ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 396, 2019-01-01 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ד בטבת התשע"ט, 1 בינואר 2019 – שנה אזרחית חדשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נפתח עם נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להירשם לנאומים יכול להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים אני מודיע שיש סדר-יום.

יולי יואל אדלשטיין: המשך סדר-היום ייקבע לפי מוכנות החוקים לקריאה שנייה ושלישית, שיגיעו אלינו מן הלשכה המשפטית.

יולי יואל אדלשטיין: מזכירת הכנסת תניח אותם, ואנחנו נוכל לדון ולהצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת ענת ברקו, תפתחי את הנאומים.

יולי יואל אדלשטיין: אחרייך ידבר חבר הכנסת איתן ברושי.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: כנסת נכבדה, בטרם תתפזר הכנסת הנוכחית, אני רוצה להקדיש את דקת הנאום שלי לרשות אחות, הרשות השופטת, או יותר נכון לבית המשפט העליון.

ענת ברקו: בימים אלה נתבשרנו כי הרכב של 11 שופטים אמור להעביר תחת שבט ביקורתו את חוק הדגל של כנסת זו, הוא חוק-היסוד הנקרא בפי כול "חוק הלאום".

ענת ברקו: הרכב שופטים, רחב ככל שיהיה, צריך לדון בשאלה המקדמית אם יש לו סמכות לדון בכלל בחוק אשר קבעה הרשות המחוקקת בכובעה כרשות מכוננת.

ענת ברקו: אני תקווה שהתשובה תעבור את מבחן השכל הישר, האיפוק והריסון מול הרשויות האחרות וכי חלילה לא ייפגע חוק זה, שעל חשיבותו גם בעת הזאת אין חולק.

ענת ברקו: יש לי כבוד לבית המשפט העליון, ודווקא מתוך כבוד זה אינני יכולה שלא להזכיר פסיקות בעייתיות, שהזמן הוכיח בעליל כי הן היו מוטעות מיסודן.

ענת ברקו: קחו את עזמי בשארה, בוגד, שבית המשפט העליון לא נתן תוקף להחלטה המוצדקת של ועדת הבחירות המרכזית לפסול אותו מלממש את הזכות להיבחר לכנסת בהיותו נגוע בטרור קודם לכן.

ענת ברקו: סופו שסייע לחיזבאללה ונס על נפשו מאימת הדין.

ענת ברקו: מיס מרמרה, הגב' זועבי, גם היא תומכת טרור ידועה, ואני בושה ונכלמת שהיא בכלל חבשה את ספסלי הכנסת וישבה כאן איתנו בכנסת ישראל.

ענת ברקו: גם זה עוד פסק דין מוטעה.

ענת ברקו: זכורה לי גם ההתעקשות של בג"ץ שלא להרוס בתים מטעמי ביטחון מובהקים באזור עזה, ובסוף משם יצאו הרוצחים הנפשעים שרצחו את משפחת חטואל, האם וילדיה.

ענת ברקו: רק אחרי ששילמנו בדם יקירנו ניתן האישור לפגוע ברכוש שממנו יצאו הטרוריסטים להכות בנו.

ענת ברקו: אפשר היה לחסוך את הדם הזה.

ענת ברקו: ולאחרונה נהיה טרנד חדש: לשלוח אותנו לחוקק את עצמנו לדעת, כמו למשל הסדרת לוויות למחבלים רוצחים נתעבים, שאני קידמתי בחקיקה עם השר ארדן – ועשינו את זה, אבל מתוך אמירה שבג"ץ לא היה צריך לשלח אותנו לחוקק – או ביטול שלילת תושבות קבועה מחברי פרלמנט החמאס.

ענת ברקו: אלו הקוראים להשמדתנו זוכים, בחסות בג"ץ, ליהנות ממעמד וזכויות כלכליות מהמדינה שהם רוצים להשמיד.

ענת ברקו: היעלה על הדעת?

ענת ברקו: בעיניי, הפסיקה בעניין תושבותם הקבועה של חברים בפרלמנט של ארגון טרור כמו חמאס לא עוברת את מבחן השכל הישר.

ענת ברקו: אני חוזרת ואומרת זאת מעל כל במה אפשרית.

ענת ברקו: קשה להסביר מדוע דלתו של בית המשפט פתוחה לשמוע ארגונים שמצהירים על עצם המאבק בקיומה של מדינת ישראל, כמו ארגון עדאלה, למשל, הכופר בקיומה של מדינת ישראל ומנצל את הפלטפורמה של בג"ץ כדי לפגוע במדינת ישראל.

ענת ברקו: צריך לעשות מה שעשו בבריטניה, שיש חוקים האוסרים על ארגונים כאלה להשתמש במנגנונים של השיפוט במדינתם, ואצלנו הם ידידי בית המשפט, רחמנא ליצלן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: אדוני, עוד כמה משפטים, בבקשה.

ענת ברקו: אני רוצה לחזור לחוק הלאום, אדוני.

ענת ברקו: אני בטוחה שכל היהודים שברחו מגזרות ורציחות מכל קצווי תבל, מאירופה, מהמזרח התיכון, מאפריקה, לא מבינים כיצד כבשת הרש, המדינה הקטנה שהקימו כמקלט לעם היהודי, מסתתרת מלומר את האמת: זו ארצנו; אין לנו ארץ אחרת.

ענת ברקו: הגענו אל הנחלה, אך לא אל המנוחה.

ענת ברקו: יש לנו אויבים מבית ומבחוץ, ואני מקווה שלא מתקיימת בנו התוכחה "וישמן ישורון ויבעט".

ענת ברקו: האם כבר שכחנו כיצד גורשנו, נטבחנו והומתנו עד כי הבנו שיש צורך בהקמת בית לעם היהודי?

ענת ברקו: האם, כשהצלחנו להקים את הבית, קמו מערערים על יסודותיו?

ענת ברקו: עוד מעט נתפזר ונבקש את אמון הציבור מחדש.

ענת ברקו: את אמון הציבור בבית המשפט העליון הוא ירכוש רק עם פסיקותיו, אם יהיו קשורות בקשר הדוק לרצון הבוחר, יהיו פלורליסטיות, מתחשבות, ובעיקר גם ידברו אל הציבור.

ענת ברקו: אני חושבת כי על בית המשפט להתנהל לא מתוך דיקטטורה מחשבתית, קריצות לדת הפוליטיקלי קורקט, אלא להיות מי שבתוך עמו הוא יושב.

ענת ברקו: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת מירב בן ארי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבין שזה יהיה הנאום האחרון של 60 שניות, אז קודם כול זו הזדמנות להודות לך, היושב-ראש, למזכירת הכנסת, ובאמצעות

איתן ברושי: כם – לכל עובדי הכנסת, על ארגון שמתנהל למופת.

איתן ברושי: כבוד וזכות להיות כאן.

איתן ברושי: רציתי לומר מילה, להקדיש, לזכרו של חברי וידידי צביקה לוי, שאתמול השתתפתי בהלווייתו.

איתן ברושי: גם חבר הכנסת שטרן היה.

איתן ברושי: הייתה הלוויה רבת משתתפים.

איתן ברושי: הוא נפטר לאחר מחלה קשה.

איתן ברושי: הוא בן קיבוץ וחבר קיבוץ, גדל וצמח מעמק יזרעאל, בקיבוץ יפעת, ואני בגבת, לידו.

איתן ברושי: ליוויתי אותו בשליחותו הגדולה גם כשהייתי ראש מועצה אזורית, גם מזכיר התנועה הקיבוצית, גם עוזר שר הביטחון וגם לאחרונה.

איתן ברושי: ביקרתי אותו לא מזמן.

איתן ברושי: הוא באמת הלך ודעך, אבל המפעל שלו, שהיה מפעל של איש אחד, הפך למפעל לאומי ומפעל של ההתיישבות כולה, ועל כך הוא גם זכה בפרס ישראל.

איתן ברושי: בסך הכול אין הרבה אנשים שהספיקו כל כך הרבה, ותוך כדי כך – להיות גם סמל ומודל לרבים.

איתן ברושי: אני רואה לנכון להקדיש את הדקה הזאת לזכותו, לכבודו, למשפחתו, ולומר לכולנו שזה מודל לחיקוי, לזכור אותו תמיד, ובעיקר – להמשיך את השליחות שהוא לקח על עצמו בכל מה שקשור לליווי, לטיפול בחיילים בודדים ובמשפחות שכולות.

איתן ברושי: יהי זכרו ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, גם אני רוצה לנצל את הנאום בן הדקה שלי כדי להודות לך, קודם כול, אדוני היושב-ראש, ולירדנה ולכל הצוות החשוב הזה והצוות המשמעותי כל כך בכנסת, שעשה את כל מה שאפשר כדי שנוכל לעבוד.

מירב בן ארי: כששאלו אותי מה ההבדל בין להיות חברת מועצה – הייתי חברת מועצה בתל אביב-יפו – לבין להיות בכנסת, אמרתי להם שמבחינתי ההבדל הכי משמעותי בין מועצה – ועוד הייתי בתל אביב, שהיא הרשות הגדולה ביותר; לא רוצה להסתבך עם דודי בירושלים.

מירב בן ארי: שאלו אותי מה ההבדל, ואמרתי להם שההבדל העיקרי בין חברי הכנסת לחברי מועצה, שתפקידם כמובן לא פחות חשוב, הוא שהרגשתי שכל הבניין הזה – מצוות הביטחון עד צוות הניקיון ועד הצוותים המשפטיים – כל מי שנמצא כאן עושה את כל מה שאפשר כדי שנצליח.

מירב בן ארי: כשהגעתי למועצת העיר – אני לא מזלזלת חלילה, אבל הרגשתי שהפקידות הרבה יותר חזקה מחברי המועצה ושמנהלי האגפים בדרך כלל החליטו בשבילנו.

מירב בן ארי: לכן אני רוצה לומר לכם שוב תודה – זה הנאום בן דקה האחרון שלי, לפחות בקדנציה הזאת; אני מאוד מתכוונת לחזור – להגיד לכם תודה רבה, לכל הצוות כאן, לכל צוות המשכן הזה, שעשה את המקסימום בשבילנו ובשביל שנצליח.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני רוצה באמת להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולירדנה, מזכירת הכנסת, ולכם, כמובן, לכל עובדי הכנסת.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר דבר שבאמת הרבה פעמים אנשים לא יודעים.

דוד אמסלם: הרבה פעמים כשמגיעים לאולם – נניח, כשמזמינים אותך לאירוע, אתה לא חושב מי עבד על האירוע; אתה בא, יושב, מפטפט, אוכל, אומר לחתן אהלן וסהלן, מזל טוב, והולך הביתה.

דוד אמסלם: אבל יש עשרות אנשים שכבר קמו בבוקר והכינו את כל האירוע הזה, ולרוב אנשים באמת לא נותנים את דעתם על כך.

דוד אמסלם: גם בכנסת, יש כאן מאות אנשים מסורים.

דוד אמסלם: זו מערכת עצומה, מפועלי הניקיון עד הסדרנים ועד בית הדפוס.

דוד אמסלם: אנשים אפילו לא יודעים מה יש פה בכנסת – באמת אנשים מסורים, מדהימים, אנשים טובים, שבלעדיהם, כמובן, הכנסת לא הייתה יכולה לתפקד.

דוד אמסלם: אז באמת זוהי הזדמנות בשבילי להודות להם, באמצעותך ובאמצעות ירדנה.

דוד אמסלם: ואתה, כמובן, בשבילי, אדוני היושב-ראש, באמת יושב-ראש מדהים: איש ממלכתי, איש טוב, ובאמת זו הזדמנות שוב להודות לכל העובדים של הכנסת על העבודה הנפלאה שהם עושים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל חברי הכנסת שהודו לעובדים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב, א.

יולי יואל אדלשטיין: שמגיעות לעובדים כל המחמאות; ב.

יולי יואל אדלשטיין: תבינו לפעמים את התסכול שלי כשיש בינינו לפעמים גם כאלה שלא יודעים לנצל את כל המאמץ של כל העובדים לטובת הציבור, ובמקום זה לוקחים את זה למקומות אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מי ייתן שבכנסת העשרים-ואחת כל ה-120 יהיו כמוכם, כמו הדוברים, וינצלו את הכוח שהעובדים נותנים בידי חברי הכנסת למען שירות יותר טוב לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו סיימנו נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> ציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום מס' 11757, 11759, 11761 ו-11762, ציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל, ביוזמת חברת הכנסת ענת ברקו, כפי שגם נקבע בהחלטת ממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת לקחה על עצמה לציין את היום הזה מדי שנה, ברצון רב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הישיבה לציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: היום המיוחד הזה הוא תזכורת נפלאה עד כמה עמוק רגש הערבות ההדדית בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: היום מדובר באירוע ממלכתי שקיבל תוקף של החלטת ממשלה ומתקיים בכל שנה בכנסת, אבל ההתחלה הייתה שונה.

יולי יואל אדלשטיין: יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל צמח מלמטה, מהשטח: מקבוצה של חניכי תנועות נוער שפשוט ביקשו מכולנו לשים לב – לשים לב לאלו שעזבו את שדה הקרב אך שדה הקרב לא עזב אותם.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נשאר איתם בטיפולים הקשים, בשיקום המתיש, בלילות הארוכים וחסרי השינה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נשאר איתם במוגבלות הפיזית, שלפעמים נשארת לתמיד, או במועקה נפשית שלא נותנת מרגוע.

יולי יואל אדלשטיין: הוא איתם יום-יום, שעה-שעה, רגע-רגע.

יולי יואל אדלשטיין: אותם חניכים צעירים אמרו דבר פשוט: לימדו אותנו שלא נוטשים פצועים במלחמה, אז אנחנו מתחייבים שלא לנטוש פצועים גם אחרי שמסתיימת המלחמה, כי כולנו רקמה אנושית אחת, ואם אחד מאיתנו עדיין סוחב את האלונקה, אז כולנו באים לעזור.

יולי יואל אדלשטיין: ביום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל אנחנו נזכרים שוב כמה כבד מחיר העצמאות.

יולי יואל אדלשטיין: יותר מ-23,000 חללים נפלו במערכות ישראל ויותר מ-70,000 נפצעו בגוף ובנפש.

יולי יואל אדלשטיין: אבל היום הזה הוא לא רק יום של כאב – הוא גם יום של נחמה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מעלים בו על נס את הפצועים הרבים, שבכוחות מיוחדים מצליחים לצמוח מתוך הקושי ולהוליד חיים חדשים מתוך הפציעה.

יולי יואל אדלשטיין: הנביא מיכה אמר משפט נפלא: "אל תשמחי אֹיַבְתי לי כי נפלתי קמתי".

יולי יואל אדלשטיין: מאז חזרנו אל ארץ אבותינו, אויבינו מנסים להפיל אותנו.

יולי יואל אדלשטיין: לפעמים הם פוצעים בנו, לפעמים הם מותירים בנו צלקות, אבל לעולם, לעולם לא תהיה להם סיבה לשמוח, כי מכל הנפילות נקום' את כל הכאבים נהפוך ליצירה ואת כל הפציעות נישא יחד באחדות ובאחווה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לאחל לכל פצועי מערכות ישראל החלמה שלמה ומהירה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה על מה שעשיתם; תודה על מה שבטח עוד תעשו.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, ליום הזה יש הצעות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ראשונת המציעים – בעצם היוזמת של היום – היא חברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: אולי ניתן ליושב-ראש ועדת הכנסת, פשוט כדי לא לעכב את העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, זה הצבעה?

): הקראה, בלי הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ללא הצבעה, רק צריך להודיע.

יולי יואל אדלשטיין: נבקש סליחה מחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, תודיע למליאה את מה שנדרש מבחינת התקנון, ואנחנו נשמע את חברת הכנסת ענת ברקו.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 10 לתקנון הכנסת, אני מתכבד להודיע כי ועדת הכנסת אישרה בישיבתה ביום כ"ב בטבת התשע"ט, 30 בדצמבר 2018, את התפלגות סיעת הבית היהודי לשתי סיעות, כך שבסיעת הבית היהודי נשארו חמישה חברי כנסת, וסיעת הימין החדש היא סיעה חדשה, שבה חברים חברי הכנסת נפתלי בנט, איילת שקד ושולי מועלם-רפאלי.

): ועדת הכנסת קבעה ועדה משותפת – – –

משה גפני: על מי נופלים החובות?

): מה?

משה גפני: על מי נופלים החובות של אלה שמתפלגים?

): תראה, בדרך כלל זה עובד ככה.

): כשהכול טוב – אנחנו נמצאים; כשיש חובות, בדרך כלל יש כאלה שגם בורחים.

): אני לא יודע – – –

דוד אמסלם: אתה אומר, כשהחובות נשארים – – –

): אני לא יודע לומר לך.

דוד אמסלם: לא, שאלה טובה.

): אני לא יודע לומר לך על העניין הזה.

דוד אמסלם: החובות נשארים שם והם לוקחים את המימון?

): הבנתי שבעצם בבית היהודי כרגע נותרו – –

אלי בן-דהן: לצערנו, כן.

): – – נותרו חובות של 22 מיליון שקל.

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: לצערנו, כן.

דוד אמסלם: 22 מיליון שקל?

אלי בן-דהן: זה החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, הנושא הוא מאוד מעניין, אבל זה לא דיון במליאה.

): אני מסכים עם אדוני היושב-ראש, ואני גם לא רוצה להתעסק בנושא.

): ועדת הכנסת קבעה ועדה משותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעות החוק האלה: א.

): הצעת חוק לשכת עורכי הדין, של חברת הכנסת אסנת מארק; ב.

): הצעת חוק לשכת עורכי הדין, של חבר הכנסת אמיר אוחנה; הצעת חוק לשכת עורכי הדין, של חברי הכנסת עיסאווי פריג' וחיליק בר.

): הוועדה תהיה בת 12 חברים, שישה מכל ועדה, בראשות ועדת הכנסת, בהרכב הזה: מטעם ועדת הכנסת – אנוכי, מיקי מכלוף זוהר, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אמיר אוחנה, חבר הכנסת יואב בן צור, חבר הכנסת ישראל אייכלר, חבר הכנסת יואל חסון, חבר הכנסת אחמד טיבי; חברי הכנסת מטעם ועדת החוקה – נורית קורן, אסנת מארק, מיכאל מלכיאלי, ניסן סלומינסקי, מיכל רוזין ויוסף ג'בארין.

): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ההודעות, כאמור, לא דורשות הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> ציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חוזרים לציון יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: גם סגן שר הביטחון איתנו, והוא ישיב בסוף, אבל בינתיים נשמע את חברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת מירב בן ארי.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: כידוע לך, אדוני היושב-ראש, היום היה אמור להיערך כנס הוקרה בתוך הכנסת, כפי שאנחנו עושים מדי שנה, בראשות ראש הממשלה ובראשותך, למען נכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה.

ענת ברקו: צר לי על זה שהכנס לא התקיים.

ענת ברקו: אני יודעת שהרבה מאוד מהחברים התאכזבו מאוד.

ענת ברקו: אבל זו ההזדמנות להודות, ולהוקיר גם את יושב-ראש הכנסת וגם את מזכירת הכנסת, וגם כמובן את כל הצוות שטורח בכל הפעילות הענפה שיש לנו בכנסת, ובאופן אישי, אדוני, גם על הפעילות למען נכי צה"ל, וגם, באופן אישי, על הגיבוי לחקיקה שלי בתוך כנסת ועל הגיבוי בעשייה הבין-לאומית שלי.

ענת ברקו: אני רוצה להודות לך.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה שאני מתערב בדברייך, אבל מכיוון שיש מצב שמישהו מן הנכים והפצועים רואה אותנו כרגע בטלוויזיה ואומר: מה פתאום ביטלתם את הכנס, אז בואו נבהיר.

ענת ברקו: בדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: מרגע שעבר חוק התפזרות הכנסת בוטלו כל הכנסים, בגלל שזה כבר מצב של בחירות, וכדי שחס ושלום לא תהיה פוליטיזציה בנושאים הרגישים האלה, אז אנחנו בחרנו – מכיוון שאנו מכבדים ומוקירים את האנשים האלה – כן לקיים בכל זאת דיון במליאה, למרות שגם במליאה כבר לא מתקיימים שום דיונים.

יולי יואל אדלשטיין: זה הדיון היחיד שמתקיים היום במליאה, ואני ודאי מוסיף לך זמן, בגלל שהתערבתי בדברייך.

ענת ברקו: ואני מאוד מודה לך, אדוני היקר.

ענת ברקו: אפתח במילות השיר "מי שחלם", שנכתב על ידי דידי מנוסי, ובו הצוואה שלא לשכוח את הנופלים.

ענת ברקו: מילותיו של השיר מוכרות לרבים: "אלף פרחים עוד יפרחו בין ובתוך שוחות / הם שיעידו כי זכרנו את כולם".

ענת ברקו: עלינו לזכור את כולם – את ההולכים, הנופלים, אך גם את אלו המהלכים בינינו ובגופם ובנפשם פגיעות מהשירות בצבא ומפעולות טרור רצחניות שמופנות כלפינו לאורך שנים.

ענת ברקו: תכליתו של היום הזה להעלות את הנושא לסדר-היום – של נכי צה"ל ושל נפגעי פעולות איבה – סדר-היום שלנו, כבית המחוקקים, והנושאים שעלינו לדון בהם גם בהמשך.

ענת ברקו: ארשה לעצמי לצטט את משפטו של ראש הממשלה נתניהו מהכנס הקודם שהיה לנו בשנה שעברה.

ענת ברקו: והוא אמר: הפציעה היא פרטית; החיבוק הוא לאומי.

ענת ברקו: ואכן, כך הוא.

ענת ברקו: אחזור על מה שאני אומרת מעל לכל במה אפשרית ובכל פורום: החברה הישראלית חבה חוב עצום, חוב שאין לו שיעור, לאלו שנשאו ולאלו הנושאים בעול ביטחונה; אלה ששיגרת יומם היא שמירה על ביטחון ישראל או אלו שנפגעו מהטרור האכזר של אויבינו, שלא בוחל באמצעים ופוגע באזרחינו, נשים, גברים וטף; נשים, וזקנים וטף, כמובן.

ענת ברקו: סכסוך דמים שאין לו סוף, והטרור שמלווה אותנו מקום המדינה, כל אלו הביאו לאובדן טובי אנשינו והותירו אחרים פצועים בגופם ובנפשם.

ענת ברקו: בשעה שהביא לכנסת את חוק נכי צה"ל אמר דוד בן-גוריון את הדברים האלה: "מלחמת החירות של צבא ההגנה לישראל לא הייתה כולה זרועה נחת, ניצחונות וכיבושים.

ענת ברקו: היה גם צד שני למטבע.

ענת ברקו: שולם מחיר יקר.

ענת ברקו: נפלו מאות ואלפים מתפארת הנוער שלנו.

ענת ברקו: אך החללים הם רק חלק מהאבדות.

ענת ברקו: רבים נשארו, לשמחתנו, בחיים אך גם הם שילמו מחיר יקר – איבר מן החי.

ענת ברקו: הערב אני מגיש לכם, בשם הממשלה, חוק על החוב – נכון יותר, על חלק מהחוב – שאנו חבים לאלה שבגופם עזרו לשחרור האומה והמולדת".

ענת ברקו: כל אלו ראויים להוקרה, אבל אדוני היושב-ראש, בעיקר במעשים, לא רק בדיבורים.

ענת ברקו: חברה מתוקנת צריכה לטפל בנכויות ובכל אלה שנזקקים, בחסרי הישע, אבל מי שתרם לביטחון המדינה ונפגע בגלל ועקב השירות – אסור לחברה להתכחש לו.

ענת ברקו: למרות שזה נראה לכם מובן מאליו שהמדינה תוקיר, תעריך ותתגמל את האוכלוסיות התורמות לביטחונה, אני חייבת לציין בצער רב כי מצאתי שלא אחת הודרו חיילים גם מחקיקה מתעדפת ומתגמלת, וזה די מייאש שאוכלוסיות אחרות, שלפעמים פוגעות במדינה, מקבלות הטבות בשם העדפות מתקנות על חשבון חיילי צה"ל.

ענת ברקו: זה לא צריך להיות ככה.

ענת ברקו: מי שתורם למדינה צריך לקבל יותר – את השנים היפות ביותר שלהם, וגם את גופם ואת נפשם.

ענת ברקו: אני חושבת שעלינו לעשות את המרב עבור אלו שנפגעו, ונכות באמת אינה גזרת גורל מכמירת לב, אלא היא – גם אם זה גורל, צריך לתת את ההקלה, כדי שאפשר יהיה לחיות עם הנכות הזאת, ולהכיר בה כאחת שנגרמה מתוקף עמידה על הביטחון או מתוקף עמידה כנגד הטרור.

ענת ברקו: שמירה על המעמד הראוי והמכבד של נכי צה"ל וקורבנות פעולות איבה – זה היה חלק מהעניין של הפעילות הפרלמנטרית שלי, גם בחקיקה.

ענת ברקו: והמאבק בטרור, הוא לא מסתיים רק בשדה הקרב.

ענת ברקו: חקיקה היא חלק מאוד חשוב, וחלק מהחוקים שלי הוקדשו לעניין הזה באופן מאוד מעמיק, כמו הכרה בתוצרים של בתי המשפט הצבאיים גם בבתי משפט אזרחיים בתביעות נזיקין; ביטול ועדות לקיצור עונש לאסירים ביטחוניים – חוק שעבר בקריאה שנייה ושלישית כבר בשבוע שעבר, ממש ברגע האחרון לפני התפזרות הכנסת; הכרה בנפגעי עבירה – חקיקה שהושלמה בצו אלוף.

ענת ברקו: בהחלט, החוקים האלה עוזרים לנו להתמודד עם הנכויות.

ענת ברקו: אני רוצה לספר לך, אדוני, שאני גם דיברתי על כך עם שר הביטחון, עם הרמטכ"ל, עם סגן שר הביטחון.

ענת ברקו: ביקרתי באגף השיקום, נפגשתי עם מנכ"ל משרד הביטחון רק לאחרונה, וכמובן – אלי אלאלוף, שצריך להגיד כל תודה וכל שבח על הפעילות שלו למען נכי צה"ל בתזכיר חוק הנכים.

ענת ברקו: לצערי הרב, יש הרבה מה לעשות, אדוני.

ענת ברקו: הטיפול הרפואי שנכי צה"ל מקבלים אינו ראוי.

ענת ברקו: אין מספיק רופאים.

ענת ברקו: אין מספיק רופאים, והסתדרות הרפואית צריכה לבוא ולהגיד: חייבים לטפל בנכי צה"ל ובנפגעי פעולות איבה בצורה טובה יותר, שהטיפול הרפואי יהיה זמין יותר עבורם, לא שקטועי רגליים יחכו ארבעה חודשים לפגוש רופא מומחה.

ענת ברקו: תזכיר חוק הנכים עבר בקריאה ראשונה – יש דין רציפות.

ענת ברקו: אני מקווה להמשיך, לתמוך, ולהוביל את החוק הזה גם בכנסת הבאה.

ענת ברקו: לבטל את מבחן ההכנסה לנכי צה"ל, כפי שבוטל לנפגעי תאונות דרכים.

ענת ברקו: מה פתאום נכי צה"ל צריכים לעמוד במבחן הכנסה?

ענת ברקו: זה משהו שחייבים לעשות.

ענת ברקו: ואדוני, אני גם פניתי לשרת המשפטים – לתת סיוע משפטי חינם לנכי צה"ל.

ענת ברקו: זה לא הגיוני שהם ישלמו עבור סיוע משפטי כדי להכיר בנכות שלהם, ועוד יש כאלה שיושבים על קצבת הנכות שלהם – עורכי דין – ומוצצים את דמם.

ענת ברקו: גם זה אסור שיהיה, ולכן גם בעניין הזה אני פעלתי.

ענת ברקו: תקוותי היא כי כל הרשויות תירתמנה ותרמנה את הכפפה לשנות את המצב; וגם, כמובן, לתת את המקום לנפגעי פוסט-טראומה – הלם קרב, מה שנקרא – אותה פגיעה שקופה שהורסת משפחות, ולהתייחס לכל המערך המשפחתי הזה.

ענת ברקו: גם הכנס שלנו, אדוני, הפעם היה אמור להיות מיוחד לפוסט-טראומה, להלם קרב, ובאמת להתמודד עם הסוגיה הזאת, שלא נותנים לה מספיק את הדעת, כי זו תגובה שיכולה להגיע גם לאחר שנים, וצריך לדעת להכיר בנכות הזאת.

ענת ברקו: אלו שנפגעו – תקוותי היא שהרשויות באמת יפעלו למען אלו שנפגעו מטרור או שנפגעו בזמן או עקב השירות, אלו שנפגעו בשירות הסדיר, הקבע והמילואים.

ענת ברקו: להכיר בהם ולטפל בהם – זוהי חובתנו.

ענת ברקו: לא נוכל, לצערנו, להשיב את הגלגל לאחור, אבל בידינו להקל ולסייע.

ענת ברקו: ולסיום, אני מאמינה כי אם נשלב ידיים יכול נוכל לצלוח את האתגרים העומדים לפנינו, והם לא מעטים.

ענת ברקו: בפעילותי הפרלמנטרית אני נותנת לכם את אותו חיבוק לאומי שעליו דיבר ראש הממשלה, באמת, עם כל האהבה, כקצינה בצבא ששירתה הרבה מאוד שנים, שביקרה את הפצועים בשירות הצבאי וגם לאחר מכן, ולצערי הרב, גם את המשפחות השכולות.

ענת ברקו: באמת, אני רואה בכך חובה מוסרית.

ענת ברקו: אני אוסיף לפעול, לתמוך, ולטפל בכל הקשור להמתקת הגלולה של חיי הסבל שהם נחלתכם ונחלת בני משפחותיכם.

ענת ברקו: בכל ליבי אני מקווה שיחד נמצא פתרונות.

ענת ברקו: אדוני, אני גם רוצה באמת לסיים במשפט ולאחל מעל במה זו הרבה מאוד הצלחה לרמטכ"ל שלנו, שמסיים היום את תפקידו – מסיים בעוד כמה ימים את תפקידו, והיום נפרד מוועדת החוץ והביטחון; באמת, חיבוק גדול לרמטכ"ל שלנו, שמשתחרר לאזרחות – ולהודות לו בשם הציבור הישראלי על פעילותו רבת השנים למען ביטחון ישראל, ולאחל הצלחה רבה לרמטכ"ל הנכנס, כוכבי, לטובת מדינת ישראל ולמען עם ישראל.

ענת ברקו: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דן סידה.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להודות לחברת הכנסת ברקו, חברת כנסת פעילה, שעושה רבות למען נכי ופצועי צה"ל; תכף אני גם אדבר קצת על הוועדה שלנו.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני יודעת שאת יוזמת את היום הזה כל שנה, אז תודה רבה.

מירב בן ארי: אני הייתי אמורה לבוא לאירוע, אבל כמו שהיושב-ראש הסביר, גם כנס שלי בוטל, כך שבאופן כללי, כל מה שלא חקיקה, לצערי, לא מתקיים.

מירב בן ארי: אנחנו מציינים היום את יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה.

מירב בן ארי: אנחנו מציינים, אבל אנחנו בעיקר מודים להם על התרומה החשובה שלהם לביטחון המדינה.

מירב בן ארי: אין מספיק מילים להודות לאותם פצועים שגופם, וחשוב לומר שגם נפשם, נפגעו.

מירב בן ארי: בקדנציה האחרונה עסקנו בחוק של נכי צה"ל בוועדת העבודה והרווחה.

מירב בן ארי: לצערי, לא הספקנו לקדם את החוק הזה לקריאה שנייה ושלישית, בעיקר בגלל שהחוק באמת מורכב ויש בו הרבה מחלוקות.

מירב בן ארי: אני מאוד מאוד מקווה שהכנסת העשרים-ואחת תיקח את החוק הזה ברצינות הראויה לו ותעביר את אותם נהלים שבעצם אמורים להיות מרוכזים לחוק אחד.

מירב בן ארי: רבים לא ידועים שהנהלים, רובם, קיימים, אבל אין שום חקיקה ראשית שמעגנת בצורה כזאת משמעותית כמו שניסינו לעשות בוועדה.

מירב בן ארי: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לחזי משיטה, ראש אגף שיקום, שלצערי, כאשר ניהלתי את הוועדה במקום אלאלוף עבר אירוע לא פשוט.

מירב בן ארי: דיברת על זה, אדוני היושב-ראש, אחרי שהודנו לך על הפעילות שלך ושל הכנסת ואמרנו שיש ח"כים שלא יודעים לנצל את זה, אז לצערי, בדיון כל כך חשוב וכל כך משמעותי, חזי משיטה – התנצלתי אז, אבל חשוב לי לומר גם היום, גם לאלי בן-דהן; אני יודעת שאתה עולה אחרי זה לדבר – להתנצל, כי דווקא בדיון כל כך חשוב הוא ספג העלבות קשות מאוד מחבר כנסת שכמובן הושעה לאחר מכן לשישה שבועות.

מירב בן ארי: אבל לא מגיע, בטח לו לא מגיע, ובכלל לאף פקיד ציבור שמגיע לכנסת, לא משנה מה דרגתו, לקבל כזאת העלבה, ורק בשל העובדה שהוא בא לכנסת, אז זו הזדמנות להתנצל בפניו.

מירב בן ארי: אני רוצה גם לומר משהו מהמקום האישי, כמו שאני תמיד אומרת בנאומים שלי.

מירב בן ארי: בקדנציה הזאת נחשפתי לסיפורים קשים ולא פשוטים של אנשים שנפגעו במהלך שירותם הצבאי או בפעולות טרור.

מירב בן ארי: רק בשבוע שעבר ישבתי עם בחור צעיר בן 34 שנפצע קשה במהלך שירותו הצבאי מירי של מחבלים.

מירב בן ארי: אבל מה שבעצם החמיר את מצבו הוא לא הירי, שממנו הוא החלים, אלא מסתבר שבעקבות הרסיסים שנשארו ברגלו הוא חלה בסרטן.

מירב בן ארי: בגלל אותם רסיסים ובגלל המחלה הקשה נאלצו לקטוע את רגלו.

מירב בן ארי: זאת אומרת, הפגיעה הפיזית לא הייתה רק הפציעה, אלא כתוצאה מאותם רסיסים שנשמרו בגופו, כי העדיפו שלא להוציא אותם, הוא חלה בסרטן, כרתו את רגלו, והוא ואשתו, שהם הורים לתינוק קטן, עזבו את עבודתם, וכל מה שהם עסקו בו זה באמת ליווי וההחלמה שלו.

מירב בן ארי: לו ולכל אותם פצועים שלצערי ממשיכים במשך שנים לסחוב את אותן השלכות של אותה פציעה – אם היא פיזית, כמו במקרה הזה, אבל בעיקר אם היא נפשית – להם אנחנו צריכים לסייע ככל שניתן.

מירב בן ארי: וכמובן, אין לי אפילו את הזמן לדבר על אותם הלומי קרב שפגשתי בוועדה – אותו אדם ששבר את ליבי, שסיפר לי שממלחמת יום כיפור הוא עדיין לא ישן לילה אחד רצוף; שאת בת-המצווה של ביתו הוא בילה באוטו, במכונית, כי הוא לא היה מסוגל להתמודד עם קהל.

מירב בן ארי: חשוב לא לשכוח את אותם אנשים שלא נפצעו רק פיזית אלא סוחבים עד היום מצוקות נפשיות וטיפול מאוד מאוד קשה בנפשם ובגופם.

מירב בן ארי: אני רוצה להצטרף לאיחולים של היושב-ראש, לאחל איחולי החלמה מהירה ולהודות לכל אותם פצועים, גם ממלחמות ישראל אך גם מפעולות האיבה, שבגופם ובזכותם מדינת ישראל שלמה יותר.

מירב בן ארי: ב-30 השניות האחרונות אני רוצה להצטרף למה שברקו אמרה, ואני רוצה להודות – ותכף גם אלך לשם פיזית – לרמטכ"ל, גדי איזנקוט; אני לא הולכת לשם כדי שאני לא התחיל לדמוע.

מירב בן ארי: אני זכיתי שהוא היה המפקד הישיר שלי.

מירב בן ארי: אני זכיתי במפקד שלימד אותי להיות קצינת חינוך של חטיבת גולני, שיום אחד אמר למ"פ שבא ואומר להם – המ"פ התלונן ואמר שאין לו זמן לאימונים, וכל הזמן הוא רוצה חינוך וחינוך.

מירב בן ארי: אז אמר לו הרמטכ"ל שאימונים זה חינוך וחינוך זה אימונים.

מירב בן ארי: אז תכף אני אלך להיפרד ממנו.

מירב בן ארי: אני מקווה שזה יהיה לי קל.

מירב בן ארי: מדינת ישראל זכתה לרמטכ"ל שאין שני לו, ואזרחי ישראל זכו בהגנה פיזית, אבל בעיקר ערכית, על המדינה הזאת, וזו הזדמנות גם לומר לו תודה, ותודה רבה.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דן סידה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת רויטל סויד.

דן סיידה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין עוד עם ואין אומה עם מורשת ארוכת שנים ומדממת כעמנו פה בציון.

דן סיידה: לאורך ההיסטוריה תמיד תמיד רחשו כבוד, רוממו, האדירו, סייעו וקוממו לכל אותם אלו ששילמו בגופם ובנפשם החבולים מאלפי שנות מלחמות ופוגרומים על תקומת עם ישראל ונצחיותו.

דן סיידה: כאורך מורשתנו כך גודל פצעינו ופצועינו.

דן סיידה: פצועי הגוף ופצועי הנפש, הם ומשפחותיהם, קרוביהם ושכניהם סבלו, סובלים ונושאים את כאבם יום-יום.

דן סיידה: גופי חסד ועמותות סיוע בכל המגזרים וללא הבדלי דת, מין ועדה נרתמים בכל עת להקל ולו במעט את סבלם של רבים אלו.

דן סיידה: תופעה זו של הוקרה וסיוע בעוצמות כאלה, נדמה שאין לה אח ורע בשום עם ובשום מדינה.

דן סיידה: צה"ל, משטרת ישראל, כוחות הביטחון ועמותות וולונטריות רבות משקיעים ממיטב ההון הכספי והאנושי להחזיק ולחזק את רוחם ונפשם של נפגעים רבים, מקום המדינה ועד עתה.

דן סיידה: נחשפתי בכל עשייתי הציבורית למצוקותיהם ולסבלם של הנפגעים, אך גם נחשפתי לגדלות רוחם וליבם של רבים רבים מהארץ והתפוצות, החל בגני הילדים, בבתי הספר, בבתי החולים, בבתי ההחלמה, בלשכות הסוציאליות – בכל בית ובכל מקום אנו נחשפים למושגי החמלה והנתינה הנטועים בנו בעצם הווייתנו כיהודים, הידועים כביישנים, כרחמנים וכגומלי חסדים.

דן סיידה: אנצל במה זו כדי להציע ולהוסיף שבכל מקום שבו אמצעי התקשורת ממומנים ומתוקצבים על ידי משלמי המיסים ייתנו דגש ויביאו לתודעת הציבור את תופעת הנתינה המדהימה הזאת בכך שיביאו פינה יומית ובה יציגו את מצוקותיהם של הנפגעים ואת פועלם של הנרתמים לסייע.

דן סיידה: בימים אלו מסיימת כנסת ישראל את כהונתה זו, וברצוני לנצל מועד זה ולהוקיר את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בראשותו של חבר הכנסת אלי אלאלוף, המסיים את כהונתו בכנסת ישראל, לדאבון ליבנו.

דן סיידה: בשנה זו, שבה שהיתי בחברת חברי הוועדה המופלאה הזאת כחבר מן המניין, נחשפתי למצוקותיהם של רבים רבים מנפגעי צה"ל ופעולות איבה, וכיצד טופלו מצוקותיהם על ידי קידום כל חוק וכל תקנה אפשרית כדי לסייע בכל דרך.

דן סיידה: יבורכו כל העוסקים במלאכת קודש זו: יושב-ראש הוועדה היקר, חברי הוועדה, מזכירות הוועדה, היועצים המשפטיים ואנשי השיקום של צה"ל ומשטרת ישראל בכל מקום ובכל תחום.

דן סיידה: ישלם ה' פועלכם ותהא משכורתכם מיד בורא עולם.

דן סיידה: אמן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת דן סידה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד – איננה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מתכבד להזמין את סגן שר הביטחון חבר הכנסת אליהו בן-דהן להשיב על הצעות החוק בנושא חשוב זה.

אלי בן-דהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי כולם, בשנת תשל"ו, 1976, הגיעה לביקור אצל הרבי מלובביץ קבוצה של נכי צה"ל שהיו בעיצומו של טיול בניו יורק שאורגן על ידי צה"ל.

אלי בן-דהן: הרבי קיבל אותם במאור פנים, לחץ את ידיהם בחמימות רבה, ואז אמר להם את הדברים האלה: התנהלות

אלי בן-דהן: כם היא הוכחה שהשם נתן לכם כוחות מיוחדים להתגבר על מגבלותיכם ולעלות בכך על הישגיהם של אנשים אחרים.

אלי בן-דהן: אינכם נכים או מוגבלים אלא אנשים מיוחדים, כיוון שיש לכם פוטנציאל שאין לאף אחד מאיתנו.

אלי בן-דהן: לכן אני מציע שהמיום והלאה לא יקראו לכם "נכי צה"ל" אלא "מצויני צה"ל" – הגדרה יותר מדויקת של מהותכם.

אלי בן-דהן: עד כאן ציטוט של הרבי מלובביץ.

אלי בן-דהן: ואכן, כאלה הם פצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה: אנשים גיבורים שנתנו מעצמם ואת עצמם למען מדינת ישראל.

אלי בן-דהן: יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל ופעולות האיבה הוא פרי יוזמה שצמחה מלמטה: קומונר בני עקיבא בבאר שבע הגה את הרעיון, הוא קרם עור וגידים והפך מאז ליום לאומי המצוין כל שנה, בהתאם להחלטת הממשלה, בכל רחבי המדינה.

אלי בן-דהן: עשרות אלפי בני נוער ומבוגרים לומדים ונפגשים עם אלו שהקריבו למען ביטחון המדינה ואזרחיה, כל אחד בדרכו שלו.

אלי בן-דהן: גם אנחנו, נבחרי הציבור, מחויבים לפעול בכלים העומדים לרשותנו, בממשלה ובכנסת, כדי להביע הוקרה והערכה לאלו שהקריבו מגופם ממש למען תקומתה של מדינת ישראל, וחייבים אנחנו להנחיל מורשת זו גם לדורות הבאים.

אלי בן-דהן: בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך את חבר הכנסת אלי אלאלוף על העבודה המאומצת והיקרה והנפלאה שנעשתה בדיונים בוועדה שלו על חוק הנכים.

אלי בן-דהן: אני מצר על כך שהחקיקה לא הסתיימה, ואני מבקש מחבריי חברי הכנסת הבאים שימשיכו את עבודת הועדה, ואני קורא להם להתערב בחקיקה ולהביא לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק שתתחשב בבקשות נכי צה"ל.

אלי בן-דהן: הוזכר כאן מבחן ההכנסה; אכן, זאת עמדתנו.

אלי בן-דהן: משרד הביטחון הקים ועדה לטובת העניין הזה והמלצותיה יוגשו בקרוב, כאשר הכיוון הוא באמת לוותר ולצמצם מאוד את מבחן ההכנסה; כמובן, במדרגים שונים הוא לא יהיה.

אלי בן-דהן: אין ספק שהמבחן הזה כמו שהוא היום לא יהיה אותו דבר בהמשך.

אלי בן-דהן: נכחתי לפני כחודש באירוע הוקרה לפצועי צה"ל עם הנוער הנפלא שלנו בפארק הירקון בתל אביב.

אלי בן-דהן: לאחר שנאמתי בפניהם ניגש אליי אחד הילדים וסיפר לי כי קרוב משפחתו הוא פצוע צה"ל, כי הוא רואה בו גיבור אמיתי, וכך הוא גם מספר לכל חבריו ומתגאה בעובדה שקרוב משפחתו הוא גיבור שנתן למען מדינת ישראל.

אלי בן-דהן: לנו, נבחרי הציבור, יש תפקיד עצום בדאגה לרווחתם ולחייהם של פצועי צה"ל ומערכות האיבה.

אלי בן-דהן: יש לנו אחריות כלפיהם, ועלינו לעשות הכול: הסרת חסמים ביורוקרטיים, חקיקה מתאימה ויחס אישי לגיבורים האלה.

אלי בן-דהן: גם בתפקידי כסגן שר הביטחון ניהלתי מאבקים רבים למען הפצועים והובלתי שינויים גדולים ביחס אליהם ובמנגנונים המטפלים בהם.

אלי בן-דהן: לא בכול הצלחתי, לא תמיד נעניתי בשיתוף פעולה מצד אלו שהיו ממונים על הטיפול בנכי צה"ל, אבל המשכתי לפעול, ובעזרת השם, אני מקווה שגם בכנסת הבאה יישארו אותו קו ואותו כיוון – הדאגה לגיבורים שנתנו מעצמם למען מדינת ישראל ולמען עם ישראל.

אלי בן-דהן: אני רואה חשיבות גדולה בחיזוק הקשר בין הדור הבא של הלוחמים והחיילים בצה"ל לפצועי צה"ל ופעולות האיבה.

אלי בן-דהן: לצערנו, במציאות שבה מדינת ישראל נלחמת על קיומה גם בימינו אלה, מספר פצועי צה"ל ופעולות האיבה רק הולך וגדל.

אלי בן-דהן: בחודשים האחרונים זכיתי לפגוש את משפחותיהם – חלקן – את האימהות, האבות, האחים והאחיות, שמהווים חלק ממעגל הריפוי והחזרה לשגרה של גיבורי ישראל שנפצעו.

אלי בן-דהן: תהליך השיקום הוא תהליך ארוך ומורכב, פיזית ונפשית, עבור כולם – תהליך שבו מדי יום צריך לבחור בחיים מחדש – ועל כך אני מלא הערצה והערכה כלפיכם, כלפי נכי צה"ל.

אלי בן-דהן: אני מצדיע לכם ולמשפחותיכם, גיבורי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הביטחון חבר הכנסת אליהו בן-דהן.

יולי יואל אדלשטיין: מה אדוני מציע?

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שלהסתפק – – –

אלי בן-דהן: נסתפק.

אלי בן-דהן: הכנסת – – –

ענת ברקו: אין לנו כל כך – – –

אילן גילאון: אין לנו – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נסתפק בדברי סגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: המציעים, אני מניח, מסכימים, כי אין ועדות יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לפני משורת הדין ניתן עמדה נוספת – עמדה אחרת, מה שנקרא – לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: עד דקה לרשותך.

יהודה גליק: אני רק מבקש, באמת, לקראת סיום המושב הזה לברך את חברתי ענת ברקו, שיום ולילה, לאורך כל הקדנציה פה, העלתה את הנושא הזה.

יהודה גליק: אני אומר את זה כאדם שבעצמו הוא נפגע איבה, נכה, עד היום 53% נכות, וסובל מכאבים 24 שעות ביממה.

יהודה גליק: על מה שענת ברקו עשתה לאורך כל הקדנציה הזאת למען חיילי צה"ל, נפגעי טרור, כל הזמן, כל הזמן, מגיע לה שאפו גדול; וגם תודה רבה לך, אדוני סגן שר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1280; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 386, עמ' 32353; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, יש לפניכם סדר-יום.

יולי יואל אדלשטיין: חוקים שיצאו מוכנים מהלשכה המשפטית יתווספו לסדר-היום שלפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שדה התעופה דב הוז (הוראות מיוחדות) (תיקון), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שדה התעופה דב הוז (הוראות מיוחדות) (תיקון), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה השלישית.

יואב קיש: שדה התעופה דוב הוז משמש שדה תעופה לתעופה צבאית ולתעופה אזרחית.

יואב קיש: במרס 2017 נחקק חוק שדה התעופה דוב הוז (הוראות מיוחדות), ובו נקבע כי על אף האמור בכל דין או הסכם, שדה דוב ימשיך לשמש שדה תעופה לתעופה אזרחית כל עוד הוא משמש השדה לתעופה הצבאית.

יואב קיש: כמו כן, החוק קבע כי שר הביטחון יודיע לשר התחבורה, 60 ימים מראש לפחות, על המועד שבו תופסק התעופה הצבאית.

יואב קיש: עוד קבע החוק כי על המדינה להתחיל לפעול בלא דיחוי ולא יאוחר מהמועד הנקוב בחוק להעברת שירותי התעופה האזרחיים הניתנים במסוף הנוסעים הקיים בשדה דוב לשטח אחר בשדה ולהקים מסוף חדש, זמני, שישמש למתן שירותי תעופה אזרחיים עד למועד הפסקת הפעילות.

יואב קיש: מועד המעבר המאוחר ביותר של שירותי התעופה האזרחית למסוף הזמני הוארך כמה פעמים, וכרגע הוא עומד על 31 בדצמבר 2018 – כלומר אתמול.

יואב קיש: ביוני 2018 הודיע שר הביטחון, בהתאם לחוק, על הפסקת הפעילות הצבאית בשדה דב מיום 1 ביולי 2019.

יואב קיש: במסגרת בדיקת יישומה של הוראת סעיף 3 לחוק, המחייבת את הקמתו של המסוף הזמני, נבחן מפרט הבינוי הנדרש שלו ושל התוספות הנלוות לו בהיבטים שונים, ונמצא כי העלות המשוערת היא כ-60 מיליון שקלים – ושמונה חודשים.

יואב קיש: מכיוון שעד היום טרם התחילו העבודות, המועד המוקדם ביותר הוא יולי 2019.

יואב קיש: בהינתן האמור, אין טעם בבניית המסוף הזמני, שכן השדה אמור להיסגר עם הפעלת הפעילות הצבאית בשדה, ב-1 ביולי 2019, וזה עוד לפני המועד המשוער להשלמת הבנייה.

יואב קיש: בהתחשב בעלות הכספית הגבוהה הנדרשת להקמת המסוף הזמני ובעובדה שככל הנראה לא ייעשה בו שימוש, מוצע בהצעה זו לבטל את החיוב להקמת המסוף הזמני.

יואב קיש: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית החליטה ועדת הפנים להטיל על שר הביטחון לבחון שוב את החלטתו בדבר הפסקת הפעילות הצבאית בשדה התעופה ביולי 2019.

יואב קיש: לצורך בדיקה זו יהיה עליו להתייעץ עם מנכ"ל משרד הביטחון, היועץ המשפטי לממשלה והממונה על התקציבים במשרד האוצר או נציגיהם.

יואב קיש: ככל שימצא השר כי יש לשנות בעקבות בחינה זו את המועד האמור, יודיע מחדש על מועד להפסקת התעופה הצבאית בשדה.

יואב קיש: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

יואב קיש: תודה רבה, היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, להצעה זו אין הסתייגויות ואין בקשות רשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת החוק הצעת חוק שדה התעופה דב הוז (הוראות מיוחדות) (תיקון), התשע"ט–2019 – הצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–7 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

יצחק וקנין: 12 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק שדה התעופה דב הוז (הוראות מיוחדות) (תיקון), התשע"ט–2018, נתקבל.

יצחק וקנין: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הצעת ועדת החוקה חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של קפריסין בדבר שיתוף פעולה בסוגיות של ביטחון הציבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [מס' כ/815; דברי הכנסת, חוב' ז', ישיבה 380, עמ' 32093; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 4 בסדר-היום: הצעת חוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות) (תיקון מס' 10), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת דב חנין, אני לא הייתי בהודעה שלך.

יואב קיש: זה כבר היה או עוד לא?

דב חנין: כבר היה, כן.

יואב קיש: מה הודעת?

דב חנין: הודעתי שאני עוזב אתכם, אבל מקווה שתעשו דברים טובים.

יואב קיש: אז קודם כול החוק הזה שאני עכשיו מעלה למליאה להצבעה לשנייה ושלישית, דב, זה חוק שהוא גם הרבה מאוד כמובן בזכותך, יחד עם חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יואב קיש: אני רוצה לברך אותך, באמת.

יואב קיש: למרות שדעותינו חלוקות בהרבה דברים כמזרח ומערב, יש גם הרבה דברים שראינו עין בעין, ואני רוצה לברך אותך, באמת, על עשייה מאוד פורייה בכנסת הזאת שאני ראיתי; לא הייתי בכנסות לפני כן.

יואב קיש: מאחל לך הצלחה רבה.

יואב קיש: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת החוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות) (תיקון מס' 10), לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: החוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות) מ-1992 מאפשר ליחידים ולעמותות אזרחיות העוסקות בהגנת הסביבה שאושרו לעניין זה לפי החוק להגיש לבית המשפט תובענה להוצאת צו כלפי מי שגרם – או עומד לגרום – למפגע סביבתי שיורה לו למנוע את המפגע הסביבתי או לתקן את הטעות ואת הטעון תיקון ולהשיב את המצב לקדמותו.

יואב קיש: בדרך זו מבקש החוק לאפשר אכיפה אזרחית שתוכל להשלים ולחזק את פעילות האכיפה הננקטת על ידי המדינה.

יואב קיש: הצעת החוק, המונחת בפני הכנסת כעת, מבקשת להרחיב את התחומים שבהם ניתן לפי החוק להגיש תובענה כאמור ולהוסיף להם שלושה נושאים שניתן יהיה להגיש תובענה בגינם, והם פגיעה בערכי טבע מוגנים, בשמורות טבע ובגנים לאומיים; פגיעה באזורים השמורים ליערות, באילנות מוגנים או בעצים בוגרים; פגיעה בסביבה המתרחשת כתוצאה מהעברת פסולת שנעשית בניגוד לחוק, תופעה שהופכת יותר ויותר למכת מדינה.

יואב קיש: לפי הוראות החוק, טרם הגשת התובענה, על הגוף המגיש בעניין מסוים ליידע את הרשות המוסמכת באותו עניין על דבר הגשת התובענה, כדי למנוע מצבים שבהם גוף אזרחי יוכל להגיש תובענה על דבר שכבר טופל על ידי הרשות.

יואב קיש: הרשות המוסמכת כיום היא או השר להגנת הסביבה או מי שהוא הסמיך לכך.

יואב קיש: במסגרת התיקון כעת נקבע כי הרשות לעניין תובענות בגין ערכי טבע מוגנים, שמורות טבע וגנים לאומיים תהיה רט"ג, ולעניין תובענות בגין פגיעה ביערות או בעצים – שר החקלאות ופיתוח הכפר או מי שהוא הסמיך לכך.

יואב קיש: להצעת החוק הזאת – דנית, אני שוב מתנצל, דנית, שזה קצר.

יואב קיש: אני גם רוצה להודות לכל הצוות של הוועדה שלי, ועדת הפנים.

יואב קיש: אני עוד מחכה עם חוק נוסף שצריך להגיע לפה בשביל להודות לכולם, אבל בוודאי תומר, גלעד ולאה וכל החברים.

יואב קיש: באמת עזרה גדולה, עשייה גדולה בכל מה שהיה פה בשנה וחצי אחרונות.

יואב קיש: לחוק הזה לא היו הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: כאמור, אין הסתייגויות לחוק אבל יש בקשות דיבור של מספר חברי כנסת רב מאוד, אבל אני לא רואה אותם פה.

יצחק וקנין: אני אקרא בשמותיהם.

יצחק וקנין: חברת הכנסת נורית קורן; חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: דב חנין – תמיד נמצא.

יצחק וקנין: יש לך שלוש דקות.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יצחק וקנין: חמש.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, עמיתיי חברי הכנסת, אני שמח שהחוק הזה, שאני בין יוזמיו, יחד עם חברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחברת הכנסת נורית קורן, מגיע עכשיו למליאת הכנסת.

דב חנין: החוק הזה התחיל מאירוע קשה ומצער.

דב חנין: האירוע הזה קרה, חברי חבר הכנסת טלב אבו עראר, בנגב, במקום המקסים הזה שנקרא נחל אשלים – השמורה היפה שגם אתם, תושבי הנגב הערבים, נהנים לבקר בה, וגם אנחנו, אלה שאינם גרים בנגב, אהבנו לבקר בה.

דב חנין: המקום הזה הוחרב על ידי זיהום סביבתי נוראי שנגרם על ידי מפעל שהורג אנשים, מזיק לאנשים וגם הורס את הסביבה.

דב חנין: החוק הזה נולד מתוך ההבנה שלנו שאם לא ייתנו לאזרחים שיניים להגן על עצמם מפני מפעלים מזהמים כאלה – שיכולים להרגיש שהם עושים את הכול, והם מצפצפים על הכול, ואף אחד לא יכול להם ואף אחד לא יוכל להם – אנחנו הבנו שאם לא ניתן לאזרחים את השיניים להיאבק נגד מזהמים כאלה, זיהומים כאלה ימשיכו.

