ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 393, 2018-12-25 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ז בטבת התשע"ט, 25 בדצמבר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה), התשע"ט–2018, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים, התשע"ט–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת האתיקה בקובלנות של חבר הכנסת אורן חזן נגד חבר הכנסת חיליק בר.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 125), התשע"ט–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של ליטא בדבר שיתוף פעולה בנושא ביטחון הציבור ומאבק בפשיעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נתחיל, כרגיל, עם נאומים בני דקה, למרות שאני לא רואה מועמדים רבים לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נעבור לציון היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות, במסגרת הצעות לסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת להירשם לנאומים אני מפעיל את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברי הכנסת יכולים להירשם.

נורית קורן: נאומים בני דקה?

יולי יואל אדלשטיין: נאומים בני דקה, אכן.

אחמד טיבי: תן לה ראשונה, היא הרימה את היד.

עאידה תומא סלימאן: עמדתי והרמתי יד כמו ילדה קטנה.

יולי יואל אדלשטיין: בכנסת הבאה תהיי בראשות ועדת הספורט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, אנחנו נתחיל בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נורית קורן תפתח, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים בכנסת את היום הבין-לאומי לאנשים עם מוגבלות, ואני רוצה לברך את כל הפעילים החברתיים שפועלים למען אנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: אני רוצה להודות לכם שבאתם היום – הינה, כולכם יושבים פה ביציע – שבאתם היום והעליתם בפני כל חברי הכנסת ובפני הוועדות נושאים חשובים ביותר.

נורית קורן: אתם מאירים את עינינו.

נורית קורן: אתם עוזרים לנו, חברי הכנסת, לסייע לכם ולטפל בבעיות של אנשים עם מוגבלות, ועל כן אני מודה לכם.

נורית קורן: אני מאמינה שאנחנו נצליח לעשות עולם טוב יותר ושוויוני יותר, ולא נצטרך יותר לציין יום לאנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, היום ציינו את היום לאנשים עם מוגבלויות.

אחמד טיבי: הם היו כאן בכנסת, הם נמצאים כאן ביציע.

אחמד טיבי: כל חברי הכנסת תומכים בדרישות שלהם.

אחמד טיבי: היום הדרישה שהופנתה אלינו היא דיור בקהילה, הזכות לדיור בקהילה לאנשים עם מוגבלויות.

אחמד טיבי: יש להקצות יותר משאבים, יותר הנגשה (חוזר על המונח בערבית) לאנשים עם מוגבלויות (חוזר על המונח בערבית.

אחמד טיבי: ) יש כמה עמותות שעושות עבודה נהדרת בחברה הערבית; אנחנו בקשר רציף איתן – גם בגליל, גם במשולש, גם בנגב, בערים מעורבות.

אחמד טיבי: זה מחייב את כולנו.

אחמד טיבי: אני מאחל להן הצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת ענת ברקו.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, גם אני מצטרפת לברכות ליום המיוחד לאנשים עם מוגבלויות.

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שבמקום יום מיוחד, או ליד היום המיוחד, היינו מרוצים יותר אם היינו – הכנסת הזאת, הקדנציה הזאת – באמת מאשרים להם את מה שמגיע להם בזכויות, מבחינת הקצבה ומבחינת העלאת התמיכה הכלכלית באנשים עם מוגבלויות.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה גם להאיר קצת את המצב שהצלחתי להכיר מקרוב כאשר התחלנו לדבר על אנשים עם מוגבלויות באוכלוסייה הערבית, ובמיוחד נשים עם מוגבלויות באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש לנו שוב מצב כפול של הדרה – גם הדרה ממסדית כלפיהם כחלק מהאוכלוסייה, אבל גם כחלק מהאוכלוסייה הערבית; אני מצטערת להגיד שאולי אפילו משולשת, עם דעות קדומות, במיוחד כלפי נשים.

עאידה תומא סלימאן: ההרגשה היא שיש לפעמים איזשהו קושי להכיר בזה, להוציא את זה לאור ולטפל במוגבלות הקיימת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח, באמצעות הדיון שהתקיים היום, להאיר את עיני הציבור לצרכים המיוחדים, אבל גם ליכולות המיוחדות שיש לאנשים עם מוגבלויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר על נכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה, באמת, לרגל היום הכל-כך חשוב שציינו כאן בכנסת לאנשים עם מוגבלויות.

ענת ברקו: ההתייחסות לנכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה חייבת להיות התייחסות פרטנית, אבל מצד שני, גם כקבוצה שאנחנו מחויבים לתת לה את הטיפול הרפואי הטוב ביותר המצוי, ולהשוות אותם לאוכלוסיות אחרות מבחינת ביטול מבחני ההכנסה, ולהתייחס לאלו שסובלים מהלם קרב, מה שנקרא, מתגובות פוסט-טראומטיות.

ענת ברקו: זה הזמן גם לציין שכשאנחנו מדברים על אנשים עם מוגבלויות, התחום של מוגבלות נפשית או מחלת נפש לא מוכר מספיק כמוגבלות, ובטח כשאנחנו מתייחסים לאנשים שהם נפגעי הלם קרב, כשיש פגיעה נפשית קשה ולפעמים הרס של חיי משפחה, וכל המשפחה נוטלת חלק, ולפעמים לא כל כך מבינה את הפגיעה השקופה הזאת.

ענת ברקו: צריך לתת להם יחס מיוחד.

ענת ברקו: לצערי הרב, רצינו, אדוני היושב-ראש, לציין את היום הזה כאן, בכנסת, ובגלל הנסיבות המיוחדות של פיזור הכנסת הוא לא יתקיים.

ענת ברקו: היה לנו יום מיוחד לקבוצה הזאת בשנה שעברה בראשות ראש הממשלה ובראשותך, וכיבדו אותנו גם מזכירת הכנסת והרבה מאוד אישים חשובים.

ענת ברקו: אני מקווה שבאמת אנחנו נמשיך וניתן את הטיפול הטוב ביותר לנכי צה"ל ונפגעי פעולות איבה.

ענת ברקו: אני, לפחות, מבחינת החקיקה שלי, עושה את זה ועשיתי את זה לאורך כל הדרך.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום נכנס לכלא שייח' סיאח א-טורי, אבו עזיז, מהכפר אל-עראקיב בנגב, אחרי שנגזר עליו עונש מאסר של כתשעה חודשים, ואשמתו היא הסגת גבול.

מסעוד גנאים: אבל מאחר שהוא לא הסיג שום גבול, כי הוא על אדמתו ואדמת אבותיו, ויש לו את כל הזכות להיות שם ולהיאחז בזכותו על האדמה הזאת, אז הוא נכנס, כי יש לו מאבק צודק כדי שלא יפקיעו את האדמה שלו.

מסעוד גנאים: הכפר אל-עראקיב כבר נהרס 137 פעמים.

מסעוד גנאים: אבו עזיז, שייח' סיאח א-טורי, אמר: המאסר לא ירתיע אותי.

מסעוד גנאים: ולסיאח א-טורי אני אומר: (אמר בערבית: הלילה – אחת דינו:

מסעוד גנאים: לחלוף, והשלשלאות – אחת דינם: להישבר.

מסעוד גנאים: ) תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת קארין אלהרר.

קארין אלהרר: אני לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא מעוניינת?

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אז אחרי נחמן שי – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: מי שרוצה ללמוד שיש חיים מחוץ לכנסת הזאת יכול היה היום לראות מאות אנשים עם מוגבלויות שהתרוצצו פה בכנסת, חלק ברגליהם, חלק בעגלות, עיניהם בורקות מהתרגשות שהם באים לכנסת ושהם שותפים ליום מאוד מיוחד.

נחמן שי: העיתוי – זה כבר לא היה בידיהם – לא הכי מוצלח, אבל אני חושב שעצם העובדה שהכנסת פתחה את שעריה ואירחה אותם, וכמובן האירוע שהיה באודיטוריום, הכול באירוחם של חבריי היקרים, ואילן ונורית, היה מאוד מאוד חשוב.

נחמן שי: יש בישראל מיליון ו-600,000 אנשים עם מוגבלויות.

נחמן שי: זה ציבור עצום.

נחמן שי: יש מוגבלויות קלות, יש מורכבות, יש כאלה ואחרות.

נחמן שי: זה ציבור עצום.

נחמן שי: הציבור הזה רשאי לקבל שוויון, יחס שווה, זכויות מלאות.

נחמן שי: העברנו בכנסת הזאת את החוק ואת כל הנושא המורכב של נכים.

נחמן שי: אני חושב שזה היה צעד חשוב.

נחמן שי: אם הכנסת הזאת תיזכר – אני לא יודע איך; אתה דיברת אתמול על ההתנהגות של חברי הכנסת, אבל אני חושב שכמה מהחקיקות שהעברנו, גם הן תיזכרנה.

נחמן שי: אחת מהן זו המהפכה שנוגעת לנכים.

נחמן שי: אני חושב שזה ייכנס להיסטוריה.

נחמן שי: ויבואו עוד קבוצות אחריהן, ובצדק יילחמו על המקום שלהן, ויעשו את זה דרך הכנסת, שהיא המקום להניע דברים במדינת ישראל.

נחמן שי: ולכן, אני מקווה שנוכל באמת למנף את היום הזה, את התנועה הזאת ואת המגמה הזאת ולסייע למיליון ו-600,000 אזרחים במדינת ישראל.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: למען הסר ספק, דיברתי גם על כמה חוקים חשובים ביותר שעברו בכנסת הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים איתך לגמרי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות היה דיון שבו משרד הבריאות הציג את הפעולות שלו ואת העבודות שלו באזור הנגב, באזור הדרום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העליתי שאלה בנושא של מיון קדמי, שהמימון של מיון קדמי הוא שליש הרשות המקומית, שליש משרד הבריאות ושליש קופות החולים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היות שיש לנו יישובים של הערבים, של הבדואים, שנמצאים בדרום, שהם עניים, שהם במצב סוציו-אקונומי 2, שהם העניים ביותר היום, המצ'ינג הזה – צריך לבטל אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני יודע, כבוד היושב-ראש, אני מעלה כמה וכמה פעמים, בכל מיני נושאים, שאם כבר יש מצ'ינג, המצ'ינג צריך להיות מדורג, ואי-אפשר להטיל על עניים, כי את העני אתה מעניש פעמיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, יש אנשים בנגב שהם ביישובים לא מוכרים, אבל היישוב לא מוכר וגם הבן אדם לא מוכר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כבר יותר מדי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים לקבל – אלה שנמצאים ביישובים לא מוכרים, וגם ביישובים מוכרים עניים – הם צריכים לקבל את השוויון בבריאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך להקים להם, אם הם עומדים בתנאים של מרחק הנסיעה – להקים להם, ושהמדינה תשלם גם לעניים האלה, שיוכלו לקבל את הבריאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה להיום.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> ציון היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור, כפי שאמרנו, לציון יום מיוחד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הישיבה לציון היום הבין-לאומי לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות– הצעות לסדר-היום מס' 11657, 11661, 11692, 11735, 11750, 11754 ו-11755.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שאנחנו מספיקים להעלות אותו פעם נוספת על סדר-יומה של הכנסת העשרים, כי ביום הזה אנחנו שבים ומבהירים מה באמת חשוב: לא כיסא הגלגלים, לא מקל ההליכה ולא מכשיר השמיעה – האדם חשוב בעינינו.

יולי יואל אדלשטיין: זה נכון שבכנסת אנחנו רגילים להתווכח ולהתפלמס, אבל על הנושא הזה יש הסכמה, כפי שכבר אמרו חבריי פה, מקיר לקיר.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו מאמינים שכל אדם הוא עולם ומלואו – כל אדם, גם אם הוא מתמודד עם מוגבלות הניכרת לעין וגם אם המוגבלות שלו נסתרת.

