ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 397, 2019-01-09 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום יום רביעי, ג' בשבט התשע"ט, 9 בינואר 2019.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת בפגרה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אבקש מהעומדים לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קצת בתנאי שדה, בגלל השיפוצים באולם המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אפתח בהודעה לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להודיע כי בפרוטוקול הדיון מיום 24 בדצמבר 2018, בהצעת חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות, התשע"ט–2018, בקריאה שנייה ושלישית, נפלה טעות.

יולי יואל אדלשטיין: בשונה מן האמור בפרוטוקול, חברת הכנסת שלי יחימוביץ הודיעה ליושב-ראש הישיבה מייד לאחר ההצבעה כי היא הצביעה בטעות בקריאה השנייה בעד ההצעה, בעוד שהתכוונה להצביע נגדה, אך גם בהודעת התיקון של יושב-ראש הישיבה נפלה טעות.

יולי יואל אדלשטיין: זה נוסח ההודעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 96(ה)(1) לתקנון הכנסת, עם מינויו של חבר הכנסת יצחק וקנין לשר ביום שלישי, כ"ד בטבת התשע"ט, 1 בינואר 2019, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/1567/20, פ/2206/20, פ/2123/20 ו-פ/2965/20, שהוגשו מטעמו כמציע יחיד, הורדו מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסף על כך הונחו על שולחן הכנסת מסקנות ועדת המדע והטכנולוגיה בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת ניבין אבו רחמון בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצורך בהנגשת אתרי ושירותי ממשלה לחברה הערבית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא – הצהרת אמונים של חבר הכנסת פנתהון סיום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של יואב גלנט, שנכנסה לתוקפה ביום רביעי, כ"ה בטבת התשע"ט, 2 בינואר 2019, בא במקומו חבר הכנסת פנתהון סיום.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את פנתהון סיום לעלות דוכן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני כבר איתנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פנתהון סיום, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר כנסת, ואתה תשיב: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

פנתהון סיום: מתחייב אני.

פנתהון סיום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במעמד מרגש זה ברצוני לחלוק איתכם – מי אני, מאין באתי, לאן אני הולך.

פנתהון סיום: נולדתי בגונדר שבצפון אתיופיה להוריי מהרטה ארדני ודמטה סיום, זכרם לברכה.

פנתהון סיום: חונכתי מבית על ערכים – על ערכי היהדות, ארץ ישראל, מדינת ישראל, ערבות הדדית, אהבת הזולת.

פנתהון סיום: ערכים אלה אפיינו עם גדילתי את בחירת התעסוקה והתפקידים שלי.

פנתהון סיום: לא במקרה נשאבתי לתוך העשייה הציונית של הסוכנות היהודית.

פנתהון סיום: בסוכנות היהודית מילאתי מגוון תפקידים: עם תום שירותי הצבאי השתלבתי בעליית הנוער של הסוכנות היהודית כמדריך חינוכי, ובהמשך ניהלתי מרכזי קליטה לעולים שהגיעו ארצה מרחבי תבל.

פנתהון סיום: לא במקרה הנושאים שבהם טיפלתי במשך עשרות שנים הביאו אותי היישר למפלגה שהנושאים שאני מטפל בהם, שהנושאים שחשובים לי, משתלבים היטב עם האג'נדה שלה – מפלגת כולנו בראשותו של משה כחלון.

פנתהון סיום: באתי לכנסת לטפל בנושאים שבוערים ושחשובים לי.

פנתהון סיום: נושאים אלו הם חינוך, עלייה, קליטה, תעסוקה.

פנתהון סיום: אלו נושאים שאני אקדם אותם, בעזרת השם.

פנתהון סיום: אני רוצה לנצל את המעמד ולהודות בראש ובראשונה להוריי, עליהם השלום, שחינכו אותי לערכים אלו שבזכותם הגעתי עד הלום, ואני רוצה להודות לאשתי היקרה, שצעדה איתי לכל מקום, ובזכותה אני פה, ויש לה זכויות גדולות.

פנתהון סיום: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות גם ליושב-ראש מפלגת כולנו, שיצר בית שתואם את השאיפה שלי, את האג'נדה שלי, את הדברים שבהם אני מאמין, ושם זה המקום שלי, שם הבית הפוליטי שלי, ולא רק שלי – של כל מי שהנושא החברתי בוער בעצמותיו.

פנתהון סיום: זה למעשה בית פוליטי של עם ישראל.

פנתהון סיום: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת פנתהון סיום.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני, כשר הקליטה לשעבר ודאי אני לא יכול להתאפק, ואומר שאומנם אנחנו בשלהי הכנסת העשרים, אבל לאחר שחבר הכנסת פנתהון סיום הצהיר אמונים והצטרף לחברים חברי הכנסת אברהם נגוסה ופנינה תמנו-שטה הגענו למצב של שלושה נציגים לקהילת יוצאי אתיופיה בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שגם בכנסת העשרים ואחת נראה נציגות מכובדת כזאת של קהילת יוצאי אתיופיה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש סיעת כולנו חבר הכנסת רועי פולקמן ביקש לברך את הח"כ החדש, ואנחנו ודאי נאפשר לו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פולקמן, בבקשה, אדוני.

רועי פולקמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: חבריי חברי הכנסת, פנתהון, מה שלומך?

רועי פולקמן: אני שמח שאתה כאן היום, והאמת היא שזה באמת מרגש, כי אנחנו בדרך הזאת ביחד כבר כמה שנים טובות.

רועי פולקמן: כשהייתי בן 12 שנים אבי אסף את המשפחה והודיע שעלינו להתכונן לצאת ברגל לסודן ומשם לירושלים, מספר פנתהון סיום ביומן המסע המקוצר שלו, שאותו מצאתי באתר האינטרנט של הסוכנות היהודית.

רועי פולקמן: במסגרת ההכנה למסע הלכתי ביחד עם אבי לרכוש נעליים, הוא ממשיך לתאר.

רועי פולקמן: כעבור זמן קצר הם מכרו את כל רכושם והחלו להתארגן למסע.

רועי פולקמן: את ילדותו הוא העביר בצפון אתיופיה, בעיר גונדר, שם נולד, ובגיל 13 עלה לישראל במסע ארוך ומתיש בן שלושה שבועות, שבו הלכו ביום והסתתרו בלילה.

רועי פולקמן: יצאתם למסע הזה עם צידה לדרך: אוכל יבש ומעט בגדים.

רועי פולקמן: חמור המשפחה נשא עליו את המזון והמים, ואת החפירה היה מוכן בציוד הרב כדי שיהיה ניתן לכרות קבר אם מישהו לא ישרוד במסע, חלילה.

רועי פולקמן: ברקע – החלום לנשק את אדמת ארץ ישראל.

רועי פולקמן: אחרי שהגיע לכאן כשהוא כלל לא יודע לקרוא ולכתוב, בצבא היה כבר פנתהון עתודאי.

רועי פולקמן: מי שהיה בילדותו רועה את צאן משפחתו ועשה את המסע לארץ דרך סודן, מילא בסוכנות היהודית שורה של תפקידים, שבהם פעל להעלות את יהודי אתיופיה, כולל אחריות לעלייה ולקליטת יהודים מ-20 מדינות ברחבי תבל בשנים האחרונות.

רועי פולקמן: לא פעם כשנעדרת מישיבות הסיעה היית במשלחות כאלה ואחרות של הסוכנות, בעבודה לעלייה לארץ ישראל.

רועי פולקמן: בקורות חייך, פנתהון – ואני חייב לומר, כל מי שפה יצטרך ללמוד את השם: פנתהון, לא פנתאון ולא פנטיום – אתה מתאר את בית ההורים שלך, שבו היית הילד השישי מבין שבעה אחים, ובעיקר את החלום שלך ושל משפחתך לעלות לארץ ישראל.

רועי פולקמן: תמיד זכרתי את מילות הוריי, אתה מוסיף ומספר ביומן המסע: בוא יבוא היום שכולנו נעלה לירושלים, כי זו הבטחת אלוהים: וקיבצתי אתכם מארבע כנפות הארץ.

רועי פולקמן: והינה, ביום הזה סגירת המעגל האישית שלך כאן, בבית המחוקקים בירושלים, בירת ישראל, שבו אתה נשבע אמונים וזוכה להימנות עם 120 חברי הכנסת.

רועי פולקמן: הסיפור שלך הוא עוד דוגמה לפסיפס הישראלי המיוחד כל כך.

רועי פולקמן: אתה ועוד נציגים של הבית הזה הגעתם הנה מארבע כנפות, קיבוץ גלויות של ממש, כפי שכתב הנביא ישעיהו: "ונשא נס לגויים ואסף נדחי ישראל ונפוצות יהודה יקבץ מארבע כנפות הארץ".

רועי פולקמן: אשר צבי גינצבורג, אחד העם, מראשי הרעיון הציוני, כתב ב-1898: "מרה היא האמת, אך בכל מרירותה טובה היא מן ההזיה.

רועי פולקמן: עלינו להודות לעצמנו, כי קיבוץ גלויות הוא דבר שלמעלה מן הטבע.

רועי פולקמן: בדרך הטבע אפשר שבזמן מן הזמנים נייסד את מדינת היהודים, אפשר שהיהודים ירבו ויעצמו שם עד כי תמלא הארץ אותם.

רועי פולקמן: אבל גם אז יישאר רוב העם מפוזר ומפורד בארצות נכר.

רועי פולקמן: 'ולקבץ נדחינו מארבע כנפות הארץ' – אי-אפשר", אמר אחד העם.

רועי פולקמן: "זאת תוכל להבטיח רק הדת, על ידי 'גאולה' ניסית".

רועי פולקמן: מפעל החיים שלך, פנתהון, הוא הניסיון להביא את אלו שנותרו בארצות הנכר לכאן – פעילות בלתי פוסקת לקבץ את כולם, ואולי להוכיח שכן אפשר שגם מה שהוא למעלה מן הטבע יצא לפועל ויתממש.

רועי פולקמן: אומנם המלאכה היא רבה, אבל בזכות הפעילות שלך אפשר להאמין כי זה אפשרי.

רועי פולקמן: אתה מודל למה שצריך להיות בבית הזה, היום וגם אחרי הבחירות, בעוד שלושה חודשים: אנשים של עשייה ושל ציונות שיבואו לעבוד עבור ציבור הבוחרים שלהם; אנשים שרוצים לשאוף ולהגשים.