דב חנין: הם קורים בנגב.

דב חנין: אנחנו זוכרים את נחל אשלים, אבל לפני זה אנחנו זוכרים מה שקרה בעברונה, ואנחנו זוכרים עוד ועוד ועוד מקומות שזה קורה בהם, כי משום מה המדינה מתייחסת לנגב כחצר אחורית.

דב חנין: את כל הזיהומים וכל הנזקים אפשר לזרוק שם ואפשר לשפוך שם, ושם יש אנשים שכנראה גם לא אכפת לממשלה על החיים שלהם, ולא על הבריאות שלהם, ולא על הטבע ולא על הסביבה.

דב חנין: לכן היה לנו כל כך חשוב לקדם את הצעת החוק הזאת.

דב חנין: הצעת החוק הזאת נכתבה בסיוע חבריי הטובים וחברותיי הטובות מהתנועה הסביבתית, וקודם כול מהחברה להגנת הטבע.

דב חנין: זו הזדמנות, בשמי, לומר כאן תודה גדולה לחברה להגנת הטבע, לכל פעילי הסביבה ופעילות הסביבה – אלה שנלחמים על הבריאות ועל החיים של כולנו; אלה שנאבקים על הטבע; אלה שלא מוותרים; אלה שבשבילם אהבת הארץ היא לא רק סיסמה ולא רק עילה לריב עם השכנים, אלא בשבילם אהבת הארץ היא אהבת הארץ, אהבת הטיול, אהבת השמיים זרועי הכוכבים מעל המכתש הענק בנגב, אהבת היכולת לטייל בנחל אשלים, בשמורת עברונה ובכל כך הרבה מקומות יפים, נפלאים, שיש לנו בארץ הזאת.

דב חנין: חברות וחברים, אנחנו צריכים לשמור על המקום הזה.

דב חנין: אסור לנו להרוס אותו ואסור לנו לאפשר לבעלי הון שרק רוצים את הרווחים שלהם להרוס אותו כי אנחנו לא מצליחים לשמור עליו.

דב חנין: אז נשמור על הטבע, נשמור על הסביבה, נשמור על הבריאות של בני האדם.

דב חנין: החוק הזה הוא צעד גדול ומשמעותי בכיוון הנכון.

דב חנין: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בו, ואני מודה לכל הרבים שעשו במלאכה.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות – כדי לא לחזור ולעלות לשולחן הנואמים – גם להודות ליועץ המשפטי של ועדת הפנים והגנת הסביבה ולצוות המסור של ועדת הפנים.

דב חנין: אין כמוכם.

דב חנין: אתם אנשים יקרים, ראויים, מסורים, חרוצים.

דב חנין: תודה לכם בשם הציבור ותודה לכם בשמי.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יצחק וקנין: ממש ברגע הזה נכנסת.

יצחק וקנין: עיתוי יותר טוב מזה לא יכול להיות.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, ואחריך – יעל גרמן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לפתוח את הדברים בתנועה הזאת שהייתי צריכה לעשות אחרי שדב חנין ירד מהבמה כדי להנמיך את הפודיום, ובמסגרת זאת גם להגיד לך, דב, שההנמכה של הפודיום היא לא רק בגלל גובהך, התמיר, אלא גם, באמת, גובה דבריך ואמרותיך, שהיו כאן בכנסת הזאת תמיד אורים ותומים.

יעל כהן-פארן: גם אם לא תמיד הסכמנו על חלק מהדברים – ואני הסכמתי עם רובם – באמת העלית פה לגבהים את השיח.

יעל כהן-פארן: תמיד תמיד אמרת את הדברים, גם הקשים ביותר, בנועם, בחוכמה וברהיטות שכמובן, אין לה מתחרים בכנסת הזאת ובכנסות הקודמות שכיהנת בהן.

יעל כהן-פארן: פה, השותפות לדרך בנושאים הסביבתיים באה לידי ביטוי בחוק הזה – ושותפות, כמובן, עם חברי כנסת נוספים, ולא נמצאת כאן גם חברת כנסת טלי פלוסקוב.

יעל כהן-פארן: אני, כחברת הכנסת שמחזיקה בגאון את הדגל, מקווה שלא להישאר לבד עם הדגל הירוק והסביבתי ביד, כי זה דגל מאוד כבד, ואתה סחבת אותו עוד לפניי, ואז הצטרפתי וסחבנו אותו ביחד.

יעל כהן-פארן: זה היה באמת די כבד לסחוב דגל שלא כל כך מסתכלים עליו, והוא מאוד מאוד כבד.

יעל כהן-פארן: אז קודם כול, באמת, זו פרידה ממך, לצערנו; לצערי.

יעל כהן-פארן: אני מצטערת שלא תהיה פה בכנסת הבאה, אבל הינה, החוק הזה שקרם עור וגידים מהאופוזיציה תוך שותפות עם הקואליציה – כי תמיד גם ידעת לחבר ולעבוד בשיתוף, וזה לא טריוויאלי וזה לא מובן מאליו, ואני מודה לך מאוד.

יעל כהן-פארן: על החוק הזה כל אזרחי ישראל צריכים להודות לך ולכל השותפים.

יעל כהן-פארן: זה חוק חשוב מאוד שנולד בעקבות אסון גדול מאוד בנחל אשלים, של בריכה תעשייתית שדלפה כל השנים, אבל פרצה בבת אחת ויצרה צונאמי עצום, גל של חומצה וחומרים רעילים ששטפו נחל יפהפה והרגו כל מה שבדרך.

יעל כהן-פארן: מזל, מזל שלא היו שם מטיילים.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר גילינו שבעצם אין שום דרך לתבוע את החברה שאחראית לאותו נזק איום ונורא, שהוא בסך הכול נזק לטבע, רק טבע.

יעל כהן-פארן: אז כל כך מעט טבע שנשאר לנו במדינת ישראל; צריך לשמור עליו מכל משמר.

יעל כהן-פארן: והחוק הזה בא להגן עליו עוד ולתת יד, לתת לאזרחים וארגונים אזרחיים גם את האפשרות לשמור עליו דה פקטו בבית המשפט, להגיש תביעות אזרחיות על פגיעה בטבע, מה שלא יכלו אותם ארגונים ואזרחים לעשות במקרה של נחל אשלים כנגד חברת רותם אמפרט מקבוצת כימיקלים לישראל; צריך להגיד בקול רם את שם המפגע.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר החוק הזה מצטרף לשורה של חוקים שאנחנו מצביעים עליהם ביומיים האחרונים, ואני מברכת עליהם, והם לא היו עולים בלי הסכמות בין הקואליציה לאופוזיציה, וטוב שאנחנו מצליחים, גם בימים של קואליציה כל כך קשה ושכל כך לא חושבת על טובת האזרח – מצליחים גם לקדם חוקים שהם כן לטובת אזרחי ישראל, לטובת הדורות הבאים, לטובת הטבע, שאנחנו חייבים לשמור עליו בשביל החיים שלנו כאן.

יעל כהן-פארן: זה לא מותרות.

יעל כהן-פארן: טבע זה לא משהו שאנחנו יכולים לוותר עליו.

יעל כהן-פארן: זה מה שמחזיק את החיים שלנו כאן.

יעל כהן-פארן: אנחנו לא מעריכים אותו, אנחנו מסתכלים עליו כמובן מאליו, אבל כל המערכת הטבעית שסביבנו היא מה שמאפשר לנו פה חיים.

יעל כהן-פארן: והפגיעה שלנו בה, בישראל, בכל העולם, היא דרמטית והיא הרסנית, והיא הורסת את החיים שלנו, בסופו של דבר.

יעל כהן-פארן: אז אני שוב מודה לכל השותפים, לצוותים – לצוות של דב, לצוות של טלי, לצוות שלי – לחברה להגנת הטבע, ששקדו ימים ולילות מול כל משרדי הממשלה וחברי הכנסת כדי לקדם את החוק הזה.

יעל כהן-פארן: ואני באמת מברכת את הכנסת, מברכת אותנו, שהצלחנו להביא לשלב נוסף את שמירת הטבע והגנת הטבע במדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: ודב, שוב, אסיים את דבריי כבתחילה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה על כל מה שעשית פה, והלוואי שנצליח לגבוה לרמות של השיח שהבאת לכאן.

יעל כהן-פארן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: חברת הכנסת יעל גרמן – איננה נוכחת.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה, חברי הכנסת, על הצעת חוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות) (תיקן מס' 10), התשע"ט–2018, בקריאה שנייה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–4 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק למניעת מפגעים סביבתיים (תביעות אזרחיות) (תיקן מס' 10), התשע"ט–2018, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: בבקשה, חבר הכנסת יואב קיש, להודות.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת – – –

יעל כהן-פארן: סליחה שלא הודיתי לך.

יעל כהן-פארן: תודה.

יואב קיש: זה בסדר.

יואב קיש: אני באמת רוצה להודות גם בחוק הזה, כמובן, לכל היוזמים והמצטרפים – חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברת הכנסת נורית קורן וחבר הכנסת דב חנין, וכל הבית הזה שתמך בהצעה.

יואב קיש: אבל אני מנצל את ההזדמנות להודות לצוות שלי.

יואב קיש: אמור להגיע עוד חוק, אבל אני לא יודע, יגיע או לא יגיע.

יואב קיש: אמרתי שאני לא רוצה להיות בסיטואציה שאני מסיים את המליאה הזאת בלי לעלות ובצורה הכי ברורה לומר: קודם כול, אני, ברמה האישית, מאוד שמח על המעבר שעשיתי מוועדת הכנסת לוועדת הפנים.

יואב קיש: אלה עולמות אחרים לגמרי.

יואב קיש: ועדת הכנסת, כפי שגם יעידו חבריי שהיו בתפקיד פה, ביטן ומיקי זוהר, היא ועדה מצוינת.

יואב קיש: היא משפיעה, יש לה יכולות בתוך הבית הזה, יש לה צוות מצוין גם הוא, אבל היא יותר מרוחקת מהאזרחים ומהתושבים ופחות משפיעה; היא משפיעה בעקיפין אבל לא בצורה כל כך ישירה כמו שוועדת הפנים והגנת הסביבה עושה.

יואב קיש: והחוק הזה הוא דוגמה אחת.

יואב קיש: ואני מודה שהתקופה שהייתי בוועדה עם הצוות המדהים של הוועדה הייתה מבחינתי פשוט חוויה אחת גדולה עם הרבה שעות של עבודה שהיו, בסופו של דבר, לטובת התושבים, לטובת הציבור, כשאתה שומע את כל מכלול האינטרסים, מאזן ומוביל למקום שאתה חושב שיעשה הכי טוב.

יואב קיש: אני מאוד מאוד נהניתי.

יואב קיש: אני רוצה על הבמה הזאת להודות לצוות הוועדה: ללאה קריכלי, שנמצאת פה, ויודעת כמוני את כל השעות שהשקענו, עם עשייה וחיוך בלתי נגמר – אני מאוד מאוד נהניתי לעבוד לצידך; שוש אזולאי, שאני לא רואה אותה פה, אבל כמובן – עם המון עשייה, שקטה, קטנה, וגם חגגנו אירוע משמח השנה במשפחה; ליאת סעדון – אני לא רואה גם אותה – כמובן, שותפה מלאה לכל העשייה; רחל דיין – בעצם הצוות הקרוב של חדר אחד – ולא נשכח כמובן את איה נחום, שהיא הצעירה שבחבורה וגם היא שותפה לכל העשייה.

יואב קיש: באמת צוות מדהים, עם רבקה קנריק, הדוברת האגדית שלנו, שעושה ותמיד תופסת אותי ומציקה לי ואומרת לי: מה קורה?

יואב קיש: צריך להוציא את ההודעה.

יואב קיש: אני מודה שאני לא תמיד מתעורר בזמן, אבל – עבודה מדהימה של כל הצוות, אז תודה רבה באמת לכל הצוות המקצועי.

יואב קיש: והלשכה המשפטית: אז בראש הלשכה המשפטית – תומר רוזנר האחד והיחיד, שגם לנו היו הרבה שעות משותפות של עבודה, שתמיד ידע להבין אותי.

יואב קיש: אתם יודעים, יש לי לפעמים לא מעט ויכוחים עם יועצים משפטיים, ויש לי ביקורת קשה על יועצים משפטיים שחורגים מתפקידם, ולא עוזרים אלא פועלים להוביל איזושהי אג'נדה שהם החליטו שהיא האג'נדה שהם רוצים להוביל.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכם שבוועדת הפנים כולם, ובוודאי תומר – תומר, אני אומר לך, אתה היית כוח חיובי, הכרחי ונחוץ בכל העבודה.

יואב קיש: לא הייתי מצליח להגיע לתוצאות בלי העזרה שלך ושל כל הצוות, והפוך לגמרי ממה שאמרתי על יועצים משפטיים קודם; ככה צריך הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: מחזק אותך בדרכך ומאחל לך שתתקדם ככל שאפשר.

יואב קיש: איש מדהים.

יואב קיש: גם גלעד קרן, שיושב ועושה, מעבר לזה שהוא יד ימינו של תומר בכול, גם בעבודה שיצא לנו לעבוד אחד על אחד על לא מעט חוקים ועשייה – גלעד, באמת, עשית איתי עבודה מצוינת, ואני רוצה לאחל גם לך המון הצלחה.

יואב קיש: אני בטוח שתממש את כל הפוטנציאל.

יואב קיש: רוני טיסר, גם יצא לנו קצת לעשות גם חקיקה.

יואב קיש: וחלק מהצוות, באמת אני אומר, אני הרגשתי כל אחד שהיה איתי שם, נתן כתף, והיה על מי לסמוך, ואני רוצה לאחל לכם בהצלחה.

יואב קיש: גם לירון אדלר, שבאמת, אני מנסה להיזכר – מה היה החוק האחרון שעשינו?

קריאה: רישוי עסקים.

יואב קיש: רישוי עסקים, בדיוק, שהיה חתיכת אירוע.

יואב קיש: רישוי עסקים, אני רוצה להגיד לכם, זה אחד ה-highlights, ואני מרגיש שעשינו מצווה אמיתית לעם ישראל בעניין הזה, הקלה דרמטית שאנשים עוד לא מבינים אותה, אבל אנחנו – היי, היום נכנס לתוקף, נכון?

יואב קיש: 1 בינואר 2019.

יואב קיש: אז גם על זה מזל טוב, ואני חושב שזה היה הישג מדהים.

יואב קיש: שחר המתמחה – ואנחנו עם הצוות שהגיע מוועדת החוץ והביטחון, כמובן, בראשות מירי פרנקל-שור, שבטח עכשיו נמצאת יחד עם הרמטכ"ל בישיבה.

יואב קיש: את כל מה שקשור לאירועי הבט"פ עשינו ביחד.

יואב קיש: אני מכיר אותה גם מהחוץ והביטחון.

יואב קיש: היא, עידו בן יצחק, הדר בר-שלום, איילת לוי – איילת עשתה איתנו את הקנאביס לאחרונה – ואריאל המתמחה.

יואב קיש: אז בסך הכול באמת צוות מדהים, משולב משתי ועדות.

יואב קיש: אני מודה שבאמת בלעדיכם לא היינו משיגים את ההישגים.

יואב קיש: תודה רבה לכולכם, ושיהיה לכם בהצלחה, כמו לכולנו.

יואב קיש: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: [מס' מ/1183; דברי הכנסת, מושב רביעי, חוב' י"ד, ישיבה 301, עמ' 26506; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 86), התשע"ט–2019, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפעמים אתה עומד פה וקשה לך לכמת שנה וחצי של עבודה עם הרבה מאוד ישיבות וירידה לעומק וכו'.

ניסן סלומינסקי: לתמצת את זה בדקה או בשתי דקות זה לפעמים איזה מין תסכול כזה, אבל זאת המציאות.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, ועדת החוקה הצליחה להשלים בימים האחרונים שלוש רפורמות ענק שמשנות באופן מדהים: האחת – את כל הדין הפלילי; השנייה – את כל תקופת ההתיישנות; ואת הרישום הפלילי בהיבט של ראייה של לשמור על זכויות האדם כמה שאפשר.

ניסן סלומינסקי: שלוש רפורמות ענקיות, שבאמת, הרבה זמן, אבל כל אחת בעיתה אנחנו מתחילים, מעבר לחוקים האחרים שהצלחנו לסיים לקראת הסוף והעברנו.

ניסן סלומינסקי: החוק הראשון זה חוק סדר הדין הפלילי, או מה שאנחנו קוראים לו "חוק ההתיישנות".

ניסן סלומינסקי: כדי שאני לא אשכח אז אני כבר אומר מהתחלה שבאמת צריך להודות לתמי, היועצת המשפטית, שעשתה עבודה אדירה, לדוברת שלנו ובכלל לכל מערכת הייעוץ שלנו, לגור ולכל אנשיו, לאסף ולכל אנשיו, ומצד שני – לכל המערכת שעמדה מולנו, המערכת הממלכתית, שבאמת אחת לאחת, כמו שאומרים, עשו עבודה אדירה.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה הוא חוק שמורכב מהצעת חוק ממשלתית ומשלוש הצעות חוק פרטיות שהתמזגו.

ניסן סלומינסקי: הצעות החוק הפרטיות הן של דב חנין, ידידנו – ושוב, דב, צר לי.

ניסן סלומינסקי: כלומר, עם כל חילוקי הדעות שיש לנו בתחומים מסוימים, בהרבה מאוד תחומים עבדנו ביחד, חשבנו ביחד לטובת האזרח, לרווחתו, לשמור על חירותו, על זכויותיו.

ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, תמיד הדיון היה דיון אינטליגנטי, עמוק ורציני.

ניסן סלומינסקי: צר שהבית הזה צריך להיפרד ממך, או שאתה נפרד ממנו, ושתצליח בדרכך עכשיו, כמו שאתה אומר, לרדת עכשיו לשטח.

ניסן סלומינסקי: אז שיהיה לך באמת בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק שנייה – של חבר הכנסת טלב אבו עראר, שנמצא איתנו, והשלישי זה חברי וידידי חבר הכנסת יאיר לפיד ואנוכי, שהגשנו הצעת חוק.

ניסן סלומינסקי: שלושתן מוזגו בתוך הצעת החוק הממשלתית.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הממשלתית באה בעיקרון בדבר אחד גדול, שהוא שאדם שעבר עבירה ונקבע, עכשיו שמו ידוע – מאותו רגע חייו אינם חיים, לא במשפחתו ולא בעבודתו.

ניסן סלומינסקי: ואיך אומרים, יש תקופת התיישנות שבה הממלכה – המשטרה או הפרקליטות – צריכה לסיים את החקירה, אחרת העבירה הזאת מתיישנת.

ניסן סלומינסקי: מה שקרה בפועל זה שכל התקופות שנמנו באמת לא היו רלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי היה דבר אחד שמתחיל להימנות מהחקירה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאם נניח יש עשר שנים התיישנות, כשמגיע תשע וחצי שנים המשטרה יכולה לערוך חקירה, ומאותו רגע עשר השנים מתחילות עוד פעם, וכך אפשר למשוך את זה עד אין-סוף.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, במילים פשוטות, חייו של האיש יהיו תלויים עד אין-סוף, ואין סוף לזה.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת אומרת דבר ראשון שאין את היכולת הזאת לעשות שוב – אי-אפשר לפתוח בחקירה ומאותו רגע מתחילה שוב תקופת ההתיישנות.

ניסן סלומינסקי: נגמר הסיפור הזה.

ניסן סלומינסקי: וכתוצאה מזה עכשיו התחילו להסתכל ולהגיד: אוקיי, אז אם יש לנו רק תקופת התיישנות סגורה, בואו נראה מה צריך כדי שבאמת נוכל למצות, כי אנחנו מצד שני לא רוצים שעבריינים, איך אומרים, יימלטו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שהמשטרה, הפרקליטות, כן ימצו את הדין ויגנו על החברה מפני עבריינים שכן צריכים לשלם.

ניסן סלומינסקי: לכן, לאור הדבר הכי מרכזי, קבענו שיותר אין אפשרות למשוך ולשחק עם זה עד אין-סוף.

ניסן סלומינסקי: יש תקופות קבועות.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

ניסן סלומינסקי: לאור זה קבענו והגדרנו את התקופות האלה: קודם כול, לגבי עבירות רצח אין התיישנות; לגבי פשעים חמורים שעונשם מוות או מאסר עולם, שבתוך זה כלול הנושא של בגידה, סיוע לאויב במלחמה וכו', שם זה מ-20 שנה – זאת אומרת שזה יהיה 30 שנה; בעבירות חמורות נוספות, ובהן כל עבירות ההמתה, עבירות ביטחון, עבירות פנים, עבירות בקטינים, והגדרנו את הנושא של עבירות מין ועבירות בקטינים, עבירות הפוגעות בחירות, עבירות טרור ועבירות שקשורות לארגוני פשיעה, יש בהן 15 שנה, ועל זה הוספנו עוד שלוש שנים, ויש יכולת ליועץ המשפטי להאריך בתקופה קצרה, וזהו, זה נסגר.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף שעשינו זה שבפגיעה בקטינים, בעבירות מין בקטינים, אז במשפחה זה מתחיל להיספר מגיל 28, אבל אם זה לא במשפחה זה מתחיל להיספר מגיל 18, התקופות, והארכנו את זה: במקום 18, מאחר שזאת עבירת מין בקטינים, הארכנו את זה בעוד חמש שנים, וזה יתחיל מגיל 25.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, עשינו עוד דבר: אם אין אדם שעליו דנים אלא יש טביעות אצבע שמצאו או דנ"א בזירה, ואין אדם שהם יודעים, ויכול להיות שבתקופה מסוימת פתאום יתגלה הדנ"א ששייך לאדם מסוים, ואז אפשר יהיה לעשות – נתנו למשטרה עוד תקופה של שמונה שנים בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, יש עוד הרבה פרטים.

ניסן סלומינסקי: זאת רפורמה ענקית, ולכן קשה מאוד – יש איזה תסכול שאתה צריך להצטמצם בדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: עוד דבר אחד שהוא חשוב זה הנושא של הצעות החוק הפרטיות שדיברו על הגבלת משך החקירה של המשטרה והפרקליטות; לא ההתיישנות אלא משך החקירה.

ניסן סלומינסקי: הצעות החוק התמזגו, והכוונה היא שבחוק מופיע שיש עיגון בחוק שחובה על הרשויות האלה של המשטרה והפרקליטות לעבוד לפי ההנחיות: של היועץ המשפטי לגבי הפרקליטות ושל אח"מ לגבי המשטרה.

ניסן סלומינסקי: הם חייבים בחוק לעמוד בתקופות האלה, עם פתח מסוים שיש ליועץ המשפטי אם יש באמת – אנחנו לא רוצים בסוף שיימלט עבריין, אז יש לו את האפשרות, אבל בעיקרון גם זה נכנס, שיש חובה בחוק לציית להנחיות.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזאת רפורמה מדהימה, שבעיקרה היא מאפשרת לגופי החקירה לפעול ותוחמת אותם שיפעלו – והם עושים עבודה טובה – ומצד שני היא רואה את האזרח, את זכויותיו ואת חירותו; שיגיע רגע מסוים שבו, אם מוצו ואם לא, כמו שאמרה הנשיאה, יש סופיות לדיון.

ניסן סלומינסקי: גם יש סופיות לכך שהוא יוכל לזקוף את קומתו ולהתחיל לשקם את חייו, אם התקופות עברו.

ניסן סלומינסקי: זה התקבל על דעת כולם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לציין בזה את כל חברי הוועדה, אבל בעיקר ם את חברי בני בגין, שהיה שותף גם בשעות הארוכות וכו'.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מחבריי לתמוך בזה.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אבל יש בקשות דיבור.

חמד עמאר: חבר הכנסת טלב אבו עראר, עד חמש דקות, אדוני.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש.

טלב אבו עראר: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לברך על כך שהצלחנו להעביר את החוק הזה.

טלב אבו עראר: בהזדמנות הזאת אני מודה ליושב-ראש ועדת החוקה ולכל העובדים המקצועיים, היועצים המשפטיים, ולכל מי שפעל ועמל כדי להעביר חוק זה.

טלב אבו עראר: עד היום אדם חשוד היה נמצא באי-ודאות לגבי עתידו.

טלב אבו עראר: אי-הגבלת החקירה זה דבר שפוגע בכבודו ובשמו הטוב של החשוד.

טלב אבו עראר: לכן, חוק זה בא לצמצם או להגביל את משך החקירה כדי להפחית עד כמה שניתן את הפגיעה באדם הנחקר.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות, ולברך את חברי חבר הכנסת דב חנין, שהיום נדהמתי והופתעתי מכך שהוא נפרד מאיתנו בצורה פומבית.

טלב אבו עראר: חברי חבר הכנסת דב חנין הוא בית ספר לעבודה פרלמנטרית, לעשייה.

טלב אבו עראר: אני מודה לו על כך שעמד ליד האוכלוסייה הכי ענייה והכי חלשה, שהיא האוכלוסייה הבדואית, בכל מקום ובכל זמן.

טלב אבו עראר: לכן, חבל.

טלב אבו עראר: אני רואה שזה אפילו הפסד לכל הכנסת.

טלב אבו עראר: הוא הכי חרוץ בין חברי הכנסת, ערבים ויהודים כאחד.

טלב אבו עראר: ממנו למדנו הרבה דברים, שוב ושוב.

טלב אבו עראר: אם אפשר, דב חנין, שאני אקרא לך מכאן שתנסה לחזור בך מהחלטה זאת – אני באמת אשמח מאוד.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: כולנו כאן מכירים את דב.

חמד עמאר: גם אני מכיר אותו אישית.

חמד עמאר: שנים רבות עבדנו יחד כאן.

חמד עמאר: איש שנתן אופי מיוחד לכנסת עם האמירות שלו, עם העשייה שלו, באמת.

חמד עמאר: אני מזמין אותו לדבר.

חמד עמאר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, עד חמש דקות.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, על הבאת החוק הזה.

דב חנין: אני עוד אחזור להודות, אדוני היושב-ראש, כאחד מיוזמי החוק, לאחר שנאשר אותו.

דב חנין: אבל את הדקות האלה, עמיתיי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל למשהו אחר.

דב חנין: היום הוא היום האחרון שלי בכנסת.

דב חנין: חברי הכנסת שנמצאים כאן מכירים אותי – תמיד יש לי הרבה מה לומר, לפעמים אפילו בשעות קצת קשות.

דב חנין: את הנאום הזה אני רוצה להקדיש דווקא למה שתמיד צריך להתחיל בו, וזה לומר תודה.

דב חנין: ראשית, אני רוצה לומר תודה לכם, עמיתיי חברי הכנסת.

דב חנין: עליתי על הדוכן הזה כל כך הרבה פעמים, גם בלילות הקשים שכולנו כל כך עייפים, ואני מתעקש לעלות עוד פעם על הדוכן כי חשוב לי לומר דברים; כי אני מאמין בחשיבות הבמה הזאת.

דב חנין: אז תודה לחברי הכנסת על הסבלנות ועל הרוח הטובה שבה הקשבתם גם בשעות הקטנות האלה.

דב חנין: תודה על כל שיתופי הפעולה בינינו – על שיתופי הפעולה שהיו לי עם כל אחד ואחת בבית הזה, למרות המון חילוקי דעות.

דב חנין: אני רוצה לראות כאן מדינה אחרת וטובה יותר: סולידרית, צודקת, משוחררת מהכיבוש, חיה בשלום.

דב חנין: אבל דווקא בגלל זה, דווקא מכיוון שאני רוצה ללכת כל כך רחוק, אני מוכן ורוצה ללכת צעד קדימה עם כל מי שמוכן ללכת איתי את הצעד הזה.

דב חנין: אני רוצה להודות ליושבי-ראש הוועדות.

דב חנין: את כולכם אני העסקתי בצורה שוויונית.

דב חנין: הוועדות הן הלב הפועם של הבית הזה, הן עושות עבודה חשובה, והקדשתי להן הרבה מאמץ.

דב חנין: אני רוצה להודות לאלה מכל סיעות הבית שביממה האחרונה הפצירו בי להישאר.

דב חנין: אמרתם וכתבתם דברים מן הלב, והם באמת מחממים את ליבי.

דב חנין: תודה לחבריי בסיעת חד"ש וברשימה המשותפת.

דב חנין: כולכם תמכתם בהישארותי וביקשתם ממני להישאר.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, תודה על ההקשבה והנכונות להשתכנע ועל החברות שגיליתי בבית הזה.

דב חנין: אני רוצה להודות לנשים ולאנשים הנפלאים שעובדים איתי.

דב חנין: היה לי מזל גדול.

דב חנין: האנשים הערכיים ביותר, המוכשרים, החרוצים, המבריקים, המסורים ביותר, משום מה בחרו לעבוד איתי.

דב חנין: אני חייב לכם ולכן כל כך הרבה.

דב חנין: יועציי ויועצותיי הפרלמנטריים: עינת פודחרני, אמג'ד שביטה, יוני ליבנה, שמואל חן, אלון-לי גרין, עבד כנעני, נטע ליפמן, שירלי רקח, הילה אלוני, מוחמד אסתיתי, יובל עופר, שדא עאמר, אורי וולטמן, חמוטל בלנק, אלה ידעיה.

דב חנין: חברות וחברים, אחיותיי ואחיי גיבורי התהילה, הצלחתי לעשות את מה שעשיתי בזכותכם.

דב חנין: אני מודה לכם.

דב חנין: אתם מרגשים אותי.

דב חנין: ההתגייסות שלכם, המסירות שלכם ללא גבול, ראויות להמון הערכה ולתודה – לא רק שלי, אלא של הציבור הרחב, שאתם עזרתם לו.

דב חנין: אני רוצה להודות למאות המתנדבים שעבדו איתי בכל השנים האלה.

דב חנין: אני מבקש מכם סליחה על שהייתם צריכים תמיד להצטופף בשני החדרים הקטנים ליד כל השולחנות שהתקנו, אבל גם על הספה ועל הרצפה.

דב חנין: אתם, המתנדבים, ההוכחה לכך שיש ערכים ויש התנדבות.

דב חנין: תודה לארגונים ולאלפי האנשים על שפעלנו יחד בכל המאבקים.

דב חנין: אתם מדהימים.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, יש לכם יותר כוח ממה שאתם מאמינים, והמציאות יותר פתוחה לשינוי ממה שנראה.

דב חנין: יחד יש לנו כוח לעשות שינוי.

דב חנין: אני רוצה להודות לעובדות ולעובדי הכנסת.

דב חנין: באיזו מסירות אתם עובדים.

דב חנין: בלעדיכם לא היינו יכולים לעשות כלום.

דב חנין: ליועצים וליועצות המשפטיים; לחוקרי מרכז המחקר והמידע – אני יודע, גרמתי לכם המון עבודה.

דב חנין: התווכחתי לא מעט, ואתם עזרתם בהמון עניינים.

דב חנין: חבר הכנסת חיים ילין אמר, גברתי המזכירה, שיציאתי מהכנסת תביא לירידה של חצי לפחות בכמות העבודה ובהוצאות של הכנסת.

דב חנין: אז אני לא יודע מה תהיינה ההשלכות על תקציב הכנסת, אבל אני יודע בהחלט כמה עבודה אני גרמתי.

דב חנין: ואני רוצה להודות לכולכם על הנכונות, על הסבלנות, על הרוח הטובה.

דב חנין: תודה לך, מזכירת הכנסת, לסגן המזכירה, לצוות המזכירות.

דב חנין: אתם אפשרתם לי למצות את התקנון בהמון דרכים.

דב חנין: אתן חרוצות, מסורות, עובדות סביב השעון.

דב חנין: תודה למנהלות ולמנהלי הוועדות.

דב חנין: הייתן איתי נדיבות מאוד.

דב חנין: השתתפתי באופן פעיל בכל הוועדות, גם בוועדות שלא הייתי חבר בהן.

דב חנין: תמיד פגשתי דלת פתוחה, רוח טובה ומסירות אין-קץ.

דב חנין: תודה לקלדניות שמקלידות כל יום את אלפי המילים שאני אומר במליאה ובוועדות.

דב חנין: תודה לרופא ולאחיות.

דב חנין: אני זוכר את הלילות שבהם היינו האחרונים לעזוב את הבניין.

דב חנין: תודה לעובדות ועובדי המזנון הכללי, שבו אני אוכל כל יום, ולעובדי מזנון הח"כים, שגם בו אני ביקרתי לעיתים.

דב חנין: תודה לאנשי משמר הכנסת וליחידת האבטחה על ששמרתם עליי בימים שמשום מה חשבתם שצריך לשמור עליי, למרות שבשום רגע, אפילו בימי מלחמה קשים, אני לא הרגשתי מאוים.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, הכנסת איננה מקום קל; לכולנו יש בה רגעים קשים.

דב חנין: אבל זה מקום מאוד חשוב של ויכוחים ודיונים והחלטות וחוקים.

דב חנין: וזה בית העם שלנו.

דב חנין: הפוליטיקה לא מתחילה כאן ולא מסתיימת כאן, אבל בלעדי הכנסת אין דמוקרטיה.

דב חנין: שמרו על הבית הזה.

דב חנין: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: שיהיה לך בהצלחה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מרב מיכאלי – איננה נוכחת.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: חברי הכנסת, אני אחכה לחבר הכנסת דב חנין שיגיע למקום.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–9 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 12, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא להצביע על חוק סדר הדין הפלילי.

חמד עמאר: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 86), התשע"ט–2019, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 86), התשע"ט–2019, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין, להודות.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, אני רוצה להודות לך על הצעת החוק הזאת – על השותפות והמאבק והעבודה הקשה על הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני רוצה להודות לצוות הנפלא של ועדת החוקה, ליועצים המשפטיים.

דב חנין: אני רוצה לספר לכם שהחוק הזה מבחינתי הוא הגשמת חלום.

דב חנין: הייתי עורך דין, ואמרתי לעצמי – לא חשבתי שאני אהיה חבר כנסת – אמרתי לעצמי: אם אני אצליח לשכנע פעם חבר כנסת, אדוני יושב-ראש הקואליציה, אני אנסה לפעול לזה שיהיה סוף לחקירות של המשטרה; שלא יהיה אפשר ליצור מצב שבו בן אדם – נפתחת החקירה שלו במשטרה או נפתח לו התיק בפרקליטות, וזה נמשך לנצח.

דב חנין: לכל דבר צריך להיות סוף.

דוד אמסלם: דב, כשהצענו לך, כשהיית בר-השפעה פה, לא היית איתנו בעניין – – – מאוחר – – –

דב חנין: דוד, היו לנו גם ויכוחים – –

דוד אמסלם: כן.

דב חנין: – – אבל החוק הזה, מבחינתי, עושה את הדבר הגדול הזה, וקובע שגם לחקירות משטרה וגם לטיפול של הפרקליטות יש גבול.

דב חנין: ונכון, הגבול צריך להשתנות.

דב חנין: אם מדובר על רצח, אז הגבול הוא כמעט אין-סופי, אבל רוב האזרחים שנחקרים במשטרה לא רצחו ולא חושדים בהם ברצח, ואין שום סיבה שאנשים ימשיכו שנים לא לישון בלילה מכיוון שהתיק במשטרה פתוח או התיק בפרקליטות עדיין לא הסתיים.

דב חנין: ולכן, אני מרגיש סיפוק גדול שהיום אני סוגר מעגל; שדבר שחלמתי עליו לפני הרבה שנים, כשהייתי עורך דין פעיל, מתממש היום בכנסת בחוק שקובע את הגבולות לעבודת המשטרה, קובע את הגבולות לעבודת הפרקליטות, ומאפשר לאנשים, גם אם הם נחשדים במשהו, אחרי זמן, לחזור לחיים הרגילים שלהם.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, ותודה לכולכם.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: [מס' מ/1256; דברי הכנסת, חוב' ג', ישיבה 369, עמ' 31442; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 126), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, חברי יושב-ראש הקואליציה דודי אמסלם, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 126), התשע"ט–2019, שיזמה הממשלה – כמובן בעניין הזה משרד התחבורה.

איתן כבל: הצעת החוק כללה במקור שלושה תיקונים לפקודת התעבורה: הראשון – החלת ההסדר המקנה סמכות מינהלית לקצין משטרה לאסור שימוש ברכב גם על עבירת אי-ציות לרמזור באדום, אף שמדובר בעבירת קנס; השני – הרחבת סמכות בית המשפט להטיל צו איסור שימוש ברכב בשל כלל עבירות התעבורה; והשלישי – צמצום הפטור מחבישת קסדה בעת רכיבה על אופניים הקבועה היום בפקודה, כך שתחול רק על אופניים שלא מותקן בהם מנוע המניע אותם או מסייע בכך – אופניים חשמליים.

איתן כבל: ועדת הכלכלה דנה בשלושת התיקונים, אך החליטה לאשר רק את התיקונים בעניין סמכות בית המשפט ובעניין חבישת קסדה.

איתן כבל: בעניין התיקון שעניינו איסור שימוש ברכב בשל אי-ציות לרמזור אדום החליטה הוועדה כי בשל העובדה שקצין משטרה רשאי למסור לנהג הודעת איסור שימוש ברכב שבו נעברה העבירה לתקופה של 30 יום אף אם הנהג אינו בעליו של הרכב, והסמכות לבטל הודעת איסור שימוש קיימת רק בנסיבות מצומצמות הקבועות בפקודה, נדרש דיון נוסף בנסיבות המאפשרות ביטול טרם הרחבת ההסדר על עבירה נוספת.

איתן כבל: בשל החשיבות הרבה שמייחסת הוועדה להגברת הבטיחות בדרכים, וכדי לאפשר הנחת חלק מהצעת החוק הכולל את שני התיקונים שהזכרתי לקריאות השנייה והשלישית, החליטה הוועדה לפצל את הצעת החוק.

איתן כבל: אני רק אומר לך, אדוני יושב-ראש הישיבה – שהוא גם ראש השדולה שעוסקת במאבק בקטל בדרכים – מנקודת המבט שלנו ושלי, ואתה יודע את זה, עבירה באור אדום היא עבירה שהיא מבין הקשות ביותר, ואם, חס וחלילה, מישהו חוצה באור אדום ולא קרה כלום, זה רק נס.

איתן כבל: אין לזה קשר לשום עניין אחר מלבד נס, חברת הכנסת יעל גרמן.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, ההצעה לא הגיעה אלינו מספיק בשלה.

איתן כבל: מה כוונתי?

איתן כבל: זאת אמרת, כשאתה מבצע – או אתה נהג משאית ואתה נוהג בחברה מסוימת, אוקיי?

איתן כבל: אם אתה מעניש את הנהג – בסדר.

איתן כבל: אבל אם אתה לוקח את הרכב – אם זה רכב שלו, זה דיון אחר, אבל אם זה רכב של מישהו אחר שמשתמש בו; אם הילד שלי, הילדה שלי נהגה ברכב שלי, ואני בוודאי לא אמרתי לה לא לפעול על פי הכללים, והרכב נדרש למשפחה, הנושא הזה טרם – הדיון במשרד התחבורה, במשרד המשפטים – הגיע לכדי בשלות; ולא רצינו שמתוך זה – אתה מייצר פגיעה הרבה יותר רחבה.

איתן כבל: גם ככה זה לא פשוט לקחת את הרכב באופן אוטומטי.

איתן כבל: וגם אם מדובר באור אדום – אני לא מזלזל, נהפוך הוא; אמרתי, זו עבירה מהחמורות ביותר שקיימות.

איתן כבל: אבל אנחנו רוצים להעניש את מבצע העבירה, ולא למצוא את עצמנו מענישים אחרים שאין להם דבר וחצי דבר עם העבירה.

איתן כבל: ולכן, כיוון שהם לא הגיעו באופן מספיק טוב, אמרנו שאת הנושא הזה אנחנו לא נביא עדיין לאישור.

איתן כבל: אפרט בקצרה.

איתן כבל: לעניין הרחבת סמכות בית המשפט להטיל צו איסור שימוש ברכב בשל כלל עבירות התעבורה: על פי הקבוע בפקודת התעבורה, בית משפט לתעבורה הגוזר את דינו של נאשם שהרשיע מוסמך לתת צו איסור שימוש ברכב רק אם העבירה שבה הורשע הנאשם איננה עבירת קנס, ובנוסף, רק אם היא מנויה בתוספת השביעית לפקודת התעבורה.

איתן כבל: מוצע כי סמכות זו תינתן לבית המשפט ללא הגבלה על סוג העבירות, כך שארגז הכלים של השופט יהיה רחב יותר, והוא יוכל להורות על צו כאמור במקרים המתאימים על פי שיקול דעתו.

איתן כבל: כאן באמת בית המשפט קיבל מאיתנו יד יותר רחבה לפעול בהתאם לאשר מוצג בפניו.

איתן כבל: לעניין חובת חבישת קסדה בעת רכיבה על אופניים חשמליים – בשנת 2011 תוקנה פקודת התעבורה ונקבע פטור מחבישת קסדה בעת רכיבה על אופניים לרוכבי אופניים בגירים בדרך עירונית, וזאת על מנת לעודד רכיבה על אופניים.

איתן כבל: יש לציין כי לנגד עיני הוועדה עמדו אז אופניים רגילים, שאינם ממונעים.

איתן כבל: בחלוף השנים האופניים החשמליים הפכו לפופולריים מאוד בקרב הציבור, ובמקביל הוועדה אישרה כמה תיקונים בתקנות התעבורה המחייבים חבישת קסדה בעת השימוש בכלים חשמליים שאינם אופניים, לנוכח הסיכונים הבטיחותיים הטמונים בשימוש בהם.

איתן כבל: לפיכך החליטה הוועדה לקבל את הצעת הממשלה ולחייב חבישת קסדה גם בעת רכיבה על אופניים חשמליים, בדומה לחובה החלה בעת הרכיבה על קורקינט ממונע, לדוגמה.

איתן כבל: כולי תקווה כי תיקון זה אכן יוביל לירידה בחומרת הפגיעות של רוכבי אופניים חשמליים, ושמקרים של הרוגים בתאונות אופניים, כמו אלו ששמענו עליהם לאחרונה, לא יישנו.

איתן כבל: אדוני, אני רוצה להוסיף ולומר בעניין הזה עוד נקודה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאחרי התאונות הקשות שהיו עם שני הנערים שנהרגו, לצערנו, עלה הנושא לסדר-יום לכולם – חובת חבישת קסדה לכולם באופניים ממונעים.

איתן כבל: הייתה התחייבות שלי כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אני רוצה להזכיר, הייתה התחייבות של השר, שר התחבורה, שהוא יוביל את העניין הזה, וכך גם השר לביטחון פנים, ואנחנו עומדים בהתחייבות.

איתן כבל: זה שעכשיו הנושא, לשמחתי, לא על סדר-היום, ואני מקבל – עוד אומרים: מה פתאום?

איתן כבל: לא צריך.

איתן כבל: כמו למשל הובאה בקשה שאם מדובר בחברה שמשכירה את האופניים החשמליים לאנשים – יש עכשיו רצון, כמו באופניים רגילים, להשכיר גם את זה – ששם יהיה פטור.

איתן כבל: ואני אומר: לא.

איתן כבל: ממה נפשך?

איתן כבל: אם יש חובה, אדוני היושב-ראש, אז כולם חייבים; אם אנחנו לא חושבים שיש חובה, אז נבטל את החובה הזאת.

איתן כבל: לא רק בגלל העניין העסקי – יש כאן עניין בטיחותי.

איתן כבל: ואני חוזר ואומר: אופניים חשמליים, אם פועלים ומפעילים אותם על פי הכללים, הם דבר שאנחנו מבקשים לעודד אותו.

איתן כבל: ואני מקווה מאוד שבקדנציה הבאה שר התחבורה, יהיה אשר יהיה, ייתן דגש מיוחד על שבילי אופניים, גם ביישובים הדרוזיים והערביים, ודיברנו על זה יותר מפעם אחת.

איתן כבל: להצעת החוק הזאת, אדוני היושב-ראש, לא הוגשו הסתייגויות.

איתן כבל: אין גם בקשות לדיבור.

חמד עמאר: יש בקשת דיבור אחת.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: סליחה, לא שמתי לב.

איתן כבל: תודה לצוות המשפטי שעסק במלאכה.

איתן כבל: תודה לכם מקרב לב, ואנחנו, איך אומרים?

איתן כבל: מקווים שהמליאה תיתן את דעתה ותצביע בעד.

איתן כבל: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אין הסתייגויות.

חמד עמאר: יש בקשת דיבור אחת.

חמד עמאר: חבר הכנסת דב חנין – איננו נוכח.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון מס' 126), התשע"ט–2019.

חמד עמאר: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – שבעה, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

חמד עמאר: אנחנו נצביע בקריאה השלישית.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון מס' 126), התשע"ט–2019, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – שישה, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה השלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תיקון מס' 126), התשע"ט–2019.

חמד עמאר: [מס' מ/1221; דברי הכנסת, חוב' כ"ה, ישיבה 334, עמ' 28671; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 21), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק ההגבלים העסקים (תיקון מס' 21), התשע"ט–2019.

איתן כבל: הצעת החוק היא הצעת חוק שיזמה הממשלה.

איתן כבל: הצעת החוק עוסקת בתיקונים שונים לחוק ההגבלים העסקיים, שעל פי המוצע ייקרא מעתה חוק התחרות הכלכלית.

איתן כבל: לצד תיקון שם החוק לשם המבטא בצורה בהירה ונגישה יותר לציבור הרחב את תכליתו – קידום התחרות הכלכלית במשק – כוללת הצעת החוק תיקונים לעניינים שבליבת החוק, כגון התיקון שלפיו מי שמחזיק בכוח שוק משמעותי הוא בעל מונופולין גם אם נתח השוק שלו נמוך מ-50%, או התיקון שלפיו רף המחזור המשותף של הצדדים למיזוג המחייב את אישור הממונה למיזוג יעלה ביותר מפי שניים, כך שמספר המיזוגים שלגביהם נדרש אישור כאמור תרד בצורה משמעותית.

איתן כבל: המטרה המרכזית של מכלול התיקונים המוצעים היא להחמיר את האיסורים ואת ההוראות הנוגעות לאכיפתם ביחס לפעולות עסקיות שמקימות חשש לפגיעה משמעותית בתחרות, ולצד זאת להקל על מי שפעילותו העסקית איננה מעוררת חשש כאמור.

איתן כבל: אתמקד בחלק מהסוגיות שלובנו בהרחבה בוועדה: ראשית, אחד התיקונים המרכזיים בהצעת החוק המאוד-מאוד חשובה הזאת מתייחס להגדרת "בעל מונופולין".

איתן כבל: בהתאם להגדרה הקיימת, בעל מונופולין הוא מי שיש לו נתח שוק של מעל 50%.

איתן כבל: עתה מוצע לקבוע כי גם מי שמחזיק בכוח שוק משמעותי הוא בעל מונופולין.

איתן כבל: יש לציין כי שינוי זה עולה בקנה אחד עם המקובל בעולם, שכן כמעט אין מדינה בעולם אשר קובעת קיום של מונופולין על בסיס נתח שוק בלבד.

איתן כבל: בוועדה טענו גורמים שונים שהתנגדו להצעה הזאת שקבלתה תגרום לחוסר ודאות ביחס לאופן שבו יוערך כוח שוק, ולפיכך היא בעייתית.

איתן כבל: הרשות הודיעה כי היא מתכוונת לפרסם לציבור גילוי דעת אשר יפרט מדדים רלוונטיים ויכלול הנחיות בנושא לציבור המפוקחים.

איתן כבל: כדי למנוע אפשרות להטלת סנקציות בתקופה של חוסר ודאות, ובהתאם לבקשת הוועדה, התחייבה הממונה כי לגבי התקופה שעד לפרסום גילוי הדעת הוראות החוק לא ייאכפו כלפי בעלי מונופולין מכוח הגדרת כוח שוק.

איתן כבל: תיקון נוסף הכלול בהצעת חוק זו מתייחס לעונשין.

איתן כבל: כיום העונש המרבי הקבוע בכל העבירות הפליליות המנויות בחוק הוא אחיד ועומד על שלוש שנות מאסר, אך אם נעברה עבירה בנסיבות מחמירות, ניתן להטיל עונש מרבי של חמש שנות מאסר.

איתן כבל: נסיבות מחמירות הן נסיבות שבהן עלולה להיגרם פגיעה משמעותית בתחרות, לדוגמה, במקרים שהנזק שנגרם לציבור בשל העבירה גדול במיוחד.

איתן כבל: בהצעת החוק הממשלתית הוצעה מצד אחד החמרה במדיניות הענישה ביחס לעבירה של הסדר כובל, כך שהעונש המרבי בגינה יעמוד על חמש שנות מאסר, ומצד שני – ביטול סעיף הנסיבות המחמירות, דבר שיביא להקלה בענישה ביחס לעבירות האחרות המנויות בחוק, לדוגמה, אי-דיווח על מיזוגים או ניצול מעמד מונופוליסטי לרעה, שכן העונש המרבי בשלן יעמוד על שלוש שנים בלבד.

איתן כבל: הוועדה לא הסכימה לביטול המוצע של הנסיבות המחמירות והותירה סעיף זה ללא שינוי.

איתן כבל: נושא נוסף שנכלל בהצעת החוק נוגע לסכום העיצום הכספי המקסימלי שניתן להטיל על חברה שמחזור המכירות שלה גבוה מ-300 מיליון ש"ח.

איתן כבל: בחוק כיום העיצום הכספי ביחס לחברה שהמחזור השנתי שלה גבוה מ-10 מיליון ש"ח מוגבל ל-8% מהמחזור, ובלבד שסכום זה לא יעלה על 24 מיליון ש"ח.

איתן כבל: תקרה נומינלית זו, למרות שהיא גבוהה מאוד, מיטיבה דווקא עם החברות הגדולות במשק, שמחזור המכירות שלהן גדול מ-300 מיליון ש"ח, כך ששיעור העיצום הכספי שניתן להטיל עליהן נמוך מ-8%.

איתן כבל: כדי להימנע מעיוות זה וממצב של הרתעת חסר כלפי חברות ענק אלה הציעה הממשלה לבטל את התקרה של 24 מיליון ש"ח, כך שהעיצום המקסימלי שניתן יהיה להטיל על כל החברות במשק יהיה בגובה של 8% ממחזור המכירות.

איתן כבל: למרות שהוועדה הבינה שיקולים אלה, עמד לנגד עיניה גם הקושי שבהקניית סמכות לממונה להטיל עיצומים כספיים בסכומים כה גבוהים.

איתן כבל: אומנם הממונה מחויבת להיוועץ בוועדה לפטורים ולמיזוגים, וניתן לערער על החלטתה לבית הדין להגבלים עסקיים, שמוקנית לו סמכות ביקורת רחבה במיוחד, אך בסופו של דבר, בידי הממונה מרוכזות סמכויות החקירה, התביעה וסמכות הענישה במישור המינהלי, ובעיקר הסמכות להטיל עיצומים כספיים בסכומים עצומים.

איתן כבל: בשל כך החליטה הוועדה שלא לבטל את תקרת סכום העיצום הכספי אלא להעלותו מ-24 מיליון ש"ח ל-100 מיליון ש"ח.

איתן כבל: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, להצעת החוק הוגשה הסתייגות של חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן כבל: אני מבקש מכם לדחות את ההסתייגות ולקבל את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר קודם כול לממונה על ההגבלים העסקיים, שאין לי שום ספק שהיא יושבת בחדרה וצופה בנו – אני אומר לך: התחייבתי לך להעביר את הצעת החוק החשובה הזאת.

איתן כבל: היא באמת הצעת חוק שאני לא רוצה להפריז בחשיבותה.

איתן כבל: היא אחת מהצעות החוק החשובות שעוברות בכנסת הנוכחית.

איתן כבל: וזו הזדמנות עבורי לנצל את ההזדמנות, אדוני היושב-ראש – יהיו לי עוד כמה הצעות חוק – אבל דווקא בהצעת החוק החשובה הזאת אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר תודה.

חמד עמאר: גם בחוק הבא אתה עולה.

איתן כבל: נכון, אני יודע.

איתן כבל: יש לי עוד שלוש.

איתן כבל: אני רוצה לנצל עכשיו למרות זאת ולומר תודה.

איתן כבל: בראש ובראשונה – ללאה ורון, חברתי, מנהלת הוועדה, שבאמת, אני יכול לומר שאנחנו חברים כמעט מהיום הראשון שהגעתי לכאן, וזה כבר היה לפני הרבה שנים.

איתן כבל: לא הייתי יותר גבוה.

איתן כבל: באמת תודה לך.

איתן כבל: את אדם מדהים.

איתן כבל: לימדת אותי הרבה, גם לימדתי אותך, אבל למרות הכול ואף על פי כן את מהטובות ביותר שיש בבית, וצריך לשמור עלייך מכל משמר כאן בבית הזה.

איתן כבל: אני אומר, גם כשהיו מחלוקות, ויכוחים, הם תמיד היו ענייניים.

איתן כבל: גם כשאני התעצבנתי, ואת – זה תמיד באהבה גדולה, כי אין כמוך שמחויבת לבית הזה.

איתן כבל: המלחמה שנלחמת – גם מולי, שאני אדם שהמחויבות שלו לבית הזה איננה מוטלת בספק; כשחשבת לרגע שגם אני לעיתים לא עומד ודבק בקוצו של יו"ד, לא היססת.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך עוד דבר: גם כשהיו מחלוקות ואמרת את דעתך, לא הייתה אפילו פעם אחת שעשית מעשה שאיננו תואם את ההחלטה הסופית שאני קיבלתי, וזה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: תמיד כיבדת ואת מכבדת.

איתן כבל: אני באמת רוצה להודות לך באהבה גדולה.

איתן כבל: את ראויה לכל מילה ולכל שבח, ואני אומר זאת, אין לי ספק, בשם כל חברי ועדת הכלכלה, ולא רק עכשיו – לדורותיהם, ובשם כל חברי הכנסת.

איתן כבל: אני יודע שאין לי ולא יהיו לי עוד הזדמנויות גדולות לומר לך את התודה הגדולה הזאת, ואני אומר זאת בהתרגשות, וגם אני עצמי על סף דמעות.

איתן כבל: באהבה גדולה אני אומר לך את זה.

איתן כבל: וזו גם הזדמנות לומר לכל הצוות המדהים שלך שבאמת, אנשים לא מבינים מה הוועדה הזאת – חבר הכנסת דב חנין – מה הצוות שלך עבר בתקופה הזאת.

איתן כבל: אני מיושבי-ראש הוועדות שהקים ועדות משנה יותר מבכל ועדה אחרת, כי באמת, רציתי שחברי הכנסת יהיו שותפי אמת, ללא הבדלי סיעה – חבר הכנסת דודי אמסלם; מכל הסיעות.

איתן כבל: כל מי שבא והיה מוכן לתת מעצמו ולעשות – בבקשה.

איתן כבל: והכול נפל על כתפי הוועדה, ללא תוספת כוח אדם, ועל זה נוסיף את ועדת החקירה, באמת, היוצאת מן הכלל.

איתן כבל: אין עליכם.

איתן כבל: כולם.

איתן כבל: אני באמת רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר תודה לד"ר עידית חנוכה, רכזת תחום פרלמנטרי בכיר, שנמצאת בחופשת לידה, ואנחנו מאחלים לה אהבה גדולה מאיתנו; לדקלה טקו, רכזת תחום פרלמנטרי בכיר; לכוכי שבתאי, רכזת תחום פרלמנטרי; ליפעת לוי ישראל, רכזת תחום פרלמנטרי; לאביעד לוין, סטודנט לסיוע מינהלי.

איתן כבל: אני רוצה לומר שגם בוועדה הזאת יש שתי נשים עם פוטנציאל, ואני אומר לך את זה, מזכירת הכנסת, עם פוטנציאל גדול לניהול – גם עידית חנוכה וגם דקלה טקו.

איתן כבל: הן עוד יכולות להגיע רחוק בבית הזה.

איתן כבל: שימו עיניים גדולות עליהן.

איתן כבל: אני רוצה להודות גם ליאיר פנחסי, שהוא סטודנט שמסייע בוועדה וממלא מקום בוועדה של עידית חנוכה, שכפי שאמרתי שהיא ילדה והיא בחופשת לידה.

איתן כבל: אני רוצה להודות לליאור רותם, דובר הוועדה, שבאמת עושה לילות כימים ונותן מעצמו ומחויב, ואני אומר לו תודה מעומק הלב.

איתן כבל: ואת התודות האחרונות, באמת, אני רוצה לומר לצוות המשפטי.

איתן כבל: אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי והיועצת המשפטית של ועדת הכלכלה – קודם כול ולפני הכול אנחנו חברים.

איתן כבל: אני אוהב אותך.