יולי יואל אדלשטיין: אחד המפעלים החשובים ביותר של הכנסת הנוכחית היה הפיכת האמירות האלה למעשים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבנו לעצמנו יעד שכל איש ואישה במדינת ישראל יוכלו להרגיש כאן בית ולהשמיע כאן את קולם.

יולי יואל אדלשטיין: לשם כך הוספנו בכנסת עמדת נגישות חדשנית, בנינו רמפות ומעלונים, חניות מותאמות ושלטים מאירי עיניים.

יולי יואל אדלשטיין: הקפדנו על פרטי-הפרטים: במעליות, ליד מספרי הקומות הרגילים, יש כיום גם ספרות בכתב ברייל.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו אתר האינטרנט של הכנסת הותאם לנושא.

יולי יואל אדלשטיין: כל החידושים האלה חשובים מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: להרבה מאזרחי המדינה, הם אלו שהופכים את הביקור כאן לנעים ומוצלח, כזה שמשכיח מעט את המוגבלות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל הם לבדם לא מספיקים.

יולי יואל אדלשטיין: אחד הפסוקים היפים בספר תהילים אומר: "אשרי אדם עוז לו בך, מְסִלּוֹת בלבבם".

יולי יואל אדלשטיין: מסילות שמסייעות לנגישות הן דבר חשוב, אבל המסילות החשובות יותר הן אלו שנבנות בתוך ליבנו פנימה.

יולי יואל אדלשטיין: על הצלחתה האמיתית של מהפכת הנגישות נוכל להכריז לא כאשר רמפות יכניסו אנשים עם מוגבלויות לכל מקום בכנסת, אלא כשנבנה מסילות שיכניסו אותם ללב של כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: זה יהיה היום שהשוויון לא יזדקק לציון יום מיוחד בכנסת, כפי שאמרה חברת הכנסת קורן, כי הוא יהיה פשוט המובן מאליו.

יולי יואל אדלשטיין: התהליך הזה בעיצומו, ואין מתאים מכך שדווקא כאן, בבית העם, מונף הדגל שמסמן את הדרך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שרבים יבואו בעקבותינו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ודאי לטל, שמתרגם אותנו לשפת הסימנים, ותודה גם לכל האורחים שלנו כאן ביציע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נתחיל עם הצעות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ראשונת המציעים היא חברת הכנסת קארין אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: אני, ודאי, באותה הזדמנות מודה לה ולכל שאר היוזמים של היום על היוזמה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד חמש דקות לרשותך.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – אדוני, הייתי שקועה בדברים שלך ולא התכוננתי לעלייה לדוכן.

קארין אלהרר: אני שמחה, גאה, לפתוח את היום המיוחד הזה, ההצעה לסדר-היום הזאת לציון היום המיוחד לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

קארין אלהרר: אני גאה, אבל אני לא מאוד מאושרת.

קארין אלהרר: השנה היא 2018, ואנחנו מציינים 20 שנים לחקיקת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

קארין אלהרר: כאן, לפני 20 שנה, סומנה הדרך, ניתנה האות, ואמרנו ששוויון הוא לא רק במילים, הוא גם בחקיקה, בהצהרת כוונות, ובהמשך – גם במעשים.

קארין אלהרר: וצריך להודות על הטוב שכן קרה – היו הישגים, הפכנו את השיח משיח של חסדים לשיח של זכויות, מתרבות של "נעשה להם טובה" לתרבות של "מגיע להם כי הם בדיוק כמו כל היתר".

קארין אלהרר: הרבה דברים קרו, הרבה דברים טובים קרו, אבל – וזה אבל גדול – יש עוד כל כך הרבה מה לעשות.

קארין אלהרר: הבוקר ניהלנו בוועדות השונות דיונים בנושאים שהם החיים של אנשים עם מוגבלות.

קארין אלהרר: בוועדה לביקורת המדינה עסקנו בהפרת זכויות במסגרת מוסדית.

קארין אלהרר: אנחנו למדנו שיש עדיין פער מאוד מאוד גדול בין החוק שקובע את הזכות של אדם לבחירה חופשית באשר לאופן שבו הוא יחיה את חייו לבין העובדה שאנשים עדיין לא יכולים להחליט בעצמם איפה הם יגורו, וכפועל יוצא, הם לא תמיד יכולים להחליט בעצמם באיזו שעה יכבו להם את האור, אם הם כן יראו טלוויזיה או לא יראו טלוויזיה – החלטות קטנות, פשוטות, טריוויאליות, שלכל אחד ואחת מאיתנו יש הזכאות להחליט אותן.

קארין אלהרר: ישראל כן התחילה בשינוי הדיסקט הזה, של קבלת החלטות של האדם בעצמו, אבל לא מיישמת את זה עד הסוף.

קארין אלהרר: אני לא צריכה לספר שחלוקת התקציבים בכל מה שקשור לדיור בקהילה עדיין לא מיטבית: אנחנו רואים ש-88% מהתקציב המיועד לפתרונות דיור לאנשים עם מוגבלות של משרד הרווחה מוקצים לדיור מוסדי, ורק 12% לדיור בקהילה בסיוע אישי.

קארין אלהרר: הסכום המקסימלי שיכול אדם לקבל בעבור שכר דירה במסגרת קצבת נכות שלו הוא 770 שקלים.

קארין אלהרר: זה לא מספיק.

קארין אלהרר: וזה נכון, יש הרבה מאוד צרכים, והתקציב הוא בסופו של דבר מוגבל, אבל עדיין, עדיין יש לאן לשאוף ולאן להתקדם.

קארין אלהרר: בוועדת החינוך של הכנסת דנו בצורך של אנשים עם מוגבלות לצרוך תרבות, דבר שנשמע לכל אחד ואחת מאיתנו נורא נורא בסיסי – ללכת לקולנוע, להצגה – אבל למדנו שהרבה פעמים זה דבר שהוא ממש לא של מה בכך: להשיג את המקום הנגיש, לא לחוות טראומה של ממש כשאדם עם מוגבלות קוגניטיבית או לקות על רצף האוטיזם עושה קולות, כן, כי זה חלק מהמוגבלות שלו, ולא להיתקל בסטיגמטיות, לא להיתקל בהערות ביניים קשות שמפריעות למהלך החיים התקין.

קארין אלהרר: דיברנו על חניות לנכים, כי בסוף צריך לדעת להסתובב ממקום למקום.

קארין אלהרר: דיברנו על הכשרות המשפטית והאפוטרופסות בוועדת החוקה, כי אדם זכאי להחליט החלטות שנוגעות לחייו.

קארין אלהרר: גם אם קשה לו, צריך לעזור לו לקבל את ההחלטה הטובה ביותר.

קארין אלהרר: אז תראו, ברמת החקיקה התקדמנו, ובאמת ראוי לברך על כך שהבית הזה, שהוא הבית של העם, מצא לנכון וקידם את הנושא.

קארין אלהרר: אבל לבית הזה יש עוד תפקיד חשוב – הבית הזה הוא גם מפקח על עבודת הממשלה, וראוי לנו, חברי הכנסת, שנשכיל להמשיך ולפקח, ולפקח טוב יותר, על עבודת הממשלה, כדי שהחיים של האנשים יהיו טובים יותר הלכה למעשה, ולא רק בחקיקה.

קארין אלהרר: אני מחוזקת מזה – אני מסיימת, אדוני – אני מחוזקת מזה שאני רואה את האנשים שיושבים כאן, אנשים עם מוגבלות בעצמם, אנשים שמגיעים מעמותות, שהם הקול שמוביל את המחנה, והם גורמים לנו חברי הכנסת לעשות את הדבר הנכון ביותר עבורם, עבור החיים שלהם.

קארין אלהרר: אז אני רוצה להודות לכל מי שהם שותפים לדרך כדי לשנות גם את חייהם של אנשים עם מוגבלויות, אבל במיוחד את החברה הישראלית לטובה, ולגרום לכולנו להבין שהשינוי הזה הוא לא רק לטובת האדם עצמו – הוא לטובת כולנו, ושביחד, רק ביחד, נצליח לעשות את השינוי הגדול הזה.

קארין אלהרר: תודה לשותפים שלי, לאילן ולנורית, על היום המיוחד הזה, ותודה ליועצות שלי, שסייעו ביום הזה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשות גברתי.

נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על כך שבארבע השנים האחרונות שאני חברת כנסת פה ראיתי איך הנגשת את הכנסת, איך הפכת את הכנסת למקום שמעסיק אנשים עם מוגבלות ופתחת את כל הדרכים לכנסת בצורה שכל אחד ואחד עם מוגבלות, ולא משנה איזו מוגבלות, יכול לבוא בשערי הכנסת, ועל כך תודה רבה לך, אדוני.

נורית קורן: אני רוצה להודות לחבריי אילן גילאון וקארין אלהרר, שביחד אנחנו חולקים את ראשות השדולה, ולבוא ולומר כאן שהינה, יש כאן שדולה שפועלת, ולא שדולה רק להאדרת חברי הכנסת.

נורית קורן: נכון שאנחנו אומרים שאדם עם מוגבלות אינו חצי בן אדם אלא אדם שלם ומושלם בדיוק כפי שהוא, כפי שכולנו בני אדם.

נורית קורן: היום אנחנו מציינים את היום הבין-לאומי לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, וכיו"ר השדולה למען אנשים עם מוגבלות אני גאה שהובלתי מהלכי חקיקה בנושא העסקת אנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: אני יכולה לומר שאומנם המודעות גוברת, ואפילו קיימת עלייה מתמדת בשיעורי התעסוקה של אנשים עם מוגבלות, אך יחד עם זאת קיים פער משמעותי בין אנשים עם מוגבלות לאנשים ללא מוגבלות, ו-41% מהאנשים עם מוגבלות מרוויחים פחות משכר המינימום.

נורית קורן: קשה להאמין, אבל היום בישראל של 2018, ואו-טו-טו 2019, הרוב המוחלט של אנשים עם מוגבלות נתקלים באופן תדיר בשרשרת של תסכולים כאשר הם מנסים לפלס את דרכם בשוק העבודה, החל בתירוצים שהם שומעים ממעסיקים המסרבים לקבל אותם לעבודה, דרך התגברות החשש לצאת לעבוד שמא תימנע מהם הקצבה, וכלה בשכר הנמוך שהם מרוויחים ובתחושה העמוקה של בדידות ועוני עבור מי שלא יצא לשוק העבודה.

נורית קורן: בכנסת הזאת טיפלנו מעט בנושא הקצבאות ובחוק לרון על מנת לעודד אנשים לצאת לעבודה בלי לבטל את קצבת הנכות.

נורית קורן: אני גאה שגם יכולתי להשפיע ולסייע, להשפיע על השר, שר השיכון גלנט, ולהביא למודעות שצריך לרכוש דירות לאנשים עם מוגבלות, ואכן, משרד השיכון רכש 100 דירות לאנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: אומנם זה מעט, אבל זו רק ההתחלה.

נורית קורן: אחת הסיבות שנכנסתי לפעילות פוליטית וציבורית היא שתמיד האמנתי שהתענוג הגדול בחיים הוא לבצע מה שאחרים אומרים שאינך יכול.

נורית קורן: הרצון לעזור ולתת מעצמך בשביל האחר למרות הקשיים מיטיבה לתאר באופן הכי ברור את המסר שלי לאנשים עם מוגבלות הסובלים מאפליה תעסוקתית, חוסר סובלנות של החברה ומציאות כלכלית מורכבת.

נורית קורן: המסר שאני רוצה שכולנו ניקח מכאן הוא שמוגבלות היא הזדמנות – מוגבלות היא הזדמנות למעסיקים ולמועסקים, לכלכלת המדינה ולחוסנה החברתי ולצמיחה הכלכלית שלנו.