רועי פולקמן: כששאלתי אותך מה הדבר הראשון שתרצה לקדם בכנסת, שלפת: מלחמה בגזענות – אולי כי אתה יודע הכי טוב איך זה מרגיש.

רועי פולקמן: ולצערי, יש לנו עוד הרבה מאוד מה לעשות בנדון.

רועי פולקמן: אתה מכיר לפני ולפנים את קשיי העלייה והקליטה בארץ ישראל, ולא רק בזכות 20 שנה של ניסיון מקצועי אלא ממש בשל החוויה על בשרך, שאיתה אנו ממשיכים להתמודד גם היום.

רועי פולקמן: אתה, שהגעת לארץ באמצע שנות ה-80, קיבלת מפקיד של הסוכנות את השם אשר, ואז, סיפרת לנו, קיבלת גם מהמורה שם, שם אחר – פנחס.

רועי פולקמן: לא זה ולא זה השם שלך, והיום חשוב לך לשמור על השורשים והבית ולהיצמד לשם שקיבלת בגונדר, ואנחנו נכבד כמובן את בקשתך.

רועי פולקמן: פנתהון, אתה מודל ומופת לקהילה שלך, יוצאי אתיופיה בישראל.

רועי פולקמן: אתה אוזן קשבת שלהם בשני העשורים האחרונים.

רועי פולקמן: גם ממשכן הכנסת אני בטוח כי תמשיך להיות להם משענת וכתף תומכת – להם ולכלל הציבור הישראלי.

רועי פולקמן: מכאן תוכל להמשיך לשאוף ולקדם ולדחוף את הדברים שאתה מאמין בהם ושאותם תרצה לשנות.

רועי פולקמן: מהבית הזה תוכל להשמיע קול צעקה ולקחת את פרויקט החיים שלך עוד צעד קדימה ולהגדיל את מספר היהודים שעולים לארץ.

רועי פולקמן: פנתהון, בהצלחה גדולה.

רועי פולקמן: אני גאה שאתה מצטרף למשפחת חברי הכנסת ולמשפחת כולנו.

רועי פולקמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רועי פולקמן על דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי מצטרפים לכל הברכות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הריני להודיע לכנסת על הודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, כי חברותו בממשלה של שר הבינוי והשיכון יואב גלנט נפסקה ביום 2 בינואר 2019 בשעה 19:20, וזאת בחלוף 48 שעות מן המועד שבו הודיע ראש הממשלה על כוונתו להעביר את השר יואב גלנט מכהונתו, בהתאם לסעיף 22(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין למסור את הודעת הממשלה, בהתאם לסעיפים 15 ו-31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר צירוף שרים ושינוי בחלוקת התפקידים בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: יתקיימו לאחר מכן דיון והצבעה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: השרים, חברות וחברי הכנסת, קודם כול אני מבקש לנצל את רגעיי האחרונים בתפקיד שר העלייה והקליטה כדי לברך את חבר הכנסת פנתהון סיום בהצלחה גדולה.

יריב לוין: מכאן אני אעבור להקריא את ההודעות, ואנא, אל תתבלבלו – אני לא יושב-ראש מרכז כולנו; אני כאן על תקן השר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע, אדוני – – –

יריב לוין: כי כל ההודעות עוסקות איכשהו בסיעת כולנו על גווניה השונים בעבר ובהווה.

יריב לוין: זה המצב.

יולי יואל אדלשטיין: פעם היה שר תקופה מאוד קצרה באחד המשרדים.

יולי יואל אדלשטיין: ראיינו אותו למוחרת ואמרו: אתה לא מתבייש להיות שר לכמה ימים?

יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: לפחות לא עשיתי אף טעות במשרד.

יולי יואל אדלשטיין: אז נזכור לך את זה.

יריב לוין: זה נכון.

מוסי רז: – – –

יריב לוין: בדיוק.

יריב לוין: רציתי להגיד שגם על זה חולקים היום, אבל בסדר.

יריב לוין: טוב, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להודיע לכנסת כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את יואב גלנט כשר נוסף לממשלה, וזאת לאחר שנכנסה לתוקף ההחלטה על העברתו מכהונתו בממשלה לפי סעיף 22(ב) לחוק-יסוד הממשלה.

יריב לוין: כמו כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר יואב גלנט לתפקיד שר העלייה והקליטה במקום השר יריב לוין, שמילא את התפקיד לפי סעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: השר יריב לוין ימשיך לכהן כשר התיירות וכשר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יריב לוין: בנוסף החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון כשרה נוספת בממשלה.

יריב לוין: כמו כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השרה יפעת שאשא ביטון לתפקיד שרת הבינוי והשיכון, וזאת במקום השר משה כחלון, שמילא את התפקיד מיום 2 בינואר 2019, לפי סעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: השר משה כחלון ימשיך לכהן כשר האוצר.

יריב לוין: בהתאם לסעיפים 15 ו-31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטות האמורות.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת ושר התיירות חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, כפי שאמרתי, לדיון לפני הצבעה – מי שמעוניין, ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: נרשמו: חבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לכל דובר.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת יעקב אשר, יואל חסון, איציק שמולי, יעל גרמן וכן הלאה, על פי הרשימה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת החדש, פנתהון סיום.

מוסי רז: אני מקווה מאוד שתהיה ביותר מכנסת אחת, כי אחרת זה יהיה קצת מאכזב.

מוסי רז: אני רוצה לשאול את הממשלה – אני בטוח ששר האוצר משה כחלון, שאני מאוד מעריך, כבר זוכר מיהו איזה שר, אבל הייתי רוצה לדעת אם שאר השרים זוכרים מיהו איזה שר בערבוביה הזאת שנוצרה.

מוסי רז: אני לא רוצה לתקוף כרגע אף אחד.

מוסי רז: אני רוצה לברך את חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון בכניסתה לתפקיד, שאני מודה – אני לא יודע מה אפשר לעשות בתקופה כזאת.

מוסי רז: מה, יבואו אלייך אחרי זה בטענות שמחירי הדיור גבוהים?

מוסי רז: אני לא יודע אם אפשר לזקוף לזכותך, השר גלנט, את זה שכבר קלטנו עולה חדש נוסף בכנסת; בעצם כן, אפשר לזקוף לזכותך כשר עלייה וקליטה.

מוסי רז: אבל תשמעו, אני אומר לכם את האמת, זה לא רציני.

מוסי רז: אתה ייצרת פה, אדוני השר, מפלגה שחצי ממנה הולכת – בינתיים אתה ייצרת שכל השרים שלך הולכים למפלגות אחרות.

מוסי רז: אני חושב שאתה צריך להיזהר בבחירת השרים, ואני מציע שתביא את זה בחשבון בעתיד.

מוסי רז: מעבר לדברים האלה, אני רוצה להגיד – מעבר לחיוכים האלה – יש לי רק דקה וחצי, אז אני אעשה את זה בקיצור נמרץ.

מוסי רז: אני עמדתי כאן, או יותר נכון בקומה שלוש, לאחר הרצח של עאישה אל-ראבי, ואמרתי שבוצע רצח שאני לא יודע להצביע על מי שעשה אותו, אבל ככל הנראה עשו אותו קיצונים יהודים.

מוסי רז: ובא אליי סגן שר הביטחון ואמר לי: איך אתה לא מתבייש להגיד דבר כזה?

מוסי רז: יהודים לא זורקים אבנים, בטח לא ביום שישי.

מוסי רז: אני אומר את הדברים האלה: אני מבחינתי עדיין לא יודע מי ביצע את הרצח.

מוסי רז: יש חשודים, ובחשודים צריך לטפל כמו בחשודים, ואני אומר כאן:

מוסי רז: מגיעות להם כל הזכויות.

מוסי רז: אסור לפגוע בזכויות שלהם – כל הזכויות שיש לחשודים.

מוסי רז: אבל הגיע הזמן שנתעורר ונדע שזריקת אבנים היום בשטחים הכבושים היא נחלתם של מתנחלים לא פחות – ואני עומד מאחורי זה – מאשר נחלתם של פלסטינים.

מוסי רז: באותו מקום שבו נזרקה האבן הקטלנית אל עאישה אל-ראבי נזרקו לפני כשבועיים אבנים לא קטלניות – כי בדרך כלל אבנים אינן קוטלות; לפעמים הן לא פוגעות, לפעמים גורמות נזק קל – אל ראש הממשלה הפלסטיני.

מוסי רז: ופעם אחר פעם, באותם מקומות בדיוק, נזרקות אבנים גם לעבר שוטרים שלנו, וראינו שבפינוי המאחז עמונה נפצעו 23 שוטרים.

מוסי רז: אני יכול לעמוד כאן ולהזכיר מה אמרו שרים בממשלה ומה אמר ראש הממשלה על זריקת אבנים – שזה כמו ניסיון לרצח, שיש להתייחס לזה כמו אל ניסיון לרצח, יש לשפוט כמו ניסיון לרצח.

מוסי רז: אני לא בטוח שהם צדקו אז, ולכן אני לא אומר שצריך לעשות כך היום.

מוסי רז: אבל זריקת אבנים, לא משנה לעבר מי, ולא משנה מי הזורק, היא דבר שצריך להתייחס אליו במלוא החומרה, עם העובדה שצריך לתת זכויות לחשודים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב אשר – איננו; חבר הכנסת יואל חסון; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת; חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; חברת הכנסת נורית קורן; חבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר – ראיתי אותו.

יולי יואל אדלשטיין: מעוניין לדבר?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, קצת מוזר לנאום במליאה הזאת, אבל בכל זאת – – –

אלי אלאלוף: דווקא לי נעים מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: משפחתי יותר, אתה אומר, חבר הכנסת אלאלוף.

עודד פורר: כן.

עודד פורר: האמת שיותר משפחתי, כן.

קריאה: כולם יושבים בכיסאות – – –

עודד פורר: אומנם, אדוני – ואני אומר את זה דווקא למי שהוא היום יושב-ראש הכנסת, וכיהנת גם כשר העלייה והקליטה, ואני חושב שהליך הקליטה שלך והמעמד שהגעת אליו היום הם איזשהו סמל או דוגמה לקליטת עלייה ולמה שמדינת ישראל כולה מסמלת.