איתן כבל: אני מעריך אותך.

איתן כבל: לימדת אותי הרבה, והרבה מהחקיקה בבית הזה ומתפיסות העולם שלי הושפעו ממך.

איתן כבל: בכל הנוגע לשמירה על זכויות, לשמירה על פרטיות – אלה דברים שהדבקת אותי בהם, ואני מודה לך מקרב לב על הדברים האלה.

איתן כבל: את פורשת, וזו באמת אבדה גדולה לבית הזה.

איתן כבל: אני אומר לך, המסירות שלך, הנתינה שלך עד אין קץ – ובאמת, שלא – שיהיה ברור, זה לא אחרי; אנחנו אומרים את הדברים הגדולים, כי אין לי ספק שכל מילה שאני אומר רק ממעיטה את השלם הגדול.

איתן כבל: אני מאחל לך מעומק ליבי הצלחה בכל אשר תפני.

איתן כבל: באמת, את עובדת מדינה מסורה, על כל המשתמע מכך, והלוואי שירבו כמוך.

איתן כבל: ואת משאירה לנו נכס – את איתי.

איתן כבל: זו הזדמנות באמת, מעומק הלב, לומר לאיתי עצמון – מי שלא נכח בדיונים, שאיתי הוא היועץ המשפטי שמנהל אותם, לא ראה מה זה ממשיך: מנומס, יודע מתי לשים את הברקס, יודע מתי לעשות את הדברים, חד, מבין, רואה את התמונה.

איתן כבל: הוא ראוי להיות המחליף שלך בוועדת הכלכלה, ואני, במה שתלוי בי, אעשה את הכול שזה יהיה.

איתן כבל: אין ראוי ממנו – ואני מכיר את כולם.

איתן כבל: מוכרים כולם, ואני אומר את הדברים בצורה – – –

יהודה גליק: אני – – –

איתן כבל: אדוני ראה את זה, חבר הכנסת יהודה גליק, באחד החוקים הכי דרמטיים, הכי גדולים – בחוק העישון.

איתן כבל: ומי שכיועץ משפטי מצליח לצלוח את חוק העישון, חוק הטבק, יכול כבר לעשות פה הכול.

איתן כבל: וזו הזדמנות לומר גם למירב תורג'מן, לאביגל כספי, לנעמה דניאל, לענבר הרשקוביץ ולמתמחה מיכל נבו: תודה לכם, לכל אחת ואחד מהם, תודה מעומק הלב.

איתן כבל: אינני יכול לסיים בלי לומר תודה לצוות שלי.

איתן כבל: אני לא יודע, חברי הכנסת, מה הצוות שלכם; אני יודע מה הצוות שלי, מאיה עזריה, נתנאל דיין, אייל – באמת אני אומר את זה בהתרגשות – אוסטרניסקי, שאני צריך לקרוא את זה מהכתב, ואלעד שפינדל.

איתן כבל: יש לי צוות מהטובים שהיו בבית הזה ever.

איתן כבל: אני אוהב אתכם; אני מסור כלפיכם כפי שאתם מסורים אליי – ואתם מסורים מאוד, בכל נפשכם, בכל רמ"ח איבריכם.

איתן כבל: אתם מדהימים, ואני אתן לכם כתף, ואלך איתכם לכל מקום אשר אתם תלכו, כי אתם ראויים.

איתן כבל: ובאמת, גם כלפיכם, כל אשר אני אומר הוא המעט שעוד ניתן לומר.

איתן כבל: תודה רבה לכם, וסליחה על ההתרגשות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: יש לנו הסתייגות אחת, של חבר הכנסת איתן ברושי.

חמד עמאר: אתה מסיר את ההסתייגות?

קריאות: – – –

חמד עמאר: עד חמש דקות.

חמד עמאר: בבקשה, חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, למרות ההתרגשות, ולקראת סיום המושב הזה, אני לא ויתרתי על ההסתייגות, ואני חושב שהיא נכונה גם בנסיבות האלה.

איתן ברושי: אני הצעתי לשנות את השם – אבל זה לא רק סמנטי: ל"תחרות" להוסיף את המילה "הוגנת".

איתן ברושי: אנחנו חושבים שתחרות זה דבר נכון, אבל היא חייבת להיות נכונה והגונה.

איתן ברושי: במציאות הזאת של עסקים קטנים ובינוניים; במציאות של ייבוא; במציאות של היצוא; במציאות שאם התחרות לא הוגנת – ואני אמנה כאן כמה דוגמאות.

איתן ברושי: עם כל הברכות לממונה על ההגבלים, היא לא יכול להיות משוחררת מאחריות לכלל המשק, וזה לא נכון לשחרר אותנו כאילו מאיזה כבלים אבל לכבול אותנו לחוקים שהם חלקם לא הגיוניים, לא כלכליים, ולעיתים רבות גם לא אנושיים.

איתן ברושי: אני אתן כמה דוגמאות, ואי-אפשר להתחמק מזה.

איתן ברושי: קודם כול, צריך למצוא את האיזון הנכון בין היצרן לצרכן, בין יוקר המחיה ליכולת לקיים כאן משק בכל התחומים.

איתן ברושי: אני אתן דוגמה: למשל בטונה.

איתן ברושי: נאבקנו בהמון ישיבות כדי לשמור על ענף כזה עם קשיים רבים.

איתן ברושי: בסוף מי שהרוויח זה בעלי העניין של הסוחרים והרשתות.

איתן ברושי: המחיר לצרכן לא ירד, אבל סגרו מפעלים, כולל באזורי פיתוח.

איתן ברושי: אנחנו יודעים שהם מחסלים את ענף המדגה בארץ ובעמק המעיינות בשביל להביא דגים מסובסדים מסין.

איתן ברושי: מי מרוויח?

איתן ברושי: עוד פעם, הסוחרים.

איתן ברושי: בעלי המשקים מתחסלים.

איתן ברושי: ראינו את זה עכשיו במלט.

איתן ברושי: לא תהיה שום השפעה על המחיר, אבל יסגרו מפעל בהר-טוב, כאן, בבית שמש; מאות משפחות.

איתן ברושי: אנחנו ראינו את זה בזכוכית: יצרו איום על מפעל בנצרת עילית, יצרו איום על מפעל בירוחם, פניציה, כדי להביא זכוכית מטורקיה – גם ראש הממשלה, גם שר האוצר, גם אנשים נוספים, שהתבטאו בעד התחרות, דיברו על תחרות הוגנת.

איתן ברושי: ראינו את זה בכבלים: סוגרים מפעל בשדרות – מביאים סחורה מחוץ לארץ.

איתן ברושי: איפה ההיגיון?

איתן ברושי: אנחנו מוכרחים להבין את המיוחדוּת שיש כאן, את המגבלות, את הכשרוּת, את עלויות המים, עלויות העבודה, את מרכיב הדאגה לביטחון – לביטחון במזון, ביטחון תזונתי – את היכולת.

איתן ברושי: המלט זה מוצר אסטרטגי.

איתן ברושי: נדמה לי שהפקידות השתלטה על דרג מקבלי ההחלטות, ובשם ערכים שלא ברור באיזה בית ספר הם למדו אותם – אבל לא בבית הספר של המציאות הישראלית מאז קומה ועד היום – בשם אותם ערכים, לפי דעתי משבשים כאן תפיסות מרכזיות שהן ברובן נכונות, גם אם עברו כמה שנים.

איתן ברושי: החוכמה היא למצוא את האיזונים הנכונים.

איתן ברושי: במציאות של היום, הממשלה – כמו במקרה הזה – מתעקשת שלא לקבל את התיקון של השם.

איתן ברושי: מה מפריעה המילה "הוגנת"?

איתן ברושי: מה מפריע שיהיה כתוב "תחרות הוגנת"?

איתן ברושי: מי פוחד מהמילה "הוגנת"?

איתן ברושי: אבל אנחנו יודעים שהתחרות – גם בירקות ובפירות, גם בחקלאות, גם בטקסטיל, במוצרים רבים – הפסיקה להיות תחרות הוגנת.

איתן ברושי: זה הופך להיות חיסול של ענפים; זה הפיכת אנשים למובטלים; זה פגיעה בעצמאות ובביטחון של מדינת ישראל.

איתן ברושי: לכן המילה "הוגנת" ראויה להיכנס.

איתן ברושי: אני מציע להצביע על זה.

איתן ברושי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת ברושי.

אחמד טיבי: יש כאן עוד בקשות דיבור.

אחמד טיבי: חברי הכנסת איימן עודה; מסעוד גנאים; ג'מאל זחאלקה; אחמד טיבי; עאידה תומא סלימאן; עבד אל חכים חאג' יחיא; חנין זועבי.

אחמד טיבי: דב חנין.

אחמד טיבי: דב, בבקשה, חברנו.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני נרגש.

דב חנין: נדמה לי שזאת תהיה הפעם האחרונה שאני קורא לך "אדוני היושב-ראש", אז אני מאחל לך שעוד תהיה יושב-ראש הרבה שנים.

אחמד טיבי: אתה מרגש גם אותנו.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מאוד שמח, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהצלחנו להביא את החוק הזה לאישורה של הכנסת.

דב חנין: אני רוצה לפתוח ולהגיד שאני מצטרף לכל מילה מהמילים שאמרת, חברי איתן כבל, לכתובתם של האנשים הנפלאים, המופלאים, המרשימים והבלתי-אפשריים האלה שנמצאים בוועדת הכלכלה של הכנסת.

דב חנין: הם אנשים שפשוט אי-אפשר להבין איך הם עובדים.

דב חנין: האם אתן בכלל ישנות בלילה?

דב חנין: אני רוצה להבין.

דב חנין: מתי אתן מספיקות לעשות את כל הדברים האלה?

דב חנין: לאה, אתי, מה זה?

דב חנין: איך אתן חיות?

דב חנין: בכל זאת אתן כבר נמצאות פה – הן נמצאות פה יותר משבוע – –

אחמד טיבי: נכון.

דב חנין: – – ובכל זאת ממשיכות לעבוד בקצב כאילו היום הזה הוא היום הראשון, עם אותה התלהבות, עם אותה אנרגיה, עם אותה מסירות.

דב חנין: המון המון המון תודה לכן.

דב חנין: המון תודה לכן.

דב חנין: אתן באמת באמת נשים מרשימות בצורה בלתי רגילה.

דב חנין: אני לא מצליח להבין, אדוני היושב-ראש, איך ועדת הכלכלה הצליחה לעשות את מה שהיא עשתה בחודש האחרון, ועוד על הראש שלה ועדת חקירה בענייני הבנקים והאשראי לטייקונים.

אחמד טיבי: זה אומר משהו על איתן כבל?

דב חנין: זה אומר הרבה על איתן כבל, אבל על איתן כבל אנחנו כבר יודעים שהוא עובד כמו טורבו, עם איזשהו מנוע פנימי שאף פעם הבטרייה לא נגמרת.

דב חנין: זה משהו לא – – –

אחמד טיבי: ועל לאה ואתי.

דב חנין: על לאה ואתי – זה מה שאני מדבר – וכל הצוות, היועצים המשפטיים, הצוות הנפלא של הוועדה הזאת.

איתן כבל: אתה הפסדת את מה שאני אמרתי.

אחמד טיבי: אז אני משנן את מה שאמרת.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לפנות לכנסת, ולך כחבר נשיאות הכנסת, לחזק את עבודת הוועדות ולחזק את הצוות בוועדות.

דב חנין: אני רואה לפעמים את העבודה של הצוות בוועדות ואני אומר לעצמי: האנשים האלה עומדים בפני קריסה, ואנחנו תלויים בהם; כל העבודה תלויה בהם.

דב חנין: אי-אפשר לעבוד ככה.

דב חנין: הוועדות של הכנסת, הייעוץ המשפטי של הכנסת – אלה השרירים של הבית הזה, ואנחנו צריכים את השרירים חזקים, ואנחנו צריכים אתכן ואתכם חזקים, פועלים ועושים בצורה אפשרית, לא בצורה בלתי אפשרית, כי כשזה בלתי אפשרי אז זה נגמר בסוף, ופשוט כולם קורסים.

דב חנין: גברתי מזכירת הכנסת, אני שמח שאת איתנו.

דב חנין: אני יודע שאת מלווה גם את עבודת הוועדות.

דב חנין: אני באמת באמת מבקש שיתקיים בכנסת, אצלך, דיון רציני בשאלה איך אנחנו מחזקים את המערכת הזאת.

דב חנין: זה כל כך קריטי, זה כל כך חשוב וזה כל כך כל כך מתבקש.

דב חנין: אלה הדברים שהכי צריך בכנסת: לחזק את הוועדות, לחזק את הייעוץ המשפטי, כדי שאנחנו נוכל לעבוד יותר טוב.

דב חנין: אני שמח מאוד שהחוק הזה הגיע לאישור.

דב חנין: במובן מסוים זו השלמה של העבודה שעשינו ואנחנו עדיין עושים בוועדת החקירה על הבנקים ועל האשראי לטייקונים.

דב חנין: אנחנו עוד לא סיכמנו את העבודה, והמסקנות שלנו עדיין לא נכתבו, אבל במהלך כל הדיונים אנחנו פעם אחר פעם באים בטענות לרגולטורים ואומרים להם: אתם לא מגינים מספיק על הציבור.

דב חנין: אתם לא מגינים מספיק על הציבור מפני טייקונים, מפני בעלי הון, מפני אלה שקרובים לצלחת ומנהלים את הצלחת.

דב חנין: אתם לא עושים את זה מספיק.

דב חנין: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אני אומר לכם, עמיתיי חברי הכנסת: עכשיו קיבלנו הזדמנות לסייע לרגולטורית, הממונה על ההגבלים העסקיים – ממחר בבוקר: הממונה על התחרות – לעשות יותר עבודה ולתת לה יותר כלים.

דב חנין: וניהלנו אתה דיאלוג, ובדיאלוג הזה שמענו שהיא לוקחת ברצינות גם הערות שאנחנו הערנו בוועדת החקירה על הבנקים כאוליגופולים והצורך לפעול מול הבנקים.

דב חנין: התרשמנו מאוד מהיכולת גם לקבל ביקורת וגם להסיק מסקנות וגם לשנות ולחזק.

דב חנין: אני קורא לכם, עמיתיי חברי הכנסת, לתמוך פה אחד בחוק החשוב הזה, כדי שיהיו לנו רגולטורים חזקים שיגנו על הציבור, שלא יחששו מההון ולא יחששו מבעלי ההון אלא יגנו על האזרחים בכל רגע ובכל זמן שצריך.

דב חנין: הרבה תודה לכל העושים במלאכה, ותודה והערכה מיוחדת לך, איתן ידידי, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

דב חנין: כל רגע שהייתי חבר בוועדה הזאת נהניתי בזכותך.

אחמד טיבי: דב, דב, תישאר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, היום הודעת שאתה לא תתמודד בבחירות הבאות לכנסת.

אחמד טיבי: אין ספק שהכנסת הבאה בלעדיך תהיה פחות איכותית, כי אתה פרלמנטר בחסד עליון.

אחמד טיבי: הייתי איתך שנים רבות, גם באותה סיעה וגם בסיעות שונות, אבל היינו יחד בוועדות, בעבודה הפרלמנטרית, במליאה.

אחמד טיבי: כבוד גדול הוא להיות חבר שלך, ואתה הוספת כבוד לפרלמנט באמצעות חקיקה חרוצה, שקדנית, הקשובה לצורכי הציבור ואותם רבדים בחברה שחייבים שמישהו תמיד ידבר בשמם.

אחמד טיבי: היית כאן תמיד, היית בוועדות תמיד.

אחמד טיבי: יש חברי כנסת שמגיעים לבניין וצוותי הוועדות לא מכירים אותם.

אחמד טיבי: אותך מכירים גם במזכירות, גם בוועדות, גם במליאה, ובעיקר – גם בציבור.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, תרשה לי דקה להגיד משהו.

אחמד טיבי: בבקשה.

דוד אמסלם: תראה דב, למרות חילוקי הדעות בינינו בחלק גדול מאוד מן הנושאים, אני חייב לומר שאני הכרתי אותך עד שהגעתי לכנסת כמו כל עם ישראל, דרך מסכי הטלוויזיה.

דוד אמסלם: וכשהגעתי לכאן, אז מטבע הדברים אתה מכיר את האנשים גם על הבסיס האישי ומאופי וצורת העבודה.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך שאתה אחד הפרלמנטרים הכי מדהימים שיש פה בכנסת.

דוד אמסלם: אתה איש מדהים, אתה גם עובד עם כל הלב והנשמה, אתה עם ידע עצום, ובאמת תרמת, לי לפחות, גם בידיעות וגם – אהבתי את ההשתתפות שלך; כשהייתי בוועדת הפנים אהבתי שאתה משתתף, בגלל שלרוב העשרת גם אותי וגם את הוועדה.

דוד אמסלם: אז באמת, אני מודה לך על כל מה שעשית, וכמובן, מאחל לך הצלחה.

דוד אמסלם: הרבה בריאות והצלחה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה, חברים.

אחמד טיבי: בהצלחה.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: נמשיך.

אחמד טיבי: יוסף ג'בארין; טלב אבו עראר; ג'מעה אזברגה; סעיד אלחרומי; ניבין אבו רחמון.

אחמד טיבי: אין יותר דוברים, ולכן אנחנו עוברים להצבעה – –

איתן ברושי: מה עם ההסתייגות?

אחמד טיבי: – – על ההסתייגות, שהיא – – – הצבעה מס' 10

קריאה: נגד.

אחמד טיבי: דקה, דקה.

אחמד טיבי: אני מבטל.

אחמד טיבי: אין הצבעה.

איתן כבל: לא הצבעתי, לא ראיתי שיש.

אחמד טיבי: לא, אין.

אחמד טיבי: עצרנו את השעון.

אחמד טיבי: עצרנו את השעון.

אחמד טיבי: לא הצבענו.

ירדנה מלר-הורוביץ: הצבענו, אבל היא מבוטלת.

אחמד טיבי: מבוטלת, אוקיי.

אחמד טיבי: היא מבוטלת, ההצבעה מבוטלת, כי לא אמרתי על מה אנחנו מצביעים.

אחמד טיבי: נרגשתי מהפרישה של דב.

קריאה: בצדק.

אחמד טיבי: אתה מצביע על ההסתייגות, ברושי?

איתן ברושי: כן.

אחמד טיבי: רבותיי, אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת ברושי לסעיף 1.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 11 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת איתן ברושי לסעיף 1 לא נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – שניים, 11 נגד.

אחמד טיבי: ההסתייגות נפלה.

אחמד טיבי: היות שאין הסתייגויות לסעיפים 2–57, נצביע על סעיפים 1–57, כולל, כנוסח הוועדה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–57 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–57 נתקבלו.

אחמד טיבי: 15 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

אחמד טיבי: סעיפים 1–57, כולל, התקבלו כנוסח הוועדה.

אחמד טיבי: עכשיו, רבותיי, אנחנו נצביע בקריאה שנייה ושלישית – בהתחלה בקריאה שנייה, על הצעת החוק גופה, עצמה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–57 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–57 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: זה עבר בקריאה שנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ושלישית.

אחמד טיבי: זה עכשיו שלישית.

אחמד טיבי: עכשיו, רבותיי, אנחנו עוברים לקריאה – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה הצבעת בשנייה כשהסרת את ההסתייגות ועל החוק בקריאה שנייה, והצבעת בשלישית.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: הצבענו בשלישית, ולכן הצעת החוק עברה, חוק ההגבלים העסקיים, בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בקובלנה של מנכ"ל הכנסת נגד חבר הכנסת אורן חזן.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 32), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 31), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 10), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אחמד טיבי, עיסאווי פריג' ורויטל סויד בנושא: התקציבים לבתי החולים בנצרת ושערי צדק והפריפריה; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עודד פורר, אורן אסף חזן, יצחק וקנין, לאה פדידה, עיסאווי פריג' וטלי פלוסקוב בנושא: הכרה בהוצאות אש"ל לעצמאים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אחמד טיבי: עכשיו לסעיף 9?

ירדנה מלר-הורוביץ: כדי להסיר ספק, אנחנו נצביע בקריאה השלישית שוב, כי יש חשש שאין לנו בפרוטוקול.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לנו גיבוי?

ירדנה מלר-הורוביץ: הצבענו גם בשנייה וגם בשלישית?

ירדנה מלר-הורוביץ: רשום לך.

ירדנה מלר-הורוביץ: היועצת המשפטית מבקשת לחזור על הקריאה השלישית.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו נחזור.

אחמד טיבי: רבותיי, אנחנו נחזור על ההצבעה בקריאה שלישית על חוק ההגבלים העסקיים.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 21), התשע"ט–2019, נתקבל.

אחמד טיבי: אותה תוצאה אפילו.

אחמד טיבי: 15 בעד, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: אפילו חבר הכנסת גליק מצטרף לתמיכה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: << הצח >> [מס' 1164; דברי הכנסת, מושב רביעי, חוב' ג', ישיבה 270, עמ' 24077; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: חוק זכויות יוצרים (תיקון מס' 5).

אחמד טיבי: יושב-ראש ועדת כלכלה איתן כבל, תפדל, איתן.

איתן כבל: דב, נשמה, בחייאת דינכ, סולם צריך להביא כדי להוריד את – – –

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: דב בעל שיעור קומה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני גם שמח שאני סוגר איתך את הכנסת.

אחמד טיבי: אנחנו עוד נסגור.

איתן כבל: בעזרת השם יהיו לנו עוד – – –

אחמד טיבי: בעזרת השם.

איתן כבל: בעזרת השם.

אחמד טיבי: והציבור.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, אני רוצה להציג בפניכם, חברי הכנסת, עוד הצעת חוק מאוד מאוד מאוד מאוד חשובה שהייתה לי הזכות, יחד עם חבריי בוועדת הכלכלה, להעביר אותה ולאשר אותה.

איתן כבל: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ט–2019, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן כבל: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית הכוללת כמה תיקונים חשובים לחוק זכות יוצרים, התשס"ח–2007, שמטרתם העיקרית היא קביעת מנגנונים וכלי אכיפה נוספים על אלה הקיימים היום שיעמדו לרשות בעלי זכות היוצרים, וכן התאמת הדין הקיים להתפתחויות הטכנולוגיות שחלו בשנים האחרונות, ובעיקר להיקף השימוש ברשת האינטרנט.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, הנאום יהיה ארוך, כיוון שפה כל דבר יש לו חשיבות, גם לימים שמישהו ירצה לפנות לבתי המשפט.

איתן כבל: הכלים הנוספים שמוצע לקבוע: 1.

איתן כבל: הפרה עקיפה של זכות יוצרים – כיום סעיף 48 לחוק קובע כמה פעולות בעותק מפר שעשייתן היא הפרה עקיפה של זכות יוצרים.

איתן כבל: הוראות הסעיף האמור אינן מתייחסות למרבית ההפרות העקיפות המתרחשות בעולם הווירטואלי.

איתן כבל: לפיכך, מוצע לקבוע במפורש בסעיף 48א המוצע כי מי שעשה, על דרך עיסוק, פעולה שיש בה כדי להקל על הציבור את הגישה ליצירה שהועמדה לרשות הציבור בהפרה בלא שניתנה רשותו של בעל זכות היוצרים, מפר בכך את זכות היוצרים של בעל הזכות ביצירה אם בעת הפעולה הוא ידע או היה עליו לדעת שהיצירה הועמדה לרשות הציבור בהפרה, ואם פעולה זו נועדה להפיק רווח מכך שהגישה ליצירה בהפרה קלה יותר.

איתן כבל: הכוונה היא לאתרי האינטרנט המאפשרים, למשל באמצעות קישור או הפניה מסוג אחר לאתר אחר, צפייה ישירה או הורדה של סדרות וסרטים באופן פיראטי, הפוגעים ביוצרים שזוהי יצירתם ומקור פרנסתם.

איתן כבל: במהלך הדיונים הוועדה שמעה את זעקתם של היוצרים והמפיקים שזכויותיהם נפגעות באינטרנט בקלות בלתי נסבלת, בלי שעמלם הקשה יישא פירות.

איתן כבל: כך שמענו איך סדרות שלמות נגנבות הלכה למעשה מחדרי העריכה ומופצות באינטרנט בלי שבעל הזכות ביצירה יזכה לתגמול.

איתן כבל: סעיף זה, יחד עם ההסדרים הנוספים המוצעים בהצעת החוק, אמור לתת כלים בידי בעלי הזכויות להילחם בתופעה זו.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: צווי הגבלת גישה למקור תוכן – סעיף זה מאפשר לבעל זכות יוצרים או בעל רישיון ייחודי ביצירה לפנות לבית המשפט בבקשה לתת צו כלפי ספק גישה לאינטרנט המורה לו להגביל את הגישה למקור התוכן, קרי לאתר האינטרנט, אם עיקר התוכן באתר הוא תוכן מפר זכות יוצרים.

איתן כבל: הכוונה לאתרים המאפשרים, למשל, צפייה ישירה בסדרות וסרטים שמוגנים בזכות יוצרים ואפשרות הצפייה בהם בדרך פיראטית פוגעת פגיעה קשה ביותר בקניינם ובפרנסתם של היוצרים.

איתן כבל: חשוב לציין כי כל אדם רשאי לבקש להצטרף כצד לבקשה, וכן להגיש לבית המשפט בקשה לביטול הצו או לשנות את תנאיו.

איתן כבל: בצו הגבלת הגישה, בית המשפט יכול להורות לספק הגישה לנקוט אמצעים סבירים כדי להגביל את הגישה של הציבור לאתר המפר או לחלק מהתוכן שבו, והכול בתנאים ובמידה שאינה עולה על הנדרש, וזאת, כדי להימנע ככל הניתן מחסימת כל האתר, או אתרים תמימים שאינם קשורים להפרה.

איתן כבל: הצו יכלול את פרטי האתר שהגישה אליו תוגבל, הוראות לעניין אופן הגבלת הגישה ותקופת ההגבלה.

איתן כבל: כמו כן, הסעיף מתווה את שיקול דעתו של בית המשפט בבואו לתת את הצו.

איתן כבל: כך, למשל, יש לשקול את מידת ההשפעה על הציבור כתוצאה מהגבלת הגישה לפי הצו גם כאשר ספקי האינטרנט אינם מתנגדים למתן הצו.

איתן כבל: כל זאת, כדי להימנע מפגיעה מיותרת במשתמשי הקצה.

איתן כבל: בכל מקרה, אם ניתן יהיה לתת צו להסרת התוכן ולא חסימת האתר, בית המשפט יורה על הסרת התוכן ולא על חסימת האתר.

איתן כבל: בנוסף, תחול חובה על ספק האינטרנט להציג במקום בולט באתר האינטרנט שלו הודעות מפורטות על הגשת הבקשה לצו הגבלת הגישה או על קיומו, אם ניתן.

איתן כבל: 3.

איתן כבל: חשיפת זהותו של עושה פעולה בתוכן ברשת תקשורת אלקטרונית – לעיתים, הפרות של זכות יוצרים ברשת האינטרנט מבוצעות באנונימיות.

איתן כבל: במקרים אלה מוצע לאפשר לבעל הזכות לפנות לבית המשפט המחוזי כדי שיורה לאדם מסוים שיחשוף פרטי מידע על האדם שטוענים כלפיו שהוא המפר, במטרה לנקוט הליכים משפטיים נגד המפר.

איתן כבל: בהסדר המוצע נקבע כי בית המשפט יורה לאדם הנקוב בבקשה לחשיפת הזהות למסור את פרטי המידע שברשותו לגבי המפר רק אם סבר שהבקשה אינה טורדנית או קנטרנית.

איתן כבל: בנוסף, מוצע לקבוע את השיקולים שעל בית המשפט לשקול בקביעת עמדתו בבקשה, וסדרי דין מובנים שנועדו לאפשר גישה לערכאות שיפוטיות לצורך אכיפת זכות היוצרים תוך שמירה על זכויותיו הדיוניות וזכותו לפרטיות של מי שטוענים שהוא המפר, שכן טרם הוכח שהוא המפר.

איתן כבל: בית המשפט רשאי להיעתר לבקשה לחשיפת זהות אם התקיימו תנאים שפורטו בהצעת החוק.

איתן כבל: בנוסף, מוצעת הוראה הקובעת שמי שהגיע אליו מידע על המפר לפי הוראות ההסדר המוצע לא יעשה בו שימוש אלא לצורך בירור זהותו לשם הגשת תביעה נגדו בשל הפרה, ולמטרה זו בלבד.

איתן כבל: 4.

איתן כבל: תיקונים לסעיפי העונשין וקביעת עבירות נוספות על הוראות החוק – בשנים האחרונות פועלים בהצלחה גורמי האכיפה למיגור סחר בעותקים מפירים של יצירות, אולם ברשת האינטרנט מופצות לציבור יצירות גם באמצעים אחרים, אם בדרך של שידור ואם בדרך של צפייה לפי דרישה.

איתן כבל: לפיכך, מוצע לקבוע איסורים פליליים על הפרות של זכות יוצרים ברשת האינטרנט מסוגים אלה.

איתן כבל: לצד כל ההגנות האלה שפירטתי מוצעים תיקונים נוספים בעניינים האלה: יצירות יתומות – יצירות שבעל הזכות בהן אינו ידוע או לא אותר – בעניין זה מוצע לקבוע כי שימוש ביצירה שבעל זכות היוצרים בה אינו ידוע או לא אותר יהיה מותר בתנאים הקבועים בהצעה, שמטרתם לוודא שנעשה ניסיון לאתר את בעל זכות היוצרים או פעולות שהמשתמש נדרש לבצע אם אותר בעל הזכות.

איתן כבל: הסעיף מבחין בין שימוש שאינו מסחרי ביצירה לבין שימוש מסחרי, שאז התנאים מחמירים יותר.

איתן כבל: סייגים לפיצויים בלא הוכחת נזק – החוק כיום קובע כי אם הופרה זכות יוצרים או זכות מוסרית, רשאי בית המשפט לפסוק לתובע, לבקשתו, פיצויים בלא הוכחת נזק בסכום של עד 100,000 שקל בשל כל הפרה.

איתן כבל: בהצעת החוק, לאחר שהובא לידיעתנו כי חלק מבעלי הזכויות עושים שימוש לרעה בזכות זו ופונים במכתבי התראה ובהם דרישות לתשלום פיצוי בסכומים גבוהים ביותר גם בשל הפרות זניחות, וגם כשברור שהפרה בוצעה בתום לב על ידי משתמש קצה, מוצע לקבוע שני סייגים לזכות לקבל פיצויים בלא הוכחת נזק:

איתן כבל: האחד – לרשימת מוסדות הכוללת מוסדות חינוך, ספריות, ארכיונים ומוזיאונים וכן גופים נוספים כגון אלה, שיקבע שר המשפטים באישור ועדת הכלכלה, ובלבד שהפרת זכות היוצרים נעשתה במסגרת פעילותם הרגילה של המוסדות המפורטים, לשם מימוש מטרותיהם וללא מטרה מסחרית.

איתן כבל: פטור זה חשוב ביותר, כי הסתבר שהחשש מהפיצויים הסטטוטוריים גרם לאפקט מצנן בכל המוסדות המפורטים, שאינם מוסדות מסחריים, הפועלים לרווחת הציבור ולמימוש מטרות ציבוריות, בכך שהם מנגישים את היצירות לציבור הרחב.

איתן כבל: חלקם אף עברו תהליך דיגיטציה במטרה להקל על הציבור לגשת ליצירות.

איתן כבל: מוסדות אלה נתקלו בקשיים בהנגשה האמורה הואיל וחששו מפני דרישות לתשלום גבוה מכוח הסעיף, גם אם ייתכן שהשימוש שרצו לעשות ביצירה הוא שימוש מותר.

איתן כבל: הסייג השני נוסף במהלך הדיונים בעקבות הצעתו של חבר הכנסת יואב קיש, והוא קובע כי במקרה שבו אדם מצא באינטרנט יצירה אומנותית כמו תמונה, רישום או צילום, והוא העלה אותה מחדש באתר או בדף שלו, לא יחול סעיף הפיצויים בלא הוכחת נזק אם התקיימו התנאים האלה: 1.

איתן כבל: המפר חדל מההפרה בתוך זמן סביר לאחר שקיבל הודעה מבעל הזכות או מי מטעמו בדבר ההפרה; 2.

איתן כבל: היצירה לא הועתקה מקטלוג המוצג באינטרנט שמטרתו מכירה של היצירות הכלולות בו או מתן רישיון לשימוש ביצירות הכלולות בו; 3.

איתן כבל: הפרת הזכות כאמור הייתה שלא למטרה מסחרית או שהמפר הוא עמותה או גוף ללא כוונת רווח שמחזורם אינו עולה על 1.2 מיליון שקלים.

איתן כבל: התכלית שעומדת בבסיסו של סייג זה היא הרצון שלא ליצור הרתעת יתר לאנשים ולגופים שעליהם חל הסעיף, שיחששו מעצם קיומו של סכום פיצוי גבוה בחוק וישלמו לבעל הזכות סכומים גבוהים רק כדי להימנע מהליכים בבתי משפט, ללא קשר לגובה הנזק שנגרם לבעל הזכות משימוש ביצירתו.

איתן כבל: בכל מקרה קבענו שהסייג לא יחול על מוסדות המדינה, רשויות מקומיות, חברות ממשלתיות ותאגידים סטטוטוריים, וכן על עמותות וכדומה שמחזורן עולה על 1.2 מיליון שקלים, שכן סברנו כי לגופים אלה יש ייעוץ משפטי שראוי שיבחן פגיעה בזכות יוצרים אם הכוונה היא לפרסם יצירה באינטרנט.

איתן כבל: מובהר שלא פגענו או צמצמנו את זכותו של מי שטוען שהופרה זכות היוצרים שלו להגיש תביעה ולהוכיח במסגרתה את הנזק שנגרם בשל ההפרה.

איתן כבל: יש לזכור כי משמעות קיומו של פיצוי בלא הוכחת נזק במקרים שבהם לא חל הסייג אינה כי הפיצוי שייפסק יהיה גבוה יותר מן המקרים שנכנסים לאחד מן הסייגים האמורים, שכן הפיצוי ללא הוכחת נזק אינו פיצוי עונשי אלא רק אמור להקל על בעל הזכות בעת שהוא מנהל הליך, כלומר, עיקר ההבדל בין מצב שבו חל הסייג לבין הפרה שכפופה לפיצוי בלא הוכחת נזק הוא כיצד יוכח גובה הפיצוי.

איתן כבל: כמו כן, במקרים שבהם חל הסייג יוכל בעל הזכות לציין בפנייה בטרם נקיטת הליכים רק את גובה נזקו, ולא את הסכום הקבוע בחוק, אלא אם כן המפר לא פעל להפסקת ההפרה.

איתן כבל: עוד יובהר שהסעיף לא נועד לצמצם את תחולת פרק ד' לחוק, שעניינו שימושים מותרים.

איתן כבל: אני חושב שמדובר בהסדר חשוב ביותר, וחשוב לי לציין כי לאורך כל הדיונים חזרתי והדגשתי כי אני מתנגד נחרצות לפגיעה במשתמשי הקצה, כלומר באדם הפרטי התמים שיושב בבית וצופה באמצעות האינטרנט.

איתן כבל: אני סבור שהצעת החוק כפי שהיא מונחת כעת מעגנת את העיקרון האמור, לצד מתן מענה לפיראטיות ברשת ולפגיעה ביצירה הישראלית, הכל-כך חשובה בעיניי.

איתן כבל: לכן מצאתי לנכון לקדם את הצעת החוק ולתת לה עדיפות בעת הזאת על חוקים אחרים.

איתן כבל: להצעת החוק הוגשה הסתייגות אחת, ואני מבקש מכם שלא לאשר אותה, שכן הוועדה שקלה את התיקון המוצע ובתום הדיון החליטה שלא לכלול אותו בנוסח.

איתן כבל: לפיכך, אני מבקש לאשר את הצעת החוק בנוסחה המוצע בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

איתן כבל: בנוסף, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות למיכל רפאלי כדורי, שהייתה בזמנו הסמנכ"ל של יס, והיא שדחפה אותי לפנות לשרת המשפטים כדי שתקדם את הצעת החוק החשובה הזאת.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לנצל את הבמה כאן ולפנות לעמוס שוקן, הבעלים של הארץ, בעניין הזה.

איתן כבל: הנציגה שלו, שהיא המנהלת של הוצאת הספרים של שוקן, כתבה כתבה בעיתון הארץ על איך העזנו לבצע משהו שהוא בניגוד לדעתה.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר לה – איך אומר זאת?

איתן כבל: כך: היא גם טענה – – –

יעל גרמן: בוא נשמע מה שמה, איך קוראים לה.

איתן כבל: הגב' אידלמן.

איתן כבל: ואני אומר לה: קיימנו דיונים אין-ספור, מעמיקים, חבר הכנסת דב חנין, בשאלות הנוגעות לזכויות היוצרים.

איתן כבל: בדיונים השתתפו חברי כנסת רבים, וחלק מהעובדה שהדיונים התארכו – כי לא ויתרנו על שום סעיף והתייחסנו אליהם בקוצו של יו"ד.

איתן כבל: הבנו את העניין, הבנו את הרגישויות.

איתן כבל: יושב כאן חבר הכנסת דב חנין, שלא הרפה מאיתנו על שום סעיף וסעיף.

איתן כבל: גם ממקום שבתו – כשהוא היה צריך לא להיות בוועדה, הוא הסמיך אותי לנהל בעבורו נושאים מנושאים שונים, ולא ויתרנו על אף סעיף.

איתן כבל: אומר יותר: הוועדה בדיוניה אף הגדילה עשות יותר מהצעת החוק הממשלתית.

איתן כבל: אם טוענת, הגב' אידלמן, בשם רשת שוקן, לפגיעה בסופרים.

איתן כבל: לא ראיתי בדיונים סופר אחד, גברתי היועצת המשפטית, לא ראיתי הוצאת ספרים אחת שבאה לטעון חוץ מהם, והטענה היחידה שהייתה לה – איך זה שבחלק מהדברים אני הצבעתי לבדי.

איתן כבל: זה טוב כשאני מצביע לבדי כשזה בעדם – ולא נפרט כאן את כל הנושאים, גברתי חברת הכנסת יעל, יקירתי.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: אז כן, זו הכנסת, והיא שמעה, לעיתים עד לזרא, את הגב' אידלמן, אני רוצה להזכיר, פעם אחר פעם, עם התפרצויות ואמירות, והוועדה החליטה שאיננה מקבלת את עמדתה.

איתן כבל: מה קרה פה?

איתן כבל: מה קרה?

איתן כבל: משה רבנו ירד מסיני וחלקו עליו.

איתן כבל: על הגב' אידלמן אי-אפשר לחלוק?

איתן כבל: מה קרה?

איתן כבל: ועוד לנצל את הבמה המיידית שיש לה לכתוב מאמר?

שולי מועלם-רפאלי: מי?

שולי מועלם-רפאלי: מי?

שולי מועלם-רפאלי: מי?

איתן כבל: הגב' אידלמן.

איתן כבל: הפרוטוקול מלא בהסתייגויות, אמרה.

איתן כבל: וכן צמצמנו, וכן חשבנו, וניסינו – ודב יודע – למצוא את האיזון בין הזכויות של הפרט לבין הזכויות של הגופים הגדולים – הזכויות של גופים שאינם למטרות רווח, מוזיאונים.

איתן כבל: ועמלנו באמת – אני לא רוצה להפריז – הכי מדויק שאפשר.

איתן כבל: וזו הייתה לי ההזדמנות להשיב בעניין הזה.

איתן כבל: אני באמת לא רוצה להפריז בהצעת החוק הזאת.

איתן כבל: אני שוב רוצה להודות לצוות המשפטי – לאתי בנדלר ולנעמה, שליוותה אותך לאורך כל הדרך.

קריאה: מירב תורג'מן.

איתן כבל: למירב תורג'מן.

איתן כבל: בגלל זכויות יוצרים, כל הזמן היא תקועה לי בחוק של – איך זה?

איתן כבל: למירב תורג'מן, מעומק ליבי.

איתן כבל: אין לי ספק שהיית כוח מניע לצידה של אתי בעבודה הזאת.

איתן כבל: באמת תודה לך.

איתן כבל: אני ראיתי, אני יודע, וזו גם הזדמנות – את לא היית – להודות לך.

איתן כבל: אף אחד כאן לא יודע שהתחלת כעוזרת שלי, לפני הרבה שנים, אז זו הזדמנות.

איתן כבל: אומנם זה היה שנייה וחצי, כי התפטרתי מהשירות, אבל זו הזדמנות לומר לך תודה מעומק ליבי על כל עשייתך.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רועי פולקמן: הם דיברו איתי.

רועי פולקמן: הם דיברו איתי.

רועי פולקמן: בסדר, ברור, אבל – – – הביא את זה מהממשלה.

רועי פולקמן: פרוצדורלית – – –

אחמד טיבי: הוא ידאג, בסדר.

רועי פולקמן: הוא דיבר איתי.

אחמד טיבי: מצוין.

אחמד טיבי: לחוק יש הסתייגות, כצפוי; לא הרבה.

אחמד טיבי: דב, תפדל.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, עמיתיי חברי הכנסת, כאשר החוק הזה הגיע לשולחנה של הוועדה, אני מודה ומתוודה, אדוני היושב-ראש, קראתי אותו ונבהלתי.

דב חנין: דיברתי עם חבר הכנסת כבל, והוא אמר לי: תשמע, יקירי – אני מצטט אותו בצורה מדויקת – הוא אמר:

דב חנין: אנחנו נעבוד על החוק הזה סעיף-סעיף ונעשה מחשבה על כל נקודה, ואל תחשוש, כל האיזונים שצריך לעשות – אנחנו נעשה.

דב חנין: והיום, אחרי עשרות שעות שהקדשנו לדבר הזה – עשרות שעות – אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש:

דב חנין: אתה עשית בחוק הזה עבודה מצוינת.

דב חנין: היו המון דברים שצריך היה לדייק בהם, והדיוק בדברים האלה הוא חשוב.

דב חנין: אף אחד מאיתנו לא רוצה לפגוע ביוצרים.

דב חנין: אף אחד מאיתנו לא רוצה שיצירות תהיינה הפקר, ואנשים יוכלו לגנוב אותן ולהשתמש בהן בלי רשות ובלי לתגמל את היוצר.

דב חנין: אבל מהצד השני, אנחנו מסורים לחופש הביטוי.

דב חנין: אנחנו צריכים להגן עליו.

דב חנין: אנחנו צריכים להגן על הרשת החברתית.

דב חנין: אנחנו צריכים להגן על הרשתות בכלל.

דב חנין: אנחנו צריכים להגן על גוף כמו ויקיפדיה, שעושה שירות כל כך חשוב וחיוני לציבור.

דב חנין: ואנחנו צריכים להגן גם על הארכיונים, ועל המוזיאונים, ועל מערכת החינוך, ועל בתי הספר.

דב חנין: ולכן, היה צריך לעשות בחוק הזה המון המון המון איזונים.

דב חנין: ואני רוצה להודות לך, איתן.

דב חנין: אני רוצה להודות לך, אתי.

דב חנין: אני רוצה להודות לצוות המשפטי של הוועדה על המאמץ הגדול שלכם.

דב חנין: אני יודע שלפעמים אני אתגרתי את כולם מצד שמאל, כי אני אמרתי שאני חי בעולם שבו חופש הביטוי יותר חשוב מזכויות הקניין.

דב חנין: אני יודע שזו לא השקפה מקובלת בכנסת על ידי כולם.

דב חנין: הגישה המקובלת בכנסת היא שצריך איזון.

דב חנין: חופש ביטוי – כבודו במקומו מונח, וגם זכויות הקניין – כבודן במקומם מונח, ובין השניים צריך איזון.

דב חנין: אבל ככל שניתן היה, אדוני היושב-ראש, לקחת את האיזון הזה בצורה עדינה ומחושבת, ולהבטיח שחופש הביטוי והחירויות הבסיסיות, והיכולת לפרסם וליהנות מיצירות, ולשתף, ולתת לינקים, ולייצר את כל מה שאנחנו כל כך נהנים ממנו, שזה יישמר – הוועדה עשתה את העבודה הזאת.

דב חנין: ולכן, אדוני היושב-ראש, למרות שאתה יודע שבנושא אחד חשוב אני הצעתי קו אחר לגבול, מתוך הערכה גדולה לעבודה שלך ולעבודה של הוועדה, ומתוך הערכה גדולה גם לשינויים הגדולים שאתה הכנסת בחוק, לבקשתי, אני רוצה להודיע שאני מסיר את ההתנגדות, ואני אצביע יחד עם כל חבריי פה – סליחה, זו לא התנגדות, זו הייתה הסתייגות.

דב חנין: אני מסיר את ההסתייגות – –

אחמד טיבי: מסיר אותה.

דב חנין: – – ואני מצביע יחד עם חבריי כדי לאשר את החוק הזה.

דב חנין: ונאשר אותו פה אחד, ונעשה טוב.

דב חנין: תודה רבה.

חיים ילין: דב, אם הצלחתי לשכנע אותך, אולי אני אצליח לשכנע את כל עם ישראל.

חיים ילין: מה אתה אומר?

דב חנין: בהצלחה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: בשל הסרת ההסתייגות על ידי המסתייג, חבר הכנסת דב חנין, לסעיף 5 של הצעת חוק זכות יוצרים, אנחנו נצביע על החוק בקריאה שנייה, כלשונו של החוק, כנוסח הוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: איתן, חזק וברוך.

איילת נחמיאס ורבין: אתם מוכנים להפסיק לברך אותו?

שולי מועלם-רפאלי: איתן, איחולים.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, אתם מוכנים להפסיק לברך אותו?

איילת נחמיאס ורבין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–12 – 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: זו הייתה קריאה שנייה.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים לקריאה השלישית – קריאה שלישית להצעת חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), רבותיי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5), התשע"ט–2019, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 19, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ובכן, הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון מס' 5) עברה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: רבותיי.

אחמד טיבי: מזכירת הכנסת.

איתן כבל: תוסיף אותי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, שכחתי להצביע.

אחמד טיבי: איתן כבל מתווסף כהצבעה איכותית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 36) (מינוי סגן ראש רשות), התשע"ט–2019, של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [מס' מ/1134; דברי הכנסת, מושב שלישי, חוב' כ"ט, ישיבה 236, עמ' 22435; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף 8, רבותיי; חוזרים: הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 10).

אחמד טיבי: חבר הכנסת אבי דיכטר, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים הציבוריים (תיקון מס' 10), התשע"ט–2019, שיזמה הממשלה, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אבי דיכטר: חוק להסדרת הביטחון בגופים הציבוריים מסדיר את הנחייתם של גופים שונים, בעיקר ציבוריים, אך גם פרטיים.

אבי דיכטר: כיום מונה החוק שלושה סוגים של אבטחה אשר לגביהם ניתנות הנחיות: אבטחה פיזית, אבטחת מידע ואבטחת מערכות ממוחשבות חיוניות.

אבי דיכטר: סמכות ההנחיה נחלקת בין שלושה גופים: משטרת ישראל, שירות הביטחון הכללי ומערך הסייבר.

אבי דיכטר: בהצעת החוק מוצע להוסיף תחום הנחיה חדש, אבטחה ימית, ולהוסיף בהתאם לכך גוף מנחה חדש – צה"ל, באמצעות חיל הים.

אבי דיכטר: הגופים המונחים המנויים בחוק יהיו גופים שיש להם מתקנים ימיים, ובהם חברות הנמל וחברת החשמל, חברות שיש להן מתקני גז וכיוצא באלה.

אבי דיכטר: אני רוצה לומר כבר כעת שלאורך כל הדיונים בוועדה דעתנו לא הייתה נוחה מהכפפתם של גופים אזרחיים להנחיות של גורם צבאי.

אבי דיכטר: יחד עם זאת, היה ברור לנו כי אין גוף אחר במדינת ישראל שיש לו את הידע המקצועי ואת היכולות המבצעיות לכך פרט לחיל הים.

אבי דיכטר: על כן, ערכנו בהצעת החוק כמה שינויים כדי לצמצם למינימום ההכרחי את הממשקים בין הצבא לבין הגופים האזרחיים.

אבי דיכטר: כך, למשל, אדוני היושב-ראש, קבענו כי נציג חיל הים יהיה מעורב בהליך המינוי של ממונה הביטחון בגופים שיש להם מתקנים בלב ים, אך לא בנמלים שמצויים על התפר שבין היבשה לבין הים.

אחמד טיבי: וקנין.

אבי דיכטר: בנוסף לכך, קבענו כי ההנחיות לגופים השונים יינתנו לאחר התייעצות עם הרגולטורים שלהם, קרי, מנהל רשות הגז הטבעי, הממונה על ענייני נפט או מנהל רשות הספנות והנמלים.

אבי דיכטר: קביעת חובת התייעצות היא הסדר חריג בחוק להסדרת הביטחון, אך ההסדר מבטא את השונות שהוועדה רואה בהנחיה בידי גורם צבאי לעומת הנחיה בידי גורם אזרחי.

אבי דיכטר: בנוסף לכך, חידדנו את גבולות הגזרה שבין אחריותו הכוללת של חיל הים לביטחון המדינה בגבולותיה, ובהם גבולותיה הימיים, לבין אחריות חברות הנמל בתוך בריכות הנמל.

אבי דיכטר: במקום שבו לא ניתן היה לקבוע גבולות חדים וברורים – נמל אילת, לדוגמה – לא אישרנו את מתן סמכות ההנחיה, וקבענו כי האחריות כולה תישאר בידי חיל הים.

אבי דיכטר: חשש נוסף שהתעורר בוועדה הוא מריבוי המנחים בענייני אבטחה שייווצר כתוצאה מאישור החוק הזה.

אבי דיכטר: לדוגמה, חברת נמלי ישראל, שמונחית כיום על ידי משטרת ישראל לעניין אבטחה פיזית ועל ידי השב"כ לעניין אבטחת מידע, תונחה מעתה גם על ידי גורם שלישי, צה"ל, לעניין אבטחה ימית.

אבי דיכטר: משמעות הדבר עבור גוף מונחה עלולה להיות שהוא יקבל הנחיות סותרות או שלא יהיה מי שיתכלל אותן ויתעדף ביניהן.

אבי דיכטר: על כן, אדוני היושב-ראש החדש, קבענו כי הגופים המונחים יהיו מחויבים לקבוע בנוהל כללים לתיאום ההנחיות המקצועיות וליישוב המחלוקות ביניהם, אם תהיינה.

אבי דיכטר: במהלך דיוני הוועדה התעוררה גם שאלת הנמלים הפרטיים.

אבי דיכטר: כידוע לכם, בשנים האחרונות התקשרה מדינת ישראל עם חברות פרטיות, והן יפעילו בשנים הקרובות נמלים בתחומי נמל חיפה ונמל אשדוד ויתחרו בנמלים אלה.

אבי דיכטר: בשלב זה לא כללנו חברות אלה כחברות מונחות בתחום האבטחה הימית, והדבר ייבחן שוב בעתיד.

אבי דיכטר: יחד עם זאת, מאחר שלחברות שיפעילו את הנמלים הפרטיים יש מתקנים יבשתיים ועל החברות האלה להיערך להקמת מתקנים נוספים, קבענו כי כבר כעת יונחו על ידי משטרת ישראל והשב"כ לעניין אבטחה פיזית ואבטחת מידע.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות – לדעתי, בכנסת הזאת זו הפעם האחרונה שאני מעלה הצעת חוק – להודות לצוות המשפטי של הוועדה: ליועצת המשפטית של הוועדה, לגברת מירי פרנקל-שור, ולצוות שלה, עידו, הדר, איילת ומוטי, שבאמת מלווים בצורה מקצועית, דווקנית ונחושה את כל תהליך החקיקה של ועדת החוץ והביטחון בכנסת, מצליחים למצוא פתרונות לסוגיות מורכבות, ובאמת לפעמים מורכבות עד כדי כך שגם לי אין פתרון עד שאני לא שומע את מוצא פיהם.

אבי דיכטר: אפשר לומר, בצורה הכי ברורה והכי חדה: הצוות המשפטי פועל ללא לאות לשיפור מעמדם של חיילי צה"ל.

אבי דיכטר: זה המקום להודות גם לצוות הוועדה: למנהל הוועדה שמואל לטקו ולאנשיו דפנה, יוני, אסף, שרה, שגיא, מיטל ואפרת.

אבי דיכטר: תודה רבה על העבודה המסורה מסביב לשעון 24/7, שבעה ימים בשבוע – גם על העבודה המקצועית, אבל אני צריך להודות גם על הסבלנות, וצריך לא מעט סבלנות בעבודה איתי.

אבי דיכטר: אבל אי-אפשר לסיים את זה בלי לומר תודה לצוות שלי כאן בכנסת: אורן לביא, עידית, מתן, אמיתי ומאור.

אבי דיכטר: הם שותפים אמיתיים לעבודה שלי הן כיושב-ראש הוועדה והן כחבר כנסת.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

אבי דיכטר: הוגשו בקשות רשות דיבור.

אבי דיכטר: אני מבקש מחבריי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר.

יצחק וקנין: כאמור, אין הסתייגויות לחוק.

יצחק וקנין: יש בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אני אקרא את שמות המבקשים: חברת הכנסת מיכל רוזין, ואחריה – חברת הכנסת תמר זנדברג.

יצחק וקנין: חמש דקות לכל דובר.

מיכל רוזין: חברות וחברי הכנסת, אלה שנמצאים פה היום, בשארית כוחותינו לכנסת העשרים, בתקווה גדולה למהפך, שינוי, הכנסת העשרים-ואחת.

מיכל רוזין: לא נמצא פה חברי היקר דב חנין.

מיכל רוזין: אני לא יודעת לאן הוא הלך.

מיכל רוזין: בדרך כלל הוא פה, אז זה קצת מוזר.

מיכל רוזין: אבל עוד יותר מוזר היה לשמוע הבוקר את ההחלטה שלו לעזוב את הכנסת, לפרוש מהחיים הפוליטיים.

מיכל רוזין: אני חושבת שזו אבדה גדולה למשכן הזה.

מיכל רוזין: אני יודעת שאומרים את זה תמיד ועל כל אחד שעוזב, אבל באמת דב הוא אחד מעמודי התווך של הבית הזה לאורך שנים.

מיכל רוזין: זה לא רק החקיקה שלו, זו גם ההבנה שלו בתהליכים פרלמנטריים, תהליכים פוליטיים; היכולת שלו לעבוד באמת עם כל המפלגות מכל סיעות הבית; היכולת שלו להביא לפשרות, ומצד שני להיאבק – אני לא אגיד "עד זוב דם" – עד טיפת כוחו האחרונה באמת ולהתעקש להגיד את עמדותיה בצורה כל כך רהוטה וברורה שכולנו רק ישבנו וחיכינו לשמוע את מוצא פיו.

מיכל רוזין: הוא התיש אותנו לא פעם בשעות ארוכות בלילה, במליאה, כששוב ושוב הוא התעקש לדבר על כל הצעת חוק, אבל תמיד דבריו היו לעניין ומתוך ידע והבנה עמוקים.

מיכל רוזין: זה באמת אדם שמכיל בתוכו כל כך הרבה ידע, ידיעות עולם וידיעות בכל תחום שיש, ואני גאה בזה שזכיתי להיות חברה שלו.

מיכל רוזין: אני גאה גם בכך שזכיתי לעבוד לצידו מאוד מאוד צמוד בכנסת הזאת, בעיקר בוועדת החוקה, ושעשינו יחד את המאבקים הקשים והחשובים ביותר.

מיכל רוזין: אולי זה הזמן להגיד לציבור: אנחנו מתחייבות, מתחייבים, שיותר לא נאפשר לסמוטריצים ולקיצוניים, לממשלה משיחית הזויה וקיצונית, להביא לפה הצעות חוק שלא משרתות את הציבור, שלא משרתות את האזרחיות ואת האזרחים.

מיכל רוזין: אנחנו מתחייבות שנעשה כל מה שאנחנו יכולות כדי להחליף את הממשלה הרעה הזאת ולהביא סוף לאפליה, לגזענות, נגד מיעוטים, נגד קהילת הלהט"ב, נגד נשים, נגד החברה כולה, נגד אזרחים ואזרחיות, נגד ההסתה, נגד עמותות השמאל, ארגוני שמאל, האופוזיציה, מפלגות השמאל, נגדנו.

מיכל רוזין: לא עוד.

מיכל רוזין: לא נקבל לא שיקראו לנו עוכרי ישראל ולא בוגדים ולא שום דבר אחר.

מיכל רוזין: אנחנו דואגים לחברה הישראלית יותר מכל אחד בבית הזה.

מיכל רוזין: אז בואו נחליף את השלטון.