נורית קורן: מוגבלות היא גם הזדמנות בשל החדשנות הטכנולוגית, המביאה עימה מגוון רחב של הזדמנויות לשילוב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה.

נורית קורן: זאת הסיבה שארגונים עסקיים חייבים לעשות קפיצת מדרגה בנושא ולהבין שניתן לשדך בין תעסוקת אנשים עם מוגבלות לתועלת עסקית וחברתית.

נורית קורן: אין שום סיבה להדיר אותם.

נורית קורן: הם מבורכים ברצון עז לעבוד, ויש להם כישרונות ויכולות כמו לכולנו ואף יותר.

נורית קורן: נוסף על כך חשוב שכל משרדי הממשלה, לצד המגזר הפרטי והשלישי, יירתמו לפעולה משולבת ונחרצת לפתיחת הדלת לתעסוקה שוויונית, וכמובן – גם לשכר הולם שיאפשר חיים בכבוד ושיפור איכות החיים של אנשים עם מוגבלות בכל תחומי החיים האזרחיים.

נורית קורן: הממשלה חייבת להפוך את שילובם של אנשים עם מוגבלות בשוק התעסוקה לנורמה מחייבת, באמצעות הרתעה ואכיפה של החקיקה הקיימת ועידוד המגזר העסקי באמצעות תמריצים והטבות, וכמובן – חינוך ויצירת מודעות לנושא כבר מגיל הגן ובית הספר.

נורית קורן: והדבר החשוב – שלא יהיו הורים שיאמרו שהם לא מוכנים שהילדים שלהם ילמדו עם ילד עם מוגבלות.

נורית קורן: לסיום, חשוב לי לומר שאדם עם מוגבלות אינו נטל על החברה אלא נכס משמעותי וחשוב, ואני מודה לכל האנשים עם מוגבלות שמלמדים אותנו להיות חברה שוויונית וערכית יותר.

נורית קורן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, הכנסת ריקה קצת.

אילן גילאון: קרה משהו שלא סיפרו לנו?

אילן גילאון: שלום לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים פשוט החליטו שלא לכל דבר צריך חקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להתפזר גם בלי חוקים.

אילן גילאון: לא, לא, דווקא היום היה יום חשוב, ואפשר לרוות ממנו הרבה מאוד נחת.

אילן גילאון: אתה רואה.

אילן גילאון: אתה יודע, אדוני, אני לא אוהב – קודם כול, תודה לחברותיי הטובות קארין אלהרר ונורית קורן, שאנחנו ביחד מנסים לקיים לא רק את היום הזה אלא שגרה יומיומית של כל יום בשנה.

אילן גילאון: מכיוון שהיום זה היום הבין-לאומי לאנשים עם מוגבלויות, מכיוון שאני הגעתי למסקנה שאין דבר כזה אנשים בלי מוגבלויות – כל בני האדם הם או עם מוגבלויות, או נשאי מוגבלויות, או עם מוגבלויות לפרקים, או יש בסביבתם אנשים מוגבלים, או רוצים להזדקן ולהיות מוגבלים – הייתי קורא ליום הזה "יום האנשים הבין-לאומי".

אילן גילאון: מכאן בעצם מתחיל כל העניין, שהוא האנושי.

אילן גילאון: אתה יודע, לא תמיד נוח לי, אני לא שייך למחנה שאומרים "הייתי, בניתי, עשיתי", אבל אני חייב לספר לך סיפור שמרגש אותי דווקא ביום הזה, 20 שנה אחרי.

אילן גילאון: אני זוכר – זה היה לפני 19 שנה בדיוק, זה חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, 1999.

אילן גילאון: אני ותנועת בזכות הנחנו את החוק הזה על השולחן.

אילן גילאון: החוק הזה, אדוני, היה הסילבוס, האנציקלופדיה של כל המוגבלויות בכל תחומי החיים – בתחום הפיזי, בתחום הקוגניטיבי ובתחום הנפשי.

אילן גילאון: אגב, חצר מאוד אחורית, התחום הנפשי, דווקא מכיוון שכולם מפחדים שכולנו בעצם בסופו של דבר על הספקטרום, כפי שכאן נאמר.

אילן גילאון: וכל כך לא ידעתי לחוקק באותה תקופה, כי הייתי חבר כנסת כל כך חדש, שבכלל הבנתי שכדי להניח חוק אני צריך לפחות 61 חברי כנסת – ככה זה היה.

אילן גילאון: וטרחתי, ואספתי, וחתמו לי, והנחנו.

אילן גילאון: לא הצלחתי להגיע להביא את החוק לפרקו, אבל הצלחתי להביא אותו לקריאה ראשונה – מה שהנכדים שלי אומרים: בישלנו גול.

אילן גילאון: אני אומר: הבקעתם?

אילן גילאון: הוא אומר לי: לא, אבל בישלנו גול.

אילן גילאון: ובישלנו גול, וב-2005 חבר הכנסת שאול יהלום – שאני מוקיר לו חסד וטובה על העניין הזה – הצליח להעביר את החוק הזה, ומאז נפתחה איזו תקופה חדשה בשינוי הדיסקט, בשינוי היכולת לראות את הוורסטיליות שבמוגבלות, בשינוי היכולת להבין שלהיות אדם מוגבל זה איננו סטטוס נרכש.

אילן גילאון: אנחנו לא לומדים להיות מוגבלים, לא באוניברסיטה ולא בישיבה ולא בשום מקום אחר.

אילן גילאון: סתם, פשוט, בן אדם מן היישוב, יכול להיות שלא קיבל מספיק חמצן בלידתו, או לא עבר נכון את הכביש, או לא קיבל – כמוני – את החיסון בזמן, והינה, הוא נמצא בדיוק בצד השני.

אילן גילאון: ולכן, אדוני, אני רוצה לתקן – אף אחד פה לא נוקט חמלה כלפי אף אחד.

אילן גילאון: אני בכלל מציע להוציא את המילה חמלה; מדובר כאן באיזשהו ביטוח שהוא ביטוח הדדי.

אילן גילאון: אני אומר: אל תבוא בחמלה ואל תבוא בדעות קדומות, היות שכל בני האדם רוצים להיות מוגבלים בסופו של דבר, כי כאשר אנחנו מזדקנים, אנחנו הולכים והופכים למוגבלים.

אילן גילאון: בואו נשנה את הדיסקט בראש הזה.

אילן גילאון: הייתי שנים סוציאליסט.

אילן גילאון: אני לא מכריז משהו מזעזע, אבל אני רק אומר שאני עכשיו סופר-סוציאליסט – אני נגישיסט.

אילן גילאון: נגישיסט – הווי אומר אינני מתקן בני אדם.

אילן גילאון: אני מתקן כך את סביבתם, כדי שכל אחד יוכל להגיע למטרה שלו, למחוז החפץ שלו, מכובד ובעצמאות.

אילן גילאון: זה התפקיד הראשון של חברה.

אילן גילאון: הטכנולוגיה והמשאבים מאפשרים את הדברים האלה היום.

אילן גילאון: וכפי שאדוני פתח את הנאום שלו, הבעיה היא לא המקל בכיסא הגלגלים – הבעיה היא במה שנקרא תפיסת עולם, התודעה.

אילן גילאון: לפעמים אני מסתכל כיצד סבא וסבתא יורדים לאיטם על רמפה של כיסא גלגלים, ואני אומר לעצמי: אבל זו לא ההתוויה הנכונה.

אילן גילאון: הרמפה נועדה לכיסא גלגלים.

אילן גילאון: ובכן, אדוני, גם לסבא ולסבתא הרבה הרבה יותר נוח לרדת מהרמפה הפחות-תלולה מאשר ממדרגה.

אילן גילאון: אדוני יודע שמדרגה אחת עבור אנשים מסוימים שחיים איתנו בחברה יכולה להיות ההבדל בין עבדות לחירות.

אילן גילאון: ולכן גמרנו אומר והחלטנו ללכת לשינוי תודעתי.

אילן גילאון: מתרחשת כאן מהפכה שהיא מהפכה של אנשים שמבינים שהם תלויים זה בזה; שתמיד צריך לקבל את ההחלטות מתוך נקודת החולשה שלך ולא מנקודת החוזק שלך – חס וחלילה, אתה עלול לשכוח את המציאות האמיתית; ושחברה שמטפחת את הרעיון שכולנו אנשים מספיק חלשים כדי להרגיש את זולתנו, אבל מתחזקים כל הזמן כדי לשנות את המציאות שבה אדם לא נולד למאבק, אדם נולד להרבות שמחה ולהמית כאב.

אילן גילאון: לא צריך להיאבק על כל דבר.

אילן גילאון: סולידריות ויחס נכון וחלוקה נכונה ופחות חמדנות יאפשרו לכולם פשוט לחיות.

אילן גילאון: ואני לא מדבר על חברה אוטופית.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: אני מודה לך באותה הזדמנות – תסלח שאני גונב עוד חצי דקה לציין את הכנסת בתור אות ומופת לעניין של איך משלבים אנשים, איך מנגישים את המקום.

אילן גילאון: לדעתי זה בהחלט בית מדרש שיכול להתגאות בעצמו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, גם על זכות הדיבור, גם על אישור היום הזה, היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות, ובהמשך ישיר לדבריו של חבר הכנסת גילאון – גם על העבודה שאתה מוביל בכנסת ושאנחנו רואים אותה יום-יום, של שילוב אנשים עם קשיים, עם מוגבלויות ועם אתגרים בבניין הזה.

דב חנין: זו הזדמנות גם להודות להם על העבודה שלהם, על התרומה שלהם.

דב חנין: אנחנו אוהבים אתכם, מעריכים אתכם, ואנחנו מאוד מאוד שמחים שאתם איתנו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש משהו סמלי בזה שלקראת סופה של הכנסת אנחנו חוזרים לעסוק בנושא שהוא נושא שהכנסת הותירה בו את חותמה.

דב חנין: אני חושב שזה נושא שבו היה אחד המבחנים של הפרלמנטריזם הישראלי.

דב חנין: כאשר עברה כאן הצעת החוק בקריאה טרומית של חבר הכנסת גילאון, היו שאמרו: מה קרה, עברה הצעת חוק בקריאה טרומית.

דב חנין: אבל עברה הצעת חוק בקריאה טרומית, והיא עשתה מעשה ויצרה שינוי ויצרה התקדמות.

דב חנין: ונכון, חבר הכנסת גילאון, גם אתה וגם אני רצינו יותר, אבל נעשה צעד אמיתי, משמעותי, קדימה בזכות הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית.

דב חנין: ואני אומר את זה לנו, עמיתיי חברי הכנסת – זו דוגמה איך אנחנו יכולים להשפיע גם בנושא לא פשוט, שיש לו משמעויות תקציביות גדולות מאוד, והוא לא נושא קל ערך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ישנם נושאים רבים שהכנסת מטפלת בהם בעניינים של בעלי מוגבלויות.

דב חנין: חבר הכנסת גילאון עומד בראש ועדת משנה שעושה עבודת קודש בתחום ההנגשה יום-יום, במגוון מאוד גדול של נושאים.

דב חנין: סוגיית ההנגשה היא סוגיה חשובה.

דב חנין: סוגיית הכבוד והמעמד של אנשים עם מוגבלויות היא סוגיה קריטית.

דב חנין: אנחנו, קבוצה של חברי הכנסת, בשבוע שעבר עשינו ביקור בחצרות אחוריות של מוסדות שבהם מחזיקים אנשים עם מוגבלויות, וראינו גם את הקשיים, את המורכבויות.