עודד פורר: זה בדיוק מה שאמר בהקשר הזה דוד בן-גוריון באחד מדיוני התקציב, כשרצו לקצץ בתקציב כי לא היה כסף, ואז אמרו: אולי נגביל את מספר העולים לארץ ישראל.

עודד פורר: שר האוצר דאז קיבל נזיפה חמורה מדוד בן-גוריון – אני אומר את זה פה לשר האוצר.

עודד פורר: הוא אמר לו: יש דברים שבהם עכשיו אנחנו לא בודקים את העמידה שלנו בתוך המסגרת.

עודד פורר: העלייה הזאת היא צו, והיא הצו של מדינת ישראל, ובשביל זה קמה מדינת ישראל.

עודד פורר: בעניין הזה לא רק שלא נגביל, אלא גם לא נגביל בענייני הקליטה, כי עלייה לארץ ישראל זה לא הסעת עולים לארץ – זה השרשת עולים בארץ.

עודד פורר: כמו שנאמר, אפילו בדברי הנבואה, שנאמר בספר שמות, בשירת הים, "תביאמו ותטעמו" בארץ ישראל, התפקיד הוא לא רק להביא לארץ ישראל – התפקיד הוא גם לטעת אותם.

עודד פורר: לצערי, בעניין הזה טועה כאן הממשלה ביחס שלה למשרד העלייה והקליטה.

עודד פורר: אמרתי את זה קודם לשר לוין.

עודד פורר: אתה אמרת ששר לא מספיק לטעות; הוא כבר הספיק לעשות, במספר הימים המועט שהוא כיהן במשרד, צעד של פיטורי המנכ"ל בלי שום עניין, גם מבחינת מה האג'נדה ולאן המשרד הזה מכוון.

עודד פורר: נראה שגם המינוי הזה, אדוני, הוא לא מינוי כדי שיבוא עכשיו השר גלנט – איש מוכשר, שירתנו באותו החיל; הוא היה בדרגות קצת יותר בכירות ממני, אבל בהחלט אפשר לומר שתרומתו – תרם תרומה למדינת ישראל בהרבה מאוד מקומות.

עודד פורר: אבל דווקא למשרד העלייה והקליטה הוא לא הגיע כדי להטיל את כובד משקלו ואת יכולותיו ואת מה שהוא יכול לעשות לטובת העלייה והקליטה; בלי איזושהי אג'נדה מיוחדת.

עודד פורר: ועם כל הכבוד, אדוני, אני לא חושב שזו הדרך למנות שרים, גם בתקופה הזאת.

עודד פורר: זה לא משהו – זה נראה כמו איזשהו אתנן פוליטי לקראת הפריימריז בליכוד.

עודד פורר: משרד העלייה והקליטה – ואתה יודע את זה – הוא לא איזשהו משרד נישה.

עודד פורר: הוא משרד ציוני.

עודד פורר: אין עוד משרדים כאלה בממשלת ישראל.

עודד פורר: הוא לא משרד כלכלי, הוא לא משרד חברתי והוא לא משרד ביטחוני – הוא משרד ציוני – –

קריאה: זה גם וגם וגם.

עודד פורר: – – וחבל שהממשלה לא מתייחסת לא רק למשרד הזה ככה, אלא לכל נושא העלייה והקליטה.

עודד פורר: המסר שהיא מעבירה בחודש האחרון הוא שהנושא הזה הוא בתחתית סדר העדיפויות שלה ולא בראש סדר העדיפויות שלה.

עודד פורר: לכן אנחנו נתנגד למינוי הזה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ניבין אבו רחמון; איימן עודה – ראיתי אותו – לא.

יולי יואל אדלשטיין: אורי מקלב מעוניין לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, כן, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, אני בכל אופן ביקשתי להגיד כמה מילים ולהוקיר ולהודות לשר גלנט בתפקידו כשר השיכון.

אורי מקלב: השר גלנט, אני חושב שביצעת את תפקידך באמת באופן מקצועי מאוד, ממוקד.

אורי מקלב: היית קרוב לאזרחים.

אורי מקלב: אולי אני אגיד משפט אחד שלא יודעים אותו.

אורי מקלב: מאוד חימם את הלב והיה מאוד מרגש לבוא ולנחם את משפחת גינזבורג בביתר, ששכלו את שני הילדים שלהם בשרפה שפרצה בביתם לפני כמה חודשים, וזה ריגש את כל המדינה.

אורי מקלב: אתה בשקט ליווית את המשפחה, היית במקום.

אורי מקלב: משרד השיכון לקח על עצמו את השיקום של הבית בתוך השבעה.

אורי מקלב: הגם שהם התאבלו מרה על שני הילדים, שנשרפו חיים או נשרפו במיטותיהם, העתיד שלהם לא היה ברור.

אורי מקלב: הדירה נשרפה, הכול נשרף, ואתה לקחת על עצמך את כל העול ושיקמת בצורה מיטבית, ברוחב לב.

אורי מקלב: גילית בתפקיד שלך, בכל אופן, הרבה רוחב לב, לב גדול.

אורי מקלב: אני רגיל שאנשים מגיעים לפעמים מהצבא עם שליחות מסוימת.

אורי מקלב: הדבר האישי, שליווית – באמת מגיעה לך על זה מחמאה.

אורי מקלב: בשביל זה עליתי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים – וגם נמצא כאן השר – היו לך הרבה משימות בפתרון מצוקת הדיור.

אורי מקלב: הרבה דברים נעשו.

אורי מקלב: אני לא נכנס כאן להיבט הפוליטי, אבל דבר אחד ודאי אני רוצה להגיד: הציבור החרדי סובל ממצוקה.

אורי מקלב: המלאכה עוד לא נשלמה.

אורי מקלב: אני מאוד מאוד מקווה, מאוד מקווה, שהמלאכה הזאת, לציבור החרדי, שהחלק שלו הוא לא פחות מכולם במצוקת הדיור – גם הנושא הזה יבוא על פתרונו.

אורי מקלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סופה לנדבר, מעוניינת לדבר, בבקשה?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: רשימת הדוברים סגורה.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, בדיון הזה רצית?

יולי יואל אדלשטיין: אה, בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יהודה גליק: גם אני, בסדר?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אתה כבר פספסת את התור.

יולי יואל אדלשטיין: היית רשום, אדוני.

סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו עומדים באמת מול איזושהי דרמה או הצגה, כאשר במשך תשעה – – –

מוסי רז: יש לך הודעה דרמטית?

סופה לנדבר: לא, אני לא ראש הממשלה, אין לי הודעה דרמטית, אבל יש לי הודעה – שאני מאוכזבת מהפעילות כלפי המשרד העלייה והקליטה שבראשו עמדתי במשך תשע שנים, שלוש קדנציות.

סופה לנדבר: יוליק, אני רוצה להגיד לך, אתה מכיר היטב את המשרד הזה.

סופה לנדבר: הוא לא משרד שהליכוד הופך לתחנת מעבר ולא לחדר המתנה.

סופה לנדבר: זה משרד שבמשך תשע שנים הגדיל את מספר העולים שמגיעים למדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנחנו השנה העלינו למדינת ישראל 30,000 עולים; החזרנו 7,000 תושבים חוזרים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהמשרד הזה – ולשר הבא כדאי לשמוע.

סופה לנדבר: גלנט, כדאי לך לשמוע, לא רק את התמיכה של – אני חושבת ששר, אם הוא לא מגיע לשלושה חודשים של פריימריז, צריך לדעת מה קרה במשרד הזה, לאיזה משרד הוא נכנס.

סופה לנדבר: זה משרד שהפך להיות גדול ביותר.

סופה לנדבר: הוא עוסק בעידוד הקליטה, באינטגרציה, בתעסוקה של עולים, בלימוד השפה העברית.

סופה לנדבר: אנחנו לקחנו על עצמנו מה שאחרים היו צריכים לעשות.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאני מאוכזבת מהפעילות של הליכוד ושל ראש הממשלה להפוך את המשרד הזה לעוד משרד.

סופה לנדבר: זה אחד המשרדים הכי חשובים שיש במדינת ישראל.

סופה לנדבר: זה משרד שאחראי ל-3.5 מיליון איש שלא נולדו כאן, שהגיעו בכל גלי העלייה.

סופה לנדבר: השנה משרד העלייה והקליטה חגג 50 שנה, 50 שנה, ובמשך השנים האלה, אם לא היה המשרד הזה, אני לא יודעת מה היה קורה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: יכול להיות שיש שרים שקיבלו אותו עם בכי.

סופה לנדבר: הייתה שרה שבכתה כאשר נתנו לה את המשרד הזה; היו שרים שהפכו את זה להמתנה.

סופה לנדבר: אני אומרת לכם, זה משרד חשוב מאוד.

סופה לנדבר: מתחת לגג הזה יש גם תעסוקה, גם חינוך, גם – לליצמן – אנחנו הבאנו 600 רופאים שנתנו להם הכשרה; את זוכרת, ותודה לך, לשרה, אקס-שרה, שהייתה שרת הבריאות, ושיתפנו פעולה.

סופה לנדבר: אני חושבת שגם אתם צריכים לדעת שהרופאים שהגיעו הצילו את הרפואה של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: 25,000 עולים הגיעו למדינת ישראל, רופאים, ולבשו את החלוק הלבן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

סופה לנדבר: אני אומרת – לא, אני מסיימת – גם מדענים עולים.

סופה לנדבר: אני מבקשת להתייחס למשרד הזה קצת יותר בכבוד, בגלל – יוליק, אתה בדיוק יודע – שבלי המשרד הזה אין מדינת ישראל, אין עלייה, אין קליטה ואין אזרחות של המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סופה לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמיר אוחנה, אחרון הדוברים בדיון.

יואל חסון: גם אני נרשמתי.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אבל לא היית.

יולי יואל אדלשטיין: קראתי בשמך.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, אתה לא רשום, אדוני.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, אני אאפשר גם לחברי הכנסת חסון ורוברט אילטוב לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, אמיר אוחנה לא כאן?

יולי יואל אדלשטיין: טוב, נו, אז חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני קצת מצטער להרוס את המסיבה.

יואל חסון: יש כאן באמת אנשים מאוד רציניים.

יואל חסון: הדיבור הזה שאתם מדברים פה על משרד העלייה והקליטה, ונותנים עצות לשר גלנט, מה הוא הולך לעשות במשרד הזה – מה, אתם צוחקים עלינו?