מיכל רוזין: יאללה, בחירות.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת תמר זנדברג, ואחריה – אילן גילאון, עיסאווי פריג' ומוסי רז.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: קודם כול, אני באמת לא יכולה לתת ליום הזה לעבור בלי מילה על באמת חבר, אבן יסוד מהבית הזה, וזה חבר הכנסת דב חנין, שלפי דעתי כבר זכה פה לכבוד שבאמת מגיע לו, מקיר לקיר, בבית הזה, ואני רוצה להצטרף ולהשתתף.

תמר זנדברג: בדרך כלל, כשחבר כנסת כלשהו פורש, אז אומרים שהכנסת לא תהיה אותו הדבר בלעדיו.

תמר זנדברג: במקרה הזה מדובר באחד הבודדים שזה באמת נכון וזה באמת מדויק.

תמר זנדברג: מדובר קודם כול בפרלמנטר, אדם שמקיר לקיר כאן התייעצנו ושמענו, וגם אם לא הסכמנו – גם אנחנו, שאנחנו מאוד קרובים ומאותו מחנה – באמת מדובר בפרלמנטר בחסד ובאדם שמשעולי הבית הזה מאוד מאוד יחסרו אותו.

תמר זנדברג: אבל אני גם חייבת לומר שכשותפה לתפיסת העולם ולמחנה הפוליטי הרחב, גם אם לא לאותה מפלגה, מדובר בלוחם צדק שפגשתי גם במשעולים אחרים – ברחוב, במאבקים הציבוריים, בעיר שלי תל אביב.

תמר זנדברג: אני רוצה לנצל את הרגע הזה ובמילה נרגשת מאוד להיפרד ולא להיפרד, כי אני בטוחה שזו לא פרידה – לא מהחיים הציבוריים, ואולי גם לא מהבית הזה.

תמר זנדברג: מי יודע.

תמר זנדברג: ההודעה שלו תפסה אותנו ברגע שאנחנו יושבים כאן בכנסת ותוך כדי יהום הסער, ואחרי הימין החדש והישן אנחנו רואים עכשיו המון המון שינויים.

תמר זנדברג: בעיניי מדובר בתזוזות טקטוניות לקראת התארגנות מחדש של שני מחנות ערכיים מאוד מאוד ברורים, שיציגו שתי אלטרנטיבות לציבור בבחירות הקרובות: אחת היא מהימין, ואותה אנחנו רואים – גם ראינו אותה בארבע השנים האחרונות, ועכשיו אנחנו רואים אותה באיזה תצורה פוליטית קצת שונה, קצת מחודשת, אבל בסוף היא מביאה את אותו דבר: את אותו ימין גזען, מושחת, מסית, שאני לא רואה שמשהו משתנה בו, ואני לא רואה שום חשבון נפש ושום הכאה על חטא.

תמר זנדברג: במחנה שלנו, חברות וחברים – ואני פונה לצד הזה – זה הזמן להקים את השמאל, לא החדש וגם לא הישן, אלא האמיתי; השמאל הברור, החד, הלא-מתנצל, זה שלא חותר ושובר כל הזמן למרכז וזה שלא מגמגם, וגם זה שלא שותק, אלא שמאל ערכי שנאבק על השלום ועל הדמוקרטיה, כי מדינת ישראל ראויה ברגע הזה למאבק הזה.

תמר זנדברג: זה מאבק שנתמך על ידי ציבור הרבה יותר גדול ממה שהרבה כאן חושבים, וזה מאבק שינצח.

תמר זנדברג: ולכן, ברור לי שאל מול כל הימין הזה מה שצריך ברגע הזה זה שמאל חד, ברור, שיודע מיהו ויודע לאן הוא הולך.

תמר זנדברג: זה החיבור האמיתי שצריך במחנה; זה החיבור שהציבור שלנו וציבור רחב מאוד מצפה לראות.

תמר זנדברג: אני קוראת מכאן לחברי כנסת, גם שיושבים כאן וגם שלא יושבים כאן, גם לפעילים, לאנשי ציבור, לכל מי שרואה את עצמו שותף במאבק על השלום ועל הדמוקרטיה הישראליים, להצטרף אלינו ולחבור יחד לגוש שיוביל את החברה הישראלית משמאל, שימשוך אותה אל האלטרנטיבה הערכית שישראל כל כך זקוקה לה וכל כך ראויה לה, וביחד אנחנו נצליח למשוך כאן אלטרנטיבה משמעותית וערכית ושלמה וראויה לימין המשיחי, המשתולל, הגזען והמסית.

תמר זנדברג: זה הרגע.

תמר זנדברג: אין רגע טוב מזה.

תמר זנדברג: אנחנו הולכים לבחירות שהן באמת גורליות, וגוש שמאל אמיתי ולא מתנצל ושידיו לא קשורות מאחור זה הדבר הראשון שישראל זקוקה לו ברגע הזה יותר מכל דבר אחר.

תמר זנדברג: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אילן גילאון – איננו; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מוסי רז – אחרון הדוברים, ונעבור להצבעה מייד.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני עולה לפה וראשית אני רוצה – הייתי כשמסר חבר הכנסת דב חנין הודעה המיוחדת לפני כארבע שעות בחדר הוועדה למעמד האישה.

מוסי רז: מי שהיה שם – גברתי מזכירת הכנסת הייתה, חלק מחברי הכנסת פה היו – ראה איך נפרדים מפרלמנטר משכמו ומעלה, שכנראה 90% מחברי הבית, או 85%, לא מסכימים לעמדותיו הפוליטיות, אבל אני חושב ש-100% של חברי הבית מעריכים את דרכו, את ההשפעה האדירה שלו פה ב-13 השנים האחרונות – אחד מהמחוקקים הראשונים בתולדות ישראל – את נועם הליכותיו, את היושר שלו.

מוסי רז: הוא אומנם לא פה כרגע, שזה כבר מאוד מפתיע, אבל אני חושב שהכנסת מאוד מאוד תחסר אותו.

מוסי רז: איבדנו כאן אדם שעזר כמעט יותר מכל אחד אחר שהיה.

מוסי רז: עליתי לכאן כדי לדבר על ההודאה של אותו קטין במעשה הטרור היהודי, במעשה הרצח של עאישה ראבי.

מוסי רז: טוב שבית המשפט פוסל הודאות שהוצאו בעינויים.

מוסי רז: אינני יודע אם אותו קטין באמת ביצע את הרצח או לא ביצע, היה שותף או לא היה שותף; אני חושב שחשוב שתיאמר מהבית הזה קריאה ברורה לשב"כ, לכוחות הביטחון, להפסיק להוציא הודאות על ידי חקירות צורך למיניהן ועל ידי עינויים ועל ידי הודאות פסולות.

מוסי רז: טוב שבית המשפט פסל את ההודאה הזאת.

מוסי רז: זה קצת מוזר שזה קורה רק כשהחשודים הם יהודים, אבל טוב שכך קרה.

מוסי רז: אני חושב שיש לנו משימה לכנסת הבאה – לצערי, פניתי לח"כים מהימין ואף אחד לא רצה להשתתף בזה.

מוסי רז: יש לנו משימה לכנסת הבאה: להוציא את העינויים מחוץ לחוק, לפסול עדויות שנעשו בצורה לא הולמת, לא ראויה ולא חוקית, ואפילו להפוך את גביית העדויות האלה לעבירה פלילית, על מנת שהדבר הזה ייפסק.

מוסי רז: נוח לי להגיד את זה עכשיו, כי אני חושב שאין שום ספק שמי שרצחו את עאישה ראבי צריכים לשבת מאחורי סורג ובריח.

מוסי רז: שמענו פה את הימין בהתחלה מפנה אצבע מאשימה כלפי פלסטינים; נראה לי שאנחנו יודעים כבר שלא פלסטינים ביצעו את הרצח הזה.

מוסי רז: אבל אסור בשום פנים ואופן שהדברים האלה ייעשו בצורה של הפעלת כוח לא ראוי, בוודאי לא כשמדובר על קטינים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, כאמור, אין הסתייגויות להצעת החוק.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 10), התשע"ט–2019.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–17 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–17 נתקבלו.

יצחק וקנין: 19 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 10), התשע"ט–2019, נתקבל.

יצחק וקנין: 21 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/810; דברי הכנסת, חוב' ד', ישיבה 371, עמ' 31668; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 32), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה בוועדת הכנסת.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק ממלא מקום יושב-ראש ועדת הכספים.

יצחק וקנין: חבר רועי פולקמן יציג את הצעת החוק.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: אני אציג את ההצעה כחבר ועדת הכספים.

רועי פולקמן: מדובר כאן בהצעה שבאה, כמו שאנחנו אוהבים לא מעט בכנסת, לעשות תיקון ביורוקרטי.

רועי פולקמן: יזם את ההצעה הזאת מיכאל מלכיאלי – נמצא כאן – כמובן, בתמיכת שר הפנים אריה דרעי.

רועי פולקמן: ההצעה באה לסדר את הנוהל שכבר קיים כיום בשלטון המקומי של מתן הנחות בארנונה למוסד מלכ"ר מתנדב שפועל בתחומי הרשות.

רועי פולקמן: היום הפרוצדורה – ויתקן אותי חבר הכנסת מלכיאלי – הפרוצדורה הקיימת הנוהגת היום אומרת שהמוסד הזה יכול לקבל המלצה מהעירייה, ואז משרד הפנים צריך לאשר את זה.

רועי פולקמן: הצעת החוק באה לאפשר לעירייה לאשר את זה בעצמה.

רועי פולקמן: כמובן, יש מנגנונים שהוגדרו בחוק: אם יש אירועים, אם יש הסתייגויות והתנגדויות – הכוונה כאן היא שיאשר שר הפנים.

רועי פולקמן: קיבל את אישור מועצת הרשות המקומית, והיא תוכל לאשר את מתן הפטור לפי זה, בהתאם לתנאים וכללים, כמובן, אלה שקבע משרד הפנים, כדי שלא תהיה הפקרות בעניין הזה.

רועי פולקמן: המטרה היא לעודד בשלטון המקומי מוסדות מתנדבים ולהקל עליהם איפה שאפשר.

רועי פולקמן: זה אחד הצעדים האלה.

רועי פולקמן: אז אני מודה לחבר הכנסת מלכיאלי על ייזום החוק ועל זה שזה אושר בוועדת הכספים, וכמובן, קורא לכם לתמוך בהצעה.

יצחק וקנין: תודה לרועי פולקמן, שהציג את הצעת החוק.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, כאמור, אין הסתייגויות לחוק.

יצחק וקנין: יש בקשות דיבור, של חברי הכנסת יהודה גליק ודב חנין.

יצחק וקנין: יהודה גליק, אתה מעוניין לדבר?

יהודה גליק: – – –

יצחק וקנין: חמש דקות.

יצחק וקנין: אתה מוותר.

יצחק וקנין: דב חנין – איננו.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה, ואחרי כן אאפשר לך לברך, חבר הכנסת מלכיאלי.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 32), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 19 בעד סעיפים 1–2 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 32), התשע"ט–2019, נתקבל.

יצחק וקנין: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, יוזם החוק, לברך.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – תודה, רועי, על הגשת החוק.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת העבירה עכשיו הצעה טובה מאוד, שתעזור לכל העמותות – אותן עמותות שלצערנו, עד היום היו צריכות להמתין כחצי שנה עד שמשרד הפנים, עד שהמחוז יואיל בטובו לאשר אותם.

מיכאל מלכיאלי: מה שקרה בזמן הזה הוא שאותן עמותות נכנסו לעיקולים, ובמקום שיתעסקו במה שעמותה צריכה להתעסק בו העמותות מתעסקות בגיוס כסף לתת לעירייה שמקבלים בכל מקרה בחזרה.

מיכאל מלכיאלי: אז אני רוצה להודות לשר הפנים, השר אריה דרעי, יושב-ראש תנועת ש"ס, שכל מי שמכיר את ההליך בכנסת יודע ששרים בדרך כלל לוקחים לעצמם סמכויות ולא מפזרים, והשר, כשהבין שהדבר הזה יכול להקל על העמותות, נתן את ברכתו, ולכן החוק הזה יוכל להתקדם; ליושב-ראש ועדת הכספים משה גפני, שגם קידם; לחברי הוועדה – נמצא כאן מיקי לוי, שהיה שותף בכל הדיונים, תודה רבה; הוועדה התנהלה במקצועיות גדולה מאוד; לצוות הוועדה, שגית, אייל בן ארי ושלומית ארליך; למנהל הוועדה טמיר כהן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות ליושב-ראש הקואליציה דודי אמסלם על דחיפתו בחוק הזה; ליוני משריקי, שהוא יועץ השר, שעזר בניסוח החוק הזה; לעוזריי – עכשיו אנחנו בסוף קדנציה – אני רוצה להודות ליועץ החקיקה שלי עקיבא חופי, אני קורא לו עקיבא האגדי, שעוזר בכל הצעות החוק, ומקדם והביא הרבה הרבה הצעות חוק יחד עם שאר עוזריי, משה כהן וישראל עברון; לטייבי, שהיום עזרה בקידום החוק הזה בכל ההליכים, ותודה רבה לכל מי שתמך בה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': ולהוריי שגידלוני והביאוני עד הלום – שכחת, גם כן.

מיכאל מלכיאלי: – – – בר-מצווה, אין שינוי.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/817; דברי הכנסת, חוב' ז', ישיבה 380, עמ' 32095; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום – דילגנו על שתי הצעות חוק שעדיין אינן כאן – הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 31), התשע"ט–2018, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, והונחה על שולחן הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת כבל נמצא פה?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת כבל?

איתן כבל: אם אדוני יזיז את המיקרופון, לא יסתיר לו.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, ברשותכם, הצעת החוק היא הצעת חוק הבנקאות, של חברי חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן כבל: אני מבקש ברשות

איתן כבל: כם להקדיש את הצעת החוק הזאת לאח של יעקב אשר, שיושב שבעה – להקדיש אותה לאברהם אשר, זיכרונו לברכה, אחיו של חברי חבר הכנסת יעקב אשר, ייבדל לחיים ארוכים.

איתן כבל: ברשותכם אני רוצה לומר – יעקב לא נמצא כאן.

איתן כבל: הייתי שמח אם הוא היה כאן.

איתן כבל: הוא שותף שלי.

איתן כבל: הוא היה גם יושב-ראש ועדת המשנה למאבק בקטל בדרכים; מחוקק מן המדרגה העליונה, בעיקר בעניינים צרכניים.

איתן כבל: זו הזדמנות מבחינתי לומר לו מעומק ליבי תודה, תודה, תודה.

איתן כבל: הצעת החוק הזאת פירושה לעזור יום-יום לאלמנות ויתומים בתקופה הכי לא פשוטה שלהם.

איתן כבל: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 31), התשע"ט–2019.

איתן כבל: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית של חברי חבר הכנסת יעקב אשר, שאיננו נוכח כאן, כפי שאמרתי, בשל פטירת אחיו אברהם, זיכרונו לברכה.

איתן כבל: אני שב ומשתתף בשמי ובשמכם בצערו, ומקווה שמעשיו הברוכים, שהצעת חוק זו היא אחת מהם, יהוו לו מקור לנחמה.

איתן כבל: מטרת הצעת החוק היא להקל על יורשיו של אדם שנטל הלוואה לדיור – משכנתה – ונפטר.

איתן כבל: במצב כזה נטל תשלום ההלוואה לדייר עובר ליורשים או לשאירים, אשר בה בעת מתמודדים הן עם פטירת יקירם והן עם קשיים כלכליים העלולים לנבוע מפטירתו.

איתן כבל: לפיכך, מוצע לקבוע שאם נפטר אדם שנטל הלוואה לדיור, יחויב מי שנתן את ההלוואה לדחות את מועדי פירעונה למשך תקופה של עד 12 חודשים ממועד הפטירה, לבקשת מי שחייב לפרוע אותה.

איתן כבל: מוצע כי נותן ההלוואה יכלול במכתבים ובהודעות שהוא שולח בקשר לחוב, לאחר שנודע לו על הפטירה, פרטים על זכותו של החייב לדחות את מועדי הפירעון כאמור, וכי הוא לא יהיה רשאי לגבות בגין הדחייה תשלום כלשהו הנוסף על תשלום ההלוואה השוטף, ובכלל זה ריבית פיגורים.

איתן כבל: כמו כן מוצע לאפשר לחייב בפירעון ההלוואה לבחור אם ברצונו לשלם את התשלומים שמועד פירעונם נדחה בתום תקופת ההלוואה באותו מספר תשלומים כפי שנדחו, או להוסיף אותם לתשלומים שעליו לשלם עד לתום תקופת הפירעון.

איתן כבל: נותן ההלוואה לא יוכל להתנות על הוראות אלה אלא לטובת החייב.

איתן כבל: אני מבקש להדגיש שכמו בתיקונים קודמים שבהם דנה הוועדה, החלטנו להחיל את הצעת החוק על כל נותני ההלוואות לדיור במשק – בנקים, גופים מוסדיים דוגמת חברות ביטוח ונותני אשראי שהם גופים חוץ-בנקאיים.

איתן כבל: יצוין כי לא מוצע להחיל את החוק על קופות גמל וחברות מנהלות של קופות גמל – אלה אינן רשאיות לתת הלוואות אלא לעמיתיהן, ומתוך הכספים העומדים לרשות העמית.

איתן כבל: אם עמית נוטל הלוואה מקופת גמל ונפטר בטרם החזיר את כל ההלוואה, החוב כלל אינו צובר ריבית פיגורים, ונוסף על כך, השאירים או היורשים ממילא אינם נושאים בתשלום החוב.

איתן כבל: כדי לאפשר לנותני ההלוואות לדיור זמן היערכות לצורך התאמת הסכמי ההלוואה שעליהם הם מחתימים את לקוחותיהם, מוצע כי ההוראות ייכנסו לתוקפן שישה חודשים מיום פרסום החוק.

איתן כבל: עם זאת, ואני מדגיש, מוצע לקבוע מפורשות כי אין בכך כדי למנוע מנותני ההלוואות להחיל הוראות אלה גם לגבי הסכמי הלוואה לדיור שנכרתו קודם לכן, ואנו מעודדים זאת.

איתן כבל: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, הצעת החוק צפויה להקל על יורשיהם של נוטלי הלוואות לדיור בשעת צרתם הגדולה ביותר, ולהבטיח שגם אם הנפטר היה מבוטח בביטוח חיים, היורשים לא ייאלצו להתמודד עם דרישות לתשלומים שונים, לרבות ריביות פיגורים.

איתן כבל: בהקשר זה יצוין כי הוועדה דנה גם בחשש שאפשרות הדחייה תפגע בתמריץ של חברות הביטוח, הנושאות בחוב במקרים שבהם הנפטר היה מבוטח בביטוח חיים, לשלם את החוב באופן מהיר ככל האפשר, אולם נחה דעתנו כי הוראות חוק חוזה הביטוח, שמחייבות את המבטח לשלם את החוב בתוך 30 ימים מהיום שבו הועברו לו כל המידע והמסמכים הרלוונטיים, מונעות חשש זה.

איתן כבל: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, ההצעה אושרה בוועדה פה אחד ואין לה הסתייגויות, ואני מבקש מכם לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

איתן כבל: אבל לפני שאני יורד מעל הבמה, וכיוון שזו הצעת החוק האחרונה שאני מעלה ביומיים האלה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לחברים הפעילים בוועדה.

איתן כבל: חברים בוועדה יש הרבה, אבל יש חברים שאני מוצא שראוי באמת לציין את פעילותם, מעל ומעבר: אני רוצה לציין את חברתי איילת נחמיאס ורבין.

איתן כבל: תודה על כל אשר עשית ואת עושה בוועדה.

איתן כבל: היית חברה למופת בוועדה, וגם יש לך זכות גדולה בהקמת ועדת החקירה לנושא הטייקונים, שהובלת ודחפת, ואני מודה לך מעומק הלב.

איתן כבל: אני חבר שלך, אני אוהב אותך, ועוד נכונו לנו עלילות ביחד, בעזרת השם.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לציין את חברי דב חנין, שזו הזדמנות עבורי.

איתן כבל: אמרתי בחדר היום כשהוא ערך את מסיבת העיתונאים, ואני אומר לו: הלוואי, הלוואי.

איתן כבל: הייתי אומר – וזה קשה מאוד במצב של הסיעה שלי – הייתי מוכן לוותר על מקום בסיעה שלי, אחד, ולו רק שדב חנין יישאר.

איתן כבל: אתם לא יודעים כמה קשה היום להגיד את זה עלינו, כבר לא המחנה הציוני-מפלגת העבודה.

איתן כבל: הוא באמת אחד המחוקקים המובילים בבית הזה לדורותיו, והאמינו לי שיש לי כבר פרספקטיבה.

איתן כבל: ואתה יודע, אדוני יושב-ראש הישיבה, אתה מנהל איתו את הדיונים בוועדת החקירה, שזה באמת עניין מדהים, ממך, סמוטריץ, ועד דב חנין, איך הדברים מתנהלים במקצועיות, וגם כאן בוועדה.

איתן כבל: זכות גדולה נפלה בחלקי שהוא חבר בוועדה וגם יושב-ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, שהוא באמת ראש וראשון למאבקים בעניינים האלה.

איתן כבל: אני רוצה לומר תודה לחברתי שולי מועלם, שבאמת מקפידה – היא חברה לשעבר בסיעתך, ואתה לא תחמיץ פנים כלפיה גם כשאני אומר – –

בצלאל סמוטריץ': חס וחלילה.

איתן כבל: – – את הברכה אליה.

איתן כבל: אישה מדהימה, ישרת דרך, שעושה עבודה נאמנה ויודעת להפריד בין הפוליטיקה לכל העניינים האחרים, ובאמת נותנת מעצמה לכלל הציבור, ובאמת זכות שהיא תהיה גם בקדנציה הבאה בכנסת הזאת.

איתן כבל: לחאג' יחיא, חבר הכנסת חאג' יחיא, שהקפיד באמת להגיע לכל ישיבה כמעט, לומר את דעתו, להתווכח, לדחוף, לקדם, להביא מחוכמתו ומניסיונו כמהנדס לוועדה, וזו הזדמנות עבורי לומר לו תודה.

איתן כבל: לחבר הכנסת רועי פולקמן.

איתן כבל: חבר הכנסת רועי פולקמן הוא אחת ההפתעות הגדולות של הכנסת הזאת.

איתן כבל: אין לי ספק שאתה, רועי, היית מופיע ברשימה שלי.

איתן כבל: אני יכול לומר שבוועדה היה לי כיף גדול מאוד לעבוד איתך – וזה לא עניין של מה בכך – ולזכות מחוכמתך.

איתן כבל: למרות שזאת קדנציה ראשונה שלך היית תותח, עשית עבודה יוצאת מן הכלל, ובעזרת השם, נזכה גם בקדנציה הבאה לזכות לראות אותך בבית הזה.

רועי פולקמן: תודה רבה.

איתן כבל: הבית הזה זקוק לאנשים כמוך.

איתן כבל: יעקב אשר – אמרתי, פתחתי ואמרתי – חברי יעקב אשר, שהיה יושב-ראש ועדת המשנה למאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: מרגע כניסתו, כשהוא החליף את יעקב מקלב – –

בצלאל סמוטריץ': אורי.

איתן כבל: – – היה כל-כולו נתון לעשייה, בכל מאודו – עשייה חברתית, עשייה בתחומים שונים בצרכנות, החוק שהעברנו היום – שותף מלא במאבק בקטל בדרכים, ראש וראשון, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות גם לו לומר תודה.

איתן כבל: לחברי חבר הכנסת עיסאווי פריג', שמלווה אותי מתקופת האוניברסיטה ועד היום, שחקן מרכזי בוועדה, בעזרת השם, שאני אזכה לראות אותו גם בכנסת הבאה – חבר, אח, תרם, נתן, השתדל, עשה כמיטב יכולתו, וזו הזדמנות גם לומר לו, לאחי עיסאווי, תודה.

איתן כבל: ואחרון, באמת אחרון חביב, אח שלי, איציק וקנין, חבר הכנסת איציק וקנין.

איתן כבל: הגענו יחד, כמדומני, לכנסת הזאת, וגם הוא – – –

קריאה: – – –

איתן כבל: 1996, כן.

איתן כבל: וגם הוא פורש מהבית, הודיע על פרישתו, ואני רוצה לברך אותו על מינויו לשר הדתות, גם בתקופה הזאת.

איתן כבל: אחד האנשים המדהימים בבניין הזה שזכיתי לראות בכל שנותיי.

איילת נחמיאס ורבין: מי?

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין.

איילת נחמיאס ורבין: חד-משמעית.

איתן כבל: באמת, לא ראיתי אדם בבית הזה שיש עליו קונסנזוס כל כך רחב – –

איילת נחמיאס ורבין: טוב שכל וישר לב.

איתן כבל: – – כל כך גדול: נותן מעצמו, אוהב אדם, עושה הכול למען אנשים.

איתן כבל: הייתה לי זכות גדולה שהוא הלך איתי לאורך כל הדרך, ואני אומר זאת באהבה גדולה, ואני מאחל לו שדרכו תצליח בכל אשר יעשה.

איתן כבל: ידיים נקיות, ישר דרך, חכם, נבון, יודע מהי דרך האמצע של הרמב"ם, ממש ממש כך.

איתן כבל: ולך, באמת, אם אתה כבר יושב-ראש הישיבה, אדוני – אני יודע שיש אנשים שאולי לא יאהבו את זה.

איתן כבל: אנחנו חלוקים מאוד מאוד בחלקים גדולים של העבודה המשותפת שלנו – תפיסת הדרך, תפיסת העולם – אבל מצאתי לי חבר בבית הזה, ולא רק בגלל הגובה, שאני יכול להסתכל עליך מעליך – זו ההזדמנות היחידה שלי להסתכל על מישהו לא בגובה העיניים אלא מעליו – אבל יחד עם זאת, אתה חכם, אתה נבון, אתה חרוץ, ואתה מסוכן בגלל כל זה.

עמר בר-לב: בדיוק.

עמר בר-לב: ומסוכן.

בצלאל סמוטריץ': יש לך מזל שיש לי זקן.

בצלאל סמוטריץ': לא רואים שאני מסמיק.

איתן כבל: ולכן אני אומר את הדברים האלה ביושרה.

איתן כבל: אני אוהב אותך ומעריך אותך מעומק הלב על היכולת שלך להוביל, עם כל הסכנה שבך.

איתן כבל: אחים אנחנו, יהודים אנחנו, ואני אוהב אותך ואני מעריך אותך, ועוד נכונו עלילות, בעזרת השם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: בהצלחה.

בצלאל סמוטריץ': אני מרשה לעצמי, איתן, גם לפשוט את ארשת הפורמליות שבדרך כלל מלווה פה את הכיסא הזה.

בצלאל סמוטריץ': איתן, איתן, אני אומר – אני מרשה לעצמי רגע גם לפשוט, להגיד לך תודה.

בצלאל סמוטריץ': מצאתי אח גדול, מורה, בעל ניסיון, בר-פלוגתא יוצא מגדר הרגיל, בחוקים שקידמת – באמת, יוצא מן הכלל.

בצלאל סמוטריץ': מוריד את הכובע.

בצלאל סמוטריץ': טוב, זה זמן פרידה, הוא קשה לכולנו.

בצלאל סמוטריץ': מקווה שניפגש פה, לפחות רובנו, גם בהמשך, אבל באמת, איתן, מוריד את הכובע.

בצלאל סמוטריץ': תודה על הכול הכול הכול.

בצלאל סמוטריץ': למדתי המון.

איילת נחמיאס ורבין: סמוטריץ, יש לו פריימריז.

איילת נחמיאס ורבין: אל תגזים.

בצלאל סמוטריץ': בהתאם לדברי חז"ל, אני צריך לקרוא לך רבי ומורי, אלופי ומיודעי.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': התרגשנו.

בצלאל סמוטריץ': בואו נחזור רגע לקרקע המציאות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבנקאות.

בצלאל סמוטריץ': אין הסתייגויות, לא הוגשו בקשות רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 31), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 21 בעד סעיפים 1–4 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 17 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצביעים עליה כעת בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 22 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 31), התשע"ט–2019, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 21 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': [נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': מציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ולאחר מכן תהיה לנו הצבעה על הודעתו של יושב-ראש הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, על פי הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט, מחליטה הכנסת, לפי סעיף 84ב לתקנון הכנסת, לאשר את החלטת הוועדה לפצל את הצעת החוק שמדובר עליה – רישום פלילי ותקנת השבים – לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד מההצעה יכלול את כל סעיפי החוק והתוספות למעט התוספת השנייה, וחלק אחר יכלול את התוספת השנייה.

ניסן סלומינסקי: הרפורמה היא רפורמה אדירה, רחבה מאוד.

ניסן סלומינסקי: לא הספקנו להגיע לתוספת השנייה, ואנחנו מפצלים אותה כדי שנוכל להניח ולהעביר עוד היום – או מתי שנספיק – להניח את הנושא של הרפורמה האדירה של רישום פלילי, תקנת השבים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצביעים כעת על בקשתו או הודעתו של יושב-ראש ועדת החוקה בדבר הפיצול.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 23 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 15 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ו–2016, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 15 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ו–2016, התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/831); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35) (סגן ראש רשות ברשות מקומית מעורבת), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, שמציג כעת את הצעתו.

בצלאל סמוטריץ': זמן של עד עשר דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק שנועדה לתקן עיוות שנוצר עקב חקיקה קודמת, ישנה, בהתאם לשינוי מבנה האוכלוסייה ברשויות רבות בארץ; אחת מהן היא גם רשות העיר תל אביב.

מכלוף מיקי זוהר: הפנייה הייתה כמובן מעיריית תל אביב, שבהתאם לשינויים שנוצרו בשנים האחרונות, מבנה העבודה שלהם בחיי היום-יום הפוליטיים-דמוקרטיים שלהם השתנה, וגם מבחינת היכולת המקצועית, ולכן התבקשנו לחוקק את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: החוק נועד לתקן בעצם עיוות היסטורי ישן, ובסופו של דבר יוכל לסייע לעיר תל אביב לתפקד כראוי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש מכולם להצביע בעד החוק.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר.

בצלאל סמוטריץ': רשימת הדוברים – אז רשומים כאן שניים.

בצלאל סמוטריץ': אם מישהו רוצה להירשם, אז אפשר עוד.

בצלאל סמוטריץ': איילת נחמיאס ורבין, גברתי רשומה לדבר כאן?

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אחריה – חבר הכנסת חיים ילין, שאיננו כאן.

בצלאל סמוטריץ': עד שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: האמת היא שיש לי עוד הצעת חוק שאני זוכה להעביר היום בקריאה שנייה ושלישית, בנושא שמאוד מאוד קרוב לליבי, יחד עם חבר הכנסת איציק שמולי וחברת הכנסת מירב בן ארי, בנושא תקיפת צוותים רפואיים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מרגישה צורך עמוק – למרות שהוא יצא מהמליאה – לומר תודה מעומק הלב לחבר הכנסת איתן כבל.

איילת נחמיאס ורבין: הוא הפך את ועדת הכלכלה למקום שוועדת הכלכלה לא הייתה בו ולא נמצאה בו – הוא הפך אותה למקום שבו לא רק מחוקקים אלא גם מלמדים.

איילת נחמיאס ורבין: אני זכיתי, במובן הזה שחבר הכנסת איתן כבל ניאות לקחת אותי תחת חסותו וללמד אותי את כל מה שהוא יודע על הבית הזה, על הכנסת הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר תודה ולהיפרד בעצב גדול מחבר הכנסת דב חנין.

איילת נחמיאס ורבין: על הרבה דברים אנחנו לא הסכמנו, אבל האופן שבו דב חנין ידע לטפל בחקיקה, ידע להביא את דבריו, הוא נדיר לבית הזה.

איילת נחמיאס ורבין: הצורה שבה הוא העביר את המסר שלו היא יוצאת דופן, ובמובן הזה הוא באמת באמת חולק את אותה רוח – היושב-ראש סמוטריץ, בעולם המשפט קוראים לזה "מזג שיפוטי".

איילת נחמיאס ורבין: יש דבר כזה "מזג פרלמנטרי", ולחבר הכנסת יצחק וקנין יש בדיוק את הדבר הזה – את המזג הפרלמנטרי.

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו, כמה אנחנו חסרים את המזג הפרלמנטרי הזה, וכמה אני מרגישה לא אחת שגם אני חטאתי במחסור מהדבר הזה שנקרא מזג פרלמנטרי.

איילת נחמיאס ורבין: ואני רוצה להודות לאותם חברי כנסת מיוחדים שהביאו לתוך הבית הזה מזג פרלמנטרי בדיוק ברגעים שאנחנו היינו זקוקים לו.

איילת נחמיאס ורבין: ואיכשהו, אני כל הזמן אומרת, שיח המחלוקת הרי ילך איתנו גם למערכת הבחירות.

איילת נחמיאס ורבין: שיח המחלוקת הזה יהיה איתנו גם אחרי הבחירות, לא משנה איזו ממשלה תורכב כאן.

איילת נחמיאס ורבין: ואני מתפללת ומתחננת בכל ליבי שאנחנו נזכור מה זה מזג פרלמנטרי בזכות אותם חברי כנסת שבקדנציה הבאה לא יהיו כאן.

איילת נחמיאס ורבין: ואני מקווה, ויודעת, שיצטרפו לכאן חברי כנסת חדשים.

איילת נחמיאס ורבין: אם יש מורשת שחברי הכנסת האלה מותירים אחריהם – כמו איתן כבל, שהיה חבר כנסת מאוד מאוד מאוד מאוד נדיב כלפי חברי כנסת חדשים – אני מתפללת בכל ליבי שאנחנו נדע לעשות את זה כלפי החדשים שיבואו, ושאנחנו נדע להביא לכאן, לבית הזה, קצת יותר מזג פרלמנטרי.

איילת נחמיאס ורבין: תצביעו בעד הצעת החוק הזאת, אני חתומה עליה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חיים ילין – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, אדוני.

נחמן שי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: המערכת הזאת נסגרת והולכת, ואנחנו מעבירים את החוקים האחרונים והכנסת העשרים מסיימת את ימיה.

נחמן שי: עם הזמן נזכור, בוודאי, דברים כאלה ואחרים.

נחמן שי: אני רק רציתי גם מעל הדוכן הזה לשוב לתמונה מסוימת שהייתה לפני שעתיים בוועדת החוץ והביטחון – הפרדה שלנו מהרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט.

נחמן שי: אין הרבה אנשים בזירה הציבורית של מדינת ישראל שמסיימים תפקיד רמטכ"ל כפי שהוא סיים אותו.

נחמן שי: ראיתי בחיי 14 רמטכ"לים מתפקדים, מנקודות ראות שונות, ואין ספק שמקומו של גדי איזנקוט הוא מיוחד ביותר, וגם ייזכר, לכן, בהיסטוריה של מדינת ישראל, הייתי אומר, בשני היבטים: היבט אחד – הערכים המוסריים שהוא הקפיד להנחיל ולקיים את צה"ל לאורם.

נחמן שי: אנחנו תמיד גאים בערך חשוב מאוד שנקרא "טוהר הנשק", אבל לא תמיד אנחנו מבינים מה המשמעות שלו.

נחמן שי: והמשמעות שלו היא שהצבא יורה ופוגע באנשים רק במידת הצורך ורק בנסיבות, בזמן ובמקום הנכונים.

נחמן שי: גדי איזנקוט אמר באחת הישיבות ש"הבא להרגך השכם להורגו", כפי שנאמר בכתובים, היא לא הוראה של הפיקוד העליון ולא הוראה שלו – מקומה בתנ"ך, והוא מנחה את צה"ל מתי פותחים באש.

נחמן שי: ואני חושב שבמציאות של ימינו, שבה אורבים לצה"ל מכל הכיוונים כדי להאשים אותו ולתקוף אותו ולקחת אותו לבתי דין בין-לאומיים, טוב שהרמטכ"ל הקפיד על הנושא הזה של ירי, וכולנו זוכרים נסיבות מסוימות, וטוב שאדם מוסרי כזה הוביל את צה"ל בשנים האלה.

נחמן שי: והדבר השני הוא שאנחנו לא יכולים לדעת, אבל רבים במדינת ישראל חבים, כמובן, לגדי איזנקוט את חייהם.

נחמן שי: חבים את חייהם בכך – רגע.

נחמן שי: חייבים את חייהם לגדי איזנקוט כי הוא השכיל, במלחמה שבין המלחמות, למנוע את המלחמה הגדולה.

נחמן שי: במגעים כאלה, במקומות כאלה ובזמנים כאלה שרוב עם ישראל לא ידע עליהם, וטוב שלא ידע, הוא הצליח להוביל אותנו בביטחון, תרתי משמע, אל המקום שבו לא תהיה מלחמה גדולה ויינצלו חייהם של אנשים.

נחמן שי: יחד עם זאת, אני אומר, מדינת ישראל הייתה ונשארה מדינה בטוחה.

נחמן שי: ולבסוף אני רוצה, לבקשתו של חברי עמיר פרץ, לברך פה את בהיג' מנסור, ראש מועצת עוספיא הנבחר, לשעבר שגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית, ואת האורח שלו, לואיס אבינדר, אחד האנשים המשמעותיים ברפובליקה.

נחמן שי: ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

נחמן שי: וכמובן – להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולאחל לך, כמו שנאמר במקורותינו, שתלך מחיל אל חיל.

נחמן שי: בהצלחה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יהודה גליק, אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ילין, היית רשום לדבר – לא היית.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לדבר?

בצלאל סמוטריץ': היית רשום לדבר בחוק הזה, קראתי את שמך ולא היית, אבל אנחנו היום ביום של לפנים משורת הדין, אז אם אתה רוצה, אני יכול לקרוא לך לדבר.

חיים ילין: על זה הייתי רשום?

חיים ילין: הרשויות?

חיים ילין: אני מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת גליק, אדוני, בבקשה.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, חבריי חברי הכנסת המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, חברים, שלוש שנים אני בבית הזה כחבר כנסת.

יהודה גליק: אני אוהב את העבודה כאן, ובעיקר אוהב את חבריי חברי הכנסת, שותפיי לעבודה.

יהודה גליק: חבריי היקרים, הצטרפתי לכנסת כדי לפעול למען הערכים שאני מאמין בהם, למען האינטרס הציבורי.

יהודה גליק: בעיניי אין ערך גדול יותר מחיי אדם, ועל כך אני שמח שאתמול הצלחתי, בעזרת שיתופי פעולה עם חברים רבים, להעביר את החוק החשוב ביותר והמשמעותי ביותר של הכנסת הזאת – החוק נגד העישון.

יהודה גליק: בין שאר הערכים הנוספים שעסקתי בהם היו ערכי משפחה.

יהודה גליק: כאבתי את כאבם של גרושים ושל גרושות, וניסיתי לקדם יוזמות למניעת אלימות במשפחה, למניעת גירושין.

יהודה גליק: פעלתי למען מתמודדי מחלות נפש.

יהודה גליק: בחודשים האחרונים נחשפתי לתחום שלא הייתי מספיק מודע אליו, והוא מצבם של יתומים ויתומות, אלמנים ואלמנות צעירים.

יהודה גליק: נחשפתי לזה בזכות עמותה בשם "אמיצים" – אלמנות ויתומים צעירים – בראשות אישה מדהימה בשם הדס דיסין.

יהודה גליק: כמה מאות יתומים, רבותיי, של פיגועים ושל מערכות צה"ל מטופלים על ידי כשבע עמותות שונות, ואילו 30,000 יתומים אחרים – ממחלות, מטביעה, מפשע, מעבריינות, מהתאבדות, מדום לב וכל מיני אחרים – אין להם עמותה.

יהודה גליק: רק לסבר את האוזן, יש עמותות שמטפלות בחולי סרטן, מלווים אותם בכיף, בטוב לב, מארגנים להם פינוקים רבים.

יהודה גליק: אבל מהרגע שהאדם נפטר כבר לא מלווים אותם; בעצם מגרשים את הבנים והבנות ובני הזוג מהטיפול של העמותה.

יהודה גליק: בדחיפה של עמותת אמיצים בראשות הגב' הדס דיסין התחלנו לפעול, בטוב ליבו של אלי אלאלוף, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקדם את מעמד היתומים בישראל בהכנת חוק מעמד היתומים בישראל.

יהודה גליק: רבותיי, מכיוון שקיבלתי מכם אהבה וחיזוק בשמחה ובאבל, אני מוצא חובה נעימה לשתף אתכם גם בהתפתחות חדשה.

יהודה גליק: כפי שציינתי בפניכם, במסגרת פעילותיי לקידום נושא היתומים והאלמנות, בזכות עמותת אמיצים בראשות הדס דיסין, אני שמח לבשר לכם כי הדס ואני החלטנו להתחתן.

יהודה גליק: בתקופה הקרובה, כשכולנו נהיה עסוקים בפריימריז ובבחירות – – –

קריאות: – – –

יחיאל חיליק בר: ובמזרחית: מברוכ עליכ, יא עריס.

יחיאל חיליק בר: מברוכ.

בצלאל סמוטריץ': צעקות כאלה אני לא עוצר.

בצלאל סמוטריץ': לא עוצר.

חיים ילין: כולם מתגרשים והוא היחיד שמתחתן.

חיים ילין: מה אתם רוצים ממנו?

קריאות: – – –

יהודה גליק: בתקופה הקרובה, כשכולנו נהיה עסוקים בפריימריז ובבחירות, הדס ואני נהיה עסוקים גם בהיערכות לבניית בית חדש.

יהודה גליק: אני רוצה להודות לכם, כנסת וחבריי היקרים.

יהודה גליק: ליוויתם אותי ארבע שנים, גם לפני שהייתי חבר כנסת, לאחר ההתנקשות.

איילת נחמיאס ורבין: "עוד יישמע, בערי יהודה, ובחוצות, ובחוצות ירושלים.

איילת נחמיאס ורבין: "

רויטל סויד: "עוד יישמע, בערי יהודה, ובחוצות, ובחוצות ירושלים.

רויטל סויד: קול ששון וקול שמחה – – –"

קריאה: שירת נשים, שירת נשים.

קריאות: איך אתה מרשה את זה?

בצלאל סמוטריץ': איך אתה מרשה, מיקי?

קריאה: – – – שסמוטריץ מרשה שירת נשים.

חיים ילין: סמוטריץ, תשים משהו מול העיניים לפחות.

בצלאל סמוטריץ': אני קורא אתכם לסדר בקריאה הראשונה.

בצלאל סמוטריץ': לפרוטוקול – בצחוק; לפרוטוקול – בצחוק.

אלעזר שטרן: יהודה, עכשיו התחיל הזמן.

יהודה גליק: רבותיי, מחברי הבית הזה כולו ומהעם כולו קיבלתי חיבוק ואהבה עוד לפני שהייתי חבר כנסת.

יהודה גליק: לפני ארבע שנים, לאחר ניסיון ההתנקשות בחיי, קיבלתי חיבוק ענק.

יהודה גליק: רבים מחברי הבית ביקרו אותי; רבים אין-סוף התעניינו בשלומי.

יהודה גליק: אני זוכר במיוחד את יושב-ראש הכנסת, שהזכיר אותי בנאום מיוחד כשחזרתי לנשום בכוחות עצמי.

יהודה גליק: לפני שנתיים וחצי הצטרפתי לכנסת, וגם אז זכיתי לחיבוקים באהבה אין-סופית, בשמחה ובעצב.

יהודה גליק: חיבקתם אותי באירוע שפקד את אשתי ושבע

יהודה גליק: קבותיו היא איבדה את הכרתה ושכבה חודשים ארוכים ללא הכרה.

יהודה גליק: רקדתם איתי בחתונת בני שלמה עם שירה, ושוב התאבלתם איתי כשלפני שנה נפטרה רעייתי יפה, וליוויתם אותי בהלוויה, בשבעה ובאבל בשנה הקשה שעברה עליי.

יהודה גליק: רבותיי, מחר בערב, יום רביעי, כ"ח בטבת, אני מקיים אירוע באולם מול הפארק ברעננה, "שבחי ירושלים", בנושא ירושלים המאוחדת והמאחדת, ובמסגרת האירוע הזה גם ארים כוסית בהודיה לה' יתברך על הזוגיות החדשה.

יהודה גליק: הציבור כולו, גם הצופים, גם חבריי חברי הכנסת, מוזמנים אלי להודיה לה' יתברך ולתפילה שבעזרת השם הדס ואני נזכה להקים בית נאמן, מחובר לירושלים המאוחדת והמאחדת.

יהודה גליק: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': יהודה, תודה.

בצלאל סמוטריץ': ריגשת.

בצלאל סמוטריץ': שיהיה, בעזרת השם, במזל טוב ובשמחות.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה, בעזרת השם.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

קריאות: – – –

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת – – – שירת נשים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עוד נראה לך מה זה שירת נשים – – –

רויטל סויד: באמת?

רויטל סויד: זה מה שהוא אמר?

קריאה: זה אני אמרתי, זה לא הוא.

בצלאל סמוטריץ': הכול היה בצחוק.

בצלאל סמוטריץ': הכול היה באווירה טובה ובצחוק.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו שרנו מאוד יפה.

בצלאל סמוטריץ': אתן צריכות להעריך את העובדה שלא הוצאתי אתכן החוצה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת – רגע, בוא ניתן – – –

קריאה: יהודה, שיהיה במזל – – –

איילת נחמיאס ורבין: הסמכות שלך, כל הסמכות שלך, מאז הפיצול – נעלמה.

יחיאל חיליק בר: יהודה, יהודה.

יחיאל חיליק בר: ריגשת אותנו עם הסיפור על החתונה שלך.

יחיאל חיליק בר: ליווינו אותך ברגעי האבל הקשים וההתמודדות, ואנחנו מתרגשים לשמוע על החתונה שלך, בעזרת השם, עם הדס.

יחיאל חיליק בר: "עוד יישמע בערי יהודה ובחוצות ירושלים, קול ששון וקול שמחה, קול חתן וקול כלה", ובעברית צחה – מברוכ עליכ, יא אריס, יהודה.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, אני השתתפתי היום כחבר ועדת החוץ והביטחון בישיבת פרידה מהרמטכ"ל גדי איזנקוט, ואני רוצה לומר, באמת – קודם כול, לאחל לו ברכת הצלחה רבה בחיים האזרחיים, וב.

יחיאל חיליק בר: באמת להוקיר ולהודות לו על עבודה אמיתית שעשה למען ביטחון ישראל, למען צה"ל.

יחיאל חיליק בר: זה רמטכ"ל שעשה עבודה בזמנים לא פשוטים, ברגעים לא פשוטים, וגם היה מושא להתקפות לא מעטות, פוליטיות.

יחיאל חיליק בר: ואני אומר שאם הוא עמד בהתקפות הפוליטיות זה לא פחות חשוב מאשר בהתקפות הפיזיות, ואני באמת רוצה להודות לו על שירות ארוך, רב-שנים, אמיץ, למען עם ישראל וביטחון ישראל, ולאחל לו המון המון הצלחה בהמשך.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חיליק בר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת מרגי; אדוני גם ביקש ויקבל, ולאחר מכן חבר הכנסת זוהר, אדוני, יסכם, ואנחנו נעבור להצבעה.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': לא שמעתי פה מתנגדים, מיקי.

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה לא צריך לסכם.

בצלאל סמוטריץ': אין פה מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חבריי, מי שמכיר אותי, אני בדרך כלל לא מנצל את הכלי הפרלמנטרי הזה של לעלות ולנאום בקריאה ראשונה, אבל היום הוא יום מיוחד, יום שבו – רק לסבר את האוזן, התחלתי את הקדנציה הזאת בוועדת החינוך כשהתחייבתי לילדים המיוחדים בחינוך המיוחד שאני הולך לשים אותם במרכז, ואכן, מתוך כ-700 דיונים בוועדה אני יכול לציין שלפחות 30%, יותר, היו בנושא הילדים המיוחדים.

יעקב מרגי: הצלחנו בקדנציה הזאת לחוקק את חוק החינוך המיוחד, שלקח כשנתיים עבודה רצופות, ובוועדה – כחודשיים.

יעקב מרגי: היום תיקנו את התקנות להסעות לילדים עם מוגבלויות במערכת החינוך.

יעקב מרגי: נכון להיום ילדים בחינוך המיוחד מוסעים ללא תקינה, ללא הסדרה ואסדרה, ללא פיקוח ובקרה, בלי כללים שמספקים את צורכי הילדים, והיום – אני מצטט את מה שאמר המנהל כפי שמוגדר בתקנות, שהוא יו"ר הוועדה שמאשרת את הזכאות להסעה ומתכלל את כל ההסעות של הילדים בחינוך המיוחד ובכלל, אבל מבחינתו זה יום בשורה, יום חג: יצאו מתחת ידיה של ועדת החינוך תקנות שמנחות אותו וידריכו אותו ויחייבו אותו ואת הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: אני רוצה לציין לשבח את השלטון המקומי, שלא הערים קשיים, אפילו קושי אחד; הפוך הוא – היה נדיב וכיוון, למרות שהמטלה בסוף בסוף נופלת על השלטון המקומי.

יעקב מרגי: אני רוצה לברך את משרד החינוך.

יעקב מרגי: נכון, המלאכה לא הושלמה.

יעקב מרגי: ניסינו גם לתחום בתקנות את הזמן המקסימלי להסעת ילדים עם מוגבלויות.

יעקב מרגי: האוצר קצת התנגד, בגלל שחשש שזה יטיל עליו מחויבות של מעל 100 מיליון שקלים, אבל התקנות האלה, לעומת המצב הנוכחי, אפשר להגדיר אותן בין חוסר אחריות לבין הסעות לילדים עם צרכים מיוחדים, עם מוגבלויות, בצורה תקינה, בטוחה, שנותנת איזה אופק להורים, איזה ביטחון, איזו ודאות.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, מבחינתי זה ציון דרך, ועמדתי בהתחייבות.

יעקב מרגי: התחלנו אותה עם החינוך המיוחד, באמצע הדרך הייתה הרפורמה, והיום, ברוך השם, התקנות, שלא לדבר על שאר הדברים שהצלחנו בוועדה: תוכנית ניצנים, הצהרונים, הקייטנות של החופש הגדול, ועוד ועוד – הרבה דברים שמערכת החינוך זכתה בהם, ועוד היד נטויה.

יעקב מרגי: תודה רבה, ובהצלחה לכל חבריי בדרכי ההתמודדות שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת זוהר, אדוני מסכם או שנעבור להצבעה?

בצלאל סמוטריץ': נעבור להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 36) (מינוי סגן ראש רשות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – 11 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 36) (מינוי סגן ראש רשות), התשע"ט–2019, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 23 תומכים, 11 מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא חוזרת לוועדת הפנים להכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': תודה לגברתי המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': ממשיכים את סדר-היום?

בצלאל סמוטריץ': אז הודעה לגברתי המזכירה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 64) (הרחבת הזכאות לטיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין), התשע"ט–2019, של חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לגברתי המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/825); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74) (הגנה על קטינים מפני תכנים פוגעניים באינטרנט), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה, של חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': תציג את הצעת החוק חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות לכל אחד.

בצלאל סמוטריץ': ראשונה – חברת הכנסת מועלם-רפאלי.

בצלאל סמוטריץ': עד חמש דקות לרשותך, גברתי.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שולי מועלם-רפאלי: חבריי השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, האמת היא שקצת הופתעתי לשמוע שחבריי במפלגת יש עתיד ובמרצ מתכוונים להצביע נגד הצעת החוק הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שפורנוגרפיה, שמעוותת את תפיסת המיניות הבריאה שכולנו חושבים שצריך לחנך אליה – שנחסוך אותה מילדים ונוער.

שולי מועלם-רפאלי: חשבתי שפורנוגרפיה זה אחד הנזקים האדירים, שהעולם של הניצול הבלתי-נתפס של כאילו שחקנים בעולם הפורנוגרפי זה משהו שאין לנו עליו מחלוקת.

שולי מועלם-רפאלי: אני מופתעת, חברת הכנסת גרמן.

שולי מועלם-רפאלי: איך יכול להיות שסיעת יש עתיד מתנגדת, אחרי שעשינו תהליך אדיר עם ארגונים אזרחיים רבים, עשינו תהליך אדיר עם המכון הישראלי לדמוקרטיה?

שולי מועלם-רפאלי: הבנתי, מה שאני רציתי לא יהיה – לא תהיה חסימה אוטומטית של כל הפורנוגרפיה לכלל מנויי מדינת ישראל באינטרנט, לצערי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שפורנוגרפיה זה רע.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאין שאלה על הנזקים שזה גורם לילדים, לנוער, למבוגרים; אין שאלה בכלל על הניצול המטורף שנמצא בעולם הפורנוגרפי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל משעה שאמרנו שהחסימה תהיה לפי רצון המנויים, שאנחנו מאפשרים לאנשים או חסימה מלאה או חסימה עם קוד או להשאיר להם פתוח – על מה ולמה החלטה להצביע נגד על פורנוגרפיה שתיחסך מילדים ונוער?

שולי מועלם-רפאלי: שם עכשיו הדיון הפוליטי של יש עתיד ומרצ מול הליכוד והבית היהודי?

שולי מועלם-רפאלי: חשבתי שאנחנו חולקים ערכים משותפים, שמתנגדים לניצול, שרואים בפורנוגרפיה הרבה מהרוע שישנו בעולם.

שולי מועלם-רפאלי: איך יכול להיות?

שולי מועלם-רפאלי: הרי חבר הכנסת חיים ילין השתתף איתנו בדיונים, עשה איתנו תהליכים, נשמעו הדברים החשובים שהוא אמר ותוקנו התיקונים שהוא חשב שצריכים להיות מתוקנים.

שולי מועלם-רפאלי: אני ממש ממש מופתעת.

שולי מועלם-רפאלי: תשמעו, אני אתן כמה נתונים שאולי ישכנעו את החברים שלנו: הגיל הממוצע של חשיפה לפורנוגרפיה במדינת ישראל הוא שמונה.

שולי מועלם-רפאלי: גיל שמונה.

שולי מועלם-רפאלי: ילדים בגיל שמונה נחשפים לפורנוגרפיה שלא ברצונם.

שולי מועלם-רפאלי: הם לא מחפשים והם לא רוצים, אבל זה קופץ – זה קופץ בסרטוני דורה, זה קופץ כשהם מחפשים את המילה "בננה"; אני מזמינה כל אחד ואחת מכם לעשות ניסוי.

שולי מועלם-רפאלי: והדבר הכי מזעזע זה שמי שיש לו כסף ויכול לקנות מהחברות הפרטיות שמציעות סינון של אתרים פורנוגרפיים, מקבל אינטרנט מסונן לילדים שלו, והילדים שלו לא נפגעים – לא נפגעים יום אחרי יום, בכל הגילים.

שולי מועלם-רפאלי: מי שאין לו כסף, אנחנו זורקים אותו, לפי חבריי ביש עתיד ובמרצ, אל עיוות בחיים האישיים, אל עיוות בבניית המיניות שלו.

שולי מועלם-רפאלי: איך זה יכול להיות, חברים?

שולי מועלם-רפאלי: ונתון נוסף: אתם יודעים שכל יום, כל יום, עולים כ-150,000 סרטונים פורנוגרפיים לרשת?

שולי מועלם-רפאלי: הרשת, שעושה דברים מופלאים, שמקדמת את העולם, טכנולוגיה שהביאה הרבה טוב לעולם, יש לצידה הרבה מאוד דברים רעים.

שולי מועלם-רפאלי: לא נראה לי שיושבים פה אנשים שמוכנים שהילדים, הנכדים, בני הנוער, המבוגרים שבינינו, ייתנו יד לניצול מחפיר, להשחתה מטורפת, ויפעלו בניגוד לכל הערכים הבסיסיים היהודיים, האנושיים, המוסריים, שבשמם אנחנו מצביעים בבית הזה שוב ושוב.

שולי מועלם-רפאלי: ובדקה האחרונה שנשארה לי – קרו עכשיו שני דברים משמחים: הודו לשם כי טוב כי לעולם חסדו.

שולי מועלם-רפאלי: חברנו יהודה גליק הודיע על אירוסיו, בעזרת השם.

שולי מועלם-רפאלי: ענבי הגפן בענבי הגפן.

שולי מועלם-רפאלי: אתה נישא לאישה אמיצה, אמיצה, שבחרה בחיים משמעותיים לעצמה ולילדיה, ומתוך כך, בחרה בבחירה משמעותית לנשים וילדים, גברים וילדים, רבים, שאיבדו את האבא או את האימא, והיא מתווה להם דרך של אור בבחירות האישיות שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאחלת לך חיים טובים, הרבה הרבה ברכה והצלחה בזוגיות.