דב חנין: ראינו גם אנשים שעושים עבודה מאוד מאוד מסורה ומקדישים הרבה מאמץ, אבל ראינו גם – בכאב – איך אנשים נמצאים במצב שבו נשללת מהם הזכות הבסיסית להחליט על החיים שלהם בדברים מאוד מאוד בסיסיים.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על אנשים עם מוגבלויות, אנחנו מדברים על זכויות, אנחנו לא מדברים על צדקה, לא על חמלה ולא על חסד.

דב חנין: אנחנו מדברים על זכויות.

דב חנין: הזכרתי כאן את המאבק להעלות את קצבת הנכות.

דב חנין: צריך להמשיך את המאבק הזה, כי היעד שלנו הוא שקצבת הנכות תגיע לגובה שכר המינימום.

דב חנין: אם אנחנו קבענו שסכום מסוים של כסף הוא המינימום שאפשר לחיות ממנו בכבוד לאדם העובד, אותו סכום לפחות צריך להיות לאותו אדם שסובל ממוגבלות ואיננו מסוגל לעבוד.

דב חנין: לעיתים הצרכים, ההוצאות של אדם כזה הן יותר גבוהות מאשר של האדם העובד, ולכן מינימום הוא מינימום.

דב חנין: גובה קצבת הנכות צריך להגיע לגובה שכר המינימום.

דב חנין: בקצרה, עוד כמה בעיות שעומדות על סדר-יומנו: סוגיית הנכים הקשישים היא סוגיה שעדיין לא נפתרה.

דב חנין: הנכים הקשישים נמצאים, למרבה הפרדוקס, מתחת לכלל הנכים, וזה מצב בלתי נסבל, מצב שצריך לתקן אותו ולשנות אותו.

דב חנין: אנחנו צריכים להבטיח שגם קשיש בישראל יוכל לקבל קצבת נכות מלאה, ולא להעניש את מי שהוא גם קשיש וגם נכה בסנקציה שאומרת שהוא יקבל רק חלק ממה שמגיע לו.

דב חנין: הזכרתי את סוגיית שילוב האנשים עם המוגבלויות בעבודה.

דב חנין: אני קורא לכל מוסדות הציבור, וגם למערכת הפרטית, לקחת דוגמה מהכנסת ולשלב אנשים עם מוגבלויות בעבודה.

דב חנין: זה תורם להם וזה תורם למקומות העבודה.

דב חנין: אני חייב לומר כמה מילים, אדוני היושב-ראש, על נושא שנמצא בתחום אחריותי כיושב-ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית.

דב חנין: חלק גדול מהתחבורה הציבורית במדינת ישראל איננה נגישה לאנשים עם מוגבלויות.

דב חנין: נתקלתי באישה נכה על כיסא גלגלים שמתגוררת סמוך לקריית שמונה.

דב חנין: אין לה רכב פרטי.

דב חנין: היא רוצה להגיע לכנסת.

דב חנין: איך היא תגיע לכנסת?

דב חנין: האם בכל פעם היא תצטרך לקחת מונית ספיישל?

דב חנין: אין לה שום דרך לעלות לאוטובוסים שקיימים אצלנו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זה לא גלגל שצריך להמציא אותו.

דב חנין: בעולם כבר מבינים שהצטיידות של תחבורה ציבורית צריכה מראש להביא בחשבון את העובדה שיש גם אנשים עם מוגבלויות, וזה נושא שחייב להיפתר.

דב חנין: נקודה אחרונה, אדוני היושב-ראש: סוגיית העיוורים היא סוגיה שחייבת שינוי יסודי.

דב חנין: אי-אפשר להמשיך במצב שבו האדם העיוור מקבל הרבה פחות סיוע בתחום הניידות מאשר מי שנמצא בכיסא גלגלים.

דב חנין: בעיית הניידות של העיוורים לא יותר קלה, והגיע הזמן לייצר להם שוויון בתחום הזה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מירב בן ארי.

מיכאל מלכיאלי: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל מציינת את היום הבין-לאומי לאנשים עם מוגבלויות.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שבנושא הזה אנחנו נמצאים, בכל הנושא של החקיקה, ברוך השם, אנחנו מקדמים, במקום טוב.

מיכאל מלכיאלי: יש הרבה הרבה מה לשפר.

מיכאל מלכיאלי: כל החוק של הנגשת מבני ציבור, כמובן בתי כנסת, מקוואות, מתנ"סים – זה שהיום הרשויות לא מעניקות טופס 4 למבנה ציבור שאין לו הנגשה זה דבר שהוא מאוד מאוד מבורך.

מיכאל מלכיאלי: אבל אני חושב שכשאנחנו חופרים קצת בזכויות של אותם אנשים, בעיקר סביב הביטוח הלאומי, סביב ביטוחים כאלה או אחרים, אני חושב ששם נמצאות הלקונות הקשות ביותר.

מיכאל מלכיאלי: לפני כחצי שנה הגיע אליי יושב-ראש ארגון נכי הפוליו במדינת ישראל, והוא מספר לי סיפור שעל פניו נשמע שהוא מדמיין, סיפור שהוא לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: אתה הולך למשרד הבריאות כדי לקבל זכויות, לקבל כרטיס של נכה, ושולחים אותך לסדרה של בדיקות.

מיכאל מלכיאלי: כמובן, טוב שבודקים – לא רוצים שאנשים יתחזו.

מיכאל מלכיאלי: אדם עובר את הבדיקה – שהיא גם ארוכה ומסורבלת, ועד שקובעים זמן – אבל בסדר, עבר את הבדיקה בשעה טובה ונמצא זכאי.

מיכאל מלכיאלי: אחרי זה הוא הולך לביטוח הלאומי בשביל לקבל את הזכויות שמתאימות לו, והביטוח הלאומי אומר לו: לך תעבור את אותה סדרה שעברת במשרד הבריאות בחצי השנה האחרונה – לך תעשה את זה עוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: אין שום סיכוי בעולם שהוא התרפא; אלה דברים שאנשים לא יכולים להתרפא מהם.

מיכאל מלכיאלי: הגשתי הצעת חוק שתכיר בכל הבדיקות שנעשו במשרד הבריאות גם בביטוח הלאומי.

מיכאל מלכיאלי: ברוך השם, לפני שבוע ועדת שרים אישרה את הצעת החוק, והיא הייתה אמורה להגיע מחר למליאה, ולצערי היא כנראה לא תגיע, כי לא נוכל להשלים את החקיקה בקדנציה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: שהתחלתי להתייעץ עם אנשים נכים בנושא הזה, גיליתי שהכפילויות של הבדיקות – לדוגמה, אדם מחזיק כרטיס של נכה, וממשרד הרישוי שולחים אותו לבדיקות, אותן בדיקות בדיוק שהביטוח הלאומי שלח אותו אליהן.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת, הכפילויות שיש הן סתם מסרבלות, וגם מיותרות.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לשבח את כל מי שהגיש את ההצעה הזאת לציין את היום, אבל אני חושב שהתפקיד שלנו – כמובן של ממשלת ישראל – זה לפשט את הביורוקרטיה.

מיכאל מלכיאלי: לפשט אומר כמה שפחות לסרבל, כמה שפחות לשלוח את האנשים לכפילויות של ועדות, ובוודאי, אם נוכל להביא את ההקלה הזאת, ולו במעט, נוכל להביא לרווחתם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: אבל איילת רשומה לפניי.

איילת נחמיאס ורבין: לא, כי אני ביקשתי והיושב-ראש נענה לבקשתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אני המקור לבלגן.

מירב בן ארי: זה מה שכתוב אצלנו.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: חשבתי שזה מתואם בין שתיכן.

איילת נחמיאס ורבין: הרשיתי לעצמי, כי אנחנו חברות.

איילת נחמיאס ורבין: לקחתי הימור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, לרגל היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות ביקשתי לדבר על מה שהיה היום בוועדת החינוך ומה ששמענו על התרבות.

מירב בן ארי: בתחילת דבריי אני רוצה להודות לחברי הכנסת היוזמים – לחברתי קארין אלהרר, לחבר הכנסת אילן גילאון, לחברת הכנסת נורית קורן – שגם היו לפחות בחלק מהדיון ושמעו והתרשמו מהמצב הקשה מאוד של התרבות.

מירב בן ארי: התחלנו את הדיון עם אימא שלקחה את הבן שלה מיכאל לקונצרט של הפילהרמונית.

מירב בן ארי: היא תיאמה את הביקור שלו בפילהרמונית, הודיעה מראש על הילד, שסובל מאוטיזם, אבל מאוד מאוד אוהב מוזיקה.

מירב בן ארי: למרות הנכונות של הפילהרמונית לקבל את הילד – והם קנו במיוחד כרטיסים במקום שהמצלתיים לא יפריעו לו, כי הוא סובל מהדברים האלה – ממש ב-30 השניות הראשונות, מההתרגשות, כשהוא עשה תנועות קיצוניות – רק תנועות, אפילו לא דיבר – הקהל האדיב ביקש מהם לצאת מהמופע.

מירב בן ארי: היו שם כמעט 1,000 איש.

מירב בן ארי: לא אאשים את כולם, כי חלק בטח לא שמעו, אבל כל מי שהיה שם לא עזר להם, ומיכאל ואימא שלו נאלצו ללכת הביתה בבושת פנים.

מירב בן ארי: היא אומרת שעד היום הוא לא התאושש מזה.

מירב בן ארי: זה היה מאוד מאוד עצוב, כי בסוף כל מה שהילד רצה זה לשמוע מוזיקה, הוא גם מאוד אוהב מוזיקה, והקהל, בחוסר סובלנות, פשוט גרם להם ללכת הביתה.

מירב בן ארי: אני רואה שיש כאן חבר'ה צעירים בקהל, וגם למי שמקשיב לנו: הרבה פעמים אנחנו לא מספיק סובלניים כחברה.

מירב בן ארי: אבל זה לא רק החברה.

מירב בן ארי: שמענו סיפורים כאילו שאנחנו מדינת עולם שלישי.

מירב בן ארי: שמעתי על נכה שנאלץ לקנות שלושה כרטיסים לקולנוע כי זה מה שהקולנוע הציב לו כתנאי כדי להיכנס.

מירב בן ארי: שמעתי על נכים שמגיעים לקולנוע ויושבים רק בשורה השנייה כי בכלל לא מונגש להם לעלות למעלה – הינה, את מהנהנת.

מירב בן ארי: שמענו על מוזיאון של יהדות איטליה, שהוא מוזיאון מקסים ויפה, אבל מנהל המוזיאון קיבל תביעה פלילית מהנציבות – שעושה את עבודתה, כי אי-אפשר להגיע אליו, אבל אין אף אחד במשרד התרבות שנותן לו גב; בעצם נותנים לאדם לנהל מוזיאון במיליון וחצי שקל ומצפים שהוא יהיה מונגש לראייה, לשמיעה, למעבר, ואנחנו אפילו לא נותנים את ההגנה המינימלית לבעל המוזיאון.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד משהו שמאוד מאוד הפריע לי.

מירב בן ארי: יש הרבה דברים שאנחנו לא עושים טוב.

מירב בן ארי: אני קוראת מפה לשרת התרבות – גם קראתי לה בוועדה, וגם כתבנו מכתב מאוד מאוד חריף: אני חושבת שזה הרבה עניין של סדר עדיפויות.

מירב בן ארי: אני אומרת שבאיזשהו שלב פשוט התביישתי – התביישתי שזו המדינה שלי, של קולנוע, של תרבות, של נכים שמגיעים להופעה, ועומדים בשורה הראשונה, ואז כל מה שהם רואים זה את הגב.

מירב בן ארי: אני מחייכת לא כי זה מצחיק, חלילה; אני מחייכת כי זה מביך.

מירב בן ארי: איך אנחנו מגיעים למצב כזה?