יואל חסון: מה, אתם באמת חושבים שהוא הולך לעבוד במשרד הזה?

יואל חסון: אתם חושבים שהוא אפילו ייכנס ללשכה לראות איך היא נראית, או יתלה שם תמונה?

יואל חסון: אתם לא מבינים שזה בכלל לא המקום שהוא רוצה להיות בו?

יואל חסון: אולי, אולי אפשר לקרוא לזה "המשרד לקלוט את השר גלנט לתפקיד שר כדי לרוץ בפריימריז של הליכוד".

יואל חסון: אז בואו לא נהיה ציניים, ובואו נתייחס לציבור קצת ברצינות.

יואל חסון: הוא לא מתעניין במשרד הזה.

יואל חסון: גם ראש הממשלה לא ממש מתעניין במשרד הזה.

יואל חסון: זה בסך הכול סידור עבודה ציני של ראש ממשלה ושל אדם שרץ בפריימריז עכשיו רק כדי שיהיה לו איזה טייטל; לא מספיקים לו הטייטלים שיש לו כרגע.

יואל חסון: אז כמובן, אני מקווה מאוד שהאופוזיציה תתנגד למינוי הזה.

יואל חסון: זה מינוי לא רציני, לא ראוי, במיוחד כשאתה רואה, אדוני היושב-ראש, שלא רק המינויים של ראש הממשלה הם ציניים אלא גם ראש הממשלה עצמו הוא ציני, כשהוא לוקח בלי בושה את הציבור הישראלי כבן ערובה – לא פחות מבן ערובה – לעניינים האישיים שלו.

יואל חסון: כמה שעות – ראש הממשלה מוציא הודעה מטעם עוזריו שהוא הולך להודיע הודעה דרמטית.

יואל חסון: עכשיו עזבו, אנחנו, הפוליטיקאים, חברי הכנסת, השרים, קצת מכירים את ראש הממשלה, קצת יודעים על ההצגות שלו, פחות מתרגשים.

יואל חסון: אבל תחשבו על אדם מהשורה ששומע שראש הממשלה הולך להודיע הודעה דרמטית.

יואל חסון: מה חושב אותו אזרח?

יואל חסון: הוא מוטרד, בצדק.

יואל חסון: הוא חושב שאולי זה עניין מדיני, ביטחוני, אולי קרה משהו.

יואל חסון: ואחר כך הוא רואה את ראש הממשלה שלו במופע אימים ציני.

יואל חסון: את הממשלה הזאת, חברי הכנסת, צריך להחליף.

יואל חסון: לא צריך למנות בה שרים – צריך להחליף אותה.

יואל חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה, אדוני.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, תודה על כך שנתת לי את ההזדמנות לדבר.

רוברט אילטוב: כנראה התפספסה הבקשה שלי לדבר.

רוברט אילטוב: אני הייתי רוצה לדבר על הסוגיה הזאת של מינוי השר גלנט לשר הקליטה, מכיוון שקודם כול אנחנו מתנגדים ברמה העקרונית למנות שר לשלושה חודשים של בחירות ופריימריז.

רוברט אילטוב: זה באמת לא ראוי.

רוברט אילטוב: אני גם הייתי רוצה לפנות לשר גלנט עצמו.

רוברט אילטוב: אם הוא כבר החליט להחליף מפלגה ולעשות את השינוי וללכת בדרך אחרת ממה שהוא הלך והתחייב לציבור בבחירות הקודמות, אז ראוי היה ללכת בצורה מסודרת, נקייה, ולא לקחת איזה ג'וב, תפקיד, כדי למנות עוד כמה עוזרים ועוד כמה אנשים וללכת עם טייטל של שר.

רוברט אילטוב: היה לך טייטל של שר, אתה שר.

רוברט אילטוב: לא היית חייב לשנות את התהליך שבו הלכת, את המפלגה שהלכת בה עם משה כחלון.

רוברט אילטוב: אני חושב שראוי, כשאתה כבר מחליט ללכת בדרך אחרת, ללכת לפריימריז בצורה הוגנת, מסודרת, שוויונית, כמו כל חברי הליכוד.

אלי אלאלוף: הוא אצלכם?

רוברט אילטוב: לא, לא.

רוברט אילטוב: הוא לא אצלנו.

רוברט אילטוב: אל תדאג, זה לא מאיים עלינו.

סופה לנדבר: הוא אצלך, אלי.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת אלאלוף, הוא הלך עם מפלגה מסוימת, עם אג'נדה מסוימת, עם הבטחות מסוימות, התחייב בפני הציבור יחד עם משה – ואני מעריך את גלנט; הוא עשה הרבה מאוד למען ישראל, ואני מאמין שהוא גם יעשה, אבל ללכת מעמדת כוח שאתה פתאום מקבל ג'וב כדי ללכת להתמודד בפריימריז, אני חושב שזה קודם כול לא שוויוני כלפי כל חברי הכנסת מטעם הליכוד; לא שוויוני לשטח מטעם הליכוד; זה לא הוגן כלפי המפלגה והציבור שבחר בו, מפלגת כולנו.

רוברט אילטוב: לכן, אני חושב, השר גלנט – אני קורא לך השר, כי אתה היית עד לא מזמן שר השיכון – אני חושב שהוגן היה מבחינתך ללכת לפריימריז ולבחירות בדרך מסודרת אחרת, ולא תוך כדי קבלת ג'ובים לא הוגנת כלפי חברי כנסת אחרים.

רוברט אילטוב: אני חושב – ממש עוד משפט, כבוד היושב-ראש – אני חושב שהמשרד, משרד הקליטה והעלייה, הוא משרד חשוב, הוא משרד ציוני, הוא משרד שמשנה את מדינת ישראל כל יום.

רוברט אילטוב: כל עולה שמגיע מחזק את מדינת ישראל מבחינה כלכלית, ביטחונית; הדמוגרפיה הישראלית השתנתה, ואנחנו נמצאים במקום אסטרטגי אחר.

רוברט אילטוב: לכן ההתייחסות למשרד הקליטה כמשרד של ג'ובים ותפקידים – אני חושב שזו התייחסות לא רצינית, והממשלה לא יכולה להרשות לעצמה להתייחס כך למשרד הקליטה והעלייה, שהוא אחד המשרדים הציוניים, החשובים לעם היהודי, עם ישראל.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה, אדוני.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, חבריי וחברותיי חברי הכנסת המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, קודם כול, רציתי לברך על היום ההיסטורי הזה.

יהודה גליק: מדברים על קליטת עלייה – בכנסת ישראל, לראשונה, שלושה עולים מאתיופיה בו בזמן.

יהודה גליק: זה מהלך – – –

סופה לנדבר: יוצאי אתיופיה.

יהודה גליק: יוצאי אתיופיה.

יהודה גליק: שלושה יוצאי אתיופיה, כן.

יהודה גליק: זה מהלך נכון וטוב.

יהודה גליק: אני זוכר בזמנו, כשהשר שרנסקי והשר אדלשטיין הקימו את ישראל בעלייה, השר שרנסקי נשא נאום ואמר:

יהודה גליק: הצלחתה של מפלגת ישראל בעלייה תהיה בכך שבעוד כמה שנים היא לא תהיה קיימת.

יהודה גליק: ואכן, ברוך השם, ישראל בעלייה לא קיימת, וברוך השם, יש לנו תפקידים מצוינים.

יהודה גליק: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר גלנט, הוכחת את עצמך במשרד השיכון.

יהודה גליק: כל מי שמסתובב ברחבי הארץ יודע שעשית דברים גדולים ונפלאים, ועכשיו אתה עובר משרד.

יהודה גליק: אני רוצה לספר לך סיפור.

יהודה גליק: לפני כמה שנים, בהיותי דובר משרד הקליטה, מגיעה אליי כתבת קליטה של גלי צה"ל.

יהודה גליק: סיימה את הקורס בגלי צה"ל.

יהודה גליק: היא קיוותה שהיא תהיה כתבת לענייני – כתבת מדינית, כתבת כלכלית, כתבת; נתנו לה, לא עלינו, כתבת קליטה.

יהודה גליק: באותה תקופה הייתי דובר משרד הקליטה, והיא מגיעה ללשכתי, לבוא לדבר איתי, לשפוך לפניי את ליבה.

יהודה גליק: אני אומר לה: גברתי, תדעי לך – את מבינה?

יהודה גליק: אלפיים שנות גלות – אנחנו רואים לנגד עינינו את תהליך שיבת ציון שמתגשם, התגשמות חזון הנביאים, ואת תהיי זאת שמסקרת את הדבר זה בעולם.

יהודה גליק: חבריי חברי הכנסת, הכתבת הצעירה הזאת קוראים לה סיוון רהב-מאיר.

יהודה גליק: היום היא כתבת בכירה, התקדמה, אבל היא עשתה מהפכה בהכרה.

יהודה גליק: אדוני השר גלנט, לא יהיה לך הרבה זמן בשלב זה לקליטת עלייה.

יהודה גליק: אני פוחד שאתה תתאהב, וגם בממשלה הבאה אתה תתחנן.

יהודה גליק: יגידו לך: ביטחון, חוץ, ואתה תגיד: לא, אני רוצה קליטה.

יהודה גליק: אני אומר לך, כל מי שמגיע למשרד הקליטה – יש שם גם עובדים נהדרים, ויש שם גם תחושת ציונות.

יהודה גליק: גם שרת הקליטה שהייתה שם בשנים האחרונות – אנחנו עוד זוכרים אותה מפגינה נגד משרד הקליטה, יושבת-ראש התאחדות עולי ברית המועצות, פעילה בנושא קליטת עלייה, כמעט בתוך העורקים שלה, והיא חיה את זה.

יהודה גליק: אני משוכנע שהיא משאירה לך משרד – אני מציע לך כן ללכת לשם, כן להכיר את המקום הזה, כן לבנות – אבל האמת היא שהיעד הוא שבסופו של דבר לא משרד קליטה; היעד הוא שכולנו – משרד החינוך, התעסוקה, והשיכון – כולנו נבין את החשיבות של לצאת ולהתגייס לטובת קליטת עלייה.

יהודה גליק: אדוני השר גלנט, אוהב אותך מאוד.