שולי מועלם-רפאלי: וכמאמר הרב קוק, המאור הגדול, אני מאחלת לכם שתבנו זוגיות שבה תוכלו להתקדם כל אחד כפרט ושניכם כיחידה שלמה.

שולי מועלם-רפאלי: והדבר השני – נפרדנו היום מהרמטכ"ל גדי איזנקוט.

שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה צורך להודות לו כאן.

שולי מועלם-רפאלי: נוסף על הדברים המשמעותיים כל כך בשבילי, אני מכירה אותו מאז גיל 22 כאיש ערכי שמסר את הנפש יום אחרי יום, במשך 41 שנות שירות בצבא ההגנה לישראל.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני קוראת לכולכם להצביע בעד סינון אתרים פורנוגרפיים לפי בחירתם של אנשים מבוגרים במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מיקי זוהר מבקש להציג את הצעת החוק במשך חמש דקות.

בצלאל סמוטריץ': הוא איננו כאן, אז אנחנו נעבור לרשימת הדוברים: חבר הכנסת נחמן שי?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

יהודה גליק: אני רשום?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': בחוק הזה אדוני לא היה רשום.

יהודה גליק: אפשר עוד להירשם או שזה כבר מאוחר?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו סגרנו את הרשימה.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו צריכים לעבור להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74) (הגנה על קטינים מפני תכנים פוגעניים באינטרנט), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 12 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 74) (הגנה על קטינים מפני תכנים פוגעניים באינטרנט), התשע"ט–2018, לוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 18 תומכים, 12 מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה התקבלה בקריאה ראשונה, והיא חוזרת לדיון בוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת המדע והטכנולוגיה לדיון בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת סינון אתרים פוגעניים), התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': גברתי המזכירה, מה השלב הבא?

בצלאל סמוטריץ': איפה חבר הכנסת מיקי זוהר, שאמור להציג את ההצעה הבאה?

בצלאל סמוטריץ': הודעה למזכירת הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': גברתי, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 64) (הרחבת הזכאות לטיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין), התשע"ט–2019, של חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי כנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, גברתי המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': את הסעיף הבא אמור להציג חבר הכנסת זוהר, שמשום מה איננו כאן.

קריאה: גם אחמד טיבי לא פה?

בצלאל סמוטריץ': גם אחמד טיבי איננו כאן.

קריאה: אז נעשה הפסקה.

בצלאל סמוטריץ': טוב חברים, היות שאני לא עומד בהתרגשות של הישיבה הזאת, אז אני מודיע שאנחנו נצא להפסקה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר כמה מילים אישיות, ברשותכם, כי אני לא יודע אם המליאה תתחדש עוד לפני 16:00 ואני אחזור לכיסא הזה.

בצלאל סמוטריץ': אז נעמתם לי מאוד, מן הכיסא הזה ומכיסאות אחרים, כולכם כולכם, ללא יוצא או יוצאת מן הכלל.

בצלאל סמוטריץ': התווכחנו, צעקנו, רבנו – הכול באהבה גדולה; הכול, מבחינתי לפחות, בידיעה מוחלטת שכולם כאן פועלים לשם שמיים, מתוך רצון, לטובתה של מדינת ישראל, של אזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': קשה עליי פרידתכם.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שעם רובכם המוחלט איפגש שוב.

בצלאל סמוטריץ': אני מנצל את ההזדמנות להתנצל ולבקש סליחה אם חלילה פגעתי כאן במישהו, מהכיסא הזה או מכיסאות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אז כאמור, אנחנו יוצאים להפסקה כרגע בישיבה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נודיע על חידושה של הישיבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': לא נעלנו – יצאנו להפסקה, ואנחנו נודיע כאשר המליאה מתחדשת.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בשעה 14: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה – בעצם הודעות – למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 33) (פטור מארנונה למכללה טכנולוגית מוכרת), התשע"ט–2019, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34) (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019, של חברי הכנסת מירב בן ארי, יואל חסון ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 41) (ציון עובר בבחינות ההתמחות), התשע"ט–2019, של חברי הכנסת אוסנת הילה מארק, עיסאווי פריג', אמיר אוחנה וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר מזוז, לפחות עבורי אנחנו לקראת רגע מרגש בכנסת, אז בואו נשב לפחות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה ועל פי הצעת ראש הממשלה, בדבר החלטתה לצרף את חבר הכנסת יצחק וקנין כשר נוסף בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי פה את כל נוסח ההודעה, אבל מבחינת הפרוצדורה אבקש מכבוד השר אריה דרעי לעלות לדוכן ולהציג לנו את הודעת הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: אני אתחיל בצד הפורמלי.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת כי בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה ועל פי הצעת ראש הממשלה החליטה הממשלה לצרף את חבר הכנסת יצחק וקנין כשר נוסף לממשלה.

אריה מכלוף דרעי: כמו כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר יצחק וקנין לתפקיד השר לשירותי דת.

אריה מכלוף דרעי: זאת, במקום השר אריה דרעי – אנוכי – שמילא את התפקיד מיום 14 באוקטובר 2018, לפי סעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: השר אריה מכלוף דרעי ימשיך לכהן כשר הפנים והשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל.

אריה מכלוף דרעי: בהתאם לסעיפים 15 ו-31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטות האמורות.

אריה מכלוף דרעי: עד כאן גמרתי את הצד הרשמי.

אריה מכלוף דרעי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, לפני שאני מברך את ידידי ואהובי השר החדש – אחרי אישורה של הכנסת, כמובן – נמצאת איתנו כאן רעייתו של ידידנו האהוב השר לשירותי דת הרב דוד אזולאי, זכרו לברכה, ואני רוצה להקדיש כמה מילים.

אריה מכלוף דרעי: היא הרגישה צורך אצילי וחברי לבוא יחד עם רעייתו של השר החדש, יצחק וקנין, שהם ידידים בלב ובנפש.

אריה מכלוף דרעי: כפי שאמרתי בפעם הקודמת, לפני שהודעתי לשר אזולאי ביום מינויו שהוא המועמד שלנו, טלפנתי לחבר הכנסת יצחק וקנין, כיוון ששניהם התמנו באותו יום לכנסת ולשניהם היה אותו ותק.

אריה מכלוף דרעי: בכל זאת חששתי שאולי חבר הכנסת וקנין ייפגע, רוצה את זה.

אריה מכלוף דרעי: רציתי להסביר לו בצורה חברית.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר לכם, רק התחלתי לדבר, עוד לא התחלתי להגיד מה שאני רוצה לומר, וחבר הכנסת הרב וקנין אמר לי: אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה למנות את דוד.

אריה מכלוף דרעי: מגיע לו, הוא האדם הראוי, הוא לפניי.

אריה מכלוף דרעי: אני מבקש ממך למנות אותו.

אריה מכלוף דרעי: מעשה אצילי, ואני לא שוכח את אותו יום.

אריה מכלוף דרעי: הינה, הקדוש ברוך הוא, שמגלגל את הדברים – הכול מאיתו יתברך – גלגל את זה שעכשיו השר יצחק וקנין, שייבדל לחיים טובים, ממשיך את דרכו של השר אזולאי.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו, את זכרו של השר אזולאי לא נשכח לעולם.

אריה מכלוף דרעי: התחלנו בחודשים האחרונים בהנצחה בכמה מקוואות, אבל אנחנו נמשיך לנצור את זכרו ואת מורשתו.

אריה מכלוף דרעי: נמצא פה איתנו בנו, חבר הכנסת ינון אזולאי, שהולך בדרכי אביו בצורה המוצלחת ביותר.

אריה מכלוף דרעי: אני מברך את אשתו שתראה נחת מכל יוצאי חלציה, בעזרת השם.

אריה מכלוף דרעי: זכרו של בעלה לא ימוש מאיתנו.

אריה מכלוף דרעי: את הרבנית וקנין אני מברך, בעזרת השם, שאת ובעלך תראו נחת מכל יוצאי חלציכם.

אריה מכלוף דרעי: בעלך יצחק 22 שנה קידש שם שמיים, ואני בטוח שהוא ימשיך לקדש.

אריה מכלוף דרעי: הוא אחד מחברי הכנסת האהובים ביותר שיש כאן בבניין, המוערכים ביותר, ואין לו לא אופוזיציה ולא קואליציה.

אריה מכלוף דרעי: כולם יודעים שיצחק וקנין זה הסרגל של הכנסת.

מרב מיכאלי: יש לו קואליציה מקיר לקיר.

אריה מכלוף דרעי: אם רוצים לפעמים לראות אם הסרגל הוא ישר או לא, מעמידים אותו ליד יצחק ורואים איפה העקמומיות שאפשר ליישר.

אריה מכלוף דרעי: עלה והצלח.

אריה מכלוף דרעי: אתה הגאווה שלנו.

אריה מכלוף דרעי: ש"ס גאה בך.

מיקי רוזנטל: פעם ראשונה שאני מסכים לכל מילה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי מצטרף, חבר הכנסת רוזנטל, לכל מילה.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה היא שאני האיש הכי קרוע כרגע במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני כל כך שמח בשביל בן המחזור שלי יצחק וקנין, שהצטרף לממשלה אחרי 22 שנה, ואני כל כך עצוב שאני מאבד את סגן היושב-ראש הכי מנוסה והכי טוב שיש לי.

נחמן שי: וגם יושב-ראש ועדת האתיקה.

יולי יואל אדלשטיין: וגם יושב-ראש ועדת האתיקה.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה?

יולי יואל אדלשטיין: אבל איך אומרים בצה"ל – אתה מכיר את זה, חבר הכנסת עמר בר-לב: זה שאין כרגע תחליף טוב למ"כ זה לא אומר שלא נקבל מישהו להיות מ"פ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין, אני בשמחה רבה מזמין אותך – רגע, רגע, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רואה כמה אני מתרגש?

יולי יואל אדלשטיין: בשבילך זאת הפעם הראשונה; בשבילי, עשרות פעמים עשיתי את זה, וכמה אני מתרגש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה ועל פי הצעת ראש הממשלה, בדבר החלטתה לצרף את חבר הכנסת יצחק וקנין כשר נוסף לממשלה, כפי שמסר השר אריה דרעי מטעם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 26 בעד הודעת הממשלה – 24 נגד – אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 24, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אולי מזכירת הכנסת זוכרת תקדים כזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא זוכר שהאופוזיציה תמכה בצורה כזאת.

עמר בר-לב: לא נלחץ לי, משום מה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצרף את קולו של חבר הכנסת עמר בר-לב.

יולי יואל אדלשטיין: אני כרגע מתכבד להזמין את חבר הכנסת יצחק וקנין לדוכן לצידנו להצהיר אמונים.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אני, יצחק וקנין בן אליהו, זכרו לברכה, וסימי, שתיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק וקנין: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35), התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי המזכירה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/972, פ/2321/20 ופ/1499/20; דברי הכנסת, חוב' י"ב, ישיבה 395, עמ' 32873; מושב שני, חוב' ל"ד, ישיבה 147, עמ' 15565, חוב' י"ד, ישיבה 87, עמ' 8958 ו-8959, חוב' ה', ישיבה 62, עמ' 5906; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137), התשע"ט–2019, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה והונחה על שולחן הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, השרים, חבריי חברי כנסת – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נו.

ניסן סלומינסקי: – – אני קצת בהתרגשות, מעבר לנושא של איציק וקנין; בהקשר של החוק.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק היא רפורמה גדולה מאוד בכל נושא הדין הפלילי.

ניסן סלומינסקי: למעשה, אפשר להגיד שהיא משנה אותו במאוד מאוד.

ניסן סלומינסקי: ההתרגשות היא שהתחלתי את הרעיון הזה ב-2007 בהצעת חוק פרטית שלי, כשהייתי עוד חבר בוועדת חוקה, אבל חבר.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, חבר הכנסת גפני, לא ליד הפרוטוקולים.

יולי יואל אדלשטיין: אתם מפריעים שם לקצרנים.

ניסן סלומינסקי: בגין זה החליטו להקים ועדה שתבדוק, כי ראו שהחוק הזה – אני קראתי לו אז רצח מדרגה ראשונה, רצח מדרגה שנייה.

ניסן סלומינסקי: הקימו את ועדת קרמניצר, והיא עבדה על החוק הזה חמש שנים, ואחר כך מסרה את מסקנותיה לממשלה, וזה ישב שם כמה שנים.

ניסן סלומינסקי: והינה, לפני שנתיים התגלגלה אלינו כהצעת חוק ממשלתית, ואליה צורפו הצעות חוק פרטיות של חברי מיקי רוזנטל ושלי – שוב עכשיו, הצעה מחודשת – והן מוזגו ביחד.

ניסן סלומינסקי: כפי שאמרתי, ההצעה הזאת עושה מהפך גדול בכל מערכת הדין הפלילי.

ניסן סלומינסקי: קיימנו – ועדת החוקה קיימה דיונים לעומק, כי כאן זה דיני נפשות.

ניסן סלומינסקי: כל הגדרה וכל דבר בסופו של דבר, מבחינת הנאשם והשופט, זה דיני נפשות, לכן דקדקנו עד דוק, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: ישבנו על המדוכה שנתיים וידענו את האחריות, את כובד האחריות שמוטל עלינו כשיגיע נאשם או חשוד, והאחריות היא ממש של דיני נפשות כפשוטו, ולכן כל כך דקדקנו בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק, כמובן הממשלתית, הסתמכה ברובה הגדול מאוד על ועדת קרמניצר, שאמרתי שהגישה את המלצותיה, ושמחנו שגם פרופ' מוטה קרמניצר ואמיר פוקס ליוו אותנו לאורך כמעט כל החוק הזה, אפשר להגיד, והעשירו אותנו באינפורמציות, במחשבות וכו'.

ניסן סלומינסקי: ולמרות הכול אנחנו הרשינו לעצמנו גם לעשות הרבה שינויים, כדי שיצא דבר טוב תחת ידינו.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד רק בקיצור, כי לפעמים יש, כמו שאמרתי, תסכול כשאתה בא להציג רפורמה כל כך גדולה, ואתה צריך להציג אותה בשתי דקות, זהו.

ניסן סלומינסקי: זה תסכול גדול, כי אתה אומר: את זה אני לא יכול להגיד ואת זה לא.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז אני אגיד רק ממש קצר, מה שנקרא.

דוד אמסלם: כמה – – –

ניסן סלומינסקי: שעתיים?

דוד אמסלם: אני איתך.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מה שהצעת החוק הזאת מבקשת לקבוע זה שתי דרגות של עבירות רצח: האחת זה רצח בנסיבות רגילות, מה שנקרא, או שזה רצח בסיסי שבוצע בכוונה או באדישות; השני זה רצח שבוצע בנסיבות מחמירות, שמבטאות חומרה מוסרית מיוחדת, בהתאם לרשימה מפורטת בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אם שמתם לב, כבר הכנסנו כאן בכוונה או באדישות.

ניסן סלומינסקי: כבר הכנסנו את האדישות לנושא הזה, שזה כשלעצמו לקח לנו דיונים על גבי דיונים לראות איפה שמים את הנושא של האדישות כשמסתכלים על המשמעות של ערך החיים של האדם, ואיך אותו אדם לא מתייחס לחיים ועשה את זה באדישות.

ניסן סלומינסקי: אני לא אוכל לפרט יותר מזה, אין לנו את הזמן לזה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מוצע לכלול במעשה לאחר תכנון שקילה ממשית: רצח שהוא מעשה טרור, רצח של בן זוג לאחר שהרוצח התעלל בו התעללות שיטתית ומתמשכת, רצח שנעשה תוך אכזריות, רצח של קטין או חסר ישע ורצח במטרה לכפות מורא או מרות על ציבור ועוד; מתחת למילים האלה מסתתרות מילים אחרות שלא רצינו – רצח משפחה – כל מיני דברים שלא רצינו שיופיעו בחוק והן הופיעו תחת המילים האלה, שזה מכסה את הדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: רצח בנסיבות מחמירות – הכוונה שהעונש יהיה מאסר עולם חובה, והרצח הבסיסי יהיה מאסר עולם כעונש מרבי.

ניסן סלומינסקי: החלטנו גם להוסיף.

ניסן סלומינסקי: ביטלנו את עבירות ההריגה, שעכשיו כבר אין טעם לעבירות ההריגה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, פתחנו שתי עבירות, כלומר, חלק מהן ייכנסו לנושא של רצח בסיסי ורצח בנסיבות אחריות מופחתת.

ניסן סלומינסקי: ושוב, זה רק קודים שאני אומר.

ניסן סלומינסקי: גם מוצע לקבוע כי לעניין אדם שהמית כשהיה נתון במצוקה נפשית קשה עקב התעללות בו או בבן משפחתו על ידי מי שהנאשם גרם למותו, שהעונש המרבי יהיה 15 שנות מאסר ולא 20, ועוד כהנה וכהנה.

ניסן סלומינסקי: דיברנו גם הרבה על הנושא של קנטור, וזה בא לידי ביטוי.

ניסן סלומינסקי: גם על זה היו הרבה מאוד דיונים, וגם פה זה בא לידי ביטוי, שבמקרים שבהם המעשה בוצע בתכוף לאחר התגרות חמורה של המנוח בממית באופן שהוא התקשה במידה ניכרת לשלוט בעצמו – כל מילה כאן מדויקת ושקולה, בנושא הזה – כשיש כאן מבחן נורמטיבי של בית המשפט, וכל הדברים האחרים – ואני קופץ על הכול – שצריכה להיות התגרות חמורה מאוד; שזה לא יהיה סתם, אלא שההתגרות תהיה חמורה מאוד, שבית המשפט יקבע, לא סתם, וכו'.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהרפורמה הזאת היא רפורמה חשובה מאוד, עם המון שיקול דעת, ובאמת הגענו בהסכמה, כפי שמקובל בחלק גדול מהנושאים בוועדת החוקה, שאין קואליציה ואופוזיציה; דנים לגופו של עניין, והדיון הוא אמיתי, עם שיקולים, ובסופו של דבר אנחנו מגיעים להסכמות בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני מבקש מחבריי לאשר את זה בקריאה שנייה ושלישית ולהפוך את זה לחוק.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, אחרי שזה יאושר, אני ארשה לעצמי להגיד תודות לאנשים, אז אני אעלה מחדש.

נאוה בוקר: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

נאוה בוקר: להצעה אין הסתייגויות.

נאוה בוקר: יש בקשות רשות דיבור.

נאוה בוקר: אני נועלת את הרשימה.

נאוה בוקר: נתחיל בחברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.

נאוה בוקר: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

יעל גרמן: גברתי היושבת-ראש, חבריי וחברותיי, ובעיקר יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ניסן סלומינסקי, אני עליתי כאן לברך בעיקר בגלל הסעיף ברצח בנסיבות מחמירות, שהצלחנו להכניס לתוך הסעיף הזה רצח של בני זוג, רצח של נשים על ידי בני זוגן.

יעל גרמן: אומנם לדאבוננו לא הצלחנו לעצור פה – היינו רוצות שזה יהיה רצח של נשים על ידי בני זוגן, נקודה, והוסיפו גם בנסיבות ואחרי התעללות – אבל אין ספק שיש כאן הכרה של הממשלה ושל משרד המשפטים בחומרת התופעה של רצח נשים.

יעל גרמן: הוספנו את הסעיף הזה ממש סמוך לכל ההפגנות נגד רצח נשים וכחלק מהמאבק נגד רצח נשים, נגד הקלות הבלתי-נסבלת שאנחנו רואים של גברים שמרימים סכין ורוצחים באכזריות נשים – לאו דווקא נשותיהם, זה יכול להיות בני זוג וכו'.

יעל גרמן: אני רוצה להודות לאנשי הוועדה, ובעיקר לנועה ולאסף – אסף, שהוא באמת מנהל ועדה אגדי, אין כמוהו, ונועה, שהיא יועצת משפטית מהאגדות.

יעל גרמן: אני רוצה לספר לכם שבימים האחרונים כולם, גם היושב-ראש ניסן, גם אסף, גם נועה ועוד, היו פה בכנסת יום-יום עד 24:00 כדי להספיק להעביר את הצעת החוק הזאת.

יעל גרמן: אני מודה ליושב-ראש, מודה ליועצים המשפטיים ומודה לחברות הכנסת, שכולן נרתמו לנושא.

יעל גרמן: עשינו חזית אחת למען הנושא, ואני מקווה שזו רק ההתחלה.

יעל גרמן: אנחנו עוד נמשיך.

נאוה בוקר: תודה רבה, חברת הכנסת יעל גרמן.

נאוה בוקר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת ציפי לבני – אינה נוכחת; חברת הכנסת שלי יחימוביץ – אינה נוכחת; חברת הכנסת סתיו שפיר – אינה נוכחת; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – –

עמר בר-לב: מוותר.

נאוה בוקר: – – אינו נוכח.

עמר בר-לב: נוכח.

נאוה בוקר: מוותר?

נאוה בוקר: היכן הוא?

עמר בר-לב: נוכח.

עמר בר-לב: מוותר.

נאוה בוקר: מוותר.

נאוה בוקר: חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: מוותר.

נאוה בוקר: חבר הכנסת עמיר פרץ – אינו נוכח.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

נאוה בוקר: חמש דקות לרשותך.

נאוה בוקר: בבקשה.

מרב מיכאלי: חברות וחברים יקרים ויקרות, ביום האחרון של הכנסת הזאת, הכנסת העשרים, אני רוצה לחזור רגע על הדברים שאמרתי בנאום הבכורה שלי כאן

מרב מיכאלי: לפני שש שנים, בכנסת התשע-עשרה.

מרב מיכאלי: אמרתי שאני מגיעה לכאן אחרי שנים ארוכות של פעילות פמיניסטית, בתור פמיניסטית שלא חושבת רק על עשייה למען נשים, כי פמיניזם זה לא עשייה למען נשים.

מרב מיכאלי: נקודה.

מרב מיכאלי: אני באה לכאן כי החשיבה הפמיניסטית ואנחנו כפמיניסטיות יכולות וחייבות לתקן את החברה שלנו בעומק שלה, והחקיקה הזאת שעכשיו אנחנו נצביע עליה היא בדיוק אחת הדוגמאות לדבר הזה.

מרב מיכאלי: הרפורמה הזאת עושה סדר הרבה יותר הגיוני בעבירות המתה ומוסיפה החמרות איפה שצריך, איפה שהרצח אכזרי במיוחד או אחרי התעללות ממושכת.

מרב מיכאלי: לעומת זאת, היא מכירה בהפחתת אשמה במקרים של קורבנות קשה או באמת חוסר אונים מסוגים רבים.

מרב מיכאלי: היא בדיוק הדוגמה לחברה יותר מתוקנת.

מרב מיכאלי: אני רוצה להוסיף לזה רשימה ארוכה של חקיקות – אחת עברה כאן הבוקר, הישג אדיר והיסטורי: הארכת ההתיישנות בעבירות מין.

מרב מיכאלי: אומנם עדיין לא ביטלנו לחלוטין את ההתיישנות, דבר שצריך לקרות, אבל הארכנו בחמש שנים את ההתיישנות על כל עבירות המין המשמעותיות, כלומר אלה שאינן הטרדה מינית, וגם את האפשרות של מי שנפגע או נפגעה כקטינה או קטין לא על ידי בן או בת משפחה, אלא באמת – עוד חמש שנים, והספירה מתחילה אחרי גיל 18.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד שבכנסת הזאת הייתה לי הזכות להעביר גם את החלת חוק זכויות נפגעי עבירה בצה"ל, 21 שנה אחרי שהוא חוקק; את ניתוק מספרי הטלפון לקווים של זנות, וזה בא ביחד עם העובדה שאתמול הצלחנו להעביר לראשונה איסור על צריכת זנות – יום חג למדינת ישראל לכל דבר ועניין.

מרב מיכאלי: הייתה לי הזכות להעביר תיקון לחוק הפסיכולוגים שמחייב לפרסם את החלטות ועדת המשמעת, כלומר, המשמעות היא לפרסם שמות של פסיכולוגים שפגעו במטופלות או במטופלים שלהם.

מרב מיכאלי: העברנו כאן את חוק יישוב סכסוכים משפחתיים, כלומר, חוק שמשנה את האופן שמתנהלים הגירושים במדינת ישראל, לטובת נשים, לטובת גברים ולטובת הילדות והילדים שלהם; חוק שמבין שיש תקרת זכוכית ותקרת בטון עבה מאוד לצדק בתוך יחסים בין בני ובנות אדם, ושהדרך ליישב את הסכסוכים ביניהם וביניהן היא דרך של צדק מאחה, של גישור, של טיפול, באמת של הסכמה, ולא של מאבק משפטי חסר תוחלת.

מרב מיכאלי: הייתה לי הזכות להעביר כאן ביטול מאסר חייבות וחייבים בהוצאה לפועל, כמו גם מחיקת חובות, הפטר בהוצאה לפועל, וזה בא בנשימה אחת עם חוק חדלות פירעון ענק שהעברנו כאן, מתוך הבנה שהרעיון הוא לשקם אנשים שנמצאים במצוקה כלכלית ובחובות, ולא להעניש אותם, כי הענישה לא מביאה מזור לאף אחד ולאף אחת וגם לא מביאה להחזר חובות.

מרב מיכאלי: מי שאין לה ואין לו, פשוט אין להם.

מרב מיכאלי: אני שמחה להגיד שהעברנו כאן הארכה לאפשרות של בני ובנות זוג לחלק ביניהם את החיסכון הפנסיוני במקרה של גירושים – עוד אחד מהחוקים הכי צודקים, והייתה לי הזכות להעביר ולהיות מעורבת בו.

מרב מיכאלי: ואותו דבר נכון לגבי דחיית העלאת גיל פרישה לנשים.

מרב מיכאלי: כל זמן שלא מצאנו דרך להגן על הנשים שניקח מהן את קצבת הזקנה מוקדם מדי, אסור לנו למנוע מהן את קצבת הזקנה הזאת.

מרב מיכאלי: אנחנו העברנו כאן את האפשרות להורים להתחלק בדמי מחלת ילדה או ילד, ככה שלא רק אימא בדרך כלל תצטרך לאבד ימי עבודה, וגם לא רק אבא או רק האימא השנייה, אלא יוכלו להתחלק ביניהן וביניהם.

מרב מיכאלי: אני מאחלת הצלחה גדולה לשר לשירותי דת החדש, ואני מקווה שביחד נוכל לטייב עוד יותר את העברת נפטרות ונפטרים בשבת בלילה ובחג שהעברתי כאן.

נאוה בוקר: נא לסיים.

מרב מיכאלי: ובאופן כללי אני מאוד מאוד מקווה שהכנסת הבאה תהיה פמיניסטית גם במספר החברות וגם בעשייה שלה עוד יותר מהכנסת הזאת.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות, ברשותך, גברתי, לצוותים המדהימים, המקצועיים, בכנסת הזאת, באמת צוותים יוצאים מן הכלל, גם של ועדת החוקה, גם של ועדת הכספים, גם של ועדת העבודה והרווחה וגם של ועדת החוץ והביטחון, שיש לי זכות לעבוד איתם.

מרב מיכאלי: תודה רבה רבה רבה לכן ולכם, אתם מטייבים את העבודה של כולנו, וכמובן – לצוות שלי, ניר רוזן, מעיין עוז ונטע צ'חנובסקי.

מרב מיכאלי: בואו נלך להחליף את הממשלה הזאת, חברות וחברים.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת איתן כבל – איננו נוכח.

נאוה בוקר: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה.

נאוה בוקר: חמש דקות לרשותך.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיקי רוזנטל: ראשית, נברך את חברי חבר הכנסת וקנין על מינויו לשר.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם בצער רב שהוא לא יהיה בכנסת הבאה – הוא הודיע על כך – ולדעתי הכנסת מתייתמת מטובי בניה.

מיקי רוזנטל: מתייתמת.

מיקי רוזנטל: היום נודע לנו גם על עזיבתו של חבר הכנסת דב חנין, שהוא מהפרלמנטרים המצטיינים פה; איש חכם ופרלמנטר נפלא ואידיאולוג, מאחרוני האידיאולוגים שאני מכיר.

מיקי רוזנטל: והכנסת הבאה – אני לא יודע מי ייבחר אליה, אבל אני אומר לכם שהיא תהיה ענייה יותר ללא רבים מהאנשים שאני יודע שלצערי עוזבים את הכנסת הנוכחית.

מיקי רוזנטל: אני גם שמח שהנאום האחרון שלי בכנסת העשרים הוא בלי תוכחה.

מיקי רוזנטל: אני לא אצטרך לריב עם אף אחד, וזה משמח אותי מאוד שאני לא צריך להגיד פה כל מיני דברי ביקורת, אלא רק דברי שבח.

מיקי רוזנטל: החוק הזה, שאני אחד מיוזמיו, יחד עם חבר הכנסת סלומינסקי, ידידי, והוא גם חוק ממשלתי, הוא אחד החשובים שנחקקו פה בכנסת; לא בגלל שהוא ישפיע על רבים – לשמחתנו אין הרבה רוצחים, אבל אנחנו טועים הרבה פעמים.

מיקי רוזנטל: יש משפט מטופש שאומר: רצח הוא רצח הוא רצח.

מיקי רוזנטל: וזה לא נכון.

מיקי רוזנטל: יש רצח מכוון ומתוכנן ונבזי במיוחד, ויש רצח שנעשה מתוך אדישות, ויש רצח בכל מיני נסיבות.

מיקי רוזנטל: עד היום היה בחוק סעיף אחד של רצח, והעניין הזה גרם לעוולות רבות.

מיקי רוזנטל: אני הגעתי לעניין בעקבות פסק הדין של רוצחיו – אני אומר "רוצחיו" למרות שהם הורשעו בהריגה – של אדם בשם אריה קרפ, שנרצח באכזריות נוראית בחוף הים בתל ברוך בשנת 2009.

מיקי רוזנטל: בשנת 2011 נגזר דינם של שלושת הרוצחים, וקבעו שהם רק הרגו.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי הם לא תכננו את זה מראש.

מיקי רוזנטל: אבל הם עזבו באדישות את האדם, את אריה קרפ, למות כמו כלב בחוף הים.

מיקי רוזנטל: אני הגעתי לכנסת, ואחד החוקים הראשונים שהנחתי על שולחן הכנסת היה החוק הזה, שכמובן הוא לא היה הרעיון שלי – הוא נעשה בעקבות ועדת קרמניצר, ואני מברך את פרופ' מוטה קרמניצר על הוועדה שלו, שישבה על המדוכה במשך ארבע שנים, והגישה את המלצותיה בשנת 2011.

מיקי רוזנטל: ישב בוועדה הזאת גם ד"ר עמיר פוקס מהמכון הישראלי לדמוקרטיה; שני אנשים יקרים, ועוד רבים אחרים, שעמלו על העניין הזה כי מדובר בעניין סבוך ביותר, ערב רב של נסיבות, של תסריטים, של פסיכולוגיה, של הבנה פלילית, של הבנה במשפט.

מיקי רוזנטל: אבל הכוונה – וכאן חשוב מאוד להגיד את זה – הייתה לעשות סדר בעבירות ההמתה הללו, כי יש כל מיני נסיבות שבהן יש להחמיר, ולחלופין, יש נסיבות שבהן צריך להקל.

מיקי רוזנטל: לצערי, על סעיף 1, שהוא משמעותי ביותר, לא הייתה לנו הסכמה – הסוגיה הזאת של רצח מתוך רחמים.

מיקי רוזנטל: אם אדם מרים יד או סכין על הוריו או על ילדיו או ההפך, ואומר שהוא עשה את זה מתוך רחמים, זה רצח, וחיי אדם קדושים, אבל זה רצח בנסיבות מאוד מאוד ייחודיות.

מיקי רוזנטל: לצערי, אנחנו לא הצלחנו לשכנע את הוועדה לכלול את זה הפעם בתיקון הזה, ואני מקווה שזה יטופל בכנסת הבאה.

מיקי רוזנטל: ויש עוד שורה של דברים שרציתי להגיד, אבל אני מבין שזמני מתקרב לסיומו, אז אני מבקש באמת להודות, ברשותך, קודם כול וראשית כול ללילך וגנר ממשרד המשפטים, שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל ונרתמה לעניין כאילו שמדובר בעניין אישי שלה, יום ולילה ישבה על המדוכה הזאת, שכנעה, דיברה, השפיעה, הקשיבה, גם לנו; לנועה ברודסקי, שהיא היועצת המשפטית של ועדת החוקה, חוק ומשפט, מהמופלאות שראיתי, שעשתה עבודה באמת יוצאת מן הכלל, הייתה לא פעם איפכא מסתברא, הציעה הרבה מאוד הצעות ורעיונות מקוריים, והיא בסך הכול בחורה צעירה אבל מבטיחה מאוד – תודה רבה לך, נועה; לידידי ניסן סלומינסקי, יושב-ראש הוועדה, שטרח על העניין הזה כאילו זו הייתה ארוחת השבת שלו, באמת, מתוך אכפתיות גדולה, מתוך הבנה וחוכמה של הנפש האנושית.

מיקי רוזנטל: ניסן, אני ממש מודה לך.

מיקי רוזנטל: זה היה כיף להיות שותפים.

נאוה בוקר: נא לסיים.

מיקי רוזנטל: אני מבקש להודות – לרגל הסיום והקיצור, אני אומר לכם: עשינו קודם כול חסד עם משפחות הקורבנות.

מיקי רוזנטל: דמם של הקורבנות הללו זועק מהאדמה, והמשפחות הללו נפגעות הרבה פעמים בפסק הדין או בגזר הדין, מעבר ליקירן שנרצח, והפעם עשינו צדק.

מיקי רוזנטל: לסיום, אני רוצה להודות לצוות המופלא שלי.

מיקי רוזנטל: באמת, כל אחד אומר פה: הצוות המופלא שלי, הצוות המופלא שלי.

מיקי רוזנטל: הצוות הכי מופלא בכנסת, הכי טוב בכנסת, זה אסף גולדפרב ואדם רינגל, היועצים שלי.

מיקי רוזנטל: שאו ברכה, והצלחה לכולם.

נאוה בוקר: תודה רבה לך.

נאוה בוקר: חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואל חסון – יש רשימה – אתה רוצה?

יואל חסון: מוותר.

נאוה בוקר: חבר הכנסת איתן ברושי – מוותר; חברת הכנסת מיכל בירן – אינה נוכחת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת.

נאוה בוקר: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: חבריי חברי הכנסת, עליתי לכאן כי אני חושבת שאנחנו מעבירים היום את אחת מהצעות החוק המרגשות ביותר, החשובות ביותר, אולי העצובות ביותר שאנחנו נאלצות להעביר כאן, חברתי חברת הכנסת מרב מיכאלי.

איילת נחמיאס ורבין: ביום שישי – סליחה, ביום חמישי נרצחה האישה ה-26 במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: לא עלינו לכאן עם היד שלנו שכתוב עליה המספר 26, אבל אנחנו לא שוכחות אף אחת מהנרצחות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעות כמה דברים איומים וקשים קורים לנשים לפני שהן נרצחות; אנחנו יודעים כמה נשים, התלונה שלהן לא טופלה כראוי לפני שהאסון הזה קרה; אנחנו יודעים מכמה תלונות התעלמו, חבר הכנסת סלומינסקי; אנחנו יודעים בכמה סיטואציות נשים היו במצב שבו הן היו חרדות לחייהן ושום דבר לא עזר, לא היה מי שישמע את זעקתן, לא היה מי שישמע את שוועתן.

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו עומדים כאן היום ומתקנים משהו מעוות ביותר, שנועד להגיד: הכנסת לא תסבול את הדברים האלה, ומדובר בעבירת המתה בנסיבות מחמירות.

איילת נחמיאס ורבין: אין דבר כזה – אני רוצה שיהיה ברור לחבריי מהרשימה המשותפת:

איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שאין דבר כזה רצח על כבוד משפחה.

איילת נחמיאס ורבין: אין דבר כזה, לא קיים ולא יהיה, ואנחנו תמיד נעמוד לצידן של הנשים וכל הבית הזה יעמוד לצידן של הנשים.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי היושבת-ראש, אני אודה לך אם טיפה תרגיעי את הצד השמאלי.

נאוה בוקר: חברים, אני מבקשת, לא להפריע, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את ההתרגשות, אבל זה באמת אחד התיקונים הכי עצובים והכי קשים שהכנסת הזאת נאלצה להעביר.

איילת נחמיאס ורבין: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לחברותיי חברות הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי – שולי מועלם לא נמצאת כאן, אבל נמצאות כאן חברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת לאה פדידה וחברת הכנסת מרב מיכאלי וחברת הכנסת יעל גרמן וחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון וחברת הכנסת ניבין אבו רחמון, ואני רוצה לומר לכן שעשינו פה בכנסת כמה דברים מאוד מאוד חשובים עבור נשים – וכמובן, חברת הכנסת נאוה בוקר.

איילת נחמיאס ורבין: עשינו כאן כמה דברים מאוד מאוד חשובים עבור נשים.

איילת נחמיאס ורבין: לא עשינו מספיק; היו דברים שבהן הכנסת הזאת עמדה מנגד, בין שמדובר בוועדת החקירה הפרלמנטרית ובין שמדובר במתן פרס לאנשים לא ראויים, אבל בסופו של דבר גם ידענו לעמוד אחת לצד השנייה בתיקונים חיוניים – –

נאוה בוקר: חבר הכנסת חיליק בר, זה מפריע, בבקשה ממך.

איילת נחמיאס ורבין: – – והאירוע הזה הוא אחד התיקונים החשובים ביותר שהכנסת הזאת העבירה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לכם.

נאוה בוקר: תודה רבה, חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

נאוה בוקר: חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חבר הכנסת איל בן ראובן – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת סאלח סעד – אינו נוכח; חברת הכנסת לאה פדידה – אינה נוכחת; חבר הכנסת רוברט טיבייב – אינו נוכח; חבר הכנסת משה מזרחי – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – מוותר; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת מוסי רז – אינו נוכח; חבר הכנסת אורן חזן; חבר הכנסת מוסי רז, אתה מעוניין?

מוסי רז: מוותר.

נאוה בוקר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעות בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: אנחנו, חברים, עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: הצבעה מס' 27 בעד סעיפים 1–25 – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–25 נתקבלו.

נאוה בוקר: 31 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נאוה בוקר: מי בעד? מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 31 נגד – אין נמנעים – אין חוק העונשין (תיקון מס' 137), התשע"ט–2019, נתקבל.

נאוה בוקר: 31 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: ההצעה עברה בקריאה שלישית ותירשם בספר החוקים.

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי.

ניסן סלומינסקי: – – –

נאוה בוקר: בבקשה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, יושב-ראש הוועדה, מוזמן לברך.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, אני רק רוצה להודות בראש ובראשונה לשתי נשים נפלאות - - רבותיי, לפחות תודות.

נאוה בוקר: חברים, אני מבקשת לא להפריע לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: - - לשתי נשים נפלאות שלכאורה נמצאות משני צידי המתרס, אבל בפועל הן ממש באותו צד: ללילך וגנר, ייעוץ חקיקה, ולנועה שלנו, היועצת המשפטית של הוועדה, שטיפלה בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: שתיהן עם ידע מדהים, עם נשמה גדולה ועם מסירות אין קץ.

ניסן סלומינסקי: לולא הן, החוק הזה לא היה מתקדם.

ניסן סלומינסקי: זה משהו מדהים, ומגיע לכן באמת יישר כוח עצום.

ניסן סלומינסקי: ובנוסף לזה, באמת, היה צוות מכובד מאוד מהפרקליטות – כל אחת מהן תרמה את חלקה: תמי בורנשטיין, נעמי גרנות ואפרת ברזילי, שאחת מהן בכלל כבר לא נמצאת, אבל באה לישיבות.

ניסן סלומינסקי: אליהן אני אוסיף מישהי שהיא באמת אישה מדהימה, פרופ' רות קנאי, שבאמת באה וטרחה ונשארה וסייעה לנו בהערות כל כך מחכימות בנושא; לפרופ' מוטה קרמניצר ואמיר פוקס, שדרך אגב, נדמה לי שהוא עשה את הדוקטורט שלו על החוק הזה, ששניהם ליוו אותנו לאורך כל הדרך; לסניגור הארצי הראשי ד"ר יואב ספיר ולישי שרון, שליווה אותנו לאורך כל הדרך; לגופים שליוו – אני אגיד רק אחת שייצגה אותם, לרה מארגון משפחות נרצחים ונרצחות, שייצגה באמת עם כל הרגש ועם כל הדברים שרק אפשר.

ניסן סלומינסקי: ואני רוצה להוסיף את אפרת חקאק, היועצת המשפטית, שהתחילה עם זה בהתחלה מהמחלקה, ולהוסיף את אסף, נטלי, חופית ושמרית, שבלעדיהם – מי שיודע מה זה תיאומים וכל הדברים.

ניסן סלומינסקי: אסף, יישר כוח עצום, ולחבר'ה שלי – לרועי, אלי, אליאור ויוסף.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: וסליחה, רק שנייה, לח"כים שליוו אותנו: ישנם, אפשר להגיד, אולי שלושה שליוו אותנו לאורך כל הדרך: מיקי, בני, יעל.

ניסן סלומינסקי: חלק ליוו אותנו בקטעים מסוימים בנאמנות ובמסירות – מרב מיכאלי ומיכל רוזין.

ניסן סלומינסקי: כל האחרים שהצטרפו, כל אחד לקטע שלו, באמת תרמו כולם, וראית איך עובדים בלי קשר לקואליציה, בלי קשר לאופוזיציה, עובדים לגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: זה היה ממש מדהים, והתוצאה היא מדהימה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: [מס' כ/823; דברי הכנסת, חוב' י', ישיבה 390, עמ' 32565; נספחות.

נאוה בוקר: ]

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: תציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברת הכנסת מירב בן ארי.

נאוה בוקר: בבקשה, חברת הכנסת בן ארי.

נאוה בוקר: אנחנו נמתין כמה דקות שיקראו לה.

אחמד טיבי: זו הצעה שלי?

אחמד טיבי: אני יכול.

נאוה בוקר: אם כך, אנחנו נעבור להצעת חוק – או, חברת הכנסת מירב בן ארי הגיעה, והיא כבר תעלה ותציג את הצעת החוק.

נאוה בוקר: חברת הכנסת בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, סליחה על האיחור, ועוד להצעת חוק כזאת חשובה.

מירב בן ארי: אני מתכבדת להביא בפני הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2019.

מירב בן ארי: הצעה זו היא הצעת חוק פרטית שיזם חבר הכנסת אחמד טיבי.

מירב בן ארי: כיום נוהג המוסד לקבוע תוכנית שנתית להקדמת תשלום גמלאות שהמועד המקורי לתשלומן הוא סמוך לחג בהתחשב במועדי החגים של הדתות השונות.

מירב בן ארי: על פי רוב, מועד תשלום הגמלה מוקדם למועד שלפני החג.

מירב בן ארי: מוצע לקבוע כי המוסד יפרסם באתר האינטרנט שלו בתחילת כל שנה קלנדרית את החגים שלפניהם יוקדם תשלום הגמלה לזכאים, את הגמלאות שתשלומן יוקדם ואת המועד שבו תשולם הגמלה לפני החג, ובכך לעגן בחקיקה את הנוהג האמור.

מירב בן ארי: הדבר יגביר את הוודאות של המבוטחים ויאפשר להם להיערך להוצאות הקשורות בחג.

מירב בן ארי: ההצעה אושרה בוועדה פה אחד, ולכן אני מבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אחמד טיבי על החוק החשוב הזה, חוק שיעזור להרבה אנשים שמקבלים קצבאות, ובעצם הרבה פעמים, בגלל החגים, לא מצליחים לקבל את מה שמגיע להם בזמן, ואפילו לא לדעת מתי הם זכאים.

מירב בן ארי: אז קודם כול תודה רבה לך, ואני גם אנצל את ההזדמנות להגיד תודה ליו"ר הוועדה, שסייע בהעברת החוק הזה, ולצוות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

מירב בן ארי: תודה רבה, ותודה על עוד חוק חשוב שלך.

מירב בן ארי: תודה.

נאוה בוקר: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: הצבעה מס' 29 בעד סעיף 1 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נאוה בוקר: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נאוה בוקר: מי בעד? מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2019, נתקבל.

נאוה בוקר: 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: ההצעה עברה בקריאה שלישית ותירשם בספר החוקים.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אחמד טיבי רוצה לברך.

נאוה בוקר: זאת ההצעה שלו.

נאוה בוקר: בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אני מאוד שמח על החוק הזה.

אחמד טיבי: מדובר בחוק חברתי ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: במשך שנים תמיד התקשרנו לביטוח הלאומי, חבריי חברי הכנסת ואנוכי, כדי להקדים את תשלום הגמלה, הקצבאות, לפני חג.

אחמד טיבי: החוק הזה בא לעשות סדר ולעגן בחוק את הקדמת תשלום הגמלה לכל הדתות – מוסלמים, יהודים, נוצרים, דרוזים.

אחמד טיבי: החוק הזה הגיע לעולם בסיועו החשוב של יושב-ראש ועדת העבודה אלי אלאלוף, בתיאום עם המוסד לביטוח לאומי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות גם לשר העבודה, אבל גם למר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי, ולכל החברים שהשתתפו בדיונים בוועדה.

אחמד טיבי: כאשר מדברים על הצעות חברתיות, סוציאליות, שיש בהן קשב לצרכים של שכבות מסוימות – מי הרי נזקק לגמלאות ולקצבאות האלה אם לא האנשים שזקוקים לכסף ערב החג כדי לעזור למשפחה על ידי הקצבאות והגמלאות האלה?

אחמד טיבי: נדמה לי שזה החוק האחרון שלי להיום.

אחמד טיבי: אני לא בטוח.

נאוה בוקר: לא, יש עוד אחד.

אחמד טיבי: יש עוד אחד, אוקיי, יש את החוק השני, של טיפול שיניים, אבל זה החוק האחרון בשנייה ושלישית.

נאוה בוקר: יש לך בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: גם חשוב, בהחלט.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: זהו חוק שעבר בקריאה שנייה ושלישית, והוא הממתק בסופו של יום זה – הקדמת מועד תשלום הגמלה, הקצבאות, לפני החג.

אחמד טיבי: חוק זה הוא חוק רשמי, ואין צורך לפנות למוסד לביטוח לאומי.

אחמד טיבי: הוא הושג בשיתוף פעולה עם יושב-ראש ועדת העבודה אלי אלאלוף ועם המוסד לביטוח לאומי, ואין ספק שזה חוק חברתי ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: אני שמח וגאה בחוק זה ואנו הולכים בדרך זו.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: ) תודה רבה.

אחמד טיבי: [מס' כ/814; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו, עמ' 32939; נספחות.

אחמד טיבי: ]

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת לאה פדידה, בשם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאוה בוקר: בבקשה.

לאה פדידה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאתחיל בהצעת החוק ראוי להגיד שבימים האחרונים אווירה של עשייה חברתית שורה בין באי הבית ובאות הבית, וזה רגע מכונן, ולשם כך באמת נשלחנו לכנסת ישראל כציבור – על מנת לחוקק חוקים לטובת האזרח והאזרחית.

לאה פדידה: אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35), התשע"ט–2019, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

לאה פדידה: סעיף 14 לחוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש רשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה–1975, קובע בין היתר כי ברשות מקומית שמספר תושביה עולה על 150,000 יכול שיהיו שני סגנים לראש הרשות.

לאה פדידה: סעיף 15 לחוק, שעניינו סגנים נוספים, קובע בסעיף קטן (א) את מספר הסגנים שמועצה של רשות מקומית רשאית לבחור נוסף על המנויים בסעיף 14 לחוק, ובין היתר נקבע בו כי ברשות מקומית שמספר תושביה עולה על 250,000 אך אינו עולה על 500,000 אפשר למנות שלושה סגנים נוספים, וברשות מקומית שמספר תושביה עולה על 500,000 – ארבעה סגנים נוספים.

לאה פדידה: ואולם, בסעיף 15א1 לחוק, שעניינו משכורת ראש הרשות וסגניו, נקבעו מדרגות למספר סגני ראש הרשות שיוכלו לקבל שכר ותנאי שירות מקופת הרשות המקומית שאינן תואמות את שנקבעו בסעיף 15 לחוק.

לאה פדידה: עקב כך התעוררה מחלוקת פרשנית לגבי מספר הסגנים שרשאית לבחור מועצת רשות מקומית שמספר תושביה הוא בין 400,000 ל-500,000.

לאה פדידה: לפיכך, מוצע לקבוע כי ברשות מקומית שזהו מספר תושביה תהיה מועצת הרשות רשאית לבחור ארבעה סגנים נוסף על המספר האמור בסעיף 14 לחוק, וברשות מקומית שמספר תושביה עולה על 500,000 – חמישה סגנים נוסף על האמור.

לאה פדידה: הצעת חוק זאת מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על ידי הוועדה.

לאה פדידה: אני רוצה רק להגיד שכחברה בוועדת הפנים יצא לי להחליף שני יושבי-ראש.

לאה פדידה: חבל שדודי אמסלם לא נמצא עכשיו.

לאה פדידה: דודי אמסלם, רציתי להגיד לך תודה על ניהול הוועדה באופן מאוד מיוחד, מאוד משתף, וגם לך, יואב, על שותפות וניהול.

לאה פדידה: זאת ועדה שבאמת עברה הרבה הרבה נושאים חשובים לנו כאזרחים, לנו כמחוקקים, שנוגעת בשלטון המקומי, שבעצם הוא הגוף שנותן את השירות לאזרח ולאזרחית.

לאה פדידה: מכאן אני קוראת לכם להצביע בעד הצעת החוק.

לאה פדידה: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה לחברת הכנסת.

נאוה בוקר: אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור, לפיכך אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35), התשע"ט–2019, בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 31 בעד סעיף 1 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נאוה בוקר: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נאוה בוקר: חברים, מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 32 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35), התשע"ט–2019, נתקבל.

נאוה בוקר: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: ההצעה עברה ותירשם בספר החוקים של מדינת ישראל.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: << הצח >> [רשומות (הצעות חוק חוב' כ/835); נספחות.

נאוה בוקר: ]

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 41) (ציון עובר בבחינות ההתמחות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה, של חברי הכנסת אוסנת הילה מארק, חבר הכנסת עיסאווי פריג', חבר הכנסת אמיר אוחנה וקבוצת חברי הכנסת.

נאוה בוקר: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת אוסנת הילה מארק, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אני בין יוזמי הצעת החוק.

נאוה בוקר: אוקיי, אז הוספנו "וקבוצת חברי הכנסת".

יחיאל חיליק בר: אבל אנחנו לא "קבוצת".

יחיאל חיליק בר: אני ועיסאווי רשומים שנינו על החוק, סליחה.

יחיאל חיליק בר: זה לא מה שביקשתי.

יחיאל חיליק בר: היא ציינה שלושה יוזמים מתוך ארבעה.

יחיאל חיליק בר: היא לא ציינה את השם שלי, היוזם.

נאוה בוקר: זה מה שכתוב.

נאוה בוקר: אז אני רוצה להוסיף שאחד היוזמים הוא חבר הכנסת חיליק בר.

נאוה בוקר: את חבר הכנסת פריג' אני כבר ציינתי, ונאפשר לו לומר את דברו.

אוסנת הילה מארק: כבוד היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני חייבת לומר לכם שהיום בבוקר אני קמתי ונחרדתי לראות מודעות איומות נגד חברי כנסת במדינת ישראל, הודעות מטעם לשכת עורכי הדין, שגם אם הכנסת המכובדת הזאת תעביר חוקים, הם לא יקיימו אותם.

אוסנת הילה מארק: אז אני רוצה לומר לכם שבמשך החודשיים האחרונים אנחנו עושים מאמץ גדול לתקן את העוולה ללמעלה מ-4,000 משפחות שנמצאות על התפר, וזה רק בגלל דבר אחד, חברים – כי שינו להם את כללי המשחק באמצע המשחק.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא באים היום לעזור ולפתוח את השערים לכל דכפין.

אוסנת הילה מארק: החבר'ה האלה הם חבר'ה מוצלחים.

אוסנת הילה מארק: הם עשו בחינות, הם למדו, הם שילמו, הם לא עבדו במשך השנים האלה, אבל הם עשו בחינה שהיא בחינה לא הוגנת, ואנחנו את העוולה הזאת צריכים וחייבים לתקן במשמרת שלנו.

אוסנת הילה מארק: הגשתי הצעת חוק עם חברים נוספים לתת ציון עובר מ-50 ומעלה.

אוסנת הילה מארק: אני מקווה שכפי שהיא עברה בקריאה טרומית היא תעבור היום בקריאה ראשונה, ואנחנו נעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית על מנת לסיים את הסאגה המגעילה הזאת.

אוסנת הילה מארק: מי שהיום מניף את הדגל של הלשכה ורוצה להילחם במתמחים האלה – תראו אותם, הם יושבים פה בקהל, והם לא נוטשים אותנו.

אוסנת הילה מארק: למה הם לא נוטשים אותנו?

אוסנת הילה מארק: כי הם יודעים שאנחנו הריבון.

אוסנת הילה מארק: אנחנו אלה שיכולים לעזור להם היום.

אוסנת הילה מארק: אני מבקשת מכל חברי הבית הזה להתגייס כפי שהתגייסנו עד היום לטובתם.

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא עושים פה קומבינות, כמו שיושב-ראש הלשכה חושב ומגדיר אותנו, ומורח אותנו היום על עיתונות.

אוסנת הילה מארק: אני קוראת מפה ליושב-ראש הלשכה: אנא ממך, רד מהעץ שאתה מטפס עליו, שטיפסת עליו; במקום להשקיע למעלה מ-300,000 שקל רק בקמפיין של הבוקר בידיעות, בוואלה, בכל מיני אתרים, תיתן לחבר'ה האלה להיכנס.

אוסנת הילה מארק: נפתח להם את השערים למקצוע.

אוסנת הילה מארק: אילו הם היו עושים את הבחינה לפני למעלה משנתיים, הם כולם היום היו מוסמכים.

אוסנת הילה מארק: היום בוועדת הכנסת ציטטתי מפסק דין של בג"ץ שטען נציג הלשכה – בושה וחרפה שאדון אפי נווה לא הגיע לוועדה כל כך חשובה – ציטטתי מתוך פסק הדין של בג"ץ, של השופט עמית, שהוא בעצמו כתב שם: אף שופט בישראל לא היה מצליח לעבור את הבחינה הזאת.

אוסנת הילה מארק: שופטים רבים טובים מהנבחנים האלה לא היו מצליחים לעבור את הבחינה הזאת.

אוסנת הילה מארק: מה הסיבה להקשות?

אוסנת הילה מארק: יש חוק חופש העיסוק.

אוסנת הילה מארק: אף אחד לא יעבור על החוק הזה.

אוסנת הילה מארק: היום אנחנו רוצים לתקן את העוולה הזאת.

אוסנת הילה מארק: תנו לכוחות השוק לעשות את שלהם.

אוסנת הילה מארק: אם הם לא יהיו עורכי דין טובים, תאמינו לי, הם לא יעבדו.

אוסנת הילה מארק: אני באה מהמקצוע.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שהטובים נשארים ועובדים.

אוסנת הילה מארק: מי שלא רוצה לעבוד, מי שלא יכול לעבוד ולא מתאים למקצוע, לא יעבוד במקצוע.

אוסנת הילה מארק: בטח אנחנו לא נווסת בצורה מגעילה ובצורה לא מידתית ולא ראויה את המקצוע.

אוסנת הילה מארק: אני מבקשת מכל היושבים בבית הזה להצביע נכון, לטובת החוק הזה.

אוסנת הילה מארק: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת חיליק בר, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יחיאל חיליק בר: אני מצטרף לדברים שנאמרו.

יחיאל חיליק בר: הכנסת היום הולכת לתקן עוול שנעשה בראש ובראשונה כלפי המתמחות והמתמחים, אותם אנשים שעברו בחינות, ששינו להם כללי משחק באמצע המשחק.

יחיאל חיליק בר: אבל זה גם עוול שנעשה כלפינו, חברי הכנסת.

יחיאל חיליק בר: כלפינו נעשתה, גברתי היושבת-ראש, לא פחות מהונאה, כאשר אנחנו הצבענו על חוק שבא לסייע למתמחות והמתמחים, ולקחה אותו שרת המשפטים ועשתה בו כרצונה באיזשהן תקנות וסיבוב אחורי, איזו סלטה עם הלשכה.

יחיאל חיליק בר: לא רק שהיא לא פתרה את הדבר הזה, אלא היא יצאה למלחמת חורמה כנגד המתמחות והמתמחים.

יחיאל חיליק בר: אני שמח שהצלחנו סביב הנושא הזה, באופן אדיר – אגב, אני אומר למתמחות ולמתמחים: הצלחתם לאחד את הבית הזה סביב הסיוע לכם.