מירב בן ארי: אתה נוסע למדינות בעולם, ואתה רואה מדינות הרבה יותר חלשות מאיתנו כלכלית שנכים יכולים ללכת בהן למופעי תרבות.

מירב בן ארי: אני קוראת מפה גם לשרת התרבות לבוא ולבחון מחדש את כל מה שקשור למוזיאונים, תיאטראות, ובטח ובטח בתי הקולנוע.

מירב בן ארי: ואני קוראת לנו, כחברה – בעיקר אחרי ששמענו את הסיפור המזעזע הזה על הילד, אבל על כל כך הרבה ילדים אחרים שסובלים מנכות: מגיע גם להם לצפות באירועי תרבות וליהנות, בדיוק כמו כל אדם אחר.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: חבריי חברי הכנסת, יש משהו מרגש, אדוני היושב-ראש, בזה שכנראה אחד הנאומים האחרונים שאנחנו נישא, לפחות בכנסת העשרים, הוא נאום בנושא הזה, שהוא גם קרוב לליבך, והכנסת מצליחה לחולל בו כזה שינוי, שבעיניי הוא באמת מופת לעולם התעסוקה הישראלי.

איילת נחמיאס ורבין: הבטחתי פה שאני אזכיר שמות של שלושה מהאנשים הכי אהובים עליי בבית הזה, אדוני היו"ר: זה אכרם, זה נדב וזו תמי, שעובדת בלשכת היו"ר – אנשים יוצאים מגדר הרגיל, שאני מוכרחה להגיד שגם אם יש לי יום לא טוב, אני רואה אותם ונהיה לי טוב מהמעורבת, מהשילוב, מהשותפות הזאת; מזה שאנחנו כאן ביחד.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להודות לחברתי קארין אלהרר, האהובה והמדהימה, ותכף אני אקדיש לך כמה מילים מיוחדות, לחברי אילן גילאון, הידוע בשמו ובכינויו "חצי" – זה קצת אווירת סוף קורס, אז סליחה, כי אנחנו נזכרים בבדיחות לא מוצלחות שהיו בבית הזה – ולחברתי חברת הכנסת נורית קורן, על המעורבות ועל המחויבות שלה לנושא.

איילת נחמיאס ורבין: והסיבה שאני אומרת שאני אקדיש כמה מילים לחברתי קארין אלהרר זה משום שבמקרה היום התאומים שלי הגיעו לכאן איתי; השר בנט, לשמחתי, במשרד החינוך, אז הוא לא יודע שהם לא הלכו לבית הספר היום.

איילת נחמיאס ורבין: ומבחינתי זה פשוט היום הכי מדהים להביא אותם לכנסת, קארין, כי כשהם רואים אנשים כל-יכולים – צריך לשנות את השם של אנשים עם מוגבלויות.

איילת נחמיאס ורבין: אנשים כל-יכולים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסתכלת על האנשים שיושבים פה, חברינו היקרים, שהם תמיד מתארחים אצלנו – אני לא רואה את יואב קריים, אבל באמת אנשים מדהימים – אז צריך לשנות את שמכם ל"אנשים כל יכולים".

איילת נחמיאס ורבין: לכנפיים של קרמבו לא קוראים סתם כנפיים של קרמבו, כי קרמבו זה הקינוח הכי טוב שיש, וכנפיים זה רק אנשים מיוחדים, שיכולים לעוף, אדוני היושב-ראש, מעל כל קשיי היום-יום.

איילת נחמיאס ורבין: ואת, קארין, מבחינתי את לא מופת לאדם עם מוגבלות; את מופת לאדם.

איילת נחמיאס ורבין: נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: ואני שואבת ממך כוח, והייתי לצידך כשהיית בהיריון בכנסת הנוכחית, והייתי לצידך בהרבה רגעים מעייפים וקשים, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא ראוי להערכה, אני מודה; זה ראוי להערצה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל עכשיו כאן התפקיד שלנו – התפקיד שלנו כמחוקקים, התפקיד שלנו כמעסיקים, התפקיד שלנו כבני אדם – לראות מעבר לכיסא הגלגלים; לראות – אתה הזכרת את זה, אדוני, מאוד יפה בנאום שלך – לראות מעבר למכשיר השמיעה, מעבר למקל או לכלב הנחייה.

איילת נחמיאס ורבין: איך אנחנו רוצים שאנשים האלה יהיו שותפים אם אנחנו לא יודעים לתת להם את הכלים ואת הכוח?

איילת נחמיאס ורבין: במובן הזה הם כן זקוקים לנו, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: הם כן זקוקים לזה שאנחנו ניתן להם את האמצעים, וזה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: ואתה יודע למה זה בסדר, אדוני היושב-ראש?

איילת נחמיאס ורבין: משום שאנחנו זקוקים להם במידה רבה יותר ממה שהם זקוקים לנו.

איילת נחמיאס ורבין: חברה מכילה, חברה שיש בה inclusion, היא חברה מנצחת.

איילת נחמיאס ורבין: החברה הזאת – וכרגע אני יכולה לדבר גם על חברה במונח במובן של society וגם חברה במובן של תאגיד – חברות שיודעות לשלב אנשים עם יכולות – כי אין דבר כזה בן אדם בלי יכולות; זה רק להתאים את היכולות למה שהוא מסוגל לעשות ורוצה לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, זה השלב הבא שאנחנו נעבור, קארין – שאנשים עם מוגבלויות לא יעשו את מה שאנחנו מלמדים או מורים או מדריכים אותם לעשות, אלא יוכלו לעשות את מה שהלב שלהם נוהה אחריו, כי אדם עם מוגבלות הוא לא אדם בלי רצונות.

איילת נחמיאס ורבין: את דיברת כל כך יפה על האוטונומיה – שלא יחליטו בשביל אנשים מתי מכבים להם את האור.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר הייתי בבית דפנה, ואני ראיתי שם את אחד האנשים – וזה בית לאנשים מאוד מבוגרים, אדוני היושב-ראש, אנשים בני 70, 70 פלוס – וזה לא מראה קל, אבל תראה בסוף שהוא יושב ועושה את מה שהוא רוצה, והוא מספר לי שהוא נורא אוהב לעשות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: מבחינתי זה ניצחון קטן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הניצחון הגדול – אתם יודעים מתי הוא בא?

איילת נחמיאס ורבין: לפני שלוש שנים, אדוני היושב-ראש, הוציאה חברת פליימוביל דמות של אדם על כיסא גלגלים, ואני אז אמרתי: זהו צעד קטן לפליימוביל וצעד ענק לאנושות, כי מהרגע שאנחנו, מבחינתנו, האנשים שבמקרה – סליחה, אני אומרת באמת במקרה – יושבים על כיסא גלגלים יהיו חלק ממה שאנחנו מגדלים את ילדינו לעשות, הם יהיו חלק מהעולם שלנו, מהיקום שלנו, חלק בלתי נפרד ומובן מאליו, לא נצטרך אז שום דבר יותר, ואנחנו נהיה חברה מנצחת וחזקה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה מכאן לומר תודה לבן אדם שמאוד השפיע על האופן שבו אני זכיתי ללמוד מה הם אנשים עם מוגבלויות ולהבין עד כמה המוגבלויות שלנו פשוט בלתי נראות.

איילת נחמיאס ורבין: קוראים לו איקי בר-חיים, אדוני היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: יש לו בית מדהים שנקרא אלין בית נועם בקריית אונו.

איילת נחמיאס ורבין: יש שם למעלה מ-100 חניכים.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, בעזרתה – צריך להגיד האדירה – של השרה גילה גמליאל, אלין בית נועם יקים בית נוסף באילנות קדימה.

איילת נחמיאס ורבין: ושם, מה שמדהים זה שפשוט האנשים – הם שונים, אבל גם אני בן אדם שונה מהאנשים שמסתובבים שם; כל אחד מאיתנו שונה – הם כל כך כל כך שווים.

איילת נחמיאס ורבין: הם שווים גם ב-value וגם ב-equality, וזה הכוח שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, בשם הממשלה, שר הכלכלה חבר הכנסת אלי כהן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, במדינת ישראל, על פי הנתונים, חיים כיום כ-1.5 מיליון אנשים עם מוגבלות, וכ-800,000 מהם נמצאים בגיל העבודה.

אלי כהן: קיימים פערים לא מעטים בין אנשים עם מוגבלות לאנשים ללא מוגבלות, ובפרט בתחומי התעסוקה וההשכלה.

אלי כהן: בשנים האחרונות קיימת מגמה מתמדת של עלייה בשיעור התעסוקה של אנשים עם מוגבלות.

אלי כהן: אני רוצה לציין שיצא שדווקא היום עולה – באופן מקרי, לא תכננו את זה, אבל מה שנקרא בצירוף מקרים – יעלה קמפיין של משרד הכלכלה והתעשייה לעודד העסקה של אנשים עם מוגבלות.

אלי כהן: זה היום בדקה ל-20:00, אז כולכם מוזמנים לבוא ולראות את זה.

אלי כהן: אנחנו מעלים זאת מכיוון שזאת היא החובה המוסרית שלנו והדבר הכלכלי הנכון לעשות – לבוא ולקלוט אנשים עם מוגבלות במעגל העבודה.

אלי כהן: ומוגבלות יכולה להיות בכל תחום ותחום.

אלי כהן: מדובר לרוב באנשים עם מוטיבציה גדולה ומשמעותית מאוד, שבלא מעט מקומות שאנחנו נמצאים בהם אנחנו שומעים לא עד כמה הם מרוצים ממקום העבודה, אלא עד כמה המעסיקים רואים זכות גדולה וחשיבות גדולה בשילוב שלהם.

אלי כהן: ללא ספק, העסקת אנשים עם מוגבלות הופכת את החברה הישראלית לחברה טובה יותר, לחברה בריאה יותר – וכן, זה טוב גם לכלכלה הישראלית.

אלי כהן: זה תרם להם גם כלכלית, וזה תורם להם גם נפשית.

אלי כהן: בנושא הזה אפשר לומר שהכנסת הזאת, אני חושב שהיא הגדילה את התקציב של אנשים עם מוגבלות בצורה המשמעותית ביותר, בסכום של כ-4 מיליארד שקלים, סכום שהוא משמעותי מאוד עבור מדינת ישראל.

אלי כהן: ולא מדובר בסכום שיהיה חד-פעמי, אלא בסכום שיהיה מדי שנה בשנה.

אלי כהן: וכן, מבחינתנו זאת רק ההתחלה.

אלי כהן: צריך לפעול ולדאוג שהכלכלה הישראלית תמשיך לצמוח, תמשיך להתחזק, על מנת שיהיו מקורות להמשיך לתת, להמשיך להגדיל, ולתת לאותם אנשים לחיות בכבוד במדינת ישראל.

אלי כהן: אבל כן, מי שיגיד לכם במקומות כאלה ואחרים – שיבוא ויראה את הנתונים, יבוא ויראה את העובדות.

אלי כהן: אני יכול להגיד שלא הייתה ממשלה אחת בעשר השנים האחרונות, ואף למעלה מכך, שנתנה תקציב כה משמעותי בנושא הזה, של 4 מיליארד שקל.

אלי כהן: אני רוצה לומר למי ששומע ורואה אותנו שגם ממשרד הכלכלה והתעשייה אנחנו נותנים תמריצים למי שמעסיק עובדים עם מוגבלות, כלומר, זה לא רק כדאי חברתית – זה גם משתלם כלכלית.

אלי כהן: אנחנו נותנים השתתפות בשיעור של עד 30% מהשכר למשך 30 חודשים.

אלי כהן: במהלך החודש הזה אני, במשרד הכלכלה, אתן אות להעסקת עובדים עם מוגבלות במקומות מסוימים בתעשייה, חברת הכנסת ורבין, ויש הרבה מפעלים שמעסיקים את אותם אנשים, ואני מזמין אתכם לעקוב ולראות את אותם מפעלים.