יהודה גליק: מאחל לך המון, המון הצלחה, גם בשלושה חודשים – שלושה חודשים בארץ זה נצח – –

קריאה: – – –

יהודה גליק: מה?

יהודה גליק: – – ועוד הרבה שנים.

יהודה גליק: מאחל לך רק טוב; אסור לי להגיד את זה, אבל גם בפריימריז.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אני בכוונה לא אומר שר; חבר הכנסת אלי כהן.

יולי יואל אדלשטיין: ביקשת לדבר בדיון אישי.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להשתתף בדיון כמו חבר כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עוד לפני שנתחיל לדבר על החלטת הממשלה בעניין מינוי השרים – מינוי השר גלנט לתפקיד שר הקליטה ומינוי חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון לשרת הבינוי והשיכון – אני קודם כול רוצה לברך את חבר הכנסת פנתהון סיום.

אלי כהן: בהצלחה בכניסתך לכנסת ישראל.

אלי כהן: אין לי ספק שבעזרת השם נעבוד קשה, ונראה אותך גם בכנסת הבאה בא ומוביל את הדברים שחשובים לך גם בתחום הקליטה, גם בתחום החברה.

אלי כהן: אני מכיר מקרוב את פועלך בנושא הזה בסוכנות היהודית, בקליטה ובקידום של כל הדברים שהיו בנושאים האלה.

אלי כהן: חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון, אני מקווה שעוד כמה דקות תהיי שרה בישראל.

אלי כהן: אין לי ספק שגם חבר כנסת פנתהון וגם השרה לעתיד יפעת שאשא ביטון מייצגים את מה שכולנו בנושא הזה מייצגים – עשייה חברתית שרואה לנגד עיניה באמת בנושא הזה את האזרחים.

אלי כהן: אני יודע, יפעת, שפעלת לבוא ולקדם לא מעט דברים בנושא הזה של הפריפריה, של קריית שמונה, של תוכנית הצפון, שכבר מתחילים לראות את זה על הקרקע.

אלי כהן: אבל אני בטוח שתפעלי ותעשי את זה גם בתפקיד שלך כשרת הבינוי והשיכון – תפקיד חשוב ותפקיד מרכזי: להוביל ולהמשיך את המהפכה שכולנו הובילה, גם בדיור הציבורי, גם בנושא של מחיר למשתכן; לבוא ולדאוג שלכל אחד ואחת תהיה קורת גג במדינת ישראל.

אלי כהן: אני חושב שהמינויים האלה הם בהחלט מינויים שמעוררים כבוד, הערכה, ובהצלחה לכולם.

אלי כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אלי כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה, אדוני.

אמיר אוחנה: תודה לך, כבוד היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חבריי השרים, חבריי חברות וחברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את חבר הכנסת החדש המצטרף אלינו: ברכות, מזל טוב על המעמד, על האירוע; גם כמובן את חבריי השרים החדשים, שעוד מעט יושבעו, אני מבין.

אמיר אוחנה: אני רוצה לדבר על נושא שאומנם הוגש זה עתה לשולחן הכנסת, אבל למרבה הצער אני מבין שלא, או שקטנים מאוד הסיכויים שיעלה היום להצבעה, והוא הנושא של המתמחים.

אמיר אוחנה: אני רוצה להתמקד בכמה דברים.

אמיר אוחנה: אדוני, קודם כול, כשהנושא הזה הובא אליי, ואני הייתי ממש פה, בלשכה, הגיעו אליי נציגים של המתמחים, סיפרו לי את הסיפורים האישיים הכואבים, שאני לא אחזור עליהם, על איך במשך חודשים ארוכים הם מנותקים מחיים, מעבודה, מפרנסה, ממשפחה – דבר שהביא אותם בחלק מהמקרים ממש לפת לחם ולרעב.

אמיר אוחנה: לא שאלתי ולא העזתי להעלות על דעתי בכלל לשאול אם מישהו מבין המתמחים פקוד לליכוד או לא פקוד לליכוד.

אמיר אוחנה: מייד התגייסתי.

אמיר אוחנה: החתמתי את חברי הכנסת מכל סיעות הבית.

אמיר אוחנה: ואני חייב לשבח כאן את כל היושבים פה – כל היושבים פה שהצטרפו וחתמו על היוזמה הזאת.

אמיר אוחנה: אני חושב – אדוני היושב-ראש, אתה הרבה יותר ותיק ומנוסה ממני – שלא רואים הרבה יוזמות כאלה שחתומים עליהן חברים מכל סיעות הבית.

אמיר אוחנה: רוב חברי הכנסת – צריך לציין שברוב סיעות הבית אין בכלל פריימריז, כן?

אמיר אוחנה: אבל למה אני מציין את זה?

אמיר אוחנה: כי שרת את המשפטים, שלא התרצתה, מייד יצאה בהודעה שחבר הכנסת אמיר אוחנה עושה זאת למען הפריימריז.

אמיר אוחנה: איזו בושה, איזו נלוזות לומר כזה דבר.

אמיר אוחנה: אדוני, אנחנו התחלנו את התהליך לפני שידענו על פיזור הכנסת, לפני שידענו על הליכה לבחירות.

אמיר אוחנה: אני, ממש באולם הזה, לא במליאה – באולם הזה, באודיטוריום של הכנסת – ניצלתי את הזכות שיש לכל חבר כנסת פעם בשנה להשתמש באודיטוריום הגדול הזה – זה האולם הגדול ביותר שיש בכנסת – למען המתמחים.

אמיר אוחנה: ישבו כאן מתמחים יהודים, ערבים, ימנים, שמאלנים, דתיים, חילונים – מכל המגזרים בחברה הישראלית, מכל המגזרים.

אמיר אוחנה: אני שאלתי פעם מישהו אם הוא פקוד לליכוד, אם הוא התפקד לליכוד?

אמיר אוחנה: ישבו פה אנשים עם סיפורים אנושיים כל כך כואבים.

אמיר אוחנה: הייתה התגייסות פרלמנטרית כזאת, ואני לא מבין את הבית היהודי החדש – או איך זה נקרא?

אמיר אוחנה: הימין החדש – השרה איילת שקד, שעומדת על הרגליים האחוריות ומשקיעה את כל ההון הפוליטי שלה בלבלום את חופש העיסוק של אנשים שבחרו לעסוק – אני חושב שהמקצוע באמת מקצוע נהדר; אני עסקתי בו בעצמי עשר שנים, וחלק מהחברים האחרים – לבלום אותם מלעסוק במקצוע זה, עד כדי כך – וזה חשוב, אדוני היושב-ראש, שגם אדוני ישמע – עד כדי כך שלשכת עורכי הדין הוציאה פרסום שלמען הסר ספק – אני מצטט: למען הסר ספק, לשכת עורכי הדין לא תכבד את חקיקת הכנסת ואת החוק הזה במידה שהוא יעבור.

אמיר אוחנה: אנחנו עבדנו מאוד קשה, אדוני, ובצורה מאוד אינטנסיבית.

אמיר אוחנה: אני חייב לציין כאן גם את חבריי אוסנת מארק, עיסאווי פריג', אחמד טיבי – אני לא רואה שהם נמצאים פה – וגם חברים נוספים; גם כמובן חבר הכנסת מיקי זוהר, שהקים את הוועדה המשותפת, כדי שנוכל להעביר במהירות את החוק הזה.

אמיר אוחנה: העברנו אותו בקריאה טרומית, בקריאה ראשונה, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית – חוק שמתקן את העוול.

אמיר אוחנה: אגב, אדוני, אני לא מחסידי החקיקה.

אמיר אוחנה: אני קשוב היטב לאדוני, שאומר שאנחנו לא צריכים לרדוף אחרי עוד ועוד הצעות חוק.

אמיר אוחנה: אני מנסה להגיש מאוד במשורה ומאוד בצורה מדויקת הצעות חוק.

אמיר אוחנה: ולכן, לא ניגשתי לחוק הזה כמוצא ראשון, אלא פניתי לשרת המשפטים באותו מכתב שעליו חתומים חברי הכנסת.

אמיר אוחנה: לאחר מכן, משזה לא עזר, קיימתי את הכנס כאן, באודיטוריום, קיימתי ראיונות בתקשורת מתוך תקווה שלא נצטרך להגיע לחקיקה, אבל זה כרגע המוצא האחרון כדי לתת מזור על העוול הקשה והנורא הזה שאנשים עוברים, ולכן הלכנו אליו.

אמיר אוחנה: אני חושב, אדוני, שיש מקום שגם הממשלה וגם כל מי שיש בידו לסייע ולעזור יבואו כדי שהחוק הזה יובא עוד בקדנציה הזאת.

אמיר אוחנה: אם לא, המשמעות היא שאנחנו מעבירים לממשלה הבאה, לכנסת הבאה, ועוד חודשים ארוכים של סבל ושל צער שיהיו מנת חלקם של האומללים הללו.

אמיר אוחנה: לכן אני קורא באמת לכולם לסייע להביא את זה עוד בכנסת הזאת.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, רגע.

יולי יואל אדלשטיין: אתה תעלה כיושב-ראש ועדת הכנסת, רק אחרי ההצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: שלום וברכה, אדוני היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, קהל נכבד, הביטו, בעניין שאנחנו באמת עוסקים בו בשבוע וחצי, שבועיים האחרונים, בעניין המתמחים, גם אני רציתי לעלות ולדבר, כי היו הרבה מאוד דיבורים סביב העניין הזה, וגם פנו אליי הרבה מאוד אנשים.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני רוצה להבהיר כדלקמן:

מכלוף מיקי זוהר: החוק בסופו של דבר נולד עקב זעקה ברורה של הרבה מאוד אנשים שלמדו שלוש וחצי שנים והשקיעו ממיטב כספם, מאות אלפי שקלים, ולאחר מכן עברו שנה שלמה של התמחות בשכר מינימום, ולאחר מכן ניגשו למבחני לשכה במתכונת חדשה שאנחנו, המחוקק, דרשנו.

מכלוף מיקי זוהר: כמחוקקים, יצרנו מתכונת חדשה.

מכלוף מיקי זוהר: במבחנים שאנחנו ביקשנו לייצר במתכונת החדשה מספר הנכשלים הוכפל: ממצב שבו 30% נכשלו, 60% נכשלו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר על מספרים קצת גדולים מדי, זאת אומרת, רחבים מדי, לא מדויקים, אבל עדיין זה הנתון שהיה.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו גילינו את העוולה הזאת, אך טבעי היה שאנחנו כמחוקקים נתערב כדי לפתור את הבעיה.

