי גם אחריות גדולה, אבל אני משוכנעת שיש לך את כל מה שצריך כדי להצליח בשליחותך.

שרן השכל: לפני כשנתיים נפגשנו בפאנל נשים מנהיגות.

שרן השכל: דיברנו על תפקידן של נשים ועל האחריות, כנשים, להוביל.

שרן השכל: כשירדנו מהבמה שאלת אותי למה לא משלבים נשים דרוזיות בתפקידים מרכזיים, ואני שאלתי אותך למה נשים מהמגזר לא מציבות את עצמן בקדמת הבמה כדי לקדם את ענייניהן בעצמן.

שרן השכל: אמרתי לך שברגע שאת תיצרי את המציאות הזאת, אף אחד לא יוכל ליצור מציאות אחרת.

שרן השכל: ואכן, את יצרת את המציאות הזאת.

שרן השכל: בהצלחתך פתחת את הדרך לנשים נוספות, ולא רק מהעדה הדרוזית אלא מכל העדות בישראל – גם מעדות נוספות, שמרניות יותר.

שרן השכל: ע'דיר, העולם הפוליטי שונה ממה שהכרת עד כה.

שרן השכל: הפוליטיקה בהרבה מקרים יודעת לנשוך ואף להכאיב.

שרן השכל: אז תרשי לי לאחל לך שלושה דברים: לפעמים פשרות או צעדים קטנים בדרך שבזמן אמת נראים לנו לא מהותיים הם בסוף החריץ בדלת שדרכו אפשר לבצע מהלכים עמוקים ומהפכות אמיתיות, אז אני מאחלת לך שלא תתייאשי מאי-הצלחה.

שרן השכל: זכרי שכל שינוי אמיתי ומהותי בנוי מהרבה שינויים קטנים בדרך, ושכל הצלחה גדולה מורכבת מהרבה הצלחות קטנות בדרך.

שרן השכל: תבחרי היטב את הדברים שעליהם את נלחמת.

שרן השכל: תזכרי שלפעמים מוטב להתפשר על דבר אחד כדי להשיג הצלחה במאבק חשוב יותר.

שרן השכל: מצד שני, יש גם כמה דברים שאסור להתפשר עליהם פה בבית הזה.

שרן השכל: אף פעם אל תשפילי ראש, אל תתביישי במי שאת ובמה שאת, כי זה מה שהביא אותך לכאן וזה מה שימשיך להוביל אותך הלאה.

שרן השכל: שמרי על הזהות שלך, לא רק התרבותית אלא הפנימית, הזהות המוסרית, ותהיי מוכנה לשלם מחיר עבור האמונות שלך.

שרן השכל: אני אומרת לך את זה למרות שאנחנו ממפלגות יריבות: תהיי מוכנה להיאבק על הדברים שאת מאמינה בהם, ותבדקי את עצמך מול הזהות האישית, הפנימית והמוסרית שלך.

שרן השכל: נבחרת להיות חברת כנסת בזכות מה שאת ובזכות מי שאת, ויש ציבור שמצפה ממך להיות נאמנה לערכים שהביאו אותך לכאן.

שרן השכל: ותאמיני לי, להיות נאמנה לעצמך ולערכייך זו ממש לא משימה קלה.

שרן השכל: אז אני מאחלת לך שתעמדי בציפיות של אלה ששלחו אותך לבית הזה, ובו בזמן גם בציפיות שלך מעצמך.

שרן השכל: ודבר אחרון, תזכרי שזו מערכת כוחנית עם דומיננטיות גברית, והמאבקים שלך כאן יהיו קשים ולעיתים לא נעימים.

שרן השכל: זכרי שכל יום הוא יום של עבודה קשה, וזה דורש הרבה מאוד כוח.

שרן השכל: אז אני מאחלת לך, מכל הלב, שתדעי למצוא בתוכך את הכוחות הפנימיים לעשות יום-יום את הדבר הכי חשוב שיכול להיות במדינה דמוקרטית – לקבל החלטות.

שרן השכל: בהצלחה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אם כן, תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, אם ירצה השם, ביום רביעי, י"ז באייר התשע"ט, 22 במאי 2019, בשעה 11:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.