אלי כהן: ללא ספק, מדובר בצעד שהוא חשוב, שהופך את החברה שלנו לחברה איכותית ובריאה יותר.

אלי כהן: אז אני בהחלט קורא לכם גם היום לצפות, גם להשתלב וגם לעשות את החובה המוסרית שלנו.

אלי כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לשר אלי כהן.

רויטל סויד: להבעת עמדה נוספת – חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת עודד פורר.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: האמת היא שהדברים כבר נאמרו במילים אחרות, אבל אני חושב שאי-אפשר שלא לציין כאן את שני היוזמים, את חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר ואת חברי אילן גילאון, שלא רק שיזמו את היום הזה, אלא שהעשייה היומיומית שלהם היא מופת לכל אחד ואחד מאיתנו, חברי הכנסת; וברשותכם – גם להוסיף את העשייה של היושב-ראש ושל הכנסת עצמה.

אלעזר שטרן: אנחנו אכן פוגשים אנשים עם מוגבלויות בכל מקום בכנסת, בכל משרה בכנסת הזאת.

אלעזר שטרן: הלוואי שפניה של הכנסת, הפנים האלה של הכנסת, היו נראים בחוץ ומוסיפים למעמדה של הכנסת בחברה הישראלית.

אלעזר שטרן: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

רויטל סויד: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, גברתי היושבת-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, כמו כולם אני אצטרף לברכות לחברת הכנסת אלהרר וחבר הכנסת אילן גילאון על ציון היום הזה והיוזמה שלו, וכמובן שאי-אפשר בלי לציין שוב את הכנסת, שאני חושב שהיא באמת מודל, וככה צריכה להיראות הכנסת – הלוואי שגם בכל הנושאים האחרים – כמשהו שמאיר החוצה איך צריך להתנהל ולהתנהג.

עודד פורר: אז לפחות אני יכול לומר שבנושא הזה אנחנו בהחלט מהווים מגדלור.

עודד פורר: שני נושאים, גברתי, שאני חושב שכן חשוב לציין אותם, מעבר לציון ולדיבור ולנאומים, אלה שני נושאים לא מורכבים שהממשלה הייתה יכולה לעשות כדי באמת לסייע בתחום הזה, שהוא מעבר לעניין הכלכלי והעלויות הכלכליות שלו, כי ה-benefit הכלכלי שהממשלה תקבל גדול הרבה יותר.

עודד פורר: האחד זה ביטול חוק לרון.

עודד פורר: העובדה שהיום בשביל קצבת הנכות אתה כאילו צריך להגיע למצב שאותו בעל מוגבלות לא עובד, או חושב פעמיים אם לצאת לעבודה – כי אם אני אעבוד יבטלו לי את הקצבה או יצמצמו לי את הקצבה – יש פה בעייתיות מהטעם הפשוט:

עודד פורר: הקצבה הזאת בסך הכול – – –

נורית קורן: החוק הזה תוקן.

עודד פורר: לא תוקן.

עודד פורר: לא תוקן.

עודד פורר: החוק לא בוטל לגמרי.

נורית קורן: – – –

עודד פורר: אז אוקיי, אז עדיין בסוף צריך להבין מה המשמעות של הקצבה.

עודד פורר: הקצבה, משמעותה ליצור איזשהו מצב של שוויון.

עודד פורר: אם יש מישהו שאין לו שום מוגבלות והוא יוצא לעבודה והוא מקבל שכר מסוים ויש מישהו שיש לו מוגבלות ושניהם מקבלים את אותו השכר – –

רויטל סויד: תודה.

עודד פורר: – – דווקא הקצבה היא שמייצרת את השוויון ומאפשרת לו לצאת לעבודה, למרות כל ההוצאות הנוספות שיש לו בגלל המוגבלות.

עודד פורר: זה דבר אחד.

רויטל סויד: תודה רבה, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: אני מסיים עוד שנייה, גברתי.

עודד פורר: הנושא השני הוא – וכאן אפשר כן לקחת דוגמה דווקא מארצות הברית, שעשו את זה – לרכז את כל המקומות שנותנים שירות לבעלי המוגבלויות במקום אחד.

עודד פורר: לא יכול להיות שבסוף אתה צריך להתחיל לכתת רגליים, או במקרה הזה לעיתים גם כיסאות, ממשרד למשרד, מפקיד לפקיד, כשאתה גם לא יודע מהן כל הזכויות שמגיעות לך ואיך למצות אותן.

עודד פורר: בעניין הזה אני חושב שצריך להיות איזה עוגן שמרכז את זה תחת משרד ראש הממשלה.

עודד פורר: תודה, גברתי.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

רויטל סויד: אני מניחה שהמציעים מסתפקים בתגובת השר, נכון?

רויטל סויד: אוקיי.

רויטל סויד: [מס' מ/1225; דברי הכנסת, מושב רביעי, חוב' כ"ו, ישיבה 337, עמ' 27788; נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ואנחנו עוברים לחקיקה: הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה), התשע"ט–2018, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

רויטל סויד: קיבלה פטור מחובת הנחה.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר.

רויטל סויד: בבקשה.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, רגע לפני שאני ככה נכנס להצעת החוק, מכבד אותנו כאן היום בנוכחותו נשיא קרן הידידות, ואני חושב שאין ישראלי שלא מכיר את הרב יחיאל אקשטיין.

אבי דיכטר: אז תודה רבה על הכבוד שזכינו שאתה מכבד אותנו היום, הרב יחיאל אקשטיין.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, הצעת החוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה), התשע"ט–2018.

אבי דיכטר: אני מתכבד להציג בפני הכנסת את הצעת החוק לפינוי שדות מוקשים שיזמה הממשלה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אבי דיכטר: עם חקיקתו של חוק לפינוי שדות מוקשים, התשע"א–2011, הוקמה במשרד הביטחון הרשות לפינוי מוקשים – הרלפ"מ.

אבי דיכטר: הרלפ"מ מטפלת כיום בפינוי שדות מוקשים אשר אינם חיוניים עוד לביטחון המדינה כדי לאפשר את פיתוחם לצרכים אזרחיים דוגמת חקלאות, מגורים, תעשייה ותיירות.

אבי דיכטר: הרשות פועלת באמצעות חברות אזרחיות בעלות מומחיות בפינוי מוקשים, חברות שפועלות בהתאם למפרט לאומי לפינוי מוקשים שקבעה הרשות לפינוי מוקשים.

אבי דיכטר: בצד חברות אלה פועלות חברות המפקחות על פעילותן, ואילו הרלפ"מ מקיימת פיקוח עליון על החברות המבצעות ועל החברות המפקחות.

אבי דיכטר: בהצעת החוק מוצע לערוך כמה שינויים לגבי סמכויות הרלפ"מ.

אבי דיכטר: התיקון המרכזי בהצעת החוק הוא הרחבת סמכויותיה של הרשות גם לפינוי שטחי נפלים.

אבי דיכטר: במדינת ישראל, גברתי היושבת-ראש, ישנם שטחים נרחבים המשמשים את צה"ל לאימונים או להטמנת שאריות תחמושת, וכן שטחים נרחבים המשמשים את מערכת הביטחון לניסויים בתחמושת ובחימושים.

אבי דיכטר: אף שחלק משטחים אלו אינו דרוש עוד לצה"ל או למערכת הביטחון, לא ניתן לעשות בהם שימוש אזרחי.

אבי דיכטר: הנפלים הפזורים בשטח הם מפגע המהווה סכנה לציבור, והימצאותם באותם אזורים מונעת את פיתוח הקרקע לשימושים שונים כמו מגורים, חקלאות, תיירות ומתקני תשתיות ואנרגיה.

אבי דיכטר: הצעת החוק תוכל לתת מענה לשטחים אלה, שכן הרלפ"מ תוסמך מעתה לעסוק גם בפינוי שטחי נפלים בהתבסס על המנגנונים הקיימים, הפועלים בהצלחה כבר כמה שנים לגבי שדות מוקשים.

אבי דיכטר: אחת הסוגיות המרכזיות שבהן דנה הוועדה בהקשר זה הייתה מימון הפינוי.

אבי דיכטר: כשנחקק החוק לפינוי שדות מוקשים נקבע בו כי תקציב הרשות לפינוי מוקשים לא יפחת מ-27 מיליון שקלים חדשים.

אבי דיכטר: קביעה זו נעשתה כדי להבטיח שהפינוי יצא לפועל וכדי לסייע בהשגת תרומות לעניין מחו"ל.

אבי דיכטר: בניגוד לכך, בהצעת החוק כפי שהגיעה לוועדה הוצע כי פינוי שטחי הנפלים יתבסס על דמי פינוי שניתן יהיה לגבות ממי שמעוניין בפיתוח הקרקע.

אבי דיכטר: הוועדה חששה כי הסדר זה יביא לכך שבאזורי ביקוש במרכז הארץ יימצא מימון, ואילו בפריפריה – שבה מצויים רוב שטחי הנפלים – לא יימצא מי שיש לו אינטרס כלכלי לממן את הפינוי.

אבי דיכטר: על כן, קבענו כמה עקרונות שנועדו להבטיח כי הפינוי של אותם נפלים יתבצע גם בפריפריה.

אבי דיכטר: ראשית, הטלנו חובה על המדינה לקבוע בהצעת חוק התקציב השנתי תקציב לפינוי שטחי נפלים.

אבי דיכטר: נוכח התנגדות משרדי הממשלה, לא קבענו סכום מסוים, בניגוד להסדר לגבי מוקשים, שהוא כשלעצמו הסדר חריג, אך יחד עם זאת, כאשר יגיע תקציב הרשות לדיון בוועדה לתקציב הביטחון, נעמוד על כך שהתקציב ישקף באופן הולם הן את היקף שטחי הנפלים והן את המורכבות בפינוים.

אבי דיכטר: בכל מקרה, גברתי היושבת-ראש, החוק מבהיר כי התקציב שיינתן יהיה תוספתי על 27 המיליון המוקצים לפינוי שדות מוקשים, ופינוי שדות המוקשים לא ייפגע מהרחבת תפקידי הרשות.

אבי דיכטר: שנית, כדי לזרז את פעילות הפינוי ולהוזיל את העלויות, יצרנו מנגנון חדש המאפשר לרשות לבצע סקר ראשוני של השטח לפי כללים שתקבע הרשות, בהתאם לקריטריונים בין-לאומיים, ואם לא יימצאו בו נפלים, ניתן יהיה לשחרר אותו.

אבי דיכטר: אני רוצה לומר שהדיונים בוועדה היו ארוכים מאוד.

אבי דיכטר: לקח זמן עד שגיבשנו את המנגנון שאיתו ובאמצעותו נוכל להגדיל משמעותית את השטחים שיש בהם נפלים, בעיקר בפריפריה, כדי להכשיר אותם לייעודים אזרחיים.

אבי דיכטר: עברנו לא מעט מהמורות עד שהגענו להסכמות הן עם ראשי רשויות, הן עם השלטון המקומי, הן עם גופים אחרים – כמובן עם משרד הביטחון ומשרד האוצר – ואנחנו מאמינים שיהיה אפשר לייצב את הדברים האלה בצורה אפקטיבית.

אבי דיכטר: יחד עם זאת, כדי לא לתת חבל חופשי לגמרי, קבענו שההצעה הזאת תוגבל כהוראת שעה לפרק זמן של שלוש שנים, ובהן נבחן את האופן שבו הממשלה אכן מאפשרת לרלפ"מ לבצע את ייעודה, ואז נחליט אם משחררים את החבל לחלוטין או שמשאירים אותו מקובע כפי שהחלטנו בהצעת החוק.