מכלוף מיקי זוהר: מה עשינו?

מכלוף מיקי זוהר: אמרנו שהציון העובר למבחנים הללו, החדשים, במתכונת החדשה, יהיה ציון פחות מהציון המקובל במתכונת הישנה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו דיברנו על בערך 50.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי אנחנו רצינו והלכנו ובדקנו מה היו אחוזי המעבר בשנים קודמות, לפני המתכונת החדשה – יותר נכון, ליתר דיוק, לפני בחירתו של אפי נווה ליושב-ראש לשכת עורכי הדין – והנתון היה שאחוזי המעבר עמדו על 73%.

מכלוף מיקי זוהר: אמרנו: בואו נחפש את המספר שיביא את אחוזי המעבר האלה, של 73%, כדי שתישאר מה שנקרא טיפת הוגנות בתוך התהליך הזה.

מכלוף מיקי זוהר: מצאנו שהמספר נע בין 50 ל-55.

מכלוף מיקי זוהר: מה שעשינו – הגשנו הסתייגויות על המספרים הללו, כדי שבסופו של דבר נבחר את המספר הכי אובייקטיבי שיש, על מנת שבסופו של התהליך אחוזי המעבר יהיו זהים לאלה של שנים קודמות, למרות המבחן ההרבה-יותר קשה וההרבה-יותר מורכב שנתנו לנבחנים.

מכלוף מיקי זוהר: הלכו ואמרו שעשינו את זה כדי לסייע לאנשים באופן פרסונלי, אבל אני רוצה להזכיר לכולם: פקטור זה לא דבר חדש.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אנחנו לא רצינו להביא פקטור; אנחנו רצינו להביא משהו אחר לגמרי.

מכלוף מיקי זוהר: כי נתנו פקטור אצל לשכת רואי החשבון ונתנו פקטור אצל הרפואה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו אמרנו: לא.

מכלוף מיקי זוהר: פקטור – לא בבית ספרנו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא מעוניינים לתת פקטור; אנחנו מעוניינים לקבוע ציון שהוא ציון הוגן של מעבר ביחס לבחינה הלא-הוגנת שניתנה לנבחנים.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שאמרנו.

מכלוף מיקי זוהר: אז אתם שומעים כל הזמן פקטור וכל מיני אמירות מן הסוג הזה כדי לנסות לקעקע את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לא ולא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לסיים ולומר, אדוני היושב-ראש: החוק הונח במליאה, הנחתי את החוק במליאה.

מכלוף מיקי זוהר: החוק כרגע לא יכול לבוא לכנסת עד אשר הממשלה תיתן לכך אישור, כי חקיקה בזמן הזה מגיעה באישור הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: ועדת ההסכמות לא מעכבת את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: ועדת ההסכמות אישרה להביא את החוק, וגם חברי חבר הכנסת דודי אמסלם, גם יושב-ראש הכנסת וגם מרכז האופוזיציה חבר הכנסת שמולי.

מכלוף מיקי זוהר: החוק כרגע יגיע לאחר אישור הממשלה, ולכן, כל הטענות ששמעתי כלפינו הן טענות מופרכות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לקדם את החוק, אך העניין תלוי באישור הממשלה בהתאם לתקנון הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מיקי זוהר.

יולי יואל אדלשטיין: יסכם את הדיון, על פי בקשתו, השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: טוב, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, מכל מלמדיי השכלתי, ואמרתי קודם לחבר הכנסת רוברט אילטוב שהוא תמיד לימד אותי בעשר השנים שאני זכיתי לכהן במחיצתו בכנסת שצריך לחתוך דברים ולעשות דברים חד וחלק ובלי חוכמות.

יריב לוין: אז משתדל ליישם, ככה שאם ישנן טענות, אפשר לפנות כאן למורה הדרך ולבקש ממנו את החשבון.

יריב לוין: אבל לגופו של עניין, אני באמת שותף לדברים שנאמרו פה ביחס למשרד העלייה והקליטה.

יריב לוין: אני חושב שקודם כול צריך להודות לחברת הכנסת סופה לנדבר, השרה היוצאת, על הרבה מאוד שנים של עשייה במשרד הזה, ובאמת עשייה מוערכת, בלי קשר למחלוקות הפוליטיות.

יריב לוין: אני באמת חושב שהמשרד הזה הוא משרד בעל חשיבות עצומה, ואני מוכרח אפילו לומר שבמידה מסוימת יש בו אלמנטים שמזכירים קצת את הדברים שעשינו במשרד התיירות, במובן הזה שאני מאוד מאמין שאנחנו צריכים לשים דגש על שני דברים: ממש לשווק את ישראל לציבור העולים – לא לחכות שהם ירצו להגיע אלינו ולא לחכות שהדברים יקרו מאליהם, אלא לעשות את הדברים בצורה אקטיבית, יוזמתית, להציג את ישראל על כל הגיוון שלה וכל היתרונות שלה ולהתאים ממש ברמה האישית לכל עולה פוטנציאלי את החבילה המתאימה והנכונה לו; ומצד שני, לשים דגש גדול ומשמעותי על כך שהקליטה תהיה טובה, גם כי זו חובתנו, אבל לא פחות חשוב מזה – משום שקליטה טובה פירושה עולים שמספרים לבני המשפחה שלהם שנותרו בחו"ל שכדאי לבוא לכאן.

יריב לוין: וזה בעיניי המנוע הכי חזק – אגב, כמו בתיירות:

יריב לוין: המנוע השיווקי הכי חזק הוא התיירים שהיו פה וחזרו מרוצים ומספרים לחברים ולמשפחה וברשתות החברתיות.

יריב לוין: בהרבה מאוד מובנים אני חושב שגם בכל תחום הקליטה הדבר הזה הוא נכון.

יריב לוין: ואני משוכנע שחברי – זה לא סוד שיש לי אליו הערכה גדולה – השר יואב גלנט, שנכנס לתפקיד הזה, יצליח גם בזמן הקצר וגם במגבלות שישנן בתקופת בחירות לקדם דברים ולעשות דברים ולהניח תשתית טובה לקראת הקדנציה הבאה.

יריב לוין: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לברך את שרת הבינוי והשיכון הנכנסת, חברתי חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שבנוף הפוליטי שלנו, שבו הרבה פעמים הכותרת הרבה יותר חשובה מהעשייה, ולפעמים המערכת ממש דוחפת אותך למקום המתלהם ולמקום הלעומתי, אני חושב שחברת הכנסת שאשא ביטון בלטה פשוט בעשייה רצינית, שלא על מנת לקבל כותרות גדולות, ומתוך מחויבות גם לקואליציה וגם לסיעה שלה.

יריב לוין: אני חושב שיש מסר מאוד חזק ומאוד חשוב בעובדה שדווקא את היא שנבחרה לתפקיד הזה.

יריב לוין: ואני יכול לומר לאנשי משרד הבינוי והשיכון: זכיתם, וזכיתם בגדול.

יריב לוין: שיהיה לך בהצלחה גדולה.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לצורך ההצבעה אני אבקש מסגנית יושב-ראש הכנסת חברת הכנסת טלי פלוסקוב ומחבר הכנסת מיקי לוי לעזור לי, כי אין פה הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר האוצר, אני מזכיר לך ששרים שאינם חברי כנסת לא יכולים להרים את היד ולהצביע, אז רק חברי הכנסת יצביעו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים כרגע – הצבעה אחת, דרך אגב – על צירוף שני השרים על פי הייעוץ המשפטי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיפים 15 ו-31(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר צירוף שרים ושינוי בחלוקת התפקידים בממשלה, כפי שמסר למליאת הכנסת השר המקשר יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההצעה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הודעת הממשלה – רוב

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים – מיעוט

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: ספרו, ספרו, כן.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להרים את היד.

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד צירוף השרים?

יולי יואל אדלשטיין: נא להרים את היד.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לספור.

קריאה: ארבעה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: יותר.

יולי יואל אדלשטיין: שמונה.

יולי יואל אדלשטיין: אז 30 בעד, צירפתי את משולם נהרי.

יולי יואל אדלשטיין: כן, 30 בעד, שמונה נגד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי אישרנו את צירוף השרים.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו מזמינים קודם כול – – –

קריאות: נמנע.

קריאות: נמנע.

קריאות: נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אה, יש נמנעים?

קריאה: כן, יש פה.

יולי יואל אדלשטיין: אה, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: שניים נמנעו – שתיים נמנעו, ליתר דיוק.

יולי יואל אדלשטיין: אז 30 בעד, שמונה נגד, שתיים נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין קודם כול את השר יואב גלנט לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: אני, יואב גלנט, בן מיכאל, זכרו לברכה, ופרומה, שתיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להזמין את השרה יפעת שאשא ביטון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, הצהרת אמונים של השרה יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני, יפעת שאשא ביטון, בת משה ורחל, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: (חותמת על ההצהרה)

יהודה גליק: באודיטוריום מותר למחוא כפיים, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: לא, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: אסור למחוא כפיים באודיטוריום.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני כן רוצה לציין, אם זיכרוני אינו מטעה אותי, אדוני השר, שאני חושב שזו הפעם הראשונה שלקריית שמונה יש נציג או נציגה סביב שולחן הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (ציון מעבר בבחינת ההתמחות) (הוראת שעה), התשע"ט–2019, שהחזירה הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעות חוק לשכת עורכי הדין.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מוסי רז, יוסי יונה, סעיד אלחרומי ומירב בן ארי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: משרד החינוך ביטל תוכנית בעלות מזערית שהעניקה השכלה למאות נשים וגברים בדואים; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן, עודד פורר וטלב אבו עראר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: תלמיד תיכון הממלכתי-דתי קיבל תקציב הגבוה בכשליש מתלמיד חילוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תודה, קודם כול, למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו עוד סדרת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת מיקי זוהר גם להודיע הודעה וגם לתת המלצה.

): אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודיע על שינויים בהרכב הסיעתי של הכנסת.

): לפי תקנון הכנסת, מודיעים בזה לפי סעיף 10 לתקנון הכנסת, כי ועדת הכנסת אישרה ביום ג' בשבט התשע"ט, 9 בינואר 2019, לפי סעיפים 59(2) ו-60 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, את השינויים בהרכב הסיעתי של הכנסת כדלקמן: 1.