יחיאל חיליק בר: זה לא דבר מובן מאליו.

יחיאל חיליק בר: יש היום שלושה חברי כנסת שמתפצלים מהבית היהודי בראשות שקד וסגנה נפתלי בנט שמתנגדים לחוק הזה, אבל כולם הבינו שיש פה משפחות שלמות שכמעט נהרסו.

יחיאל חיליק בר: יש פה 15,000 איש ששילמו מחיר אישי בחיים שלהם, בפרנסה שלהם; יש פה 4,000 מתמחים שהלכו ללמוד משפטים בבקשה אחת צנועה: תנו לנו את ההזדמנות שניתנה לכל עורך דין אחר בהיסטוריה.

יחיאל חיליק בר: לא רוצים יותר מזה, לא רוצים פחות מזה.

יחיאל חיליק בר: מה שנעשה להם זה מביש, ברמה של לקחת שתי בחינות מתוך איזושהי קפריזה של מישהו שהחליט שאולי ההצפה בשוק, אולי התחרות בשוק קשה לו מדי, ולכן החליט – או החליטה – על גבם של אותם מתמחים להביא לרף מעבר לא רק מזעזע, אלא לבחינה קשה, קשה במיוחד, שכבר שמענו עורכי דין ותיקים ושופטים בישראל שכבר שופטים הרבה שנים שאומרים: אנחנו לא היינו עוברים את הבחינה הזאת שנעשתה.

יחיאל חיליק בר: העיד על זה גם אותו גרף שהראה את ההיפוך מ-80% ומעלה של עוברי מבחני הלשכה – –

נאוה בוקר: ראיתי.

יחיאל חיליק בר: ראית את זה.

יחיאל חיליק בר: – – עד ל-12% במבחן של יוני.

יחיאל חיליק בר: ולכן אני אומר את זה גם לחברתי אוסנת מארק – תודה גדולה על המאבק שלך, וגם לידידי אמיר אוחנה, אבל בעיקר לחברי מיקי זוהר.

יחיאל חיליק בר: אנחנו בוועדה הקודמת העברנו ציון 55 כסף עובר לתיקון העוול הזה.

יחיאל חיליק בר: זה לא מספיק.

יחיאל חיליק בר: זה רחוק מלהיות מספיק.

יחיאל חיליק בר: עיסאווי, אני קורא לך, כי לך, ברוך השם, יש קול גדול.

יחיאל חיליק בר: הפכת אותי לחירש היום בוועדה, עד היום האוזן שלי מצלצלת.

יחיאל חיליק בר: זה לא מספיק.

יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים להוריד את הסף ל-50.

יחיאל חיליק בר: ואני אומר עוד יותר – שלפחות על המחזור של יוני, אנחנו צריכים לבקש ולנסות לדרוש את השורש פקטור של ציון 43 ומעלה, כי שם זה ירד ל-12%, ונראה שזאת הייתה בחינה קשה במיוחד, אפילו ביחס לקודמת.

יחיאל חיליק בר: אז אנחנו נבקש 43 שורש פקטור, ואם חלילה נצטרך להתפשר, נתפשר על לא פחות מ-50.

יחיאל חיליק בר: אבל אני חושב ששווה להתעקש בבחינה הזאת על שורש פקטור של 43.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו ננרמל את הכשלים שהיו בסיפור הזה ונביא את הפרשה הזאת לסופה, ונוכל להחזיר אנשים, שחלקם איבדו המון המון המון המון, עד מצבים כמעט אובדניים, שהגיעו אליי למשרד.

יחיאל חיליק בר: נסיים את הסאגה הזאת.

יחיאל חיליק בר: מיקי, אני דיברתי גם אליך, הודיתי לך קודם כול על העבודה הנחרצת.

יחיאל חיליק בר: אמרתי לך כשלא היית פה, ואני אומר לך עכשיו שאנחנו צריכים לעשות הכול לפני הקריאה השנייה והשלישית לא להישאר על ציון 55 אלא להוריד את זה ל-50.

יחיאל חיליק בר: ואני אגב אמרתי שבבחינה של יוני, של 12% אחוזי ההצלחה האלה, אנחנו צריכים ללכת גם על שורש פקטור 43.

ירון מזוז: – – – דובר על 50.

יחיאל חיליק בר: תודה, מזוז.

יחיאל חיליק בר: הצטרפת לדיון.

יחיאל חיליק בר: תודה, מזוז.

ירון מזוז: אחרי – – – תאמין לי – – –

יחיאל חיליק בר: מזוז בעד 50.

נאוה בוקר: חברים, נא לא להפריע, בבקשה.

ירון מזוז: 50, ואנחנו עבדנו על זה מאחורי הקלעים.

יחיאל חיליק בר: אז מזוז בעד 50, ואני בעד שעל הבחינה של יוני, של 12% מעבר, נלך על שורש פקטור 43, ועל הבחינות האחרות 50, וגם נדבר על העתיד.

יחיאל חיליק בר: אז אני מודה לבית הזה, לכל מי שעשה ועמל ותמך, ואני מקווה לראות עוד הערב את החוק הזה עובר בקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: לא נתפשר על שום דבר חוץ מזה – –

נאוה בוקר: תודה.

יחיאל חיליק בר: – – ונביא סוף-סוף את הפרשה העגומה הזאת לסיום.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי היושבת-ראש.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

נאוה בוקר: חמש דקות, בבקשה.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, חברים וחברות, ולסטודנטים המתמחים שנשארו איתנו עד לשעה זו, להגיד לכם את האמת, אנחנו אמורים להעביר את החוק בקריאה ראשונה עכשיו, אבל אין לנו בשורה נכון לרגע הזה לתת לכם.

עיסאווי פריג': אין לנו בשורה.

עיסאווי פריג': יש התנגדות בוועדת ההסכמות להעביר את החוק בשנייה ושלישית.

עיסאווי פריג': אנחנו נמצאים נכון לשעה זו במשכן, וכולנו תקווה ששארית התקווה שנותרה תתממש, ונצליח להעביר את החוק בשנייה ושלישית.

עיסאווי פריג': אבל אני רוצה להגיד לכם את הדברים, שלא נשלה אתכם.

עיסאווי פריג': עושים מה שנוכל; יש דברים שלא תלויים בנו.

עיסאווי פריג': הנושא השני שרציתי לדבר עליו – היום, במהלך הדיון בקריאה הראשונה, השתתף מטעם הלשכה היועץ המשפטי של הלשכה, דוד יצחק, אם אני לא טועה.

עיסאווי פריג': התחיל את דבריו בצורה מזלזלת, פופוליסטית, זילות מוחלטת, שהמניע של הח"כים מאחורי העזרה לשפני הניסוי – אתם – היה פוליטי.

עיסאווי פריג': הנימוק השני שהעלה בדיון הוא שלא ניתן מספיק זמן ללשכה להיערך לדיון בקריאה ראשונה, דהיינו, דיון מזורז שהוא בניגוד לכל תהליך חקיקה.

עיסאווי פריג': ואני שואל אותו ושואל את עצמי: האם היה מספיק זמן ללשכת עורכי הדין להתכונן לקמפיין שראינו, שהתחיל היום בבוקר?

עיסאווי פריג': היה להם זמן להתכונן לקמפיין כל כך מהר, ולא היה להם זמן להתכונן לדיון בהצעת חוק שמזה שלוש שנים אנחנו מדברים עליה.

עיסאווי פריג': די, זה צחוק אחד גדול.

עיסאווי פריג': היום אתה מתחיל קמפיין שכולו הסתה – הסתה נגד חברי הכנסת, ונגד ציבור המתמחים; הסתה שמתחילה מהבית, מול בית ציוני אמריקה – איך נקרא הרחוב?

עיסאווי פריג': הסתה שמתחילה מרחוב דניאל פריש.

עיסאווי פריג': אני כאן כדי להגיד – ואני מוחה על הדרך שהלשכה בחרה לצאת נגד המאבק הצודק של המתמחים.

עיסאווי פריג': דבר שלישי, ואני רוצה להבהיר אותו, חברים: אנחנו, חברי הכנסת, נציגי ציבור, נבחרנו כאן כדי להביא את כאבי ורחשי לב הציבור למקום הזה.

עיסאווי פריג': את הכאב ואת הצעקה ואת הסבל חייבים וצריכים להביא למקום הזה, ואם לא נעשה כך אנחנו בוגדים בעבודה שלנו ובשליחות שלנו.

עיסאווי פריג': אז כל הניסוחים וכל הדיבורים על שאנחנו נעניק ציון ואנחנו נקבע מי יהיה רואה חשבון – זה חרטא ברטא.

עיסאווי פריג': אנחנו עושים את העבודה שלנו.

עיסאווי פריג': נגרם עוול – אנחנו מעלים את זה כאן ומבקשים לתקן את זה.

עיסאווי פריג': יש לנו את הכוח ואת האפשרות לתקן את העוול הזה.

עיסאווי פריג': כל מה שביקשנו – אנחנו לא מחלקים ציונים, אבל אני מחוקק, כחלק מהבית הזה, הרשות המחוקקת, וישנה הרשות המבצעת, שזו הממשלה, שיש בה איילת שקד, שיש לה את הסמכות והיא משתמשת בה בכל מיני שינויי תקנון, וגם עושה באופן רטרואקטיבי.

עיסאווי פריג': אני כמחוקק ואנחנו המחוקקים – אסור לנו לבגוד בתפקידנו ואנחנו מחויבים לעזור למי שכואב לו, למי שסובל, ועכשיו זה אתם.

עיסאווי פריג': לשם כך – אני מסיים – חברי דוד אמסלם, יושב-ראש הקואליציה, אני מבקש, אתה צריך להיות יחד איתנו בלחץ על נשיאות הכנסת והיושב-ראש להביא את החוק הזה עכשיו לדיון בקריאה שנייה ושלישית, וכך יהיה.

עיסאווי פריג': תודה לך, גברתי.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

נאוה בוקר: הם היוזמים – חמש דקות.

נאוה בוקר: חמש דקות, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה לך, גברתי.

אמיר אוחנה: מאתמול בערב אנחנו עדים למתקפה שלוחת רסן ויוצאת דופן של לשכת עורכי הדין נגד הבית הזה.

אמיר אוחנה: פורסם בעיתון גלובס, שהכנסת – זה ציטוט של לשכת עורכי הדין – מבצעת מחטף המונע משיקולים זרים ופסולים לחלוטין; ולמען הסר ספק – תגובת לשכת עורכי הדין, כן?

אמיר אוחנה: – לשכת עורכי הדין לא תכיר בחקיקה זו גם אם תעבור בכנסת, ותעביר את העניין להכרעתו של בג"ץ.

אמיר אוחנה: תראו איזו רעה חולה פשטה בקרבנו.

אמיר אוחנה: תיראו לאן הגענו.

אמיר אוחנה: כשלפני כמה שבועות ניגשו אליי נציגי המתמחים, אמרתי להם מכל הלב: אני אעזור.

אמיר אוחנה: אני לפני 13 שנים הייתי במצב שלכם.

אמיר אוחנה: אני יודע מה זה; יודע מה זה לנטרל את עצמך מהחיים, מהמשפחה, מהעבודה, מהפרנסה, וכמה חודשים לשבת אתה והספרים, אתה וערמות הספרים – שום דבר אחר.

אמיר אוחנה: אנשים הגיעו לבחינת לשכת עורכי הדין, אחמד, עם זקן של שלושה חודשים, עם עור שלא ראה אור שמש, עם טרנינגים, ככה מוזנחים, כי זה מה שהם עשו שלושה חודשים.

אמיר אוחנה: עכשיו, אם הבחינה קשה אבל הוגנת – אין מה לעשות.

אמיר אוחנה: בכל בחינה יש נכשלים, ואפילו אחוזים גדולים של נכשלים.

אמיר אוחנה: פה נתנו להם בחינה שונה במתכונת שלה, שהיא בלתי עבירה.

אמיר אוחנה: בחינה שהיא לא קשה – היא לא הוגנת.

אמיר אוחנה: אני רוצה לצטט לך הודעה שקיבלתי מאדם שאני מכיר, ואני לא אגיד את שמו, כי הוא ביקש.

אמיר אוחנה: הוא כותב לי: אמיר היקר, אולי ליבה של שרת המשפטים ייפתח ואלוקים יציל אותי מעונשה הגדול והנורא של הבחינה הזאת, שנגזר עליי לגשת אליה, בניגוד לחוק, ללא התאמות למוגבלויותיי הנוירו-קוגניטיביות, וזאת נוסף על הברוך הכלכלי הנורא שאני שרוי בו.

אמיר אוחנה: בזכות לשכת עורכי הדין, עליי להתחיל לבקש עזרה במזון מעמותות.

אמיר אוחנה: אני לא מתבייש במצבי – חייל בודד לשעבר ובוגר "בית דרור", שברח מהבית הדתי שבו גדל, שלא קיבל את נטייתו המינית בגיל 16.

אמיר אוחנה: אני רק מתפלל שזה יגיע לידי מימוש.

אמיר אוחנה: חסרות לי תשע נקודות.

אמיר אוחנה: והיום, בזחיחות יוצאת דופן, באיזה שיכרון כוח כזה, באה לשכת עורכי הדין ומציבה חסמים – בפני מה?

אמיר אוחנה: בפני חופש העיסוק של אנשים שבאים לעסוק – רוצה לחסום אותם.

אמיר אוחנה: על כמה מדובר?

אמיר אוחנה: אם יצטרפו אלה שאנחנו מבקשים שיצטרפו, זה 2.5% ממספר עורכי הדין שיש היום בישראל.

אמיר אוחנה: זה כל ההבדל.

אמיר אוחנה: זה כל המאבק הגדול שהם מנהלים.

אמיר אוחנה: ואני אומר לך, גברתי, אנחנו ניאבק בחזרה.

אמיר אוחנה: אנחנו נילחם בחזרה.

אמיר אוחנה: גם עכשיו, יושב-ראש הקואליציה, אני קורא גם לך, וגם לנשיאות הכנסת, להמשיך את המאבק לקריאה שנייה ושלישית.

אמיר אוחנה: אפשר לעשות את זה.

אמיר אוחנה: אנחנו צריכים לעשות את זה, ולא לגזור על המתמחים עכשיו עוד חודשים לחכות לכנסת הבאה, אם יחול דין רציפות ונקדם אותם.

אמיר אוחנה: ומה בינתיים?

אמיר אוחנה: ומה יהיה על החיים שלהם בינתיים?

אמיר אוחנה: ממה יתפרנסו?

אמיר אוחנה: ממה יחיו?

אמיר אוחנה: זו גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

אמיר אוחנה: גברתי, שמענו על מקרים – הקראתי מקרים של נזקקות למזון; שמענו על מקרים של גירושים בגלל הדבר הזה; שמענו על מקרים של ניסיונות אובדניים בגלל הדבר הזה.

אמיר אוחנה: וזה לא היה בשנים קודמות, וגם בשנים קודמות היו נכשלים.

אמיר אוחנה: מה קרה הפעם?

אמיר אוחנה: הפעם שינו את כללי המשחק, הפעם עשו עוול, ואת העוול הזה צריך לתקן – לתקן גם בקריאה ראשונה, גם בקריאה שנייה וגם בקריאה שלישית.

אמיר אוחנה: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, פאיז חליף, אסד יונס, מועאוויה כבהה, אני מסתכל עליכם ואומר שאני בדיוק כמוכם.

איימן עודה: בזמנו זה היה לימוד של חודשיים ושלושה ימים.

איימן עודה: הייתי באשפוז בית.

איימן עודה: אימא שלי הביאה לי את האוכל, למדתי כמו שצריך ועברתי.

איימן עודה: אבל מה שקרה לכם זה שלא אתם נכשלתם; הלשכה נכשלה, השרה נכשלה, ואתם הוכשלתם, בכוונה.

איימן עודה: אני רוצה לפנות לאמסלם, יו"ר האופוזיציה, ולאמיר אוחנה – גם לך, אתה, יש עליך אחריות, בגלל שאתה ממפלגת השלטון, בגלל שאתם פה מחליטים.

איימן עודה: אנחנו כולנו בעד.

איימן עודה: אתם צריכים להחליט: או שמביאים את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית עוד היום או שלא.

איימן עודה: זה תלוי אך ורק בכם.

איימן עודה: אני אומר לכם, מה שנעשה לכם זה עוול גדול.

איימן עודה: פשוט מאוד שינו את כללי המשחק באמצע המשחק.

איימן עודה: חכמים אמרו שאין גוזרים על ציבור גזרה שאינו יכול לעמוד בה, וזה בדיוק מה שעשו לכם.

איימן עודה: אנחנו ברשימה המשותפת לא נסכים שזה יהיה רק 55, אלא זה צריך להיות פחות, וזה תלוי אך ורק בקואליציה, לרבות מפלגת השלטון – –

אמיר אוחנה: אין קואליציה.

איימן עודה: – – בכם.

אמיר אוחנה: אין קואליציה.

אמיר אוחנה: הבנו שאתה – – –

איימן עודה: אבל הינה, תשמע – – –

אוסנת הילה מארק: כולם רוצים שהחוק הזה יעבור.

אמיר אוחנה: אין קואליציה.

איימן עודה: אז הינה, זה הכי ברור.

אוסנת הילה מארק: אל תהפוך את זה – – –

אמיר אוחנה: תאמין לי, לא – – –

איימן עודה: אז יש דבר שהוא הכי ברור שיש: אנחנו רוצים לפחות 61.

איימן עודה: כל האופוזיציה בעד.

איימן עודה: תגיד לי, יואל, אתם בעד?

אמיר אוחנה: גם הקואליציה בעד.

איימן עודה: אתם בעד.

איימן עודה: מרב מיכאלי, אתם בעד?

איימן עודה: אתם בעד.

מירב בן ארי: – – – זה – – –

איימן עודה: מרצ, מוסי, אתם בעד?

איימן עודה: אתם בעד.

אמיר אוחנה: יופי, כל הכבוד.

אמיר אוחנה: עוד מעט – – –

איימן עודה: הרשימה המשותפת בעד?

איימן עודה: כן, בעד.

איימן עודה: הכול תלוי – –

אמיר אוחנה: יופי – –

איימן עודה: – – בכם ורק בכם.

אמיר אוחנה: – – כל הכבוד.

אוסנת הילה מארק: – – – אופוזיציה – – –

אמיר אוחנה: בוא נהפוך את זה לקואליציה–אופוזיציה.

איימן עודה: תעמדו בהבטחה שלכם.

אוסנת הילה מארק: – – –

איימן עודה: אנחנו עומדים בהבטחה, ואני בטוח – –

מירב בן ארי: – – –

איימן עודה: – – שאם הם ירצו, אז יש רוב בכנסת, וזה יעבור – –

מירב בן ארי: תדפדף כבר, תדפדף כבר.

איימן עודה: – – בקריאה שנייה ושלישית עוד היום.

אוסנת הילה מארק: אתה לא באמת דואג למתמחים.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אתה פופוליסט.

נאוה בוקר: תודה רבה.

מירב בן ארי: איזה קשקוש.

נאוה בוקר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

איימן עודה: אל תברחו, תעבירו את זה עוד היום.

מירב בן ארי: מי יברח?

מירב בן ארי: אם הם לא היו פה זה בכלל לא היה קורה.

איימן עודה: אל תברחו, תעבירו את זה עוד היום.

מירב בן ארי: – – – שהאופוזיציה תומכת, אם – – –

איימן עודה: זה תלוי בכם.

מירב בן ארי: די כבר עם הקשקוש הזה.

איימן עודה: זה תלוי בליכוד, זה תלוי – – –

מירב בן ארי: – – –

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.

יוסף ג'בארין: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אמרנו על המאבק של המתמחים שהם הצליחו לאחד את המשכן הזה.

אמיר אוחנה: אז בוא נישאר עם זה.

אמיר אוחנה: אז בוא נישאר עם האחדות.

יוסף ג'בארין: אבל זה שנישאר עם האחדות בלי שהחוק יעבור – אז לא עשינו כלום.

אוסנת הילה מארק: נכון.

יוסף ג'בארין: והמתמחים היו מעדיפים שהחוק יעבור בלי שתהיה אחדות.

אמיר אוחנה: אז מה אתה רוצה – – –

יוסף ג'בארין: אז לכן אני חושב שכולנו נדרשים – –

אמיר אוחנה: נכון.

יוסף ג'בארין: – – למקד את המאמצים שלנו בשעות שנותרו לנו, שזה לא הרבה זמן – –

לאה פדידה: אבל הוא צודק, מה זה – – –

יוסף ג'בארין: – – כדי להשיג – – –

אמיר אוחנה: אנחנו רוצים שנייה ושלישית.

אוסנת הילה מארק: אנחנו רוצים שנייה ושלישית, שלא יהיה פה שום ספק.

יוסף ג'בארין: אבל מה מונע את זה?

ירון מזוז: כולנו רוצים שנייה ושלישית.

ירון מזוז: דפדף, קדימה.

יוסף ג'בארין: אבל מה מונע את זה?

יוסף ג'בארין: אמיר, מה מונע את זה?

ירון מזוז: אנחנו רוצים שנייה ושלישית.

יוסף ג'בארין: אני שאלתי מה מונע את זה.

אמיר אוחנה: אני מוכן להיות פה מעכשיו עד הבחירות, בסדר?

יוסף ג'בארין: מה מונע את זה?

יוסף ג'בארין: אני שואל.

אמיר אוחנה: תבדוק בנשיאות הכנסת.

יוסף ג'בארין: אז לכן אני אומר שהקושי שקיים הוא קושי שניתן לפתור אותו.

יוסף ג'בארין: חברים, אי-אפשר לראות את המספרים לגבי שיעורי ההצלחה בבחינה עד 2015, ואחר כך לראות את הירידה הדרמטית עד לשיעור של 12%, ולהישאר בחיבוק ידיים.

יוסף ג'בארין: פשוט אי-אפשר.

יוסף ג'בארין: זה בלתי נתפס.

יוסף ג'בארין: מי שרואה את הירידה המאוד-קשה בשיעורי ההצלחה בבחינה יודע בהחלט שמישהו כאן החליט, מישהו כאן החליט שהוא רוצה לצמצם את מספר עורכי הדין, אבל הוא עושה את זה כשהוא במקביל ממשיך לקבל מאות סטודנטים במוסדות ההשכלה הגבוהה; כאילו, לבקש מהם להצטרף למוסדות, לשלם הון תועפות על לימודים במשך שלוש-ארבע שנים, ולסגור את הדלת בסוף אחרי שהם מסיימים את הלימודים שלהם.

יוסף ג'בארין: זה לא מתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להתייחס גם לציון המעבר של 65.

יוסף ג'בארין: ציון מעבר 65 הוא ציון שחורג כמעט מכל המקצועות האחרים, מכל המקצועות האחרים.

יוסף ג'בארין: אמר היום היועץ המשפטי של הוועדה, בדיון שהיה לנו, שמקובל שציון המעבר הוא 60.

יוסף ג'בארין: מדוע בחרו 65?

יוסף ג'בארין: הדבר האחרון בעניין הזה – אני חושב שיש לכנסת את הסמכות להתערב.

יוסף ג'בארין: הכנסת התערבה במקרים הרבה יותר קיצוניים.

יוסף ג'בארין: יש כאן מקרה ייחודי, מקרה שבהחלט יכול להיות מקרה קיצוני, אבל שנופל בגדר אותם מקרים שהכנסת יכולה להתערב בהם כדי להתייחס באופן הוגן לציבור הנבחנים, לתת להם הזדמנות שווה והגיונית – –

נאוה בוקר: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: – – להיכנס למקצוע.

יוסף ג'בארין: אני בטוח שהם יוכלו להשתלב בו בהצלחה רבה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מחכים לכם, מתמחים יקרים, במקצוע הזה, ואסור לאפשר לכם להמתין עוד ועוד ולפגוע בכם עוד ועוד זמן.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אני מלווה את המאבק הצודק הזה של המתמחים במשפטים מזה תקופה ארוכה.

אחמד טיבי: לא קל לעשות מאמץ, ללמוד, לשבת בבית חודשים, לעזוב את העבודה, להתאמץ, ובסופו של דבר למצוא קיר ברזל, הר פלדה מול העיניים, שלא מאפשר לך לפרוץ אותו ולהצליח בבחינה, כי הבחינה התכוונה מלכתחילה להכשיל כדי לעשות רגולציה, כי יש מי שאומר שהשוק מוצף.

אחמד טיבי: הדבר הזה מתרחש מאז 2015.

אחמד טיבי: רואים שהגרף של שיעור ההצלחה יורד.

אחמד טיבי: זה נקרא חוסר הגינות.

אחמד טיבי: בכל בחינה אמור להיות שיעור הצלחה סביר, סביר.

אחמד טיבי: כאן שיעור הצלחה היה פעם 12%, פעם 7%, ובאחד המקרים – 0% של סטודנטים ערבים שהצליחו, 0%.

אחמד טיבי: מה זה, נטייה גנטית להיכשל?

אחמד טיבי: משהו לא בסדר במבחן הזה, בשאלות האלה.

אחמד טיבי: אגב, גם את מחסום השפה חייבים להביא בחשבון.

אחמד טיבי: לכן יש פקטור, יש את הרעיון.

אחמד טיבי: באו חברי כנסת – אמיר אוחנה, עיסאווי פריג', חיליק – –

עיסאווי פריג': ראה אותי עם השר, אז הזכיר – – –

אחמד טיבי: – – אוסנת מארק, אנוכי, נגוסה, אמסלם.

אחמד טיבי: עבדנו קשה על החוקים האלה.

אחמד טיבי: אבל יש מכשולים.

אחמד טיבי: הצלחנו, יחד עם יושב-ראש ועדת הכנסת מיקי זוהר, לעשות כברת דרך ארוכה.

אחמד טיבי: היום אנחנו מעבירים את זה בראשונה, כאשר הפקטור – בניגוד למה שכתוב, 55 – יעמוד על 50, לפי הסיכום עם מיקי זוהר.

אחמד טיבי: אבל צריך להמשיך בשנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אני חושב שאפשר.

אחמד טיבי: הינה, חבריי מוכנים להישאר פה עד אור הבוקר כדי להצביע בשנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אפשר לעשות את זה הלילה.

אחמד טיבי: אפשר לעשות את זה מחר.

מיכאל מלכיאלי: עד שעה לפני שבת.

אחמד טיבי: אפשר.

אחמד טיבי: לכן הכוונות, גם של חלק גדול מחברי הבית כאן:

אחמד טיבי: אם יש רצון כאן, באופוזיציה, ורצון כאן, בקואליציה, למה בכל זאת זה לא מגיע?

אחמד טיבי: חייבים לעשות את ה-extra mile – –

נאוה בוקר: תודה רבה.

אחמד טיבי: – – גברתי היושבת-ראש, כדי לבוא לתחנה הסופית.

אחמד טיבי: משפט אחרון: אני מכיר באופן אישי חלק מהאנשים כאן, כי ליווינו אותם.

אחמד טיבי: מדובר בסיפורים אישיים נוגעים ללב של אנשים טובים עם סיכוי סביר להצליח בכל עבודה במשפטים.

אחמד טיבי: אני בעד רמה מקצועית נאותה ברפואה, בהנדסה, בחשבונאות ובמשפטים, אבל הגינות, דחילק.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.

לאה פדידה: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, סלקציה אכזרית היא לא דבר שמישהו שיש לו את הכוח עושה את זה כי הוא יכול.

לאה פדידה: מיטב האנשים והנשים לומדים את המקצוע הזה, משקיעים, ובסוף מישהו החליט שהוא נותן להם רף שאי-אפשר לעבור אותו גם אם אתה באמת טוב, אז זה לא הגיוני, זה לא ראוי.

לאה פדידה: כואב לי שהיום אנחנו מעבירים את זה בקריאה ראשונה, ואלה שיושבים פה בקהל ויושבים בבית בעצם לא ירוויחו מזה, כי רק כשתתכנס הכנסת הבאה יצטרכו להביא את זה בדין רציפות, ואז זה יצטרך לעבור עוד מסכת של אישורים ומסכת של ועדות עד שזה יגיע לקריאה שנייה ושלישית.

לאה פדידה: צר לי שאתם, חברי הקואליציה, שהבטחתם – ואנחנו, חברי האופוזיציה, התייצבנו לצידכם, וכל באי הבית הזה התייצבו – שמתם על זה שלטר.

לאה פדידה: אלה שנבחנים עוד מעט לא יזכו בזה ואלה שייבחנו בעוד חצי שנה גם לא יקבלו את זה.

לאה פדידה: ומה נגיד להם?

לאה פדידה: היום, כשהבן שלי שואל אותי: אימא, מה ללכת ללמוד?

לאה פדידה: אני כבר לא יודעת אם להמליץ לו שאכן ילך, וזה היה החלום שלי.

לאה פדידה: הוא בן 24, וההחלטה היא, ככה, שקולה.

לאה פדידה: אנחנו לא עשינו את עבודתנו אם זה לא עובר בקריאה שנייה ושלישית.

לאה פדידה: אנחנו צריכים להחזיר – העוול הזה, להסיר אותו.

לאה פדידה: זה סינון אכזרי, בלתי אפשרי, בלתי נסבל, ואיך אומרים – לא חוקתי.

לאה פדידה: לכן, אנחנו נצביע על זה בקריאה ראשונה, אבל אני כן קוראת ליושב-ראש ועדת הכנסת ולקואליציה: אנחנו מוכנים להישאר פה ומוכנים, גם אם אנחנו בפריימריז, לשבת איתכם יחד בוועדות, ולהעביר את זה גם בקריאה שנייה ושלישית, כך שאכן נצא מהבית הזה עם בשורה שרוע הגזרה, הסלקציה הנוראה הזאת פסה מהעולם, ונוכל להסתכל לכם בעיניים ולהגיד שעשינו את זה.

לאה פדידה: אני מקווה מאוד שמישהו יתעשת ושאכן יכנסו אותנו לקריאה שנייה ושלישית, אחרת, צר לי.

לאה פדידה: העוול הוא רק בדרך לתיקון, אבל זה רחוק מלתקן אותו.

לאה פדידה: אני אעשה כל מה שאני יכולה על מנת כן לתקן אותו ושכן נוריד את הגזרה הרעה הזאת מסדר-היום.

לאה פדידה: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברים, אני מודיעה שרשימת הדוברים נסגרה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: גברתי היושבת בראש, אנחנו מסכמים היום קדנציה טובה וחברתית.

מיכאל מלכיאלי: יהיה מי שמרוצה יותר או מרוצה פחות.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל – הוועדות והמליאה – יודעת הרבה מחלוקת: בין ימין לשמאל, בין דתיים לחילונים.

מיכאל מלכיאלי: יש בינינו הרבה מחלוקת; זה טיבה של הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אין הרבה דיונים שיש בהם כזה קונסנזוס בין כל חלקי הבניין.

מיכאל מלכיאלי: הייתי בכמה וכמה דיונים בוועדות בנושא המתמחים – לשכת עורכי הדין יקראו להם הנכשלים, ואני אקרא להם המוכשלים.

מיכאל מלכיאלי: אותם אנשים, אקרא לזה אומללים, שבמשך שנים השקיעו המון כסף בשביל ללמוד, אנשים שאיבדו משפחה, אנשים שאיבדו מקום עבודה, אנשים שאיבדו הכול – למה?

מיכאל מלכיאלי: הם רוצים להתפרנס בכבוד.

מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל, לשכת עורכי הדין, עושה הכול, ויצרה חסם ועוד חסם ועוד חסם בשביל למנוע מהם את התואר המיוחד, להיות עורך דין, כדי שהוא יוכל להתפרנס בכבוד.

מיכאל מלכיאלי: אין גבול לרוע ואין גבול לכאב.

מיכאל מלכיאלי: כמה אפשר לשאת את הדבר הכואב הזה?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נמצאים בשעות אחרונות לפני שהכנסת מתפזרת.

מיכאל מלכיאלי: יש לנו הזדמנות היסטורית לעשות ולקבל החלטה שתועיל לכל כך הרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מתנהג בהפקרות.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר: צריכים לשים חסמים, אבל לא משנים את הכללים באמצע המשחק.

מיכאל מלכיאלי: לא משנים את הכללים באמצע המשחק.

מיכאל מלכיאלי: אותם אנשים, המוכשלים, התחילו ללמוד עם כללים מסוימים, ובאמצע הדרך הביאו להם כללים אחרים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לכם, אתם המוכשלים, אתם עושים מאבק טוב, מאבק צודק, מאבק בצורה מכובדת.

מיכאל מלכיאלי: ראינו היום בוועדות איך אנשים מהלשכה – באיזו יהירות, באיזו התנשאות עליכם, עלינו.

מיכאל מלכיאלי: הייתי מאוד רוצה שנוכל עוד היום בערב להביא לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאלי: אני שומע אמירות שאולי אין זמן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר בשמי, בוודאי בשם תנועת ש"ס: אנחנו מוכנים להישאר כאן עד שעה לפני שבת, ומשעה אחרי צאת השבת – לשבת כאן לדיונים של שעות, עד שנעביר כאן את הקריאה השלישית.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לברך – אני לא רוצה להזכיר הרבה שמות – כמה אנשים שהיו איתי בקשר: דפנה פלר, רות מכנס, חן לביא, ישראל, אלי גבאי מקריית ים ועוד, שהיו איתי בקשר בתקופה האחרונה והכניסו אותי לנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: נשאבתי לסיפור הזה, כי זה נושא כואב, נושא שהוא חוצה מגזרים.

מיכאל מלכיאלי: זה לא נושא ששייך – הינה, היום, מה אומרת הלשכה?

מיכאל מלכיאלי: אתם עושים סיבוב בשביל הפריימריז.

מיכאל מלכיאלי: בש"ס אין פריימריז, אבל אנחנו רואים את הכאב שלכם, מסתכלים לכם בעיניים, ואומרים לכם שעושים לכם דבר שלא צריך לעשות לכם, עושים לכם דבר שלא היה אמור לקרות.

מיכאל מלכיאלי: יש לנו הזדמנות היום לתקן עוול.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לראש הממשלה וליושב-ראש הקואליציה: תעשו הכול בשביל שלא נפזר את הכנסת עד שנביא לסיום של העוול הזה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח.

נאוה בוקר: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: איילת, אם לא תהיי בכנסת הבאה זה יהיה נורא.

אחמד טיבי: נורא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, שום דבר לא יהיה נורא, תזכור.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מסתכלת אליכם, המתמחים.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול אתם קצת הרגזתם אותי, אבל אני יודעת שאתם אנשים טובים שמרגישים שמשאת נפשם נלקחה מהם, ואני כואבת את הכאב שלכם ואת הכאב של המשפחות.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם חברי הטוב קובי קיסוס נמצא כאן, אבל בכנס המתמחים לא הזכרתי אותו כמי שאני מסתכלת עליו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסתכלת עליו, אני מסתכלת על רותם אלפנדרי – אנשים מאוד מאוד יקרים לליבי, אנשים מוכשרים וטובים, שבאמת, באמת, נלקח מהם החלום שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי היושבת-ראש, אני מוכרחה להגיד, בתור עורכת דין, שלא תמיד אני מבינה למה זה החלום של אנשים אחרים, אבל באופן כללי, הייתי רוצה שיתאפשר לאנשים לממש את החלום שלהם באופן שוויוני ובאופן הגון.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, תמיד יש נכשלים בבחינות.

איילת נחמיאס ורבין: תמיד יש נכשלים בבחינות.

איילת נחמיאס ורבין: גם במבחן שאני עברתי ב-1996 היו נכשלים; אפילו היה אחוז גבוה – אם אני לא טועה, היו 38% נכשלים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא משנה את העובדה שהסינון עדיין נעשה בהתחלה, הוא לא נעשה בסוף.

איילת נחמיאס ורבין: חוסר ההגינות המשווע כאן הוא מעצם זה שזה נעשה בסוף.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לפנות אליכם, אבל חברים יקרים – עופר בירן, אני צריכה להזכיר גם אותך, אתה חבר מאוד יקר – אני מבקשת מכם, אני לא יודעת אם החוק יעבור בשנייה ושלישית בכנסת הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שכן, אבל יכול להיות שלא.

איילת נחמיאס ורבין: אני פונה אליכם ומבקשת מכם: א.

איילת נחמיאס ורבין: לא לוותר; ב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם לדאוג לעצמכם, לדאוג לעצמכם – וזה אומר שאם צריך – לגשת לעוד מבחן, או למצוא עבודה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם לדאוג לעצמכם, כי עכשיו, בארבעת החודשים הקרובים, לא תהיה ממשלה, ולא בטוח שאם החוק הזה לא יעבור ביומיים הקרובים אפשר יהיה להעביר אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם בכל ליבי: תדאגו לעצמכם.

איילת נחמיאס ורבין: אתם אנשים טובים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לכם משפחות.

איילת נחמיאס ורבין: חייבים לדאוג לעצמכם.

איילת נחמיאס ורבין: ברשותכם, אני רוצה להקדיש דקה לפרידה מהרמטכ"ל היום.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי היושבת-ראש, אנחנו נפרדים מרמטכ"ל יוצא מגדר הרגיל.

איילת נחמיאס ורבין: גדי איזנקוט הוא פשוט אישיות מיוחדת במינה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא עבר מבחנים בספינה מטלטלת ושרד.

איילת נחמיאס ורבין: היום אמרנו לו שהמערכה שבין המערכות זאת המערכה שהוא ניהל, ונוהלה למופת בסיטואציות מאוד מאוד קשות, ולא אחת חשבתי שאולי התגובה היא חלשה מדי או חזקה מדי, אבל בסופו של דבר, עמד שם בראש הצבא בן אדם מיוחד במינו.

איילת נחמיאס ורבין: הפרידה ממנו קשה.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אבי דיכטר שאני לא חושבת שאי-פעם הייתה פרידה כזאת מרמטכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט ישבנו שם ובכינו, כולנו.

איילת נחמיאס ורבין: בכינו, כי גדי היה ועודנו איש נדיר.

איילת נחמיאס ורבין: וכמו שאמרה לו חברתי שולי מועלם: תנוח, אדוני הרמטכ"ל.

איילת נחמיאס ורבין: מגיע לך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת סגן השר ירון מזוז, בבקשה.

איימן עודה: מזוז, תהיה עם המוכשלים, עם המתמחים.

ירון מזוז: כן, מה אתה היית מציע לעשות בנושא?

איימן עודה: – – – 50, בשלוש קריאות.

ירון מזוז: חברים, חברתי חברת הכנסת נאוה בוקר, המכובדים כולם – יושבים כאן לא הרבה, יושבים כאן מעט מן המעט של המתמחים שהגיעו לכנסת.

ירון מזוז: לשמחתי, נכנסתי לעניין הזה לפני בערך חודש וחצי, כשפנו אליי וביקשו להיפגש עם כבוד השרה שקד ולא הצליחו, אז הפעלתי את כל החושים ודאגתי, חברים – –

נאוה בוקר: חברים, נא לא להפריע.

ירון מזוז: – – ודאגתי שראשי המתמחים ייפגשו עם השרה איילת שקד.

ירון מזוז: וכן, זה קרה, וקרה בצפון הארץ, בטבריה, ומשם נפתח הסכר לכל ההתפתחויות לגבי המתמחים.

ירון מזוז: אני חושב שציון מעל 50 זה ציון הוגן והגון על המבחן הקשה שעברו המתמחים וכל החברים.

ירון מזוז: אני יכול להגיד לכם שמכל הארץ פונים אליי בנושא הזה; גם חברתי השכנה זמירה, שהשקיעה את כל כספה, וקיבלה את הציון 54 או 55.

ירון מזוז: אני חושב שזה ציון עובר.

ירון מזוז: אני חושב שצריך לכבד את זה, ואני חושב שלא ניתן לגיטימציה – –

אמיר אוחנה: ד"ש לזמירה.

ירון מזוז: – – ללשכת עורכי הדין ולכל מי שמסביב פה לבוא ולנהל אותנו.

ירון מזוז: לא היה דבר כזה ולא יהיה דבר כזה.

ירון מזוז: מי שיגיד לנו: אנחנו לא נכבד את החלטת המחוקקים – אנחנו לא נכבד אותו.

ירון מזוז: עורך דין זה מקצוע כמו רופא וכמו כל דבר אחר.

ירון מזוז: אם אתה טוב – לוקחים אותך; אתה לא טוב – לא לוקחים אותך.

ירון מזוז: אנחנו לא נעשה את העוול הזה.

ירון מזוז: אנחנו נמשיך להילחם, ואני וכל מפלגתי – ותאמינו לי שביום כזה היו צריכים להיות כאן כל 120 חברי הכנסת, על מנת להעביר את הנושא הזה – אנחנו נמשיך להילחם על זה, ובעזרת השם, אנחנו נוכיח לכל המלעיזים שחושבים שבכוחנות ובכל מיני דברים פתלתלים – לא לעזור לאנשים האלה.

ירון מזוז: אנחנו איתכם, המתמחים.

ירון מזוז: אני חושב באופן אישי שמגיע לכם, ואנחנו נמשיך לעמוד מאחורי כל הנושא הזה.

ירון מזוז: תודה רבה לכל מי שהתעסק בדבר הזה, מי בבית ומי בחוץ.

ירון מזוז: שימו לב, יש לנו קונסנזוס בכנסת לדבר הזה.

ירון מזוז: אנחנו איתכם ונמשיך להיות איתכם.

ירון מזוז: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה, סגן השר ירון מזוז.

נאוה בוקר: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

נאוה בוקר: מגיע לך מזל טוב היום לרגל אירוסיך.

נאוה בוקר: בהצלחה ובשעה טובה.

יהודה גליק: תודה רבה.

יהודה גליק: תודה רבה.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יהודה גליק: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

יהודה גליק: לא מגיע לי שום דבר.

יהודה גליק: הכול מאיתו יתברך, מתנה מאת השם.

יהודה גליק: חבריי חברי הכנסת האהובים והמתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, קודם כול אני אפתח בתודה רבה לכולכם על החמימות ועל האיחולים, ובעזרת השם, גם בשמי וגם בשם הדס.

יהודה גליק: אני גם רוצה להעיר שכמובן, זה לא היה מובן מאליו.

יהודה גליק: 25 שנות זוגיות עם יפי לא הולכות לטמיון, לא נמחקות.

יהודה גליק: אנחנו מתחתנים כי החיים צריכים להימשך, אבל יפי תהיה.

יהודה גליק: 25 שנות זוגיות ביחד איתה יהיו חלק משמעותי מחיי גם בעתיד, כמו גם תשע השנים של יוסי שהיה נשוי להדס.

יהודה גליק: ועכשיו לעניין אחר.

יהודה גליק: חבריי וחברותיי המתמחים והמתמחות, אתם מלמדים את הציבור בימים האחרונים מה זה מאבק צודק, מה זה מאבק נכון ונוקב, מה זה מאבק שלא מוותרים בו, כי הצדק איתכם.

יהודה גליק: חבריי, דעו לכם שבימים האחרונים, בניגוד למה שחושבים, חברי הכנסת הוכיחו שהאינטרס הציבורי הוא לנגד עינינו.

יהודה גליק: חברי חבר הכנסת אמיר אוחנה קיים כינוס, הגדול שאני זוכר בכל שנותיי בכנסת, באודיטוריום, ומוסר את עצמו למען העניין הזה; חברת הכנסת החדשה אוסנת מארק, יום ולילה בשבועות האחרונים רק למענכם; גם חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי ניסה בשבוע שעבר להתנות את קיומה של ועדת ההסכמות רק בדבר אחד – בכם, המתמחים.

יהודה גליק: הפוליטיקאים, בניגוד למה שחושבים – טובת הציבור לנגד עינינו, ואנחנו כאן כולנו.

יהודה גליק: כולנו.

יהודה גליק: אני מודה שלא הייתי מהפעילים, אבל כל פנייה שהגיעה אליי, אמרתי: אתם צודקים, אני איתכם במאבק הזה.

יהודה גליק: אני אומר: דעו לכם שכיוון שיש לכם מאבק צודק, אין ספק שאתם תנצחו במאבק הזה, כי איש לא יוכל לעמוד בדרככם, כי ברגע שצודקים, אז צודקים.

יהודה גליק: זה לא יכול להיות.

יהודה גליק: אם צריך לעשות איזו מהפכה, רפורמה, עושים אותה לאט-לאט, שלב-שלב, לא עם אנשים שכבר למדו כך וכך שנים, וכבר השקיעו כך וכך כסף, ושפכו כך וכך זיעה.

יהודה גליק: אנחנו איתכם.

יהודה גליק: אתם תעברו, ואתם תוכיחו שהמאבק הזה הוא המאבק האזרחי של הדמוקרטיה הישראלית.

יהודה גליק: אני מאחל לכולכם הצלחה – גם במבחן, גם בתיקון שנביא לקראתכם וגם הצלחה בהתמקצעות ובכניסה לעיסוק במקצוע החשוב זה.

יהודה גליק: בהצלחה לכם.

יהודה גליק: תודה לכם.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מירב בן ארי, שלוש דקות לרשותך.

מירב בן ארי: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, יהודה גליק, גם אני מצטרפת לברכות.

מירב בן ארי: תגיד לו, הוא לא שומע.

מירב בן ארי: יהודה, הצטרפתי לברכות.

מירב בן ארי: לא שמעת.

מירב בן ארי: שיהיה לך הרבה מזל טוב.

מירב בן ארי: לא נורא.

מירב בן ארי: בקרוב אצל כולנו, אני אומרת.

נאוה בוקר: בהחלט, אצל שתינו.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד שני דברים: 1.

מירב בן ארי: המתקפה של האופוזיציה, גם של אחמד טיבי, אבל של בעיקר איימן עודה, היא מתקפה שלא מתאימה עכשיו.

מירב בן ארי: לא אתה; איימן עודה.

מירב בן ארי: רק פניתי אליך, אחמד טיבי.

מירב בן ארי: זה לא מתאים, כי בסוף מי שהוביל ועשה את המלחמה הזאת – באמת, המלחמה הזאת הגיעה מהקואליציה ולטובת המתמחים.

מירב בן ארי: גם לאה פדידה התייחסה לזה – לא רלוונטי, לא קשור.

מירב בן ארי: מי שמוביל, מוביל את זה מספסלי הקואליציה, ובצדק.

מירב בן ארי: בתור אחת שעברה את בחינות הלשכה בהצלחה, אני רוצה לומר שהחוק הזה לא היה צריך להגיע, ולא היינו צריכים להצביע על חוק.

מירב בן ארי: מי שהיה צריך לעסוק בעניין זה לשכת עורכי הדין, שבמשך שנים, בעיקר בשנים האחרונות, הזניחה והזניחה, ונתנה כל מיני תירוצים שונים ומשונים למה הם לא מצליחים לעבור את הבחינה.

מירב בן ארי: דרך אגב, אני לא בטוחה שאני הייתי מצליחה לעבור את הבחינה היום; היא כל כך קשה, כל כך מורכבת, אבל בעיקר – לא מייצגת ולא מתאימה.

מירב בן ארי: לכן אני אומרת, החוק הזה צריך לעבור.

מירב בן ארי: החוק הזה הגיע בצדק, כי במשך כל כך הרבה שנים התעלמו מהבעיה, והבעיה הלכה וגדלה מול עינינו.

מירב בן ארי: ראינו אנשים ונשים שוויתרו על המשפחה, על הילדים, על מקום העבודה שלהם, על הפרנסה שלהם, וניסו כל פעם מחדש, ולמרות הניסיון ולמרות הידע המקצועי שלהם, ולמרות שסיימו את ההתמחות בהצלחה רבה, לא הצליחו לעמוד בבחינה הקשה, המסובכת ובעיקר המכשילה הזאת.

מירב בן ארי: לכן אני – וגם אמרתי את זה בכנס של לשכת עורכי הדין – אני וכל חברי מפלגת כולנו נהיה מאחורי הצעת החוק הזאת, נתמוך בה ונצביע, אבל בעיקר בעיקר, אני מאוד מקווה שיותר ויותר מתמחים שכל חלום חייהם היה לעבור את בחינת לשכת עורכי הדין יצליחו, ויצליחו להגשים את החלום שלהם להיות עורכי דין ועורכות דין במדינה הזאת.

מירב בן ארי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: לפנים משורת הדין, הודעה למזכירת הכנסת.

נאוה בוקר: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה למזכירת הכנסת.

נאוה בוקר: (קריאה ראשונה)

נאוה בוקר: חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן ברושי: מה הסעיף הבא, נאוה?

נאוה בוקר: כרגע עדיין אין.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שאולי זו טרחה שאנחנו מדברים היום ביום עמוס מאוד מלפני הצוהריים, וצריך להספיק הרבה דברים, אבל אי-אפשר לראות את המתמחים, שאנחנו מלווים אותם חודשים רבים, ימים רבים, בעקשנות ראויה לציון, בעקביות, שנותנת גם לאחרים להרגיש את מה שהם חשים – הם סוחפים אותנו ביחד איתם.

אורי מקלב: ראוי לציון המאבק שלכם, שבא מתוך כאב אמיתי, מתוך סבל אמיתי, מתוך סבל סביבתי של כל המשפחה וכל הסביבה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים – ואתם הוכחתם פה איך צריך לעשות, איך צריך להיאבק, איך צריך להיאבק על האמת כדי שבסוף האמת תנצח.

אורי מקלב: מבחינתנו עמדתם בכל מבחן; גם אם בלשכת עורכי הדין לא עמדתם, מבחינתנו, עמדתם.

אורי מקלב: בסופו של דבר צריך לדעת – אתם הוכחתם כושר ביטוי, כושר ניתוח, כושר הובלה של דברים, ארגז כלים חשוב מאוד, וגם זה משהו.

אורי מקלב: אבל מעבר לזה, דיברתי לפני הצוהריים בוועדה, ואני אדבר גם עכשיו: הניסיון להפיל אותנו על טכני, הניסיון לתת סטיגמה על החקיקה הזאת כחקיקה חפוזה, חקיקה מהירה, חקיקה שטחית – אנחנו לא ניתן להפיל את זה ושידביקו לחוק הזה ולתהליך הזה מדבקה של תהליך לא ראוי ולא הגון ולא מקצועי לא חוקתי.

אורי מקלב: התהליך הזה נעשה בשקיפות, נעשה עם כל תשומת הלב, עם מבחן של כל האפשרויות וכל הצדדים בחקיקה הזאת.

אורי מקלב: אנחנו לא חייבים לרצות שום גורם מחוץ לבניין הזה – לא לשכה ולא שרה ולא אף אחד; אנחנו מחויבים לעצמנו.

אורי מקלב: כשיש מחלוקת – ויש חקיקות שהן באמת שנויות במחלוקת בין קואליציה ובין אופוזיציה, בין תומכים ובין מתנגדים – יכול לבוא צד אחד שהוא חלק מהחקיקה ולהגיד: לא נעשה כאן הכול, לא מיצו את התהליך.

אורי מקלב: אבל כשהבית הזה כולו מתאחד – וזה לא דבר שהוא מקבל היום – ביממה האחרונה, ביומיים האחרונים; זה תהליך ארוך, שנים שאנחנו כבר דנים בעניין הזה.

אורי מקלב: תראו פרוטוקולים שלמים במליאה, על הדוכן הזה, בוועדות, בדיונים מהירים, בדיונים אחרים, בחקיקה של הסדרה של חוק הלשכה: דיברו על כך, על הדבר הזה.

אורי מקלב: אנחנו באים לתקן עוול.

אורי מקלב: מותר גם לעזור לחלשים ונפגעים.

אורי מקלב: זו חקיקה לגיטימית, ועושים את זה.

אורי מקלב: כאן מדובר הרבה לפני כן: אנחנו באים לתקן ולהוריד עוול שנעשה.

אורי מקלב: רוצים – גילדה, או לא גילדה – היום אין ויכוח על כך שדרך המבחנים מנסים להכשיל ולפגוע ורוצים לעשות הסדרה של המקצוע, למנוע היקף של המקצוע.

אורי מקלב: זו דרך שהיא אסורה בהחלט, בתכלית האיסור, מעבר לחקיקה, חופש העיסוק.

אורי מקלב: אין אפשרות, על ידי הכשלה, על ידי חסם, למנוע מאנשים את קבלת המקצוע, את מה שמגיע להם.

אורי מקלב: אין במבחן הזה שום דבר שמשקף מקצועיות, ידע, יכולות.

אורי מקלב: אלה דברים שאנשים נורמטיביים, אנשים שלמדו והשקיעו ויכולים – מונעים את זה מהם.

אורי מקלב: ובעניין הזה אנחנו יודעים שבסופו של דבר האשמה היא לא בכם; האשמה היא בהכשלה במבחן הזה, ואת זה נעשה היום, רוצים לעשות, ונמשיך ונהיה עקביים בעניין הזה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

איתן ברושי: נאוה, מה אחרי זה?

נאוה בוקר: כרגע אין.

נאוה בוקר: צריך רוב של 50.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.

נחמן שי: תודה רבה, גברתי.

נחמן שי: חבריי חברי הכנסת, אני יודע שאנחנו נמצאים בשעת נעילה, אבל בשעת נעילה נפתחים השמיים, ודברים שלא קורים בימים רגילים – פתאום מתרחש איזה נס, והם חוצים את השמיים ומגיעים לקדוש ברוך הוא.

נחמן שי: ואני מרגיש שזה הרגע שהשמיים צריכים להיפתח, ושהקריאה הזאת שיוצאת היום מהכנסת תגיע למקום הנכון – במקרה הזה קצת יותר נמוך מהשמיים.

נחמן שי: המאבק שהמתמחים מנהלים כבר זמן ארוך, יחד עם אמיר ועם אוסנת ועם חברים אחרים, הוא מאבק עקרוני וחשוב.

נחמן שי: הוא לא עוסק רק בהם; הוא עוסק בשאלה אם במאה ה-21 עדיין קיימות גילדות של ימי הביניים, שבעלי מקצוע שומרים את הסודות המקצועיים לעצמם ומסרבים לחלוק אותם עם האחרים, חס וחלילה, עם ההמון, כי זה שלהם.

נחמן שי: ואני חושב שעידן הגילדות עבר בעולמנו, מאז ועד היום, וגם היום.

נחמן שי: אין פה, כפי שפרסמה היום לשכת עורכי הדין בשני עמודים בהארץ – לא יודע כמה זה עלה להם – סכנת נפשות, ולא ימות אף אדם, אני מקווה, כתוצאה מהעברת החוק הזה, כי האיומים האלה, הם רק יוצרים תגובה הפוכה, והם לא מרתיעים איש.

נחמן שי: החברים והחברות – ופגשנו אותם באמת במסדרונות ובמשרדים ובכל מקום; אותם עצמם, לא את השליחים שלהם ולא את הלוביסטים שלהם – הם עצמם באו והציגו סיפורים אישיים מרגשים וחשובים; אנשים שרצו ורוצים, יכולים למצוא את דרכם אל המקצוע הזה, הוא משאת נפשם, אז למה לחסום אותם?

נחמן שי: ואני פונה מפה גם ללשכת עורכי הדין וגם למשרד המשפטים לעשות את המאמץ עוד היום – אני יודע, אנחנו בנעילה, או-טו-טו השמיים ייסגרו, הרבה חוקים עברו פה ב-48 השעות האחרונות כתוצאה מהתחושה הזאת – שנוכל להעביר את החוק הזה.

נחמן שי: זה לא מסע לחצים, זה קשקוש בלבוש.

נחמן שי: זה נובע מתוך תחושה אמיתית של רבים מאוד בבית הזה שזה מעשה צודק ונכון.

נחמן שי: אני מקווה שהכנסת תתאחד היום ותעביר את החוק הזה.

נחמן שי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה, חבר הכנסת שי.

נאוה בוקר: מישהו מהיוזמים מעוניין לסכם?

לאה פדידה: אמיר אוחנה, אתה – – – תסכם אתה.

אמיר אוחנה: מילה קצרה.

נאוה בוקר: בבקשה, חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: את יודעת, טיעון שחוזר על עצמו, גברתי היושבת-ראש, גם אצל שרת המשפטים וגם אצל לשכת עורכי הדין – מעניין מה מידת התיאום שם בין השניים – זה שחברי כנסת עושים למען פריימריז.

אמיר אוחנה: אז אני רוצה להזכיר כמה דברים: א.

אמיר אוחנה: על הפנייה הזאת לשרת המשפטים – על העוול הזה, על הדרישה לתיקון העוול – חתומים רוב חברי הכנסת מכל סיעות הבית, גם כאלה שאין להם פריימריז.

אמיר אוחנה: זה דבר אחד.

אמיר אוחנה: ב.

אמיר אוחנה: אנחנו, את היוזמה הזאת התנענו הרבה לפני שידענו שהולכים לבחירות, כי היא אמיתית, כי היא צודקת, כי היא נכונה.