אבי דיכטר: לא היו התנגדויות להצעה בוועדה, לא היו בקשות דיבור, ולכן אני קורא לחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה שנייה ובקריאה השלישית.

רויטל סויד: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר.

רויטל סויד: אין הסתייגויות.

רויטל סויד: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

רויטל סויד: אנחנו נעבור להצבעה.

רויטל סויד: חבר הכנסת דיכטר, אתה בוודאי תרצה להצביע על הצעת החוק.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה), התשע"ט–2018, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–27 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–27 נתקבלו.

רויטל סויד: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

רויטל סויד: מי בעד? ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה), התשע"ט–2018, נתקבל.

רויטל סויד: 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה, התקבלה, ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

רויטל סויד: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה וקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 33), התשע"ט–2018, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 16), התשע"ט–2018, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה למזכירת הכנסת.

רויטל סויד: [מס' מ/1208, פ/1487/20, פ/5081; דברי הכנסת, מושב רביעי, חוב' כ', ישיבה 321, עמ' 27699, מושב שני, חוב' ג', ישיבה 56, עמ' 5331, מושב רביעי, חוב' י"ח, ישיבה 316, עמ' 27398; נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 63), התשע"ט–2018, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק פרטית של שני חברי כנסת, ידידי יואב בן צור ואחמד טיבי, שהמשיך את חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהוא היה הראשון בחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: צירפנו אותן יחד להצעת חוק ממשלתית.

ניסן סלומינסקי: זו הצעת חוק חברתית מאין כמוה, ואני אציג אותה בקיצור.

ניסן סלומינסקי: פריסת החובות שקיימת בהוצאה לפועל מאפשרת לחייב לפרוס את התשלומים כדי שיהיה לו יותר קל ותהיה לו יכולת לשלם את החוב, ומצד שני הזכאי, מי שהלווה, יקבל בסוף את החוב.

ניסן סלומינסקי: מה קורה לפעמים?

ניסן סלומינסקי: שאדם מתחיל לשלם, ואז או שקשה לו או שנשבר לו וכו', והוא מפסיק.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת באה לאפשר, לדרבן ולעודד את החייב להמשיך.

ניסן סלומינסקי: לכן, ברגע שהוא שילם שלושה תשלומים רצופים, באה הצעת החוק ואומרת:

ניסן סלומינסקי: כדי לעודד אותך להמשיך הלאה אנחנו הולכים לקראתך, ודבר ראשון נותנים לך הנחה של 25% מהריבית הכוללת שאתה צריך לשלם.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, יש ביטול הליכים: אם היה עליו לדוגמה עיקול חשבון, עיקול משכורות, עיקול מיטלטלין וכו' – משחררים לו.

ניסן סלומינסקי: כל זה כדי לעודד אותו להמשיך לשלם, שזה טוב גם לאיש עצמו, שבסך הכול הוא ישלם את חובו בסוף, וגם לזכאי, שבסוף יקבל את החזר ההלוואה.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה כולל כל מיני פרטים נוספים – מה קורה אם אחרי שהוא שילם הוא הפסיק, או דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מאריך; הוא נמצא לפניכם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק להדגיש שזה הסדר מינהלי שיופעל על ידי מנהלי לשכות הוצאה לפועל, ולא על ידי הרשמים.

ניסן סלומינסקי: הוא לא בא לפגוע בסמכותו של הרשם להוריד מההיבטים שלו ריביות או דברים אחרים – הוא רק מאפשר זרימה יותר טובה, שלא יצטרכו את הרשם, אלא יהיה אפשר לעשות את זה על ידי המנהלים.

ניסן סלומינסקי: זה חוק חברתי מאין כמוהו שעוזר לכולם.

ניסן סלומינסקי: לא הייתה לו שום התנגדות, ואני חושב שאין גם בקשות לרשות דיבור, ולכן אני מבקש מחבריי לתמוך בו בקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

רויטל סויד: אכן, אין הסתייגויות, אך יש בקשות רשות דיבור.

רויטל סויד: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור, תרצה לברך בסוף?

רויטל סויד: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – מוותר; חבר הכנסת אילן גלאון, חבר הכנסת אילן גלאון.

קריאה: גילאון.

רויטל סויד: גילאון.

רויטל סויד: הוא לא הבין שפניתי אליו בגלל זה.

רויטל סויד: חבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: מוותר.

רויטל סויד: חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 63), התשע"ט–2018, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

רויטל סויד: בקריאה שנייה – מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–5 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

רויטל סויד: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 63), התשע"ט–2018, נתקבל.

רויטל סויד: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא נכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

רויטל סויד: הצעת חוק המאבק בטרור (תיקון מס' 4), התשע"ט–2018, בקריאה שנייה ושלישית.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה – – –

קריאה: – – –

רויטל סויד: אצה לי הדרך.

רויטל סויד: איך יכולתי לפספס את יוזם הצעת החוק?

רויטל סויד: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לבורא עולם, שנותן לנו את הכוח לעשות ולעזור לחלשים ולשקופים, שזה תפקידנו בעולם תמיד, כמצוות מרן הראשון לציון, נשיא מועצת חכמי התורה ויושב-ראש ומייסד התנועה שלנו, הגאון הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, שציווה לנו תמיד לראות איפה וכמה היכולת שלנו לעזור לחלשים, וזה מה שאנחנו עושים.

יואב בן צור: אני רוצה לומר תודות – ליושב-ראש התנועה ושר הפנים והפריפריה, הנגב והגליל הרב אריה דרעי, שתמך בנו לאורך כל הדרך; אני רוצה להודות לראש מטה השר, עו"ד משה ארבל, שבתקופת היותו עוזרי יצר ועשה את החוק הזה; אני רוצה להודות למי שבא אחריו והמשיך בדרכו, עו"ד אביעד אושרי; לעוזריי הנוכחיים, עו"ד עמוס הכהן, שלום קבסה ויוסף לוי; כמובן לשרת המשפטים; לאוסאמה סעדי, שהיה איתנו יחד בחוק; וכמובן למי שהוליך את החוק בנחישות והביא אותו עד הלום – ואני משאיר אותו אחרון – יושב-ראש ועדת החוקה, ידידי ואהובי חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: ייתכן שאנחנו בשלהי הכנסת העשרים, ולכן, כיוון שכך, אני רוצה להודות לגברתי היושבת-ראש הנוכחית, אבל אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על ניהול מופתי של הבית הזה, בצורה מעוררת כבוד ואצילה, וכמובן ליד ימינו, מזכירת הכנסת, שבהחלט עושה עבודה מדהימה, יוצאת מן הכלל, באצילות מיוחדת, מכוננת.

יואב בן צור: אני מברך אותם שיאריכו ימים על ממלכתם ויזכו לשנים רבות, טובות ובריאות.

יואב בן צור: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

רויטל סויד: אין לי אלא להצטרף בשמי ובשם כל חברי הכנסת לברכות החמות.

רויטל סויד: [מס' כ/821; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 386, עמ' 32361; נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ועוברים להצעת חוק המאבק בטרור (תיקון מס' 4), התשע"ט–2018, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת חוקה, חוק ומשפט לדיון בצעת חוק שחרור על תנאי, חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברשותכם, אנצל במה זו לפני שאדבר על החוק לדווח כמה דיווחים.

מכלוף מיקי זוהר: לפי הפרסומים האחרונים, שמעתי שהולך כאוס מוחלט.

מכלוף מיקי זוהר: אני הפסקתי לענות על טלפונים באיזשהו שלב.

מכלוף מיקי זוהר: תראו, אני רוצה להבהיר כך: מועד הבחירות בהתאם להצעת חוק ממשלתית שהובאה לפתחי בוועדת הכנסת הוא 9 באפריל.

מכלוף מיקי זוהר: עמדתי לגבי מועד הבחירות היא עמדה ברורה, אני אמרתי אותה גם לראש הממשלה ואני אומר אותה לכולם: אני חושב שלרוץ לבחירות עכשיו זה לא הדבר הכי נכון, אבל אם זה מה שהוכרע, מובן שאנחנו נממש ונבצע את החלטת ראש הממשלה וחברות הקואליציה יחד עם חברות האופוזיציה לגבי המועד.

מכלוף מיקי זוהר: הסוגיה שאני מדבר עליה בשעות האחרונות היא סוגיה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: הרי אנחנו יודעים שכדי לקבוע מועד בחירות, צריך לעשות את זה 90 יום קודם מועד הבחירות.

רויטל סויד: לכל המוקדם.

מכלוף מיקי זוהר: לכל המאוחר.

קריאות: – – – עשרה ימים מרגע שמוכרז מועד – – –

מכלוף מיקי זוהר: רגע.

מכלוף מיקי זוהר: 90 יום קודם – – –

לאה פדידה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, אני גם ישבתי וקראתי קצת את חוק פיזור הכנסת ואת הרעיון מסביב זה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, אני חוזר ושואל שאלה אחת פשוטה: אם אנחנו צריכים לקבוע מועד בחירות 90 יום לפני 9 באפריל, זה לא צריך לקרות – או יותר נכון, לא חייב לקרות – לפני 8 בינואר.

מכלוף מיקי זוהר: בדקתי את זה ביומן.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, למה אני אומר את זה?

מכלוף מיקי זוהר: ישנם דברים שמתחוללים כרגע בכנסת ישראל שמשפיעים על כל החברה הישראלית ועל עם ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו לא נגמור אותם בפרק הזמן הזה שאני עכשיו דיברתי עליו, יכול מאוד להיות שכולנו – בשם הרצון של האופוזיציה, נניח, להחליף שלטון, או בשם חברות הקואליציה שרוצות עכשיו סוף-סוף כבר לצאת לקמפיין ולהגדיל את מספר המנדטים שלהן – פוגעים לא בעשרות אלא במאות אלפי אזרחים – – –

רויטל סויד: וזה מקובל על ראש הממשלה שזה יידחה ל-8 בינואר?

מכלוף מיקי זוהר: הסברתי את זה לראש הממשלה, הסברתי את זה ליושב-ראש הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה ואני אפילו מאמין שהם השתכנעו שפיזור הכנסת יקרה, אבל אין צורך לעשות את זה אד-הוק.

מכלוף מיקי זוהר: עם כל הכבוד לוועדת ההסכמות שהייתה – אני יודע שהייתה ועדת הסכמות – ועם כל הכבוד ליואל חסון, שגם אליו אני מלא הערכה בעניין הזה של ועידת ההסכמות, יש דברים שהם יותר חשובים מגחמות של פוליטיקאים, עם כל הכבוד – – –

רויטל סויד: אלה גחמות של ראש ממשלה.

רויטל סויד: זה לא – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: ממש לא.

מכלוף מיקי זוהר: ממש לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב – – –

רויטל סויד: ראש הממשלה מבקש.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא ראש הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני רוצה לומר, חברים, רוצים מועד בחירות ב-9 באפריל?

מכלוף מיקי זוהר: תקבלו מועד בחירות ב-9 באפריל.

מכלוף מיקי זוהר: למה לפזר את הכנסת באופן מיידי?

נחמן שי: – – – קודם תרבע את העיגול – – –

מכלוף מיקי זוהר: זה הכול.

מכלוף מיקי זוהר: זה נשמע לי לא נכון, זה נשמע לי לא חכם, אבל מעבר לכול – –

דב חנין: – – – גם ככה – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – זה נשמע לי לא אחראי.

עמר בר-לב: למה?

עמר בר-לב: בשביל להעביר עוד חוקים פופוליסטיים?

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: מה?

דב חנין: – – – הסכמות בכנסת – – –

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רגע.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להזכיר לך שהסכמות – ועדת ההסכמות, מוטב לה להיפגש אחרי הצבעה לפחות בקריאה ראשונה על חוק פיזור הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: עוד לא הגענו אפילו לזה.