): סיעת הרשימה המשותפת – חד"ש, רע"ם, בל"ד ותע"ל – התפלגה לשתי סיעות: א.

): הרשימה המשותפת – חד"ש, רע"ם, בל"ד ותע"ל – אשר תמנה 12 חברי כנסת, שהם חברי הכנסת שנמנו עם הסיעה לפני התפלגותה, למעט חבר הכנסת האמור בפסקה ב'; ב.

): סיעת תע"ל, בראשות אחמד טיבי, אשר תמנה את חבר הכנסת אחמד טיבי.

): 2.

): סיעת יהדות התורה התפלגה לשתי סיעות: א.

): סיעת אגודת ישראל, אשר תמנה שלושה חברי כנסת: יעקב ליצמן, מנחם אליעזר מוזס, ישראל יצחק אייכלר; ב.

): סיעת דגל התורה, אשר תמנה שלושה חברי כנסת: משה רפאל גפני, ישראל מאיר אורי מקלב ויעקב אשר.

): הודעה נוספת: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אני מודיע על חילופי אישים בוועדות מטעם סיעת ש"ס: בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – במקום חבר הכנסת ינון אזולאי יכהן חבר הכנסת דן סידה; בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה – במקום חבר הכנסת יצחק וקנין, שהתמנה לשר הדתות, יכהן חבר הכנסת ינון אזולאי.

): אני מבקש המלצה ואישור של הכנסת לדברים האלה: המלצת ועדת הכנסת לבחירת סגן ליושב-ראש הכנסת.

): חבר הכנסת יצחק וקנין כיהן בתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת, וכהונתו הסתיימה ביום כ"ד בטבת התשע"ט, 1 בינואר 2019, עם מינויו לתפקיד שר הדתות.

): בהתאם לסעיף 2 לתקנון הכנסת ממליצה ועדת הכנסת למנות את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי לסגן יושב-ראש הכנסת, ועל כך נדרשת הצבעה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת מיקי זוהר.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו כעת צריכים להצביע על המלצת הוועדה.

טלי פלוסקוב: אני אבקש, היות שאני עליתי לכאן – חבר הכנסת רועי פולקמן, אתה יכול בבקשה להחליף אותי בספירת הקולות?

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להצביע.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: והינה איציק שמולי יחליף את מיקי, בבקשה.

טלי פלוסקוב: רבותיי, כל מי שרוצה להצביע – נא לשבת, כי יהיה מאוד קשה עכשיו לספור קולות.

טלי פלוסקוב: נא לשבת.

טלי פלוסקוב: כעת אנחנו מצביעים על החלטת ועדת הכנסת כפי שהוצגה על ידי חבר הכנסת מיקי זוהר.

טלי פלוסקוב: מי בעד למנות את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי לסגן יושב-ראש הכנסת?

טלי פלוסקוב: בבקשה, ספירה.

טלי פלוסקוב: בעד הצעת ועדת הכנסת – רוב

טלי פלוסקוב: נמנעים – אין

טלי פלוסקוב: מה התוצאה?

טלי פלוסקוב: אותי הבאתם בחשבון?

טלי פלוסקוב: 25, כלומר 26.

טלי פלוסקוב: 26 בעד.

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: אין מתנגדים.

טלי פלוסקוב: מי נמנע?

טלי פלוסקוב: אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: החלטת הוועדה אושרה.

טלי פלוסקוב: רבותיי, כמובן, ברכות לסגן יושב-ראש הכנסת מיכאל מלכיאלי.

טלי פלוסקוב: אני מזמינה את שר האוצר משה כחלון לברך, אני מבינה, את השרה החדשה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: גברתי סגנית יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, חבריי השרים, שרת הבינוי והשיכון ד"ר יפעת שאשא ביטון, משפחת ביטון, חברי הכנסת, כמובן, אני שמח היום גם על ההשבעה של חבר הכנסת פנתהון סיום.

משה כחלון: בעברית סיום זה סיום, אבל – איפה אתה?

משה כחלון: זאת רק התחלה, זה לא סיום.

משה כחלון: אז אני באמת מברך אותך.

משה כחלון: זה היה קצת מאוחר, אבל אני שמח שאתה כאן.

משה כחלון: אין לי ספק שבניסיון שלך, בהבנה שלך ובמסירות שלך אתה תתרום הרבה.

משה כחלון: כרגע אין הרבה מה לעשות בכנסת, אבל אין לי ספק שההמשך מבטיח.

משה כחלון: עבור מפלגת כולנו היום זה יום חג.

משה כחלון: אני חושב שלמנות את ד"ר יפעת שאשא ביטון לתפקיד שרת הבינוי והשיכון – יש בזה מסר חזק ביותר.

משה כחלון: ואנחנו לא ננסה לומר מה שחבר הכנסת מוסי רז אמר, שאנחנו הולכים לעשות מהפכות בשלושה חודשים, אבל המשרד הזה הוא משרד חשוב.

משה כחלון: הוא אחד מארגזי הכלים שביקשנו, ואני אומר לך, חבר הכנסת מוסי רז, תפיסת העולם שלי אומרת שאם בשלושת החודשים האלה – נוכחות של שר היא חשובה, או שרה, במקרה הזה; היא חשובה, ואם בשלושת החודשים האלה הנוכחות שלה תעזור לפתור בעיה של בן אדם אחד, זה שווה – אחד, אחד שהבעיה שלו היא מאה אחוז, והבעיה של אותו אדם היא עולם ומלואו.

משה כחלון: על הרקע הזה יכולתי למלא את שני התפקידים, אתה מניח, נכון?

משה כחלון: יש אנשים שממלאים שישה תפקידים: חוץ, ביטחון – – –

קריאה: – – –

משה כחלון: לא יודע, הוא היה פה קודם.

משה כחלון: הוא היה פה קודם.

משה כחלון: תאמין לי, אני יודע לעשות את שניהם, אבל אני חושב שאם אנחנו אומרים שהמשרד הזה הוא משרד חשוב, הוא משרד חברתי שנותן מענה להרבה מאוד אוכלוסיות, אז שווה למנות שרה חברתית, שמכירה את כל הנושא החברתי ובשבילה הנושא החברתי הוא הכול.

משה כחלון: אדם חברתי זו לא איזו כותרת; אדם חברתי זה אדם עם חמלה, אדם שמכיר, יודע מה זה פריפריה – – –

יעקב מרגי: זה דנ"א.

משה כחלון: זה דנ"א – בסדר, מרגי.

משה כחלון: זה אדם שלכל הרוחב – לא חברתי לשלושה חודשים.

משה כחלון: לכן, ד"ר יפעת שאשא ביטון, שהיא גם פורצת דרך – עשתה את זה בקריית שמונה, אבל בשבילי זה לא משמעותי בכלל, כי זה יכול להיות בקריית שמונה, זה יכול להיות בהרצליה, זה אותו דבר, אבל בפריצת דרך – ד"ר לחינוך בגיל כל כך צעיר, עם הצלחות; בכל דבר שנגעה בו היא הצליחה, והצליחה בגדול.

משה כחלון: אז אני אומר לך, יפעת, כולנו מאחורייך.

משה כחלון: בעזרת השם, אין לי ספק שאפילו בתקופה הקצרה את תתרמי שם, תתרמי הרבה.

משה כחלון: אמר את זה יריב לוין – המשרד יתברך בזה.

משה כחלון: אין לי ספק שיש לך גם עוד הרבה מה לעשות בעתיד.

משה כחלון: אני רוצה לומר משפט אחד על משרד הקליטה.

משה כחלון: השרה לנדבר לא פה, אבל כל מילה בסלע.

משה כחלון: משרד הקליטה הוא משרד חשוב.

משה כחלון: בשלוש וחצי השנים האחרונות כשר אוצר נחשפתי עוד יותר למשרד, עם פעולות חשובות.

משה כחלון: אין ספק שהעלייה היא אחת הברכות הגדולות שקרו לנו במדינת ישראל, גם העלייה של יוצאי אתיופיה וגם העלייה של יוצאי ברית המועצות לשעבר.

משה כחלון: כל עלייה היא ברכה למדינה הזאת.

משה כחלון: זה אחד הניסים הכלכליים, החברתיים, שקרו לנו, שבאו לכאן יהודים והצטרפו אלינו, וביחד הם בונים, מחזיקים ומתחזקים את מדינת ישראל לדורות הבאים.

משה כחלון: אני רוצה להצטרף לדברים של אנשי ישראל ביתנו לגבי העלייה.

משה כחלון: אני אסיים כאן.

משה כחלון: באמת, יפעת, ההצלחה שלך היא הצלחה של כולנו, תרתי משמע.

משה כחלון: אין לי ספק שתצליחי.

משה כחלון: תודה רבה שנתתם לי לדבר מחוץ לפרוטוקול, ותודה לחבריי באופוזיציה שלא התלוננו שנתנו לי לדבר מחוץ לפרוטוקול.

יואל חסון: אחרי שאתה אומר דברים כאלה?

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר האוצר משה כחלון.

טלי פלוסקוב: [מס' מ/1071, פ/585/20; דברי הכנסת, חוב' י"ב, ישיבה 396, עמ' 32939; מושב שני, חוב' ל"ו, ישיבה 155, עמ' 16894, חוב' י"ט, ישיבה 104, עמ' 10513; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

טלי פלוסקוב: הסעיף הבא: הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי השרים, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הרישום הפלילי ותקנת השבים היא מהפכה שלישית שאנחנו עושים לטובת האזרחים.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ממשלתית, ומוזגה בתוכה גם הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת רויטל סויד.

ניסן סלומינסקי: היא התבססה על עבודה רבה שעשתה הוועדה בראשותה של פרופ' רות קנאי, שהיא עצמה השתתפה איתנו ברוב הישיבות והעשירה אותנו מאוד.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה בא לשנות באופן טוטלי את חוק המרשם הפלילי מ-1981, והוא באה לתקן ולשמור על האיזון העדין בין הרצון לשמור על החברה מפני אנשים שיש להם עבר, והעבר הזה יכול עדיין לפגוע בחברה, אבל מצד שני – וזו הנקודה העיקרית – לשקם את אותם אנשים; אדם שנפל פעם – לאפשר לו לחזור לחיים הנורמטיביים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן דוגמה: נניח שאדם רוצה לעבוד אצל מעסיק פרטי.