אמיר אוחנה: ואני עמדתי בפני 500 איש – חלק מהחברים נכחו – בפני 500 איש שהיו באודיטוריום, האולם הגדול ביותר שיש לנו כאן בכנסת, כש-270 איש מחכים בחוץ כי לא יכלו להיכנס, ואמרתי לקהל, אחרי שאיילת שקד שלחה את הדובר שלה: לך תכתוב על אמיר אוחנה שהוא מנצל את מצוקת הנכים למען פריימריז – אמרתי להם: שיקום האחד שביקשתי ממנו להתפקד לליכוד בשביל הדבר הזה.

אמיר אוחנה: אחד.

אמיר אוחנה: אף אחד לא קם.

אמיר אוחנה: אמרתי: אוקיי, שיקום האחד שבכלל שאלתי אותו אם הוא פקוד לליכוד.

אמיר אוחנה: היו שם יהודים, ערבים, ימנים, שמאלנים, עולים, ותיקים, נשים, גברים.

אמיר אוחנה: מכל הסוגים היו שם, מכל העם היו שם.

אמיר אוחנה: אז למען פריימריז?

אמיר אוחנה: שנדבר על הקשרים של יושב-ראש לשכת עורכי הדין עם שרת המשפטים ואיך הוא פוקד משרדים של עורכי דין למען הפריימריז שלה?

אמיר אוחנה: היא מדברת עם חצי קילו חמאה על הראש על פריימריז?

אמיר אוחנה: תתביישי לך.

אמיר אוחנה: תודה.

לאה פדידה: מי זאת?

אמיר אוחנה: איילת שקד.

לאה פדידה: אני מצטרפת – – –

ג'מאל זחאלקה: תתביישי לך, בתור ימין חדש.

אמיר אוחנה: ימין חדש – – –

נאוה בוקר: חברים, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 41) (ציון עובר בבחינות ההתמחות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 41) (ציון עובר בבחינות ההתמחות), התשע"ט–2019, לוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעות חוק לשכת עורכי הדין נתקבלה.

מרב מיכאלי: גברתי, לפרוטוקול – – –

נאוה בוקר: 32 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: ההצעה עברה בקריאה ראשונה וחוזרת לדיון בוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה לדיון בהצעות חוק לשכת עורכי הדין.

נאוה בוקר: נא להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת מרב מיכאלי, בעד.

נאוה בוקר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/834); נספחות.

נאוה בוקר: ]

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 33) (פטור מארנונה למכללה טכנולוגית מוכרת), התשע"ט–2019, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

נאוה בוקר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, בבקשה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת זוהר, עליך להציג את הצעת החוק שלך.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שהגשתי לקריאה ראשונה כאן היום מדברת על מתן פטור מארנונה, כנראה בשיעור של שני שלישים, למכללות טכנולוגיות.

מכלוף מיקי זוהר: כפי שנהוג לתת פטור מארנונה גם לאקדמיות כאלה ואחרות, היה נראה לי נכון להשוות את התנאים בין אקדמיות לבין מכללות טכנולוגיות, בטח ובטח כשהמכללות הטכנולוגיות נאלצות לגבות שכר לימוד גבוה יותר בגלל תשלומי ארנונה גבוהים, ובסוף מי שמשלם את הארנונה זה אוכלוסיות יחסית מוחלשות.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה תיקון עוול חשוב בכנסת ישראל, ועל כן אני מבקש מכולם להצביע בעד החוק החשוב הזה.

נאוה בוקר: אם כך, חברים, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (מס' 33) (פטור מארנונה למכללה טכנולוגית מוכרת), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה.

נאוה בוקר: חברים, מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מיסי העירייה ומיסי הממשלה (פטורין) (מס' 33) (פטור מארנונה למכללה טכנולוגית מוכרת), התשע"ט–2019, לוועדת הכספים נתקבלה.

נאוה בוקר: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה וחוזרת לדיון בוועדת הכספים.

נאוה בוקר: הצהרה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת מיקי זוהר.

): תודה.

): חברתי חברת הכנסת נאוה בוקר היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 10 לתקנון הכנסת, אני מתכבד להודיע כי ועדת הכנסת אישרה את התפלגות סיעת המחנה הציוני לשתי סיעות, כך שסיעת העבודה הישראלית תמנה 18 חברי כנסת, וסיעת התנועה תמנה שישה חברי כנסת.

): ציפי ציפורה מלכה לבני, ארמנד עמיר פרץ, יואל חסון, קסניה סבטלובה, איל בן ראובן ויעל כהן-פארן – אלו הם חברי התנועה.

): יתר חברי הכנסת מהמחנה הציוני הם חברי העבודה הישראלית.

): תודה רבה.

נאוה בוקר: נא להמתין.

נאוה בוקר: הגיעה הצעת החוק.

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019.

נאוה בוקר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת משה גפני.

נאוה בוקר: נא לקרוא לו.

קריאות: – – –

נאוה בוקר: חבר הכנסת גפני, האם באפשרותך להציג את הצעת החוק?

משה גפני: אני מחכה ללוח תיקון.

נאוה בוקר: אז בואו נמתין.

מירב בן ארי: אז תעלו את החיסונים – – –

קריאות: – – –

נאוה בוקר: חברים, מליאת הכנסת תצא להפסקת קצרה.

נאוה בוקר: על חידוש מועד המליאה תבוא הודעה בהקדם.

מירב בן ארי: למה?

נאוה בוקר: אני מקבלת את ההנחיות ממזכירות הכנסת.

נאוה בוקר: נא לפנות לנשיאות או ליושב-ראש – –

מירב בן ארי: רגע, חוק החיסונים מוכן.

נאוה בוקר: – – וסגן – – –

איתן ברושי: נאוה, נאוה, חכי רגע.

איתן ברושי: מה זה את מקבלת הוראות?

איתן ברושי: מה, אנחנו אוויר?

איתן ברושי: חכו רגע.

נאוה בוקר: יש מזכירות הכנסת, ואנחנו מקבלים – – –

איתן ברושי: – – – מה, זה מבצע כל כך מסובך?

נאוה בוקר: אין שום בעיה.

איתן ברושי: אז חכי חמש דקות.

נאוה בוקר: זה לא תלוי בי – חכי חמש דקות.

נאוה בוקר: חושב שאני – לא יאומן.

נאוה בוקר: אדוני סגן היושב-ראש, אתה רוצה לעלות להחליף אותי?

נאוה בוקר: לא בטוח שיש טעם, אבל אתה מוזמן.

נאוה בוקר: אדוני סגן היושב-ראש יחליף אותי ויכריז על החיסונים.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

ישראל אייכלר: אין הפסקה.

ישראל אייכלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/833); נספחות.

ישראל אייכלר: ]

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34) (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019, לקריאה ראשונה, של חברי הכנסת מירב בן ארי, יואל חסון ושולי מועלם-רפאלי.

ישראל אייכלר: תציג את החוק חברת הכנסת מירב בן ארי.

שולי מועלם-רפאלי: לא צריך להירשם, הוא עוד מעט יגיע.

שולי מועלם-רפאלי: מירב, תתחילי לדבר – – –

יואל חסון: אבל בינתיים צריך להירשם, עד שהשר יגיע.

ישראל אייכלר: בינתיים את יכולה להתחיל.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019.

מירב בן ארי: אני אודה לכם אם תירשמו לדבר.

איילת נחמיאס ורבין: כואבת לי הבטן – – –

מירב בן ארי: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שלי, של חבר הכנסת יואל חסון ושל חברת הכנסת שולי מועלם.

מירב בן ארי: אנחנו מובילים ביחד את כל הנושא הזה של החיסונים – נושא שלצערי לא קיים ברגולציה ובחקיקה היום, לכן התבקשנו, ובאמת ישבנו ביחד עם הארגונים החברתיים, עם רופאים, עם הסתדרות הרופאים – עם ההסתדרות הרפואית – כדי להגיע לאיזשהו מתווה הגיוני בכל מה שקשור לחיסונים.

מירב בן ארי: אנחנו חיים בעידן של רפואה מתקדמת, שבו החיסונים נחשבים לפריצת דרך ברפואה המונעת והים אחת ההמצאות הרפואיות החשובות והתורמות ביותר בתולדות האנושות.

מירב בן ארי: החיסונים הביאו להצלת חייהם של מיליוני בני אדם בארץ ובעולם ולמניעת מחלות, נכויות וסבל רב.

מירב בן ארי: הצעת החוק שלנו, שכמו שאמרתי, מוזגה עם הצעת חוק נוספת, מתייחסת למצב שבו פורצת מחלה – ממש כמו המציאות שאיתה אנו מתמודדים כיום, המציאות שבה מחלת החצבת התפרצה – ובעצם קובעת – אנחנו רוצים לתת למנכ"ל משרד הבריאות את הסמכות לגבי כניסה של ילדים שאינם מחוסנים או צוות רפואי שאינו מחוסן, החל מהגנים, בתי ספר ומוסדות החינוך.

מירב בן ארי: שואלים אותי רבים: מה זה משנה אם ילד לא מחוסן אם כל השאר מחוסנים?

מירב בן ארי: אז חשוב לי להדגיש שמעבר לסכנה של אותו ילד להידבק במחלה, גם שאר הילדים שכן חוסנו עשויים להידבק, מהסיבה הפשוטה שחיסונים לא עובדים במאת האחוזים.

מירב בן ארי: בעצם מה שקורה זה שאומנם לאותו ילד מחוסן יש את תופעת העדר והעדר מגן עליו, אבל יש גם אנשים – גם אוכלוסייה מבוגרת, אבל גם צעירים – שהם מה שנקרא מדוכאי חיסון, ואז הם נחשפים למחלה ויכולים להידבק, כפי שראינו.

מירב בן ארי: רק בתקופה האחרונה שמענו גם על אדם מבוגר וגם על תינוקת שנפטרו עקב החשיפה למחלת החצבת, ולכן, באמת מדובר באירוע בעל חשיבות לאומית.

מירב בן ארי: אני גם מודעת לרגישות שקיימת בציבור.

מירב בן ארי: נפגשתי גם עם הורים של ילדים שנפגעו מהחיסונים.

מירב בן ארי: הסיפורים שלהם בהחלט קשים, ולכן יש בחוק גם החרגה במקרה של אישור מרופא מומחה.

מירב בן ארי: וכמובן, חשוב לזכור – ואת זה לא אמרתי בפתח דבריי, אבל אני אחדד – שהצעת החוק שאותה נעביר היום בקריאה ראשונה, אם הכול יהיה באמת בסדר ולא יהיו בעיות, הצעת החוק הזאת תעבור עוד שינויים משמעותיים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת העשרים-ואחת.

מירב בן ארי: אני בדקתי מה קורה במדינות אחרות, והממ"מ, שבאמת עשו כאן מחקר, בדקו איך אנחנו עומדים בהשוואה לעולם, והמצב לא טוב.

מירב בן ארי: המצב לא טוב.

מירב בן ארי: זה אומר שברוב מדינות העולם, כשתלמיד מגיע לבית הספר, בעיקר בכיתה א', הוא מתבקש להציג פנקס חיסונים.

מירב בן ארי: בכל המדינות המתקדמות – אם זה אוסטרליה, מדינות בארצות הברית, אם זה אירופה – תנאי כניסה לבית הספר הוא הצגת פנקס חיסונים בתוקף.

מירב בן ארי: ביקשתי שגם זה יהיה בדיון בוועדה.

מירב בן ארי: היה קצת חשש מצד הסתדרות המורים.

מירב בן ארי: הרגעתי את החשש: אין לי שום עניין להטיל חובות על מורים, אבל אותה מזכירת בית ספר שמקבלת את תעודת סיום הגן בהחלט יכולה לקבל את פנקס החיסונים, מה גם שבחצבת מתחסנים פעמיים – פעם אחת בגיל שנה ופעם אחת בכיתה א' – לכן אין סיבה שלא לדעת אם הילד מחוסן או לא.

מירב בן ארי: אני רוצה גם להזכיר את "הגן המחוסן", את ארגון "מדעת", כל אותם הורים, רופאים, אחיות.

מירב בן ארי: צריך גם להגיד תודה לסגן שר הבריאות ליצמן, שבא והתגייס עבור האוכלוסייה החרדית, שלצערי רק מחוסר ידע לא חוסנה, ובאמת, עקב התגייסות שלו למשימה הלאומית הזאת הצליחו לחסן יותר ויותר תינוקות מהמגזר החרדי.

מירב בן ארי: חשוב לומר תודה לארגונים החברתיים, לרופאים, לאחיות, שהרבה פעמים סיפרו בוועדה שהן קורסות תחת נטל החיסונים, ולמרות זאת ממשיכות כל הזמן לעודד, לעודד ולהמשיך לעודד את אותן אוכלוסיות שחייבות להגיע ולהתחסן.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חברי חבר הכנסת אלי אלאלוף, שלא ויתר וקיים כבר הבוקר את הדיון.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית נעה בן-שבת, היועצת המשפטית של הוועדה, שעזרה לנו רבות להגיע לרגע הזה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות להסתדרות הרפואית, שהיו שותפים להצעת החוק שלי, לניסוחה, שהיו בכלל חלק מכל התהליך הזה של להביא את החקיקה החשובה הזאת.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברי חבר הכנסת יואל חסון.

מירב בן ארי: יואל, יואל, אתה שומע?

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לך על שדחפת לקידום הצעת החוק שתגיע היום, רגע לפני פיזור הכנסת – אני יודעת שאתה שם עכשיו בתוך אירוע מאוד חשוב, אבל מגיעה לך תודה.

מירב בן ארי: אתה חבר ולא רק פוליטיקאי, ואני רוצה לומר לך שהרבה בזכותך אנחנו מתקדמים היום ונמצאים כאן, וגם הדיון היום, אז צריך לתת לך את הקרדיט הראוי, שמגיע לך, אז תודה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברתי הטובה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, שנפשה בכל מה שקשור לבריאות – היא תמיד נמצאת שם בנפשה ובגופה.

מירב בן ארי: אני רוצה גם בהזדמנות הזאת להגיד לך תודה, כי לא יוצא לנו הרבה פעמים לומר את זה אחת לשנייה מספיק.

מירב בן ארי: אני חושבת שאת חברת כנסת מעולה ושזכיתי ללמוד ממך הרבה בכנסת הזאת.

מירב בן ארי: אנחנו שותפות ארבע שנים בוועדה החשובה הזאת, למדתי ממך הרבה, וזו הזדמנות לומר לך באמת יישר כוח והרבה הצלחה במפלגה החדשה שלך.

מירב בן ארי: אני חושבת שתרומתך הרבה לכנסת, גם בחוק הזה אבל בעוד חקיקה – עשינו הרבה ביחד, גם עם משפחות שכולות, אחים שכולים.

מירב בן ארי: בכלל, אין הרבה חברי כנסת שבכל מקום, ולמרות שיש הרבה שוני בדעות, אנחנו מסכימות על כל כך הרבה דברים יחד, אז מגיע לך.

מירב בן ארי: באמת, אני רואה בך גם חברה.

מירב בן ארי: ואני רוצה לפנות לכל ההורים שצופים בנו: בבקשה, לכו חסנו את ילדיכם, וכמובן כמובן, תקראו, תבינו כמה החיסון חשוב וכמה הוא מציל חיים.

מירב בן ארי: אני קוראת כמובן לכולכם להצביע בעד החוק הזה.

מירב בן ארי: בסוף הבריאות היא מעל לכול.

מירב בן ארי: תודה רבה לכל השותפים.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד תודה אחרונה, בעשר השניות שנותרו לי, לצוות שלי, שליוו אותי כל הקדנציה הזאת: למיכל, הדוברת שלי, לאושרית וליוסי.

מירב בן ארי: לא הודיתי להם אתמול מספיק.

מירב בן ארי: הודיתי בשישה חוקים ולא הודיתי לצוות, אז תודה רבה גם לצוות שלי, שהיה פה בכל השנה האחרונה ותמך בכל הצעות החוק, ובכלל בעבודה הפרלמנטרית.

מירב בן ארי: נראה לי שגם אתם תשמחו להודות לצוותים שלכם.

מירב בן ארי: תודה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

ישראל אייכלר: איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

קריאה: – – – לדבר.

ישראל אייכלר: רגע, את מהמציעים?

ישראל אייכלר: היא מהמציעים.

ישראל אייכלר: אז חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

ישראל אייכלר: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: למרות שאני הייתי הראשונה להתעסק עם הנושא הזה של מגפת החצבת.

יואל חסון: מירב, מהעבודה, הוא לא רוצה לעבור.

איילת נחמיאס ורבין: יואל הוא גנב חוקים ידוע.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני מסיימת את הכנסת הזאת עם החוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: זה החוק האחרון שאני אביא בכנסת העשרים, ואני חושבת שהוא ממצה מבחינות רבות את זה שעיני הציבור כולו נשואות אל כנסת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: כל אחד ואחת מאיתנו, אנחנו גם אנשים בפני עצמנו וגם הורים לילדים, וחלקנו אפילו סבים וסבתות.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו מברכים הרבה פעמים אחד את השני בביטוי הכל-כך פשוט: העיקר הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: העיקר הבריאות – זה לא יוכל להיות אם לא נבנה תוכנית לאומית לחיסונים, וזו בעצם מטרת החוק שמונח לפניכם.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מבקשים לבנות במדינת ישראל תוכנית לאומית לחיסונים שגם תעשה הסברה משמעותית, גם תנגיש, גם תדבר עם הורים על חשיבות החיסון – כלפי פנים, כלפי הילדים שלהם והבריאות שלהם, אבל גם כלפי חוץ, כלפי החברה שבתוכה כולנו חיים.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת מדברת על דברים הדרגתיים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים שרוב הציבור הישראלי מחוסן, מחסן את ילדיו באותם חיסוני שגרה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדינה מערבית.

שולי מועלם-רפאלי: הבריאות במדינת ישראל הולכת ומתקדמת.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שבטכנולוגיות, בבריאות, בכל המדדים שבהם נמדדת מערכת הבריאות, מדינת ישראל נמצאת בהם במקומות גבוהים.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, ישנם כיסי מתנגדים לחיסונים, מה שאנחנו קוראים כיסים אידיאולוגיים, וישנם אותם הססני חיסונים.

שולי מועלם-רפאלי: בהצעת החוק הזאת אנחנו בעצם מבקשים להגיד לשתי הקבוצות האלה דברים ברורים.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, חיסון ילדים במדינת ישראל הוא באחריות ההורים שלהם, והפנייה בהצעת החוק הזאת היא אל ההורים: חסנו את הילדים שלכם, למען הבריאות שלהם ולמען הבריאות הציבורית.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שיש ילדים ואף מבוגרים שלא יכולים להתחסן מסיבות רפואיות, שמערכת החיסון האישית שלהם מדוכאת.

שולי מועלם-רפאלי: לא עליהם אנחנו מדברים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל ברור לחלוטין שאחרי שמסבירים ומנגישים צריך לבדוק איך יוצרים לחץ אמיתי, איך לא יוצרים הגדלה של קבוצת הססני החיסונים, שחלקה מתרחשת בעזרת המכשיר הפלאי הזה, שיש בו הרבה דברים מצוינים, וטכנולוגיות של רשתות חברתיות שבאמת מצליחות לעשות מהפכות, אבל במקרה של החיסונים הן מגדילות לממדים מפלצתיים כל מיני אגדות אורבניות שגורמות להורים לא לחסן את הילדים שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת דקה אחת נוספת, אדוני, להגיד ארבע תודות: תודה ראשונה לחבריי יואל חסון ומירב בן ארי, שביחד עבדנו עוד לפני שהחוק הזה הונח, עבדנו שלושה חודשים לפני שהוא בכלל נכתב בכנסת – עבדנו עם עמותת "מדעת" וההסתדרות הרפואית בוועדה, עם יושב-ראש הוועדה אלי אלאלוף, עם ענת, מנהלת הוועדה, עם היועצת המשפטית המופלאה נעה בן-שבת, שבזכותה קורים פה דברים מצוינים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה רבה, נעה, גם על זה.

שולי מועלם-רפאלי: ואחרונים חביבים, כרגיל – הצוות שלי, שכל מה ששלי, שלהם הוא: אורי שגיא, ענהאל וולינר-שוהם ועזרא גבאי.

שולי מועלם-רפאלי: בעזרת השם נעשה ונצליח.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת מועלם.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, למען ההגינות הציבורית, כמי שנכדתו קיבלה אתמול חיסון מחומש בפחות משבעה שבועות, ותמיד מחסנים, שיש גם צד שני למטבע בעניין החיסונים, ושלא ייראה כאילו אנחנו באיזה דפוסים דוגמטיים של שיטה אחת.

ישראל אייכלר: אנחנו מכבדים גם את האנשים שיש להם דעה אחרת בעניין החיסונים, אבל אנחנו רוצים שכן יעשו חיסונים, כי אנחנו חושבים שזה חשוב.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לומר שרק במקרה אני לא ניצבת כאן כאחת מיוזמי החוק, כי אני הייתי אחד האנשים הראשונים בבית הזה בכלל שהתעסקו עם המגפה שהחלה בינואר.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר שהיו לי הרבה לבטים אם להביא חקיקה – את זוכרת את זה, שולי.

איילת נחמיאס ורבין: היו לי הרבה לבטים בנושא החקיקה.

איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת בן ארי, שהיא חברה מאוד קרובה שלי וח"כית מצטיינת, כמו חברת הכנסת שולי מועלם, יודעת כמה אני התלבטתי ואיזה תגובות קשות אני ספגתי על הניסיון שלי להביא חקיקה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: ניסיתי לבוא בדברים עם משרד הבריאות כבר בתחילת חודש אוגוסט האחרון, אדוני היושב-ראש, כי באמת צודקים חבריי שהגישו את הצעת החוק הזאת – וצריך לומר גם כל הכבוד לעמותת "מדעת".

איילת נחמיאס ורבין: צודקים חבריי, במובן הזה שהתחושה שלי – גם אחרי הפגישות עם משה בר סימן טוב, מנכ"ל משרד הבריאות, ואיתמר גרוטו, שעומד בראש אגף לבריאות הציבור – התחושה שלי הייתה שאין לנו מספיק נתונים לבסס עליהם את הנחות העבודה שלנו בנושא החיסונים.

איילת נחמיאס ורבין: למשל, כשמדברים איתך על אחוז התחסנות בישראל אומרים לך שאחוז ההתחסנות בישראל הוא גבוה.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון, אבל הוא 95%?

איילת נחמיאס ורבין: הוא 90%?

איילת נחמיאס ורבין: הוא 85%?

איילת נחמיאס ורבין: היום אנחנו יודעים להגיד, אדוני היושב-ראש, שיש כיסים של אי-התחסנות – בירושלים, בצפון הקרוב, באזור פרדס חנה-כרכור, זיכרון יעקב.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שיש כיסים של אי-התחסנות, אגב, גם בצפון הרחוק יותר.

איילת נחמיאס ורבין: ולכיסים האלה של אי-התחסנות יש מחיר מאוד מאוד כבד.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, בתור בן אדם שחלה בחצבת – וסיפרתי את זה, חברת הכנסת מועלם-רפאלי זוכרת שסיפרתי – שחצבת היא מחלה מאוד מאוד מאוד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חליתי בה בגיל 13, ולמחלה הזאת יש השלכות, והיא משפיעה עליי, היא השפיעה עליי גם בהמשך חיי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חליתי בעקבות זה בדלקת פרקים.

ישראל אייכלר: כל מי שמעל גיל 60 עבר את החצבת בתור תינוק.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני, מה לעשות, אדוני היושב-ראש, בת 48, לא בת 60.

איילת נחמיאס ורבין: מה לעשות?

ישראל אייכלר: אנחנו עברנו את זה, כולנו עברנו את זה, ואמרו שזה בריא.

ישראל אייכלר: היו מדביקים את התינוקות כדי שיעברו את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אז היו מדביקים ילדים, היו מדביקים ילדים.

איילת נחמיאס ורבין: תראה, לא היה חיסון גם לאבעבועות רוח כשהייתי ילדה, ואז היו מדביקים באבעבועות רוח.

ישראל אייכלר: גם את זה עברנו.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, עברתי גם את זה מאוד מאוד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: אין מחלת ילדות, אגב, אדוני היושב-ראש – זה זמן טוב לווידויים – אין מחלת ילדות שאני לא עברתי, ועברתי אותה בצורה הכי קשה שאפשר לדמיין.

ישראל אייכלר: זה רק מכניס אותנו לפרופורציות.

איילת נחמיאס ורבין: זה מכניס אותנו לפרופורציות, וצריך להגיד שיש גם אנשים שאני מבינה, והזכירה את זה חברתי חברת הכנסת בן ארי, ואתה הזכרת את זה, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שיש אנשים שצודקים שהם לא רוצים לחסן את הילדים שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: זה לגיטימי, אבל צריך לראות מתי זה לגיטימי.

איילת נחמיאס ורבין: כשבאה אימא מדהימה ומספרת לי על הבת שלה שבגיל ארבעה חודשים נדבקה בשעלת במעון, אנחנו בבעיה, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: שעלת זו מחלה מסכנת חיים, ואנחנו לא יכולים להגיע למצבים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן צריך מדיניות חיסונים לאומית.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, אתה הפרעת לי, אז בבקשה, תוסיף לי עוד חצי דקה.

ישראל אייכלר: אין פה חצי, יש פה רק דקה.

איילת נחמיאס ורבין: אז דקה.

איילת נחמיאס ורבין: אז אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך משהו מאוד חשוב בעניין הזה: גם אירועי בטיחות – כלומר, חיסון הוא כמו תרופה, ועל כן חייבים לוודא.

איילת נחמיאס ורבין: למשל, כשאני שאלתי את פרופ' איתמר גרוטו, שהוא איש מאוד רציני בעיניי, כששאלתי אותו אם הם יודעים על אירועי בטיחות – חברת הכנסת מועלם-רפאלי – כששאלתי אותו אם הם יודעים להגיד לי כמה אירועי בטיחות היו סביב חיסונים – הם לא באמת מקבלים אינפורמציה על הדבר הזה, כי לא בהכרח קושרים קשר, למשל בין ילד שמגיע 48 שעות אחרי חיסון – לא בהכרח קושרים את הקשר.

איילת נחמיאס ורבין: ואת יודעת משהו?

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לדעת את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, אני חושבת שבסופו של דבר הפשרות שהגיעו אליהן בוועדה, בעזרתם של חבריי – גם של חבר הכנסת יואל חסון, כמובן, שעבד מאוד קשה על החוק הזה – בסופו של דבר הגיעו לפשרות נכונות וראויות, בלי לשלול – – –

שולי מועלם-רפאלי: אבל יש לנו דרך ארוכה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתך, אבל את יודעת משהו, אמרתי לאורך כל הדרך: המסר הציבורי במקרה הזה יותר חשוב מהחקיקה, הרבה יותר חשוב מהחקיקה.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, אמרתי לכל הקבוצות: אל תחששו – תחסנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתחננת לפניכם, תחסנו את הילדים שלכם.

איילת נחמיאס ורבין: תגנו עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: יש כלים להגן עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

ישראל אייכלר: יעלה חבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: האמת שרציתי גם לדבר על כמה מהח"כים שיצאו בדיוק, אבל בסדר.

רועי פולקמן: קודם כול, אכן, אני מברך על החוק הזה.

רועי פולקמן: אני חושב שיש לנו כל הזמן פה איזון בכנסת, וגם דיברתי על זה מעל הבמה הזאת לא מעט, על האיזון בין המקום שבו המדינה מחליטה להתערב בחיי הפרט לבין המקום שבו בן אדם אומר:

רועי פולקמן: תנו לי להפעיל את שיקול הדעת על חיי, על ילדיי, על משפחתי.

רועי פולקמן: אבל בוודאי שבנושא של חיסונים, כמו בדברים אחרים – ותכף אני אגיד על זה עוד משהו, כי על זה ככה קצת היה לי איזה ויכוח עם חברתי לסיעה – בוודאי שצריך לקבוע נורמות, כיוון שברור שאם נותנים לכל אחד לעשות מה שהוא רוצה, אז אנחנו רואים שבסוף יש מעט שעושים את זה, ואחר כך יש לזה השפעות חיצוניות שליליות, ובמובן הזה, המדינה צריכה לקבוע נורמות, וצריכה לעשות אותן באופן מידתי.

רועי פולקמן: העניין הזה של התערבות מידתית – עלינו על הסיפור הזה לאורך כל הקדנציה הזאת.

רועי פולקמן: והביקורת שלי הייתה על מירב, כי היא כאילו פרגנה לשולי, ומעבר לרמה האישית, כאילו למפלגה החדשה.

רועי פולקמן: אני רוצה להגיד על זה משהו, כי זה חד-משמעית ויכוח אידיאולוגי קשה שנמצא היום במחנה של הקואליציה, ובמחנה, אם תרצה, הלאומי של הכנסת הזאת ושל הפוליטיקה הישראלית.

רועי פולקמן: יש היום מחנה כלכלי, שאנחנו מובילים אותו במפלגת כולנו, שמדבר על כלכלה של שוק חופשי, אבל עם חמלה ועם התערבות במקום שבו יש כשלי שוק.

רועי פולקמן: שוק חופשי שעוזבים אותו מייצר כשלים שבסוף מיטיבים עם קבוצות ספציפיות.

רועי פולקמן: ולכן, צריך לטפל בשוק הדיור, כמו שכחלון טיפל בשוק הסלולר, וצריך לטפל בשוק הבנקאות, כי כשאתה משאיר את זה תמיד יש קבוצות לחץ וקבוצות שהכוח מיטיב איתן.

רועי פולקמן: לאורך כל הקדנציה הזאת, בוודאי בנט ושקד – שולי תמיד העבירה ביקורת על המדיניות החברתית-כלכלית שלהם – היו אלה שהתנגדו לכל דבר: למדיניות הדיור, לחוקי השכירות, לחוקים צרכניים.

רועי פולקמן: כל מה שהם יכלו הם עצרו או נלחמו או הקשו.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כי שוק חופשי זה מניפסט.

רועי פולקמן: כמובן שהוא טוב למי שגר בשכונות יוקרה או שמצבו טוב; אז תמיד טוב שהשוק יהיה חופשי.

רועי פולקמן: אבל בסוף, הינה, עובדה, גם הליברטריאנים – היה לי את הסיפור הזה השבוע עם יואב קיש מהליכוד; פתאום היה לו חשוב, והוא דיבר על חוק של ביטול עמלת פירעון מוקדם של הבנקים.

רועי פולקמן: אמרתי לו שאני כמובן בעד.

רועי פולקמן: אני חושב שזה עוול נוראי שעושים.

רועי פולקמן: מה פתאום, למה זה לא שוק חופשי?

רועי פולקמן: תן לבנקים להתחרות.

רועי פולקמן: בסוף מבינים שצריך שלמדינה יהיו גבולות שבהם מגדירים איך השוק החופשי מתנהל כדי שהוא באמת יהיה חופשי, כי אחרת יש לך שתי חברות מזון ושני בנקים ודירות רק לעשירים ביותר.

רועי פולקמן: זה בדיוק הפוך מכל מה שהמפלגה החדשה או ראשי המפלגה החדשה של שולי מועלם מייצגים, ועל זה אמרתי לחברתי שאי-אפשר לפרגן בשום צורה למפלגה החדשה בנושא החברתי כלכלי, חד-משמעית.

רועי פולקמן: לשולי, שהיא בן אדם חברתי – בהחלט, גם על החוק הזה, גם על חוקים אחרים.

רועי פולקמן: אבל יש כאן ויכוח גם במחנה הלאומי, מעבר להסכמותינו על נושאי מדיניות, ימין; יש כאן ויכוח אידיאולוגי על התפיסה הכלכלית של מדינת ישראל, שאנחנו מאמינים בו בגישה החברתית.

רועי פולקמן: ומשפט אחרון, אדוני היושב-ראש; בכל מקרה, הם גם ביקשו טיפונת למשוך, אז תרשה לי עוד דקה אחת.

רועי פולקמן: אני חייב מילה אחת חשובה מהלב לאיתן כבל – הוא יצא.

רועי פולקמן: הוא אמר כמה דברים גם עליי קודם, אבל אני חייב להגיד משהו.

רועי פולקמן: אני ח"כ קדנציה ראשונה כאן, וכשהגעתי לכנסת – אני עושה את זה בכל מקום שהגעתי אליו בחיים – חיפשתי מורי דרך ומגדלורים, אנשים שאני רוצה ללמוד מהם, כי אני מאמין שכשאתה מגיע למקום חדש אתה צריך ללמוד מהטובים, והיו לי שיחות.

רועי פולקמן: מהראשונות – הלכתי לאלקין בתחילת הדרך, ביקשתי שילמד אותי איך הקואליציה עובדת, והלכתי לווקנין ושאלתי אותו איך שורדים בכנסת ושומרים על צניעות.

רועי פולקמן: ואני חבר ועדת הכלכלה במשך שלוש וחצי שנים, ויושב אצל איתן כבל, וזה בית ספר בשבילי לפרלמנטריות.

רועי פולקמן: זה מאוד חשוב לי להיות טוב בעבודה הזאת כאן.

רועי פולקמן: ואיתן – מופת של עבודה מקצועית, של העמקה, של הקשבה, של יכולת לנהל גם את הצד התקשורתי וגם את הצד המקצועי.

רועי פולקמן: ואני רוצה על זה להגיד לו תודה רבה.

רועי פולקמן: ובאמת, יש בכנסת הזאת מקצוענים, ואני מקווה שנוכל להמשיך את הדרך הזאת גם בעתיד.

רועי פולקמן: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת פולקמן.

ישראל אייכלר: נגעת בנקודה – אם אנחנו עכשיו ביום האחרון של הכנסת – בשאלה כמה מותר להתערב בשוק החופשי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לך ולצופים ולציבור פה:

ישראל אייכלר: אתמול היה לי דיון בוועדה לפניות הציבור על חולי המופיליה שלא נותנים להם ביטוח בריאות בחברות הפרטיות.

ישראל אייכלר: שמעת, רועי?

ישראל אייכלר: ואמרו לי: זה שוק חופשי, חברות פרטיות.

רועי פולקמן: צריך תמיד למצוא את האיזון.

ישראל אייכלר: אמרתי: סליחה, גם הבנקים זה חברות פרטיות, גם הסלולרי זה חברות פרטניות.

ישראל אייכלר: אנחנו לא מתערבים להם ברגולציה?

רועי פולקמן: צריך למצוא את האיזון.

ישראל אייכלר: איך ייתכן שקבוצה מסוימת של חולים לא יכולה לבטח את עצמה בגלל המחלה שלהם?

ישראל אייכלר: אז זאת בדיוק הנקודה שאתה דיברת עליה.

רועי פולקמן: הסוד הוא באיזון.

ישראל אייכלר: בכנסת הבאה, בעזרת השם, נצטרך לטפל בזה.

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו נעבור לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

ישראל אייכלר: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, ראשית, כמה מילים על החוק.

יפעת שאשא ביטון: החוק הזה הוא חוק חשוב מאוד, במיוחד כשהוא נוגע לבריאותם של ילדים.

יפעת שאשא ביטון: ומי כמוכם יודע שזה היה אחד הנושאים הבאמת-כבדים על סדר-היום של הכנסת הנוכחית – כל מה שקשור להגנה, לבטיחות ולביטחון של ילדים רכים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה, ברשותכם, לנצל את הזמן הזה כדי לדבר על איזושהי סאגה שמתחוללת כאן ביומיים האחרונים ועוסקת בנושא של הטבות המס לפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: אני בתחושות קצת קשות כשאני עומדת כאן, כי במשך יומיים אנחנו באמת נלחמים כדי שהדבר הזה יבוא כאן להצבעה ויאריך את הוראת השעה של הטבות המס לפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: היינו בטוחים שאחרי כל החודשים שעבדנו על זה, אנחנו נמצאים בישורת האחרונה, ודווקא עכשיו מתגלים קשיים.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לכל אלה שנמצאים שם בחוץ ומנסים שהחוק הזה לא יגיע: אף אחד פה לא עושה טובה ליישובי קו העימות, אותם יישובים שאנחנו נלחמים עליהם כאן עכשיו, גם אופוזיציה וגם קואליציה, באמת חברים מכל סיעות הבית, כדי שהם יקבלו את מה שמגיע להם, את מה שהם קיבלו לפני שנה, ולפני שנתיים, ולפני חמש, ולפני עשר.

יפעת שאשא ביטון: ולהזכיר לכולם שהטבות המס נולדו בשביל אותם יישובים שנמצאים על הגדר; אותם יישובים שמהווים את השכפ"ץ של מדינת ישראל; אותם יישובים שלא צריכים לראות את המנהרות דרך הטלוויזיה – הם פשוט יוצאים החוצה מפתח הבית, מסתכלים קדימה ורואים אותן.

יפעת שאשא ביטון: ובמקום שאנחנו נעשה הכול כדי להגיע להסדר קבע, כדי שהם יקבלו את מה שמגיע להם בדין, אנחנו צריכים להילחם כדי לשכנע כל מיני כוחות, שעדיין לא ברור לי מיהם ולמה הם עושים את זה, בשביל שהדבר ההגון וההוגן הזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: בתוך היישובים האלה יש את עכו, יש את כפר ורדים, יש יישובים נוספים שנמצאים על הגדר ומסתכלים עלינו כדי שאנחנו נעשה את הצדק הזה עבורם.

יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב, עוברת שעה ועוד שעה ועוד שעה, ואנחנו לא מצליחים להביא את הדבר הבסיסי הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה גם להזכיר לכולם שנכון, בג"ץ בא וביקש לתקן את מפת ההטבות.

יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת ביושר: אין לי בעיה שיישובים נוספים ייהנו מהדבר הזה ויקבלו את הטבת המס, אבל אסור לנו לעולם לשכוח שהטבות המס נולדו בשביל יישובי קו העימות; הם נולדו כדי שנעודד את האנשים להגיע לאותם מקומות שבאמת מהווים גדר חיה ביטחונית במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב, במקום לשמור להם את החסד הזה אנחנו גורעים מהם כדי לתת ליישובים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אומרת, ואני אומרת את זה לכל מי ששומע: לא מתקנים עוול ביצירת עוול חדש.

יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לתת ליישובים נוספים?

יפעת שאשא ביטון: בכבוד.

יפעת שאשא ביטון: אבל לעולם אל תשכחו את אלה שבשבילם בכלל נולד כל המהלך הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שמי שנמצא שם בחוץ עכשיו ומנהל את המאבק יתעשת ויאפשר להסתייגות הזאת לעלות כאן להצבעה, ואנחנו נעניק לאותם יישובים את הארכת הוראת השעה, לפחות עד לכינונה של הכנסת הבאה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנושא של החיסונים – אנשים אמרו כאילו באוכלוסייה הערבית יש אחוזים נמוכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבדיקות הראו שהחיסונים לילדים הם מעל הממוצע הארצי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אנחנו רוצים להגיע למצב של 100%, אם אפשר, כי אנחנו מדברים על חיי אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא חושב שזה יכול לפגוע בשום דבר חוץ מהבריאות של אותם ילדים אם לא מחסנים אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני לא יודע למה אנחנו צריכים בכלל חוק כדי לחייב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה צריך להיות מובן מאליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך שכל מי שיכול להשפיע על אוכלוסייה מסוימת יסביר להם שהם צריכים את זה, ולא בחוק אלא מרצון, כי אלה החיים והבריאות של הבנים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני אנצל את מה שנשאר לי מהזמן להודיע פה שבשעה טובה, אישרנו היום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות את אימוץ התקן האירופי לפיגומים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האימוץ הזה הוא אחרי עמל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם שמעתם אותי פה כמה פעמים שביקשתי והתרעתי ואפילו התחננתי: תביאו את התקנות האלה, שנוכל לאשר אותן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום בשעה טובה הן אושרו, אחרי שלושה ימים שעבדנו סביב השעון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד העבודה לא הביא תקנות מושלמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דאגנו שיהיו ישיבות ויהיו שינויים שייתנו מקסימום ביטחון, מקסימום בטיחות לעובדים, בלי לפגוע בקבלני הפיגומים כספית כל עוד הפיגומים שלהם יכולים לעמוד בתנאי התקן, אותו תקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פרסנו את התקנות בזמן, כך שגם המשק יוכל להתארגן באותו זמן נדרש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם, בסיכום של התקופה הזאת, כבוד היושב-ראש, אני יכול להתגאות ולהגיד שהנושא הזה של בטיחות בעבודה בבניין – בכנסות הקודמות לא דנו בו, לא חשבו עליו, לא נתנו לו את המשקל; משרדי הממשלה לא התייחסו, כנראה, כי הנפגעים הם אנשים שקופים, ולא חשבו עליהם ולא התעניינו בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הרמתי את הכפפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עזרו לי בנושא הזה אלי אלאלוף ואיל בן ראובן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם, אנחנו מסכמים בסיפוק רב, ואנחנו יכולים להגיד: הצלנו חיי אדם, מצילים חיי אדם בעתיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו אומרים שהעבודה, כבוד היושב-ראש, עוד לא הסתיימה; בקדנציה הבאה אני מקווה שנוכל להמשיך ולהוסיף עוד חוקים, להוסיף עוד שינויים, כך שנבטיח שעובד שיוצא מהבית שלו יחזור אליו למשפחתו בבטחה, בריא ושלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה אליך, חבר הכנסת חאג': אתה אמרת איזה משפט – כשאתה עולה תמיד אתה אומר כמה מילים.

ישראל אייכלר: מה אתה אומר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בשם אלוהים הרחמן, הרחום.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת חאג' יחיא, תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: יואל, צריך לעלות?

ישראל אייכלר: יש אנשים שיוותרו, אם אתם סגרתם.

מרב מיכאלי: אפשר?

מרב מיכאלי: אז אין לי צורך.

מירב בן ארי: רדי.

מירב בן ארי: סגרנו.

מירב בן ארי: זהו.

מרב מיכאלי: משום שכבר עליתי אני רק אגיד, חברות וחברים, שזה מגוחך שאנחנו עומדות ועומדים פה וצריכות להגן על העיקרון של חיסונים.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שאילו הממשלה הזאת הייתה מתקצבת את מערכת הבריאות בכוח אדם ראוי, אז גם הבעיה הזאת לא הייתה מגיעה לפתחנו.

מרב מיכאלי: אבל הולכות לבחירות להחליף את הממשלה הזאת.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יואל חסון: סגן השר רוצה להציע הצעה מטעם הממשלה.

מירב בן ארי: סגן השר יסכם.

ישראל אייכלר: הוא יסכם?

ישראל אייכלר: סגן שר האוצר יסכם את הדברים ונלך להצבעה אחרי דבריו.

מירב בן ארי: כן, כן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את המציעים ואת חברי הכנסת שנשארו עד שעה כזאת, כל כך מאוחרת.

יצחק כהן: אנחנו תומכים בהצעת החוק.

יצחק כהן: אבקש לאשר אותה.

יצחק כהן: לסיכום, המציעים, לא תהיה התקדמות בלי הסכמות של האוצר.

יצחק כהן: אז בבקשה, פה אחד להצביע בעד.

יצחק כהן: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לסגן שר האוצר חבר הכנסת הרב יצחק כהן.

ישראל אייכלר: אנחנו ניגש להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34) (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019, בקריאה ראשונה.

ישראל אייכלר: מי בעד?

ישראל אייכלר: מי נגד?

ישראל אייכלר: מי נמנע?

ישראל אייכלר: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 34) (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

ישראל אייכלר: התוצאה היא 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ישראל אייכלר: הצעת החוק תחזור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון לקראת קריאה שנייה ושלישית.

ישראל אייכלר: בבקשה, סגן שר האוצר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, יש פה עלות תקציבית, אך למרות זאת הממשלה מסכימה, כפי שאמרתי, שזה יעבור בהצבעה.

יצחק כהן: ההתקדמות של המשך החקיקה תהיה בהתאם להסכמות עם משרד האוצר.

ישראל אייכלר: אבל אם כבודו אומר שיש עלות תקציבית צריך 50 חברי כנסת.

יצחק כהן: לא, לא – –

ישראל אייכלר: – – – אז צריך להגיד שלא צריך.

יצחק כהן: – – הממשלה מסכימה.

קריאה: הממשלה מסכימה.

קריאה: זה הכי חשוב.

ישראל אייכלר: אם הממשלה מסכימה, אז אפשר.

ישראל אייכלר: בשם הממשלה אתה מודיע.

ישראל אייכלר: בסדר גמור.

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (הרחבת הזכאות לטיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין), התשע"ט–2018.

קריאה: – – –

ישראל אייכלר: אני אמרתי ואני חוזר שוב לפרוטוקול: הצעת החוק לגבי החיסונים תעבור חזרה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ישראל אייכלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/832); נספחות.

ישראל אייכלר: ]

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו עוברים להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, לגבי טיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין, של חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, גם הצעת החוק הזאת יודיע סגן השר שהיא הצעה לא תקציבית.

אחמד טיבי: תכף הוא ייכנס.

אחמד טיבי: מדובר בהצעה אנושית, חברתית, חשובה ביותר, שלפיה יינתן טיפול שיניים חינם לילדים או לחולים בשיתוק מוחין.

אחמד טיבי: כידוע לך, במחלות של שיתוק מוחין יש פגיעה בלסת, לכן זה מחייב טיפולי שיניים ולסת.

ישראל אייכלר: אבל כל הילדים מקבלים היום חינם, לא?

אחמד טיבי: לא, חוץ מהקבוצה הזאת.

אחמד טיבי: יש בעיה עם הסל.

אחמד טיבי: זה בתיאום צמוד עם סגן שר הבריאות ליצמן, שגילה הבנה גדולה לנושא הזה, כי יש לו בכלל השקפת עולם של טיפול שיניים חינם, כידוע לך, והוא קשוב לסבל הזה.

אחמד טיבי: כשהצגתי את הצעת החוק הזאת הוא גילה הבנה.

אחמד טיבי: כך עזר גם יושב-ראש הקואליציה אמסלם, ובאנו בדין ודברים עם האוצר.

אחמד טיבי: בהתחלה אמרו שזה עולה 10 מיליון שקל, ושני המשרדים אמרו, נתחלק בעלות; אחר כך זה עלה אולי קצת יותר.

אחמד טיבי: לכן גם – – –

ישראל אייכלר: מי שרוצה יכול להירשם לדיון הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גם אמסלם, יושב-ראש הקואליציה, וגם אני דיברנו עם שני המשרדים, האוצר והבריאות, והגענו להסכמה שתהיה הודעה, אחרי שהעברנו את זה בוועדת העבודה בראשות חבר הכנסת אלאלוף, וצוות הוועדה – היועצת המשפטית המעולה, המנהלת וכולם – עזרו לנו להביא את זה עד לקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: זה חשוב מבחינת הרציפות לכנסת הבאה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: חוק זה הוא חוק חברתי ממדרגה ראשונה – טיפול חינם לחולים בשיתוק מוחין שיש להם בעיות בלסת ובשיניים ושנאלצים להוציא את כל קצבאות הנכות שבידיהם לטיפול בהן.

אחמד טיבי: המגעים שניהלנו באמצעות ועדת העבודה, הקואליציה וסגן שר הבריאות הביאו בסופו של דבר לכך שהעברנו את החוק בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: המשמעות היא רציפות וקריאה שנייה ושלישית לאחר הבחירות.

אחמד טיבי: אני שמח על התוצאה הזאת, משום שזה חוק חברתי ואנושי ממדרגה ראשונה, חוק מס' 13 שהצלחנו להעביר במושב הזה, אני ועמיתי אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: מדובר במספר שיא ביחס לחברי הכנסת הערבים החברים באופוזיציה ובחוקים חברתיים שמיישמים את האג'נדה וההגדרה שלנו של התנועה הערבית לשינוי – מפלגה חברתית לאומית.

אחמד טיבי: לכל אורך המושב זה אנחנו ברשימה המשותפת פעלנו בוועדות ובמליאה מתוך רצינות ואכפתיות וחריצות להעלות את כל הנושאים האלה על סדר-היום.

אחמד טיבי: עמיתי אוסאמה סעדי סייע בהצלחת החקיקה אפילו לאחר שהתפטר מהכנסת.

אחמד טיבי: הוא הפגין אכפתיות וזכה לשבחים.

אחמד טיבי: חוקים אלו נוגעים לקבוצות חברתיות רחבות בקרב ערביי ישראל ולחברה בכלל בארץ הזאת.

אחמד טיבי: כל חוק כזה הוא חוק חשוב.

אחמד טיבי: משפחות לחולים בשיתוק מוחין יצרו איתי קשר, וכן יצר איתי קשר רופא שמטפל בשלושה ילדים הפגועים במחלה זו וזקוקים לטיפולי שיניים.

אחמד טיבי: אנשים רבים התרגשו מעצם העלאת המחשבה הזאת ויישומה בפועל באמצעות חוק.

אחמד טיבי: לפני זמן קצר עבר גם חוק אחר שלנו, הבא להקדים את מועד תשלום הגמלה, הקצבאות, לפני החגים האסלאמיים, היהודיים, הנוצריים והדרוזיים.

אחמד טיבי: מדובר בחוק ששם דגש על צרכי האנשים והמשפחות לפני החג.

אחמד טיבי: בעוד זמן קצר יעבור חוק נוסף, של אוסאמה ודוד אמסלם, שבא לאפשר לראשי העיריות ביישובים המכונים "יישובים מעורבים" למנות סגן ראש עיר ערבי.

אחמד טיבי: חוק זה חשוב לנציגים שלנו בעיריות אלו ולציבור שלנו שם – שיהיה גם סגן ראש עיר ערבי.

אחמד טיבי: כפי שאתם רואים, אנו מחוקקים חוקים עד הרגע האחרון תוך שאנו מתחרים בזמן.

אחמד טיבי: זהו נאומי האחרון במליאה במושב הנוכחי, ואני שמח שנאומי האחרון הוא נאום על חקיקת חוק חברתי וסיכום חוקים אלה – 13 חוקים שעברו שלבים שונים, רבים מהם קריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אפשר להתאמץ ולעקוף מכשולים ולגייס מאמצים לתמיכה בחוק צודק.

אחמד טיבי: לעיתים קרובות אנו לא נוחלים הצלחה, בהנחת חוקים אחרים, אבל מדובר בעבודה מסורה ומאומצת, המתבצעת לעיתים קרובות הרחק מעיני הציבור, בתוך הוועדות, שהן מהמקומות החשובים להנחת חוקים ונושאים לדיון על סדר-היום.

אחמד טיבי: עבודה זו נושאת פירות, בסופו של דבר.

אחמד טיבי: ברצוני להודות שוב לאוסאמה סעדי, הדינמו המרשים, שלא מתעייף ולא עוצר לרגע ושמכבד כל מפלגה, צוות, סיעה וועדה בעבודתו המסורה, המקצועית והמהימנה, ואלה רוחשים לו כבוד בכל מקום.

אחמד טיבי: ברצוני להודות גם לצוות שלי.

אחמד טיבי: דינמו נוסף הוא עו"ד אחמד דראוושה, שנכון לומר עליו שהוא תלמיד חרוץ יותר מהמורה שלו.

אחמד טיבי: גם כאשר השתתף בבחירות למועצה המקומית אכסאל, ניצח בהן והתגלה כהפתעת הבחירות, הוא פעל פה במקביל בתוך הוועדות ומול הלשכה המשפטית של הכנסת, ויש לו יד ארוכה בהכנת החוקים ובניסוח התכנים המשפטיים שלהם.

אחמד טיבי: נוסף על כך ברצוני להודות לענאן עודה, עמיתו של אחמד, על עבודתו המסורה כעוזר פרלמנטרי, וכן להודות לכאיד אל-קצאצי, מזכיר הסיעה של הרשימה המשותפת, על עבודתו הקבועה פה במליאה ובוועדות ועל מנהגו לדרבן את כולם שנהיה במקום ובזמן, ונמלא את חובתנו ולא ניעדר משום ישיבה או הצבעה.

אחמד טיבי: אין ספק שהתוצאה הנוכחית היא תולדה של כל המאמצים האלה.

אחמד טיבי: כפי שאתם רואים, לא פירטנו פה באופן מלא עד הרגע האחרון, משום שההמשך יבוא, והוא יהיה פורה יותר.

אחמד טיבי: וברצוני לומר לחבריי פה: אם שמתם לב, לפני כמה שבועות שמנו תמונה בחדר שלנו ובמשרד שלנו ועליה הכיתוב: "הימים היפים ביותר הם אלה שטרם חיינו אותם".

אחמד טיבי: שנת 2019 תהיה שנה של הצלחה ופריצה קדימה.

אחמד טיבי: להתראות.

אחמד טיבי: )

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, מדובר בהצעת חוק בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: נרשמו כמה דוברים, תכף נראה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, מירב בן ארי, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת רועי פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, אני רוצה, ראשית, לומר על החוק הזה כמה הוא חשוב.

מירב בן ארי: היום חבר הכנסת טיבי פרץ לנו לוועדה שעסקה בחיסונים, התפרץ ממש וזעק מדם ליבו על החוק – ומגיע לך כל הקרדיט.

מירב בן ארי: היום אני ביום פרגון, אז אני רוצה לומר לך באמת תודה רבה.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה חוק מאוד מאוד חשוב, חוק שיעזור להרבה אנשים שזקוקים לו, אותה אוכלוסייה כל כך מוחלשת, שבסוף אין שום סיבה שלא לתת לה את טיפולי השיניים.

מירב בן ארי: אז תודה רבה לך, ותודה באמת על שהגעת היום לוועדה ונלחמת עד הדקה האחרונה כדי שבכנסת הבאה יהיה דין רציפות והם יקבלו את מה שמגיע להם.

מירב בן ארי: אני חושבת, אני יודעת, אני מניחה שהחוק – העלות שלו היא נמוכה, כך שאין סיבה שלא לתת.

מירב בן ארי: הקשבתי לך בהתחלה, אבל לא הבנתי את מה שאמרת בערבית.

מירב בן ארי: אבל אני מניחה שאמרת שהעלות היא נמוכה, ולכן אין בעיה באמת – – –

אחמד טיבי: איציק כהן גם יודיע לנו.

מירב בן ארי: גם איציק כהן יודיע, אז נראה לי שכדאי שתדאג שהוא יעלה לפה ויודיע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מחכים להודעה רשמית של הממשלה כאן במליאה.

מירב בן ארי: אוקיי, אז אני רוצה בהחלט להודות.

מירב בן ארי: בדקה האחרונה שנותרה לי אני רוצה להודות למשרד האוצר על התמיכה שלו בהצעת חוק החיסונים.

מירב בן ארי: עד הרגע האחרון לא ידענו אם החוק הזה יעבור ואם גם הוא יצטרך 50 ח"כים.

מירב בן ארי: לאור העובדה שאנחנו בהרכב מצומצם ביום האחרון, אז באמת בתמיכה מלאה של האוצר ושל שר האוצר משה כחלון הצלחנו להעביר את הצעת חוק החיסונים, ובעזרת השם בכנסת הבאה נמשיך לקדם אותה לקריאה שנייה ושלישית, בשל החשיבות והמשמעות של לחסן את הילדים.

מירב בן ארי: אז תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת רועי פולקמן.

מירב בן ארי: הוא לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: אני דווקא מזהה כאן אדם שמאוד דומה לחבר הכנסת רועי פולקמן, ואם הוא יזדהה ככזה נאפשר לו לנאום.

רועי פולקמן: יש פה כמה אנשים שיכולים להעיד שאני מי שאני חוץ מאנשי משמר הכנסת.

רועי פולקמן: קודם כול, ספציפית, כמובן גם כאן, החוק הזה הוא עוד דוגמה – כי היו לנו פה הרבה ויכוחים על זה במהלך הכנסת הזאת – לשיתופי הפעולה בנושאים מעשיים בין קואליציה לאופוזיציה.

רועי פולקמן: החוק הזה זה עוד דוגמה כזאת.

רועי פולקמן: החוק שלכם הובל על ידי חבר הכנסת אחמד טיבי.

רועי פולקמן: הוא בא אליי לפני ועדת השרים, וגם לנדב, ודיברנו על זה שצריך להיות מצ'ינג בין משרד הבריאות לאוצר.

רועי פולקמן: ובוודאי שהדברים, כשהם נכונים ואפשר לעשות אותם – יש הרבה דברים נכונים שאנחנו לא תמיד עושים, כי אנחנו לא יכולים, אבל כשזה גם אפשרי ואנחנו משתפים פעולה, הדברים האלה קורים.

רועי פולקמן: התחלתי להגיד את זה קצת קודם, ועכשיו גם נמצא כאן יושב-ראש הכנסת, אז אני מרשה לעצמי להגיד, כי בכל זאת אנחנו בשלבים של סיום.

רועי פולקמן: אמרתי את זה כי הרבה פעמים: הציבור לא יודע על הרבה מאוד מהעבודה המקצועית שנעשית כאן.

רועי פולקמן: ושוחחתי קודם עם אחד מראשי המטות של השרים ודיברתי על השילוב של ממלכתיות ומקצוענות שצריך להיות בעבודה הפרלמנטרית, וסיפרתי שכשהגעתי לכנסת חיפשתי אנשים ללמוד מהם – אני מגיע למקום כזה ושאלתי ממי אני לומד.

רועי פולקמן: וסיפרתי איך הלכתי לאלקין וישבתי איתו בימים הראשונים של ועדת הכנסת, ושאלתי איך עושים, ואיך בונים את ההרכב של הוועדות, וביקשתי אם הוא מוכן שאני איכנס לכמה פגישות שלו, וישבתי.

רועי פולקמן: וסיפרתי איך הלכתי לווקנין, שסיפר לי – שאלתי אותו: תגיד, איך שורדים בכנסת 20 שנה?

רועי פולקמן: ואיך שורדים בכנסת 20 שנה בלי להיות ממורמרים, אם לא קיבלתי תפקיד כזה ותפקיד אחר?

רועי פולקמן: אלה הימים שבהם כל היום לחצו עלינו: חייבים לקבל את הוועדה הזאת ואת הוועדה הזאת.

רועי פולקמן: ואם אני לא חבר גם בחוץ וביטחון – סיפרו לי שפעם, כדי להיות חבר בוועדת החוץ והביטחון, היית צריך להיות או גנרל או עם ותק, ופעם, כדי להיות חבר בוועדת הכספים, היית צריך להיות או איזה איש עסקים או כלכלן, או לא יודע, או פרופסור לכלכלה, או עם ותק, ופה, אתה יכול בחודש הראשון שלך, בלי שום קשר – ואני חייב להיות גם חבר בזה.

רועי פולקמן: אני זוכר את השיחות האלה עם ביטן בתחילת הקדנציה, שהוא היה אומר לי שדורשים ממני, כולם, להיות גם זה וגם זה וגם זה.

רועי פולקמן: ויש כאן פרלמנטרים כאלה.

רועי פולקמן: אני זוכר שביקשתי מדב חנין לספר לי קצת על העבודה.

רועי פולקמן: ממש הלכתי: תדריך אותי איך מכינים סדר-יום, איך הח"כ מכין סדר-יום.

רועי פולקמן: ואז הלכתי ליועצת, שהייתה יועצת לח"כ לפניי, שהייתה יועצת שלי פה, ואמרתי לה: אני רוצה שנכין רשימה איך נהיים ח"כ טוב.

רועי פולקמן: מה הציפייה?

רועי פולקמן: אני צריך לעשות נאומים בני דקה?

רועי פולקמן: אני צריך לעשות הצעות לסדר-היום?

רועי פולקמן: מה הדרישה מח"כ טוב?

רועי פולקמן: ניסינו לדבר על הדבר הזה, ובפירוש יש כאן מקצוענות.

רועי פולקמן: אני כמובן אומר את זה גם לך, אדוני היושב-ראש, במיוחד כאן עכשיו.

רועי פולקמן: בשבילי זו פעם ראשונה שאני רואה מה זה ימי פיזור כנסת, ואני מבין כמה יכול להיות ברדק ובלגן, ואני מבין כמה התפקיד שאתה נמצא בו היום – אמרתי את זה קודם לטינה – הוא קריטי: שיקול דעת, מתינות, איזון, אחריות ציבורית.

רועי פולקמן: ואני אומר: יש פה לא מעט אנשים כאלה, הרבה אנשים, וגם למדתי מהם בכנסת הזאת.

רועי פולקמן: צריכים בכנסת הזאת מקצוענות, צריכים בכנסת הזאת שיקול דעת.

רועי פולקמן: לכולנו יש אילוצים לפעמים של מחר בבוקר, כולנו מוטרדים מהכותרת, מהפוש או מהשיימינג שיעשו לנו בפייסבוק.

רועי פולקמן: אבל יש איזה דור – ואני יודע שככה זה עבד פה פעם – שאתה מסתכל עליו – לא משנה הגיל.

רועי פולקמן: אני צעיר פה בכנסת, ואני מסתכל על אנשים כמוך, ועל אנשים כמו וקנין, ואנשים כמו איתן כבל – באמת יש כאן שיעור על איך צריכה כנסת ישראל להיראות.

רועי פולקמן: יש פה גם צעירים כאלה, אני חושב, ואנחנו צריכים שהקול הזה יהיה כאן.

רועי פולקמן: ואני חושב שיש פה דברים שנעשו שהם מופת של פרלמנטריות טובה, ויש גם דברים אחרים.

רועי פולקמן: אז תודה.

רועי פולקמן: אפרופו האנשים שלמדתי מהם הרבה זה גם ממך.

רועי פולקמן: אתה יו"ר הכנסת, זה רחוק ממני ביום-יום, אבל למדתי ממך הרבה מאוד, ואני רוצה להודות על זה, ושבאמת יהיו בחירות טובות, ושנחזור לכנסת שתמשיך להראות מקצוענות.

רועי פולקמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: אתה דוגמה לכך שיש כאן גם צעירים כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה צודק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לדבר על החוק הקודם, על חוק החיסונים שעבר כאן בקריאה הראשונה – מה שמאפשר לנו להמשיך לחוקק את החוק הזה מאותה נקודה בכנסת הבאה.

יואל חסון: הדבר הזה, היה חשוב מאוד שייעשה.

יואל חסון: אני רוצה להודות קודם כול לשר האוצר משה כחלון, שהסכים ונתן את תמיכת הממשלה לחוק הזה במסגרת של הקריאה הראשונה, ואפשר לנו לא להידרש לרוב מיוחד; השותפות המדהימות שלי לחוק הזה, חברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי – לא יכולתי לחשוב על שותפות טובות יותר.

יואל חסון: השלמנו אחד את השני.

יואל חסון: כל אחד עשה מה שהוא יודע לעשות, הבאנו את הדבר הזה, ואפשרנו בלי תכנון שהחוק הזה יגיע בקריאה הראשונה.

יואל חסון: מדינת ישראל צריכה, אדוני היושב-ראש, מדיניות בתחום החיסונים.

יואל חסון: צריך להסדיר את הדבר הזה.

יואל חסון: אני אומר עכשיו, ואמרנו גם בוועדה: זה מסוג החוקים שאתה לא עושה אותם לבד – אתה עושה אותם רק יד ביד עם הממשלה, עם גורמי המקצוע, עם אנשים שמבינים.

יואל חסון: זה חוק מאוד מורכב עם השפעות רוחב.

יואל חסון: אני רוצה בהזדמנות הזאת גם להודות לצוות שלי, שעבד על החוק הזה: קודם כול ליועץ החקיקה של הסיעה אור קשת, שלמעשה מהרגע הראשון של הרעיון לקח אותו בשתי ידיים, קידם אותו, ישב עם כל גורמי המקצוע, יחד גם עם היועצת הפרלמנטרית שלי מירב סלע, שליוותה, עסקה בפרטים ועבדה יחד עם הצוותים המקצועיים; לכל הצוות שלי, הפרלמנטרי: הדוברת שלי, עדי פועה כהן, לאבי וינשטוק, היועץ שלי, ולכל מי שעסק במלאכה.

יואל חסון: אני רוצה שתדעו, היומיים האלה הם יומיים מופלאים, אדוני היושב-ראש, כי יש תחושה שבבליץ גדול הצלחנו לייצר המון חקיקה משמעותית – –

יולי יואל אדלשטיין: טובה.

יואל חסון: – – טובה, משנה מציאות.

יואל חסון: זה גם היה בהנהגתך – הנהגת את צוות ההסכמות, וישבנו בו אני ויושב-ראש הקואליציה דודי אמסלם, והצלחנו לייצר פה, אדוני, חקיקה מדהימה, שהביאה לידי ביטוי את העבודה הקשה שהח"כים עובדים פה.

יואל חסון: יש כאן עבודה קשה, אדוני היושב-ראש; יש כאן עבודה עמוקה שאנשים כאן עושים, הרבה מעבר לרעש ולצלצולים.

יואל חסון: וזהו, תמה הכנסת הזאת, אדוני היושב-ראש.

יואל חסון: אתה המסכם, לא אני, אבל תמה הכנסת הזאת.

יואל חסון: אני מרגיש שזאת הייתה עבורי כנסת משמעותית מאוד, ואני חושב שהדבר המרכזי שלך כחבר כנסת, כשאתה נמצא כאן, זה שאתה רוצה להרגיש שהשפעת.

יואל חסון: אז אני יכול להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שהרגשתי כל יום בארבע השנים האחרונות שהשפעתי, שהשפעתי על מה שקורה כאן ועל מה שקורה במדינה, וזה כבוד ענק.

יואל חסון: יש לי כוונה גדולה מאוד, אדוני היושב-ראש, יחד עם יושבת-ראש התנועה שלי ציפי בני, וחבריי לסיעת התנועה, לחזור לכאן בכוח גדול שגם יחולל, בעזרת השם, מהפך במחנה שלנו.

יואל חסון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: זו גם ההזדמנות שלי להודות לחבר הכנסת יואל חסון על פועלו כמרכז האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם אודיע, ברשותכם, הודעה שהתקבלה ממזכירות הכנסת, שקיבלתי ממזכירות הכנסת: בהתאם להוראות סעיף 11(ב) לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, הינני מתכבד להודיעכם, כי חברת הכנסת שלי יחימוביץ תכהן כראש האופוזיציה, כפי שהודיע לי יושב-ראש סיעת העבודה חבר הכנסת איציק שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: כהונתה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ תחל היום.

יולי יואל אדלשטיין: אז כפי שאמרתי, נאחל הצלחה, ודאי, ליושבת-ראש האופוזיציה החדשה-ישנה, וגם ליושב-ראש סיעת העבודה, ולך עוד פעם, חבר הכנסת חסון, תודה רבה על העבודה המשותפת – –

יואל חסון: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: – – בהיותך יושב-ראש סיעת המחנה הציוני ומרכז האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: (קריאה ראשונה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, התור שלך, ואחריך – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו בשעה האחרונה של הכנסת העשרים, וכבר דיברנו עליה ועל כל הדברים שהיו בה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות עוד פעם ליושב-ראש; הודיתי לך בלשכה על ההנהגה של ארבע השנים בנחת ובשופי, בשקט ובהשלטת שקט.

ישראל אייכלר: יש לך תפקיד גדול מאוד, ואני רוצה להסביר גם מדוע אני אומר שיש לך תפקיד גדול מאוד.

ישראל אייכלר: רבותיי, אנחנו חושבים שזה כל כך פשוט: יושבים בפרלמנט, מתווכחים, יהודים, ערבים, דתיים, חילונים – הכול בסדר.

ישראל אייכלר: כל רעיון הבחירות, כל המבנה הדמוקרטי, נועד לגרום לבני אדם עם אינטרסים מנוגדים להילחם על דעותיהם, להילחם על צורכי הציבור שלהם, בלי דם, בלי אש ובלי תמרות עשן.

ישראל אייכלר: זה לא ככה בכל המדינות.

ישראל אייכלר: יש מעט מאוד מדינות בעולם שזה קורה.

ישראל אייכלר: ישנן מדינות, באזור הזה בפרט, שבמקום לדבר, מדבר הנשק, מדברות עמדות ירי, שפיכות דמים הדדית.

ישראל אייכלר: ופה, בסייעתא דשמיא בלתי רגילה, כשהקימו את המדינה, הבינו בן-גוריון וחבריו שגם למנחם בגין וגם לאנשים הדתיים והחרדים צריך לאפשר – לתת לאנשים פתקים אילמים: נכנסים לקלפי, והם נלחמים שם.

ישראל אייכלר: מאפשרים לכל אחד קול שווה לבוא ולהפגין כוח מול אנשים אחרים, ואחרי תוצאות הבחירות, מתחברים האנשים בעלי האינטרסים המשותפים אל מול אנשים אחרים עם דעות ועם אינטרסים מנוגדים, ויוצרים קואליציה ואופוזיציה, ונותנים להם אולם כינוסים לוויכוחים והכרעות בבניין שקרוי פרלמנט.

ישראל אייכלר: ובצרפתית המילה parler היא דיבור; במקום להילחם – לדבר; מדברים זה עם זה כדי שהמלחמה תישאר במסגרת חוקית ותקנונית מוסכמת, ולא ליצור אנרכיה שמשתקת את כל הצרכים – ברפואה, בחינוך, בתחבורה וכו'.

ישראל אייכלר: ולכן קובעים יום הכרעה, שזה נקרא יום הבחירות, אבל בעצם זה יום ההכרעה, ומי שלא בא ביום הזה לבחור, בעצם מעדיף שיטת מלחמה אחרת, או שיטה דיקטטורית, או שיטה של הפגנות רחוב, מרידות, מכות, מאסרים.

ישראל אייכלר: ככה זה בכל המדינות האלה.

ישראל אייכלר: ואל תחשבו שזה כל כך פשוט שהמשטר החילוני במדינת ישראל נותן גם לחרדים וגם לדתיים זכות לבחירה שווה.

ישראל אייכלר: היו אנשים כבר לפני 100 שנים כמעט, דווקא בצד ימין, שאמרו שאנשים בעלי זקנים, לא צריך לתת להם זכות בחירה, כמו שלא נותנים לילדים קטנים.

ישראל אייכלר: אבל הקדוש ברוך הוא ריחם עלינו ועל הארץ הזאת כולה, ונתן שכל בידי האנשים כן לאפשר לכולם; אולי בזכות האוכלוסייה הערבית, שנותנים לה זכות בחירה, נותנים גם לאנשים חרדים.

ישראל אייכלר: ולכן, אני חושב שזה חשוב מאוד, ויום ההכרעה הוא יום מאבק גדול מאוד.

ישראל אייכלר: זה יום מלחמה.

ישראל אייכלר: אני חושב שזה שהתקשורת עוסקת כל הזמן במי הדיח את מי, ומי נפרד ממי, ומי התחבר עם מי – זה מסיח את הדעת מהוויכוח המהותי על נושאים, על תכנים ועל אידאולוגיות.

ישראל אייכלר: אני מאחל לכולם מערכת בחירות שקטה, בלי הסתה, בהסכמה מוחלטת – לא הסכמה על דעות אלא הסכמה על הדרכים ועל המבנה – שנוכל לחזור בעזרת השם לכנסת הבאה ולעשות את כל מה שעוד לא עשינו בכנסת הזאת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה על דבריך החשובים, חבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבד אל-חכים חאג' יחיא.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני כמובן מברך על החוק החשוב הזה, אבל רציתי לעלות לדבר לקראת סוף הקדנציה של הכנסת הזאת בעיקר כדי להודות לצוות שעבד איתי לאורך שלוש השנים וחצי האחרונות, מאז התחלנו את עבודתנו הפרלמנטרית – עבודה שכללה כמובן את סדר-היום בכנסת:

יוסף ג'בארין: יוזמה מבורכת חשובה ומוצלחת של ארגון יום השפה הערבית בכנסת, יום מיוחד, שאורגן במשך שלוש השנים האחרונות; עשרות הצעות חוק שהגשנו, שהתמקדו בעיקר בקידום שוויון וייצוג הולם והתרבות הערבית – שוויון וייצוג הולם לציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: והאמת היא שהייתה לנו גם הפתעה טובה, והצלחנו גם להעביר לאחרונה חוק שפוטר נשים בהיריון מעמידה בתור בקבלת שירותים ציבוריים.

יוסף ג'בארין: אז אחרי תקופה יחסית מבורכת בעבודה, זה הזמן להודות לצוות הפרלמנטרי המעולה שעבד איתי לאורך התקופה האחרונה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות למוחמד ח'לאילה, וסים חוצרי, עימאד ג'ראיסי, פיראס דרוויש, באסל מוחיי א-דין, , חמד חאג' יחיא ונסים צרצור.

יוסף ג'בארין: (אומר בערבית: אני מודה לכם על הנתינה והמאמץ בעשייה הפרלמנטרית.

יוסף ג'בארין: כולכם הייתם שותפים בעשייה הזאת, ושמחתי תמיד על היוזמות שלכם, המחשבות שלכם והתוצאה של העשייה שלכם.

יוסף ג'בארין: ) אני רוצה להודות גם לצוות של הסיעה שלנו, הצוות שעבד עם כל הסיעה.

יוסף ג'בארין: תודה מיוחדת לדליה בקר, שכולם מכירים אותה ומעריכים אותה בכנסת.

יוסף ג'בארין: תודה לכאיד אלקצאצי, שיושב איתנו וממשיך לעשות עבודה נפלאה בצוות של הרשימה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לריאד ג'מאל ועבד אל-מונעם, גם הם שניים מתוך הצוות של הרשימה, שעושים עבודה מצוינת.

יוסף ג'בארין: אז תודה לכל אלה שעשו במלאכה.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שנמשיך את העשייה הזאת גם אחרי 4 באפריל.

יוסף ג'בארין: יש עוד הרבה עבודה לפנינו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום הייתה ישיבה בסיעה שלנו, של המשותפת, שבה נפרדנו משלושה חברי כנסת שכבר הכריזו שהם לא ממשיכים בקדנציה הבאה: מסעוד גנאים, עם הנאום המרגש שהיה לו פה במליאה על הדוכן הזה, ג'מאל זחאלקה ודב חנין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לצערי, לא הצלחתי להשתתף, כי הייתי בוועדת העבודה הרווחה, והבריאות, ושם העברנו ואימצנו את התקן האירופי לפיגומים אצלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למרות שהיה מאוד חשוב לי להיות עם החברים שלי, העדפתי את הבטיחות של הציבור, של העובדים, ולשמור על החיים שלהם, כי היה לי תפקיד מרכזי בהעברת התקנות האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר, כבוד היושב-ראש, שההתמדה ועבודת הצוות והידע המקצועי הם מאוד חשובים גם לחבר הכנסת, אחרת הוא רק ינאם וילך הביתה, ואני לא באתי לפה לנאום – באתי להשפיע, לשנות ולעבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חלק מהעבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, כבוד היושב-ראש, חבר כנסת צריך להיות קשוב לציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קיבלתי אנשים, ישבתי עם אנשים למרות שמראש ידעתי שאני לא מסכים לדרישות שלהם ולדעות שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמעתי, וכשאתה שומע, אתה גם משכיל, ואתה יכול לקבוע לקבל את העמדה הנכונה והמתאימה שהיא גם לטובת הציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פה חייב להודות לכמה אנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה לתנועה שלי, למפלגה שלי, רע"מ, לתנועה האסלאמית שלי, קודם כול, שבטחו בי ושלחו אותי לפה, כי אני מייצג אותם, ואני משרת את הציבור, כל הציבור, בשליחות הזאת שקיבלתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה לחבריי ברשימה המשותפת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה ליועצים הנפלאים שלי שעבדו איתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא היו הרבה תחלופות אצלי: אני מודה ליוסף פדאלי אבו עלי, מודה לג'אוודת עוויבה, מודה לאיברהים אבו לבן – שעבד איתי כשנה והיום הוא חבר מועצת העיר ברמלה; אני מקווה שהוא יצליח גם שם – אני מודה לסלאח חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני לא יכול לרדת מפה לפני שאני מודה למשפחתי:

עבד אל חכים חאג' יחיא: לאשתי שאדיה, לילדים שלי, שמאוד סבלו מזה שאני בא לשרת את הציבור ואני לא איתם כמו שהם רצו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה להם כי גם התרומה שלהם היא תרומה ציבורית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מאחל שההצלחה תהיה גם לי, גם למשפחתי, גם לבנים שלי וגם לכל הציבור, ושאנחנו נדע ונשכיל לשרת את הציבור נכונה, לא נחפש רק כותרות אלא נעבוד עבודה מקצועית לטובת הציבור בלי שום שיקול זר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כבוד היושב-ראש – סליחה, תוסיף לי כמה שניות – אני, כשעליתי כמה פעמים ודיברתי על ועדת שרים לענייני חקיקה, אני מקווה שבקדנציה הבאה נוכל למסד את הוועדה הזאת ולקבוע מה יהיו הסמכויות שלה, במה היא תדון ובמה לא תדון, כי יש הרבה דברים שהם לא תקציביים, לא עמדה פוליטית אלא שירות לציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז אפשר לתת לכל חברי הכנסת להחליט איך שהם חושבים, לטובת הציבור, ולא לפי שייכות של קואליציה ואופוזיציה, בהחלטות ועדות שרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה שזה יצליח בקדנציה הבאה, ואני מקווה שאת העבודה שהתחלתי פה אני אמשיך בקדנציה הבאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני כבר בירכתי ב-60 שניות, אבל אני רוצה לומר שיש פה איזו שעה מביכה, ואולי זה חשוב שאתה תתערב.

איתן ברושי: אנחנו עוד לפני הפגרה דיברנו על שינוי בהטבות המס שהן פועל יוצא של הוראת שעה שמסתיימת ב-2018.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, הנושא הזה נפתר מזמן.

איתן ברושי: לא, הוא לא נפתר.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, רק שנייה.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה לא נפתר.

איתן ברושי: לא נפתר, אחרת לא היינו צריכים לקום לדבר.

איתן ברושי: אני רוצה שתדע שהמאבק לא מתנהל על הדלתות של הכנסת אלא הוא מתנהל כבר תקופה ארוכה; חברתי שאשא ביטון ואחרים בוועדת הכספים – וניהלנו גם הצעת חוק.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהיום קיבלו פה הרבה החלטות, ולחלקן יש היבטים תקציביים, ואפילו הוסיפו סגן לעיריית תל אביב, אבל הכנסת והממשלה, ובעיקר משרד האוצר, לא מסוגלים לפתור את הבעיה הזאת, שהיא לא מפתיעה אף אחד.

איתן ברושי: יותר מזה, אדוני היושב-ראש, זה שיש בחירות וזה שיוצאים לפגרה זה לא משחרר אותנו מאחריות למי שיושב באזורי עדיפות לאומית וקווי עימות.

איתן ברושי: אנחנו יוצאים לפגרה, אבל התושבים לא בשום פגרה.

איתן ברושי: עוד לא השלימו את המהלך של המנהרות בצפון, וחוזרים לאירועים בדרום, וקווי עימות ואזורי עדיפות הם קודם כול בעדיפות ראשונה, וזה היה צריך להיות החוק הראשון היום בכנסת.

איתן ברושי: אבל הגענו לשעה מאוחרת, לשעה האחרונה של הכנסת, ולזה אין פתרון.

איתן ברושי: אנחנו נועדנו לפתור את הבעיות האלה, לזה התכנסנו, ואת זה גפני מוביל במשך חודשים עם חברים נוספים בוועדת הכספים.

איתן ברושי: והינה עכשיו, בשעה הזאת שהכנסת מתרוקנת – כי אנחנו ביקשנו שמרבית חברי הכנסת יהיו כאן, אם צריך מעל 50 חברים – יושבים תושבים לאורך הגבולות ובאזורי עדיפות לאומית, אותם אלה שהממשלה אומרת להם: אתם החשובים, זה סדר העדיפויות.

איתן ברושי: יושבים פה יועצים משפטיים, וסגן שר האוצר מסתובב פה כמו סביבון סביב הכנסת, ולא פותרים את הבעיה.

איתן ברושי: והיא לא בעיה שצריכים להיות מופתעים ממנה.

איתן ברושי: ב-1 בינואר 2019, אני שמח לומר, 31 יישובים לאורך הגדר מקבלים תוספת של נקודת זיכוי, אבל החוק הזה של הטבות המס, שגפני הוביל אותו לפני שלוש שנים בעלות של 2 מיליארד שקלים, שכולל יישובים יהודיים וערביים, מכל הרכבי האוכלוסייה – מושבים, קיבוצים, עיירות – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

איתן ברושי: – – החוק הזה תקוע, משום שלא מוצאים שפה משותפת עם גבולות ברורים לקבלת ההכרעה הערב.

איתן ברושי: והכנסת עכשיו עומדת פה ברגע האחרון לפני הפגרה במבוכה גדולה.

איתן ברושי: מול היעד הלאומי לנו אין תשובה.

איתן ברושי: אני מבקש ממך, אדוני, תקבל החלטה.

איתן ברושי: שאחר כך יפתרו את הבעיה, עכשיו צריך להחליט.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מתערב אף פעם בדברי הנואמים, אבל חבל להטעות את הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שהיו כאלה שניסו לטרפד החלטות, אבל הנושא הזה מאחורינו.

יפעת שאשא ביטון: הלוואי.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הזה מאחורינו.

איתן ברושי: מתי החליטו?

יולי יואל אדלשטיין: הנושא מאחורינו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: הסיבה שאני ביקשתי לעלות לכאן בכל זאת היא כי זה יום של תודות והוקרה, וזאת הזדמנות מאוד מאוד חשובה עבורי להודות לך ולצוות שלך – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: – – ולמזכירת הכנסת ולצוות שלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מרגישה שאתם הדרכתם אותי באופן בלתי רגיל, גם ברגעים מורכבים פה בבית הזה, גם ברגעים קשים, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר לציבור – אני הייתי איתך בכמה משלחות בחו"ל; אני זכיתי ואנחנו התברכנו בך.

איילת נחמיאס ורבין: וגם בעולמות של אי-הסכמה אנחנו ראינו שכשפנינו אל העולם בחו"ל, יש לנו מטרה אחת משותפת: מדינת ישראל חזקה, טובה, איתנה חברתית, ובוודאי ביטחונית.

איילת נחמיאס ורבין: תודה מקרב לב לסדרנים, למאבטחים ולרשמים הפרלמנטריים.

איילת נחמיאס ורבין: אני ברשות

איילת נחמיאס ורבין: כם אומר בקצרה תודות לצוות שלי, שליווה אותי ארבע שנים, שבלעדיהם באמת באמת היה הכול יותר מסובך: לסתיו כהן, לרפי הוימן, לעומר נצר, להילה ימיני, לירין קרן, למיכל דור, לשחר קליידר, לעזמי כעביה, לנטלי סימן טוב, לניצן כהנא הנהדרת, שאתמול הצליחה להעביר כאן חוק, וליוני בזורה.

איילת נחמיאס ורבין: בלי המשפחה שלי, אדוני היושב-ראש – ונדמה לי שלפחות חלק ממנה אתה מכיר – בטוח לא הייתי מצליחה לעשות עשירית ממה שאני עושה, אז לעברי, אהוב ליבי; לילדים שלי יונה, אסף ואלמה; לאימא שלי נחמה, שאני ממעטת לדבר עליה פה, אבל בלעדיה לא הייתי יכולה כלום; לדודה שלי מיכי; לאחי ולגיסתי יואב ושירה, ולחברים המדהימים שלי שמלווים אותי מהיום הראשון שדרכתי פה בבית הזה, אדוני היושב-ראש, בשנת 1992, כשיצחק רבין נבחר לראשות הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: הבית הזה נראה אז לגמרי לגמרי אחרת: הוועדות היו בחדרי הסיעות, הסיעות היו בקומה החמישית.

איילת נחמיאס ורבין: הכול נראה אחרת לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: לא היו אפילו מדרגות, לדעתי, עוד לא היו "הילטונים", ועמיר פרץ ישב בקרווילה בחוץ.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שתדע רק דבר אחד: הבית הזה מאוד מאוד יקר לי, ואני מקווה שהוא תמיד יהיה יקר למי שיושבים בו.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – ויתר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוסי רז – מוותר?

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: דקה.

יולי יואל אדלשטיין: דקה, הוא רוצה להודות לצוות שלו דקה, ואחר כך – חבר הכנסת מוסי רז.

נחמן שי: אנחנו בשעת נעילה.

נחמן שי: אני באמת רוצה להצטרף לברכות, היושב-ראש.

נחמן שי: בדרך כלל אתה מודה לנו בסוף הישיבה, אז אתה ראוי לכל ברכה.

נחמן שי: ניווטת את הספינה במים מאוד סוערים, והיא מגיעה לנמל מבטחים, וזה הרבה מאוד בזכותך, אדוני, וירדנה והצוות.

נחמן שי: וכמובן – להודות לכל האנשים שליוו אותי לאורך השנים האלה, ואני מקווה שיהיו איתי גם בעתיד: עוזריי הפרלמנטריים נועה, לפיד, ניר, עידן – כל מי שמצא את עצמו – דורין, ואחרים אחרים רבים.

נחמן שי: באמת, זה פרק מאלף לאנשים צעירים לבוא הנה ולראות איך הדמוקרטיה – והבית הזה הוא מבצר הדמוקרטיה הישראלית.

נחמן שי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוסי רז יהיה אחרון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: הרשימה נעולה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראשית, אני מצטרף לברכות לך ולכל עובדות ועובדי הכנסת על העבודה המסורה.

מוסי רז: יש משהו ביום אחרון של מושב הכנסת שחבל שהציבור לא רואה אותו מספיק: יש משהו מאוד טוב בממשלות חלשות ובקואליציות חלשות – –

יולי יואל אדלשטיין: שהכול עובר בהסכמה.

מוסי רז: – – שהכול עובר בהסכמה.

מוסי רז: עברו פה בשבוע האחרון עשרות חוקים; זה אולי מתקרב אפילו ל-100 – אה, יש איזו סערה שאני לא מודע לה.

מוסי רז: עברו כאן עשרות חוקים, מתקרבים אולי ל-100, שכמעט כולם ראויים ביותר, חלקם אפילו מהפכות ממש:

מוסי רז: החוק שהעביר אתמול חברי חבר הכנסת כבל בנושא של הפרסום של מוצרי הטבק, שפשוט יציל אנשים ממוות; החוק של איסור זנות, שעבר פה אתמול.

מוסי רז: ואני לא אתן ציונים לכולם, אבל ודאי שעברו פה חוקים מאוד מאוד חשובים בימים האלה, כולל היום, שמשפיעים על כל אזרחי ישראל, וכמעט כולם משפיעים על כמעט כל אזרחי ישראל לטובה.

מוסי רז: חבל שתקופת הדמדומים הזאת מסתיימת, למרות שיש ביום שני מליאה, ואנחנו לא מצליחים להעביר עוד חוקים בהסכמה שעוד ישפרו את מצבם של אזרחי ישראל.

מוסי רז: אני מקווה שנמשיך להגיע להסכמות.

מוסי רז: שמעתי קודם את הדברים על נושא ההטבות במס, שהוא גם נושא מאוד חשוב לאנשים שנמצאים בגבולות, על הגבול, יהודים וערבים, במרחק של 7 קילומטרים מהגבול.

מוסי רז: מקווה שנצליח לפתור גם את הבעיות שלהם, ואם צריך – גם בשבוע הבא להמשיך לפתור בעיות של אזרחים.

מוסי רז: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לפני ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שהממשלה צריכה למסור לנו אם הצעת החוק היא תקציבית או לא תקציבית.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר הפנים.

אריה מכלוף דרעי: התייעצות של דקה.

ירון מזוז: היא לא תקציבית.

אחמד טיבי: הינה, אומר ירון מזוז שהיא לא תקציבית.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, לא, אני רוצה לשמוע את שר הפנים.

אחמד טיבי: קריאה ראשונה, ונתאם עם הממשלה לאחר מכן.

דוד אמסלם: אנחנו נאשר את הקריאה הראשונה, ואחרי זה – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה, לפרוטוקול, לשמוע את השר אריה דרעי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני יכול בינתיים שלוש דקות?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אתה ביקשת לדבר ואני חסמתי אותך, אני מתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: מגיע לך על כל העבודה הקשה של ארבע השנים, וגם של הימים האחרונים.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, רשמים פרלמנטריים, אני פשוט רוצה לנצל את ההזדמנות קודם כול לומר לך תודה, אדוני.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זו הזדמנות – זה ערב של סיום – לומר לך תודה על הסיוע שנתת לי לאורך כל הדרך ועל הסיוע שנתת לוועדת החקירה, שאני מאוד מקווה שהיא תהפוך להיות חלק בלתי נפרד מספר הכללים והתקנות של הכנסת.

איתן כבל: אני חושב שעשינו כאן מעשה שטרם נראה מבחינת מקצועיות, ובאמת אני מודה לך על כל אשר עשית.

איתן כבל: אני רוצה להודות לכל עובדי ועובדות הבית, מהמסד ועד הטפחות, על הכול.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לשמוע כרגע את ההתייחסות של השר אריה דרעי, בשם הממשלה, אם הממשלה רואה בהצעת החוק הצעת חוק תקציבית או לא.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, הממשלה מסכימה לעלות התקציבית, ומודיעה גם שאחרי הקריאה הראשונה החוק יחזור לוועדת שרים לחקיקה להמשך הטיפול.

יולי יואל אדלשטיין: קיבלנו את ההודעה הברורה מפיו של שר הפנים אריה דרעי.

יולי יואל אדלשטיין: אם הממשלה מסכימה, אז אין צורך בשום רוב מיוחד להצעת החוק הזאת; רוב פשוט שאני סמוך ובטוח שיימצא.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 64) (הרחבת הזכאות לטיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: יותר מדי רעש, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 36 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 64) (הרחבת הזכאות לטיפולי שיניים למבוטח עם שיתוק מוחין), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, ותוחזר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מכריז על הפסקה של כמה דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נחדש את הישיבה בעוד כמה דקות.

בשעה 21: (קריאה ראשונה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, קודם כול אני מזכיר שאנחנו רוצים לעבור להצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילת חסדים, התשע"ט–2019.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קודם כול רוצים לשמוע את הודעת סגן שר האוצר בנושא של החוק הקודם, שכבר הוצבע, כי יש פה חילוקי דעות אם הדברים נאמרו בצורה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הודעתו של סגן שר האוצר תתייחס להצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (תיקון מס' 34) (מדיניות חיסונים לאומית ותמריצים להתחסנות), התשע"ט–2019.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר האוצר יצחק כהן.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: אני רוצה להבהיר את ההודעה שמסרתי קודם בנוגע להצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (תיקון מס' 34), ולהודיע שהממשלה מסכימה לעלות התקציבית של ההצעה לפי סעיף 93(ה) לתקנון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן שר האוצר, אנחנו שמחים על הסרת הספק.

יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו לענייננו.

יואל חסון: במה הוא התיר את הספק, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: על אחת ההצעות הקודמות, לגבי העלות התקציבית.

יצחק כהן: השר שואל לגבי הירידה לוועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: תכף.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי עכשיו, חידשנו את המליאה על מנת לעסוק בהצעת החוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019.

יולי יואל אדלשטיין: ברשותכם, חברי הכנסת, אדוני השר, קיבלתי מכתב מיושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: הנדון: הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון באשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019 – חידוש הדיון לפי סעיף 89 לתקנון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש ממזכירת הכנסת למסור הודעה למליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת ועדת הכספים בדבר חידוש הדיון בהצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון באשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019, לפי סעיף 89 לתקנון: בהתאם לסעיף 89 לתקנון הכנסת, אבקש להודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי ועדת הכספים החליטה ביום כ"ד בטבת התשע"ט, 1 בינואר 2019, לחדש את דיוניה בהצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון באשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסח חדש של הצעת החוק יונח על שולחן הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, פירוש הדבר הוא שהחוק חוזר כרגע לוועדת הכספים, ואני מכריז על הפסקה בדיוני המליאה על מנת שוועדת הכספים תוכל לדון בהצעת החוק ולהחזיר לנו את הנוסח המתוקן.

בשעה 22: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, נוסח ב' להצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1090; דברי הכנסת, מושב שלישי, חוב' ח', ישיבה 167, עמ' 18287; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אכן, ועדת הכספים החזירה את הצעת החוק, ולכן אנחנו נבקש מיושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני להציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

דוד ביטן: גפני, לא שעתיים עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: שעה וחצי, חבר הכנסת ביטן, רק שעה וחצי.

דוד ביטן: אתם – – –

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני שר הפנים ושר הפריפריה והנגב והגליל, רבותיי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019.

משה גפני: אנחנו קיימנו על החוק הזה 17 ישיבות, נדמה לי.

משה גפני: בסופו של דבר, זאת הצעת חוק ממשלתית, ואנחנו בסופה הגענו להסכמה – פחות או יותר, כמובן, לאחר פשרות רבות ולא פשוטות.

משה גפני: לראשונה הגמ"חים נכנסים למציאות שבה יש עליהם פיקוח – אומנם לא כמו שהממשלה רצתה בתחילה, אבל הגענו להסכמות שהדברים האלה ייעשו בהדרגה, ובהסדרה הזאת הגמ"חים יהיו תחת פיקוח, מה שלא היה עד היום.

משה גפני: כתוצאה מזה שהם יהיו תחת פיקוח הם גם יוכלו לקבל את הדברים שמגיעים לכל מוסד כמות שהוא.

משה גפני: הגמ"ח הם מוסד מפואר בעם היהודי.

משה גפני: הוא ללא כוונת רווח, הוא ללא ריבית; הוא עוזר לאנשים, לגברים, נשים, ילדים, אלמנות, שיוכלו לעמוד על רגליהם, אחרת הם נופלים מבחינה כלכלית.

משה גפני: הגמ"חים נותנים את זה בעקבות תרומות שהם מקבלים, או פיקדונות.

משה גפני: אני שמח שבסופו של דבר הגענו לזה.

משה גפני: היה צריך בשביל זה אומץ רב.

משה גפני: זה לא פשוט לקחת מוסדות שהם מוסדות שהכול נעשה שם בהתנדבות ולהכניס אותם לתוך קריטריון.

משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להגיד – ובזה אני מסיים את החלק הזה:

משה גפני: אני קיבלתי סמ"ס מיואל בריס, שהיה היועץ המשפטי של משרד האוצר, והוא עמד בראש הצוות שעסק בעניין הזה.

משה גפני: הוא בירך אותי ברכה רבה על זה שבסופו של דבר עשינו את זה בהסכמה.

משה גפני: הוא אמר: זו תחילת הדרך, ובה יהיה קשה לגמ"חים, אבל יהיה להם גם קל.

משה גפני: אני מאוד התרגשתי מהברכות הללו, ואני שמח על זה, ואני מקווה ומתפלל שזה אכן יצליח.

משה גפני: זו דרך חדשה, לא פשוטה, לא קלה, ואני מקווה שזה יצליח.

משה גפני: להצעת החוק הזאת הוגשה הסתייגות.

משה גפני: ההסתייגות הייתה כורח המציאות.

משה גפני: אנחנו דיברנו עכשיו בוועדה שלראשונה – אני לא זוכר דבר כזה בכנסת – באמצע הלילה מכנסים את הוועדה לא בגלל בעיה טכנית, לא בגלל שהתקבלה איזו הסתייגות.

משה גפני: התקיים דיון מהותי, רציני, בנושא של ההסתייגות של חברי הכנסת.

משה גפני: לנו לא נותרה ברירה – את החוק עצמו של הטבות המס אנחנו עשינו בהסתייגות; כשהיה חוק ההסדרים לפני שלוש שנים, עשינו את זה בהסתייגות; שלוש שנים החוק של הטבות המס קיים, אפילו בג"ץ לא הוגש.

משה גפני: עשינו את זה בשיתוף פעולה של כל חברי הוועדה, ולאחר מכן – של כל חברי הכנסת.

משה גפני: עשינו את החוק הזה מול כל חברי הכנסת.

משה גפני: אנחנו הגשנו הצעת חוק פרטית שכולם חתמו עליה.

משה גפני: דא עקא שאחרי שקיבלנו את הפ' מהלשכה המשפטית, למוחרת הודיעו על תאריך בחירות, ואז כמעט לא הייתה לנו ברירה – או שאנחנו מזניחים את העניין של הטבות המס ליישובים.

משה גפני: הכנסנו את זה בהסתייגות בחוק אחר, החוק הזה בסוף ירד, ולא נותרה לנו ברירה אלא להכניס את החוק הזה בסעיף שמדבר על רשות המיסים בחוק הגמ"חים.

משה גפני: ובעצם אנחנו לא משנים דבר מעבר לעובדה שאנחנו בסעיף 38 נותנים שבעה חודשים זמן למה שנעשה עד היום.

משה גפני: אנחנו הגשנו את זה כהסתייגות, שישה חודשים בלבד.

משה גפני: בהסתייגות הזאת אנחנו אומרים שתושב של יישוב – חתומים על זה חלק גדול מחברי הכנסת, מחברי הוועדה.

משה גפני: בחוק הטבות המס, "תושב של יישוב שהיה זכאי לזיכוי ממס לשנת 2018 לפי הוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד) ימשיך להיות זכאי לזיכוי ממס לפי הוראות אותם סעיפים קטנים עד יום כ"ז בסיוון, התשע"ט (30 ביוני 2019)" – שישה חודשים – "אם היה תושב היישוב האמור בשנת 2019 עד המועד האמור".

משה גפני: "בחוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה) התשע"ז–2017, בסעיף 2, במקום 'לגבי שנות המס 2017 ו-2018' יבוא 'עד יום כ"ז בסיוון התשע"ט (30 ביוני 2019)'".

משה גפני: היה ערעור על ההסתייגות הזאת, ואנחנו כינסנו את הוועדה, את ועדת הכספים, לפני שהגענו לפה פעם נוספת, וקיימנו דיון בנושא, אם זה נכון להביא את ההסתייגות הזאת.

משה גפני: היה דיון מהותי, אמיתי, על כל העניין.

משה גפני: השתתף בדיון הזה, אגב, גם שר הפנים, ואני מאוד מברך אותו על כך.

משה גפני: הוא תרם תרומה רבה בעניין הזה.

משה גפני: השתתף גם סגן השר, חבר הכנסת – לא חבר הכנסת; סגן השר הרב יצחק כהן, וגם הוא תרם תרומה רבה, ורבים מחברי הוועדה שישבו בדיון, והדיון התקיים.

משה גפני: אסי מסינג – – –

איתן ברושי: וגם היועץ המשפטי – –

משה גפני: אני אומר, היועץ המשפטי – –

איתן ברושי: – – של משרד האוצר.

משה גפני: – – של משרד האוצר העלה את דבריו, את טענותיו השונות.

משה גפני: היועצת המשפטית של ועדת הכספים שגית אפיק אמרה את הסיבות שעשינו את זה בצורה הזאת; האמת היא, אני רוצה להגיד לכם שהיא שכנעה אותי.

משה גפני: זה היה נכון, והצבענו על להביא את החוק עם ההסתייגות הזאת ולהצביע עליה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש – היועצת המשפטית של ועדת הכספים תרומה לעניין הזה, בכלל בחוק שאנחנו מדברים עליו, גם הטבות המס וגם חוק הגמ"חים, תרומה שלא תסולא בפז.

משה גפני: באמת, היא עשתה עבודה יוצאת מן הכלל, ואני משבח אותה על כך.

משה גפני: אני משבח את שלומית ארליך, שגם היא עבדה ימים ולילות, באמת ימים ולילות, על מנת שהחוק הזה יצא לפועל.

משה גפני: אני כמובן מבקש לברך את אייל לב ארי, שגם הוא – האמת היא שעבדו פה ימים ולילות – את אייל לב ארי, את שיר שפר, את הדר אבינועם ואת שני רחל סולטן.

משה גפני: הלשכה המשפטית הייתה לשכה משפטית יוצאת מן הכלל.

משה גפני: אני מבקש את התמיכה בחוק ובהסתייגות.

משה גפני: אני מבקש, אם שר הפנים יוכל להביע את עמדתו בעניין ולהצביע.

משה גפני: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני, ואני גם מצטרף לכל התודות.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו בשמחה רבה נשמע את השר אריה דרעי, כאמור, שר הפנים וגם שר הנגב והגליל והפריפריה, שימסור לנו את עמדת הממשלה בחוק הזה.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, לפני שאני אומר את עמדת הממשלה – חבר הכנסת דוד ביטן, כדאי להקשיב.

אריה מכלוף דרעי: דוד, כדאי להקשיב.

אריה מכלוף דרעי: לפני שאני אביע את עמדת הממשלה, חברי הכנסת, אני מבקש את תשומת ליבכם לדקה.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שכדאי לתת את הדעת:

אריה מכלוף דרעי: אני מקריא לכם ציוץ בטוויטר, ואחר כך אני אגיד לכם של מי הציוץ הזה.

אריה מכלוף דרעי: "שוב ממשלת ישראל שכחה את הפריפריה.

אריה מכלוף דרעי: הממשלה שכחה לחוקק את המשך הטבות המס ליישובים שאינם בקו העימות.

אריה מכלוף דרעי: את החוקים הפוליטיים דווקא לא שכחו להעביר.

אריה מכלוף דרעי: תושבי עכו, אופקים, נתיבות ומועצות אזוריות – מהיום אין הנחות מס.

אריה מכלוף דרעי: הממשלה שכחה אתכם".

אריה מכלוף דרעי: מי שצייץ את הציוץ הזה: חבר הכנסת חיים ילין.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא פה.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא פה.

אריה מכלוף דרעי: אני מאחל לו לילה טוב.

אריה מכלוף דרעי: הוא ישן עכשיו.

דוד אמסלם: לא, הוא כבר נרדם מזמן.

מכלוף מיקי זוהר: כבר הלך לישון, הוא רדום.

קריאה: נרדם עם מוצץ.

אריה מכלוף דרעי: הממשלה ערה וחברי הכנסת ערים, ונשארים כאן – –

רחל עזריה: – – – תל אביב וירושלים.

אריה מכלוף דרעי: כן, כן, וכן.

אריה מכלוף דרעי: – – ונמצאים כאן כדי לחוקק.

אריה מכלוף דרעי: אף אחד לא הלך לישון, ואנחנו דואגים לפריפריה.

אריה מכלוף דרעי: לילה טוב לך, חיים, מירושלים.

דוד אמסלם: אריה, כל יש עתיד קיבלו הנחיה לעזוב פה ולצייץ.

דוד אמסלם: אנחנו עובדים בשביל הציבור.

אריה מכלוף דרעי: טוב.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נשמע את השר.

איתן כבל: אתה מוכן לאפשר – – – לקבל את ההטבות?

איילת נחמיאס ורבין: בראש העין אין.

קריאה: לשאלתך, כן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

משה גפני: תנו לשר לדבר.

קריאה: איתן כבל.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

דוד אמסלם: כבוד השר, שלח עלה לפה לפני שבועיים וקרא לנו בטלנים.

דוד אמסלם: איפה הבטלנים – – – יש עתיד.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

דוד אמסלם: תראה.

דוד אמסלם: כל הבטלנים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו כרגע באמת במצב של ביטול זמן.

יואל חסון: התנועה פה, התנועה פה, התנועה פה.

דוד אמסלם: אתה צודק, אבל יש עתיד – הוא קרא לנו בטלנים.

דוד אמסלם: יש עתיד – איפה הם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

קריאות: – – –

איילת נחמיאס ורבין: גפני, אתם מוכנים לתת לשר לדבר?

קריאה: כן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: זהו.

דוד אמסלם: תנו לנו ליהנות קצת.

איילת נחמיאס ורבין: אין סוכריות.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה תומכת בהסתייגות הזאת.

אריה מכלוף דרעי: זו הסתייגות חשובה.

אריה מכלוף דרעי: בגלל הנסיבות שקרו לא היה אפשר לחוקק את זה בצורה מסודרת, ולכן עשתה נכון הוועדה שברגע האחרון – שלא לפגוע בתושבי הערים הללו שהקראתי וביישובים אחרים – –

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

אריה מכלוף דרעי: – – במועצות האזוריות – להאריך את זה בשישה חודשים.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לציין שאם נצטרך, גם נביע עמדה לגבי השלכה תקציבית.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שאין לזה השלכה תקציבית, כיוון שסעיף 38(ב) בחוק-יסוד – גם היועץ המשפטי של משרד האוצר אמר שהוא חל, ואם הוא חל אז אין השלכה תקציבית להסתייגות הזאת.

אריה מכלוף דרעי: אבל גם אם מסיבה כלשהי מישהו ימצא או יחליט שסעיף 38(ב) לא יחול ושיש לזה השלכה תקציבית, הממשלה מסכימה להשלכה התקציבית הזאת, לכן אני מציע להצביע ולגמור את הדבר הזה.

אריה מכלוף דרעי: תודה.

דוד ביטן: כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר דרעי.

דוד ביטן: צריך להדגיש – – – ביוזמתך להעביר את החוק הזה.

קריאה: יישר כוח.

קריאה: כל הכבוד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, השר מסר הודעה מאוד מאוד חשובה – –

דוד ביטן: דרמטית.

יולי יואל אדלשטיין: – – דרמטית.

קריאה: דרמטית.

קריאה: כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו עוברים להצביע על – – –

דוד ביטן: כל הכבוד לגפני.

איילת נחמיאס ורבין: לגפני, לא בצחוק.

איילת נחמיאס ורבין: כל הכבוד לך.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שנעבור להצביע על ההסתייגויות, אני שואל את חברי הכנסת גפני, ברושי, אמסלם, זוהר, רועי פולקמן: מישהו מכם – –

דוד אמסלם: מילה אחת, ברשותך.

דוד אמסלם: היושב-ראש, אני יכול לומר משהו?

יולי יואל אדלשטיין: – – מעוניין לנמק את ההסתייגויות?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: מוותרים.

דוד אמסלם: היושב-ראש, אפשר משהו מהצד?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, במסגרת – כן, לקצר את הזמן.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך הסתייגות, אז אתה יכול.

איילת נחמיאס ורבין: איפה הסוכריות?

דוד אמסלם: בהזדמנות הזאת אני באמת רוצה להודות קודם כול לגדולה מכולם בעסק הזה, שגית, היועצת המשפטית של ועדת הכספים; היא עשתה פה ניסים ונפלאות – אנחנו כבר שבוע בעסק הזה – ולמשה גפני, יושב-ראש הוועדה – אני מת עליכם; עשיתם פה משהו אדיר לטובת עם ישראל – וכמובן, לכל היועצים המשפטיים האחרים ולכל מי שתמך בעניין.

דוד אמסלם: היה פה אירוע דרמטי, שהיועץ המשפטי של משרד האוצר החליט על דעת עצמו להכניס את כל הכנסת כרגע ולהשתלט על האירוע, וזה מה שקרה בפועל.

איתן כבל: קדימה – – –

דוד אמסלם: לכן אני מודה לך, שגית, ולמשה.

דוד אמסלם: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: דודי, אתה בלי סוכריות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, שגם לו יש הסתייגות, מבקש לומר כמה דברים.

דוד אמסלם: השר.

דוד אמסלם: סליחה, עוד מילה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: את מי שכחת?

קריאה: רגע, דודי.

דוד אמסלם: השר אריה דרעי, שבא במיוחד – עזב הכול באמצע הלילה והגיע לכאן כדי לדחוף את כל – ויצחק, שהבאנו אותו מבני ברק – גם בשביל זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: השעה מאוחרת.

יולי יואל אדלשטיין: אתם כרגע מבזבזים את הזמן של עצמכם.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר, סגן השר, חברי הקואליציה, זה אירוע משותף.

איתן ברושי: גם אני רוצה להודות, בוודאי בשם חברים ששותפים – סליחה, אני רוצה לומר לרב גפני, לחבר הכנסת גפני, שכל המהלך של הטבות המס באחריותו בשנים האחרונות הוא יצירה מיוחדת, בוודאי בעזרת הצוות ושגית, שהוזכרה פה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר לתושבים שעוד ערים: אף אחד לא שכח אתכם, לא הקואליציה ולא האופוזיציה.

איתן ברושי: צריך לראות שבחצי השנה הקרובה יכינו כבר את המהלך הבא, כדי שנוכל לעמוד בהתחייבות כלפי התושבים והיישובים בגבולות, במקומות הרחוקים והקשים, למען מדינת ישראל, ולהגיד לכם תודה רבה על כל מה שאתם עושים.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר; חבר הכנסת רועי פולקמן; חבר הכנסת חיים ילין – כידוע, לא כאן.

קריאה: הוא ישן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; יצחק וקנין.

קריאות: – – –

איילת נחמיאס ורבין: רגע.

יולי יואל אדלשטיין: מה?

דוד ביטן: ישן, ישן.

דוד אמסלם: חיים ילין אמר לא לדבר בקול רם – – –

קריאה: שלא יתעורר.

דוד ביטן: אני יכול להרים אליו טלפון – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

קריאה: – – – ישמיעו את דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין הגיש את ההסתייגות כשהיה עדיין חבר כנסת, אז זה לא רלוונטי.

קריאה: חבר הכנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: חבר'ה, די, נו.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו בלי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: השר דרעי, חבר הכנסת משה גפני, שאתה, יחד עם איתן כבל, היית לי להשראה כל הקדנציה הזאת, אני חושבת שיש סמליות רבה בזה שהחוק האחרון שאנחנו מעבירים הלילה, אדוני, בכנסת העשרים, הוא חוק לטובת תושבי הפריפריה.

איילת נחמיאס ורבין: לא רק שאנחנו לא שוכחים אתכם – אנחנו משתדלים להימצא איתכם ברגעים החשובים והקשים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה רגע מאוד מאוד חשוב בבית הזה, שאנחנו נשארנו פה, למרות שיכולתם להעביר את זה בלעדינו ואנחנו היינו יכולים להעביר את זה בלעדיכם.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר היה לעשות את זה בלי שגית אפיק, וצריך להגיד את זה, וגם בלי טמיר, שלא נמצא.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה ליו"ר הכנסת ולמזכירת הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אני מקווה שאנחנו מעבירים את החוק.

יולי יואל אדלשטיין: נקווה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: דוד ביטן.

דוד ביטן: יואל, אל תשנה את ההצבעה.

יואל חסון: מוסדות התנועה – – –

יולי יואל אדלשטיין: זהו.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רואה שיש פה חברי כנסת נוספים מבעלי ההסתייגויות, לכן קודם כול אנחנו נצביע על שם החוק וסעיפים 1–106, שאין להם שום הסתייגויות, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 37 בעד סעיפים 1–106 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–106 נתקבלו.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לבקש אפשר.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את שם החוק ואת סעיפים 1–106, כולל, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 106 קיימת אותה הסתייגות שנימקו זה עתה חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כרגע נצביע – – –

קריאה: – – –

קריאה: חבר'ה, אתם במליאה – – –

יולי יואל אדלשטיין: חסר לנו שתתבלבלו, מכיוון שאתם לא מקשיבים.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אנחנו מצביעים על הסתייגות שגם יושב-ראש הוועדה, ועדת הכספים, וגם השר הודיעו שהם תומכים בה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת משה גפני, איתן ברושי, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר, רועי פולקמן, חיים ילין, איילת נחמיאס ורבין, יצחק וקנין, דוד ביטן, מיקי לוי, בצלאל סמוטריץ ומיקי רוזנטל אחרי סעיף 106 נתקבלה.

דוד אמסלם: רגע פסטורלי, חבל על הזמן.

יואל חסון: רגע רומנטי.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, ואין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות אחרי סעיף 106 התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו בסעיפים 107 ו-108, שאין להם הסתייגויות, ולכן אנחנו יכולים להצביע על הסעיפים האלה כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 107–108 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 107–108 נתקבלו.

קריאה: הקואליציה בעד.

איילת נחמיאס ורבין: גם האופוזיציה בעד.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, ואין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם סעיפים 107 ו-108 אושרו בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אישרנו את החוק בקריאה שנייה, כולל ההסתייגות לאחר סעיף 106.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, חובתי לשאול את יושב-ראש ועדת הכספים: האם אנחנו יכולים להמשיך בהצבעה לקריאה שלישית?

משה גפני: כן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת הכספים לא מתנגד שנצביע בקריאה שלישית, למרות שהתקבלה הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על כל החוק, כולל ההסתייגות לאחר סעיף 106, בקריאה שלישית – הצעת חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדרת מתן שירותי פיקדון ואשראי בלא ריבית על ידי מוסדות לגמילות חסדים, התשע"ט–2019, נתקבל.

קריאה: הקואליציה בעד.

איילת נחמיאס ורבין: יפה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עם 17 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק התקבלה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שאני נועל את הישיבה, אני רוצה להודות מכל הלב ליושב-ראש הקואליציה ולמרכז האופוזיציה היוצא על שיתוף הפעולה, לכל סגניי, ובוודאי ובוודאי לכל עובדי הכנסת – עובדים ועובדות – מהבכירים ועד – אין דבר כזה – לאחרון העובדים, על כל העבודה המסורה במשך ארבע השנים האחרונות ובכלל.

יולי יואל אדלשטיין: לא היינו מסוגלים לתפקד כאן

יולי יואל אדלשטיין: בכנסת אלמלא המאמץ של כל העובדים לטובת העבודה של נבחרי הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לכם בשם כל חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.