ניסן סלומינסקי: מתפרסם מכרז, וישנם שלושה או ארבעה מועמדים.

ניסן סלומינסקי: מה שמבקש היום כל בעל עסק: תביאו לי תעודת יושר.

ניסן סלומינסקי: אם אנשים מביאים תעודת יושר והמעסיק רואה ששלושה נקיים ואחד, היה לו פעם בהיסטוריה איזשהו עבר פלילי, אין שום סיכוי בעולם שהוא ייקח את אותו אחד.

ניסן סלומינסקי: למה לו? הוא ייקח אחד מהשלושה האחרים.

ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות, אותו אדם שפעם נפל – סוגרים לו את הדלת לשיקום ולחזרה לחיים הנורמטיביים.

ניסן סלומינסקי: אז אסרנו.

ניסן סלומינסקי: פשוט אסור לבקש תעודת יושר.

ניסן סלומינסקי: וכדי לא לסבך את האנשים שרוצים להתמודד אמרנו: אדם לא יכול היום לקבל תעודת יושר.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה?

ניסן סלומינסקי: תבוא למשטרה, הקצין יראה לך אותה, אתה יכול להעתיק אותה.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר להוציא תעודת יושר, וממילא לא יהיה אפשר לבקש ממנו תעודת יושר.

ניסן סלומינסקי: כמובן שבחוק הזה עשינו גם קיצור של תקופות ההתיישנות והמחיקה של הרישום הפלילי של האדם, שיהיה זמן שבו זהו, הוא נקי, והוא יכול ביתר קלות לחזור לחיים הנורמטיביים.

ניסן סלומינסקי: שמנו דגש רב על הנושא מי כן רשאי לקבל את הרישום הפלילי, כי עדיין אנחנו לא רוצים שמי שהואשם פעם בנושא של קטינים ויש מכרז במשרד החינוך או באחת מהרשויות המקומיות על מעון יום או גן – אנחנו לא רוצים שאותו אחד יוכל לעבוד שם.

ניסן סלומינסקי: זה לא טוב.

ניסן סלומינסקי: אז כן יש אפשרויות לקבל את הרישום הפלילי, אבל קבענו מסגרות: מי מקבל, מי יכול לקבל, איך הוא יכול לפקח שהרישום הפלילי הזה לא מופץ למי שלא צריך.

ניסן סלומינסקי: על אותו ממונה – תהיה גם מחלקה במשרד המשפטים שתפקח שאכן הממונים עושים את עבודתם כפי שצריך.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף – גם אמרנו שאם מישהו קיבל מידע שהוא לא היה צריך לקבל – הוא קיבל את זה באיזושהי דרך – אסור לו להתחשב בזה בשיקול הדעת ולפי זה לקבוע דברים.

ניסן סלומינסקי: אסור לך לקבל את המידע, ואם המידע הגיע אליך באיזושהי דרך, אסור לך להתחשב ולשקול.

ניסן סלומינסקי: כנ"ל עוד הרבה מאוד דברים טובים לטובת האזרח, ומצד שני, גם להגן על החברה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזו מהפכה גדולה.

ניסן סלומינסקי: עבדנו על זה בוועדה הרבה מאוד זמן, שנה ושלושה חודשים.

ניסן סלומינסקי: רק ביום ראשון לפני האחרון הוועדה ישבה עד 00:30, בלילה, במסירות נפש גדולה, כדי לסכם את הכול ולהוציא.

ניסן סלומינסקי: הוצאנו מהחוק את התוספת השנייה כדי שנוכל לסיים את זה.

ניסן סלומינסקי: כדי לא להטריח את כולם, אני כבר רוצה להודות – קודם כול לחברתי יעל, שליוותה אותנו לאורך כל החוק הזה במסירות ובתוספת אדירה.

ניסן סלומינסקי: ושוב, זה חוק שאין בו קואליציה ואופוזיציה; כולנו ביחד.

ניסן סלומינסקי: רוב החוקים אצלנו הם כאלה.

ניסן סלומינסקי: מגיע לה יישר כוח גדול; ולשלוש נשים באמת מופלאות, בהתמדה, ובמסירות ובחוכמה – נועה, היועצת המשפטית שלנו, גבי פיסמן ממשרד המשפטים וליאורה סולטן-יעבץ מהמשטרה.

ניסן סלומינסקי: באמת, השלישייה הזאת מדהימה.

ניסן סלומינסקי: עד הרגע האחרון, כל הלילה, אפילו בלילה הזה עבדו כדי שיצא דבר מתוקן ונכון וטוב.

ניסן סלומינסקי: כמובן, אני רוצה להודות גם לפרופ' רות קנאי, שלמרות שעמדה בראש הוועדה היא גם השתתפה בישיבות ועזרה לנו הרבה מאוד; לחגית מהסנגוריה, הודיה איפרגן, מזי, שרונה, ורד ולירון מהעמותות החיצוניות, מירה מהרשויות המקומיות ועוד הרבה כאלה שעזרו לנו.

ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות להצעת החוק הזאת.

ניסן סלומינסקי: זה אושר פה אחד בוועדה, ואני מצפה מחבריי לאשר אותו.

ניסן סלומינסקי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

טלי פלוסקוב: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, אך יש בקשות דיבור.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: עד חמש דקות לרשותך.

יעל גרמן: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש.

יעל גרמן: חבריי וחברותיי, חבר הכנסת ויושב-ראש הוועדה ניסן סלומינסקי הודה לכולם, ואני כמובן משתתפת ומוסיפה את ברכתי ותודתי האדירה, במיוחד לנועה, שעשתה עבודה בלתי רגילה.

יעל גרמן: אני רוצה לומר תודה לך, ניסן.

יעל גרמן: אילולא המסירות שלך ואילולא השעות הרבות שהיית מוכן להקדיש לזה זה לא היה מגיע לכאן.

יעל גרמן: אבל אני רוצה לומר דבר נוסף.

יעל גרמן: ניסן דיבר על כך שלא היה פה ימין ושמאל ולא הייתה פה פוליטיקה, אבל כן יש כאן השקפת עולם, ואת השקפת העולם הזאת אנחנו חלקנו – חלקנו את אותה השקפת עולם.

יעל גרמן: למעשה, החוק הזה בא ואומר שמגיע לאדם שריצה את עונשו ועברו אותן שנים של התיישנות ומחיקה להתחיל דף חדש.

יעל גרמן: החוק הזה בא ואומר שמגיע לאנשים להשתקם, ואנחנו צריכים לאפשר להם להשתקם, וכל עוד הם סוחבים את עברם על גבם הם לא יכולים להשתקם.

יעל גרמן: אז המחשבה של שיקום היא שניווטה אותך, ניסן, היא שניווטה אותי, ואני חייבת לומר שאנחנו נאבקנו שנינו נגד התפיסה, נגד הקונספציה ששמענו ממשרדי הממשלה, שרצו לאחוז במידע והיה להם חשוב לדעת, ואמרו שגם אם הם יודעים הם לא מושפעים; ויכול להיות שחלקם באמת לא מושפעים, אבל היו כאן באמת הבדלי גישות, ושלא תקלו בדבר – היה כאן מאבק.

יעל גרמן: ובמאבק הזה בסופו של דבר מצאנו לדעתי את עמק השווה, מצאנו באמת את האיזון המתאים, כאשר מצד אחד ישנם גורמים שמקבלים את כל המידע, בעיקר גורמי ביטחון וגורמים שבאמת, המשרות שהם ממנים – מאוד מאוד חשוב שיהיה לפניהם גם את העבר – ומצד שני קיצרנו בצורה משמעותית הן את ההתיישנות והן את המחיקה, ויצרנו מצב שאדם שעשה עבירה וריצה את עונשו ומילא את כל השנים שקבענו יוכל באמת להתחיל דף חדש, ובאמת, כאשר הוא יגיש מועמדות למשרה מסוימת, לא ידעו את עברו.

יעל גרמן: זו תפיסה פורצת דרך וזו הרפורמה בבסיס החוק הזה.

יעל גרמן: אני רוצה רק לסבר את אוזניכם ולספר לכם ש-70% מכלל העבריינים מבצעים עבירה אחת בלבד ולא חוזרים עליה, ורק 30% – אולי זה לא רק, אבל 30% מהעבריינים חוזרים על העבירה שוב ושוב.

יעל גרמן: ולכן יכולנו להרשות לעצמנו ולומר: הרי רוב העבריינים עשו פעם אחת, הצטערו, חזרו למוטב, שילמו את חובם לחברה, ואנחנו באמת מאפשרים להם התחלה חדשה.

יעל גרמן: אז ברכתי החמה לך, ניסן; לך, נועה; לך, אסף, שבלעדיך בכלל הוועדה הזאת לא יכולה לפעול; וכמובן לרות קנאי הנפלאה, שלא החסירה אפילו ישיבה אחת; ולאנשי משרד המשפטים והפרקליטות.

יעל גרמן: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת יעל גרמן.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת מוסי רז – –

מוסי רז: מוותר.

טלי פלוסקוב: – – מוותר; חבר הכנסת אורן אסף חזן – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

טלי פלוסקוב: שוב, בבקשה, איציק שמולי ורועי פולקמן, עכשיו אני מאמינה שלא יהיה לכם קשה לספור.

טלי פלוסקוב: אנחנו כעת נצביע על הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: בעד סעיפים 1–60 – רוב

טלי פלוסקוב: נמנעים – אין

טלי פלוסקוב: 11 – כולל אותי, נכון?

קריאה: כן.

טלי פלוסקוב: בעד – 11 חברי כנסת.

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: אין מתנגדים.

טלי פלוסקוב: מי נמנע?

טלי פלוסקוב: אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: כרגע החוק אושר בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על אותה הצעת חוק בקריאה השלישית.

טלי פלוסקוב: בבקשה להצביע.

טלי פלוסקוב: מי בעד? קריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: בעד החוק – רוב

טלי פלוסקוב: נמנעים – אין

טלי פלוסקוב: אותו דבר: 11 חברי כנסת בעד, מתנגדים – אין, נמנעים – אין.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019, עברה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: רבותיי, תם סדר-היום.

טלי פלוסקוב: הישיבה הזאת נעולה.