מכלוף מיקי זוהר: עוד לא הגענו לשלב הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין שכבר זהו, ביטלו את הכול – –

דב חנין: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – הולכים הביתה.

מכלוף מיקי זוהר: 400,000-300,000 אזרחים שהחוקים שאנחנו פה כרגע מנסים לקדם ישפיעו עליהם כבר לא מעניינים.

מכלוף מיקי זוהר: אז חבר'ה, יש גם היגיון.

אלעזר שטרן: – – –

רויטל סויד: סליחה, אני מבקשת.

רויטל סויד: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני, חברים, בשונה מהרבה מאוד פוליטיקאים – אני חייב לומר, יש כמה פוליטיקאים שיש להם קצת שיגעון גדלות, ויש גם כמה פוליטיקאים שהם אפילו קצת מנותקים מהמציאות; החיסרון הכי גדול לפוליטיקאי בעיניי זה חוסר מודעות עצמית, אוקיי – אז אני באמת מגדיר את עצמי כפוליטיקאי עם מודעות עצמית.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע לקבוע בחירות, עם כל זה שאולי זה בסמכותי, אבל ברור שאני לא זה שקובע.

מכלוף מיקי זוהר: מי שקובע זה רק ראש הממשלה, מבחינתי, לפחות, ויושב-ראש הקואליציה דודי אמסלם.

מכלוף מיקי זוהר: הם אלה שיקבעו, מבחינתי – – –

רויטל סויד: לכן אנחנו לא מבינים למה אתה אומר לנו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני אומר לכם, חברי הכנסת – – –

נחמן שי: – – – הולכים לבחירות – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לכם, חברי הכנסת, ואני אומר לחבריי בקואליציה, בפרט ליושב-ראש הקואליציה ולראש הממשלה: בחירות ב-9 באפריל – החלטתם?

מכלוף מיקי זוהר: אהלן וסהלן.

מכלוף מיקי זוהר: פיזור הכנסת?

מכלוף מיקי זוהר: בדקה ה-90, הכי מאוחר שאפשר, כדי שמדינת ישראל תוכל להרוויח עוד כמה פעולות חשובות לפני שכולנו מתפזרים מפה.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אני אעבור לחוק, ברשותך.

רויטל סויד: אני אסכם את מה שאמרת עד עכשיו: אתה קורא לראש הממשלה וליושב-ראש הקואליציה מפה לקיים את הבחירות, ולדחות את פיזור הכנסת ל-8 בינואר.

רויטל סויד: זה בעצם מה שאתה קורא להם לעשות מפה.

מכלוף מיקי זוהר: אם גברתי שוקלת לעבור להיות עיתונאית, אז אהלן וסהלן, תסכמי את דברך.

רויטל סויד: לא.

רויטל סויד: בוא רק נסביר מה קרה פה עכשיו במליאה.

רויטל סויד: בוא נסביר מה קרה עכשיו במליאה.

מכלוף מיקי זוהר: תפרשי את דברי הפוליטיקאים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל מאחר שאני יודע שלפני שהיית פוליטיקאית היית עורכת דין מצוינת, אז עזבי אותך עכשיו מפרשנויות ותקשורת.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נדבר.

דב חנין: היית צריך להגיד את זה – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני מודיע לכם: מחר אנחנו, לבקשת יושב-ראש הקואליציה, נעלה את הבקשה של הממשלה לפטור מחובת הנחה.

מכלוף מיקי זוהר: פטור מחובת הנחה אומר שיהיה אפשר להביא את ההחלטה על פיזור הכנסת לקריאה ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי שהיא תעבור בקריאה ראשונה, כולי תקווה שישמעו לעצתי, ופיזור הכנסת הלכה למעשה, בפועל, יהיה ב-8 בינואר.

דב חנין: הכול על בסיס הסכמות – – –

מכלוף מיקי זוהר: זו דעתי, כי צריכים להעביר גם את הקריאה השנייה והשלישית, כמו שאתם יודעים, כדי שפיזור הכנסת ייכנס לתוקף.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי 8 בינואר, כשתפוזר הכנסת, אפשר להמשיך עוד כמה חוקים, אם רוצים, שהם חשובים – שבוע-שבועיים – בסופו של דבר, שאולי גם האופוזיציה תרצה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל כרגע אני חושב שזה צריך להיות המסלול.

רויטל סויד: אבל מה המצב כרגע?

מכלוף מיקי זוהר: בואו נראה.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נראה.

רויטל סויד: מה המצב כרגע?

לאה פדידה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא – – –

רויטל סויד: אבל מיקי, חבר הכנסת זוהר, מה המצב כרגע?

מכלוף מיקי זוהר: המצב כרגע שזה לפתחם של ראש הממשלה ושל יושב-ראש הקואליציה.

לאה פדידה: את חושבת שהוא לא עושה את זה בתיאום עם ראש הממשלה?

לאה פדידה: נראה לך שלא – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש לשמור על זכות השתיקה, חברת הכנסת פדידה.

איתן ברושי: יש לנו את חוק – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: סתיו שפיר סובלת שאני פה על הדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה את הזמן.

לאה פדידה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: היא סובלת שאני על הדוכן.

קריאות: – – –

רויטל סויד: מציעי הצעת חוק לא מוגבלים בזמן – – –

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת שפיר, אני מעדכן אותך על גורלך.

קריאה: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני מעדכן אותך על גורלך – האם את תהיי בכנסת או לא תהיי בכנסת – – –

סתיו שפיר: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אל תמהרי, אל תמהרי.

רויטל סויד: חברת הכנסת שפיר, כשעולים להציג הצעת חוק לא מוגבלים בזמן.

מכלוף מיקי זוהר: אל תמהרי לבחירות, חברת הכנסת שפיר.

סתיו שפיר: שמענו מספיק – – –

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אני אקריא את הצעת החוק, ברשותכם.

לאה פדידה: מה הוא עוד ביקש ממך להגיד?

מכלוף מיקי זוהר: מה?

מכלוף מיקי זוהר: מה?

לאה פדידה: מה הוא עוד ביקש ממך להגיד?

אילן גילאון: – – –

מכלוף מיקי זוהר: תשתדל, תשתדל.

מכלוף מיקי זוהר: תשתדל, חבר הכנסת גילאון.

לאה פדידה: אגב, הוא אמר לך – – –

מכלוף מיקי זוהר: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, בשם הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק המאבק בטרור.

מכלוף מיקי זוהר: נוכח החומרה היתרה בעבירות רצח שהן מעשה טרור, שמהוות איום על החברה, מוצע בזאת לשלול את האפשרות לקצר את מאסרם לפי חוק שחרור על תנאי ממאסר.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא אקריא מהדף, ברשותכם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר כך: קודם כול, תודה רבה למחוקקי החוק – חברי חבר הכנסת עודד פורר, יישר כוח, וחברתי חברת הכנסת ענת ברקו, שקידמה את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: באמת, יישר כוחכם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם הבאת את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק הייתי, מה שנקרא, כלי מסייע בידיכם לחוקק חקיקה חשובה שאומרת בפשטות כך: כל אדם – או כל טרוריסט, יותר נכון – שהורשע בעבירות טרור שקשורות לרצח או לניסיון לרצח לא יוכל לקבל ניכוי שליש.

מכלוף מיקי זוהר: מטרת הצעת החוק היא ברורה: מיגור הטרור והפחתת הטרור.

מכלוף מיקי זוהר: ברור שאנחנו לא יודעים למגר עם הצעת החוק הזאת טרור, אבל אנחנו כן יודעים לייצר הרתעה גדולה יותר כלפי אותם טרוריסטים, שמא הם יחשבו שאולי אחרי שהם יעשו עבירת טרור כזאת או אחרת, באיזשהו שלב יקצרו את מאסרם והם יצאו ולחופשי.

מכלוף מיקי זוהר: לכן הצעת החוק חשובה, ערכית, ותואמת את ערכיה של מדינת ישראל שאנחנו רוצים – למרות שכמובן אמרו: זכויות יסוד בסיסיות.

מכלוף מיקי זוהר: למה זה כן מקבל ניכוי שליש?

מכלוף מיקי זוהר: זה גם לא – – –

רויטל סויד: נראה לי שמאוד נהנית פה על הדוכן.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני כבר מסיים.

מכלוף מיקי זוהר: לא הפעלת לי את הזמן אפילו.

רויטל סויד: לא.

רויטל סויד: אתה לא מוגבל.

מכלוף מיקי זוהר: לסיכום אני רוצה לומר, חברים: אני חושב שזו הצעת חוק חשובה, ואני מבקש מכולם להצביע בעדה.

מכלוף מיקי זוהר: רק עוד משפט אחד.

רויטל סויד: כן, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: הוגשה הסתייגות אחת.

מכלוף מיקי זוהר: נבקש לדחותה.

רויטל סויד: לא, חבר הכנסת אלעזר שטרן משך את ההסתייגויות.

): אז חבר הכנסת אלעזר – מצוין, אז אין צורך להצביע עליה.

): אני מבקש להצביע בקריאה שנייה ושלישית.

): תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר, יושב-ראש הוועדה המשותפת.

רויטל סויד: חבר הכנסת אלעזר שטרן משך את ההסתייגויות שהוא הגיש.

רויטל סויד: יש בקשות דיבור.

רויטל סויד: חבר הכנסת אביגדור ליברמן – אינו נוכח; סליחה, מוותר; שלום, חבר הכנסת ליברמן; חבר הכנסת רוברט אילטוב – אינו נוכח; חברת הכנסת סופה לנדבר – מוותרת; חבר הכנסת חמד עמאר – מוותר.

רויטל סויד: חבר הכנסת עודד פורר, ולאחר מכן – חברת הכנסת ענת ברקו.

עודד פורר: אני באמת אקצר, כדי שחבריי יוכלו להצביע מהר בעד הצעת החוק, ונוכל להעביר אותה כמה שיותר מהר.

עודד פורר: אני כן חייב להגיד תודה עוד לפני ההצבעה לחבר הכנסת מיקי זוהר, שעמד בראשות הוועדה וקידם אותה באמת במהירות הנדרשת.

עודד פורר: צריך להבין שהצעת החוק הזאת היא עוד אבן בבניית החומה שלנו כנגד הטרור, ואני חושב שהעדות היא ההתגייסות פה.

עודד פורר: ואני רוצה להגיד גם לסיעות הקואליציה וגם לסיעות האופוזיציה: אני שמח לראות חברים גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה שיתמכו בהצעת החוק הזאת.

עודד פורר: טוב שהיא תעבור וטוב שלא נראה לא רק מחבלים שמשתחררים מוקדם אלא גם שמגלגלים את המערכת המשפטית פעם אחר פעם בכל מיני בקשות הזויות לשחרורים מוקדמים שברור שהם לא יקבלו, וכל המערכת עסוקה רק בזה.

עודד פורר: אז אתם יודעים מה?

עודד פורר: גם אנחנו מייצרים פה הרתעה יותר גדולה, גם אנחנו נמנע שחרור מוקדם של מחבלים וגם נקל קצת על המערכות, שהיום סובלות מסחבת כתוצאה מזה שאנשים משתמשים במערכות האלה לרעה.

עודד פורר: תודה, גברתי, ואני מקווה לעלות ולברך כשזה יעבור באמת.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

רויטל סויד: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה.

ענת ברקו: תודה, גברתי היושבת-ראש.

ענת ברקו: כנסת נכבדה, החוק הזה, שמונע הסדרי הקלה בעונש לאסירים ביטחוניים, כלומר לטרוריסטים, הוא אך מתבקש.

ענת ברקו: הלוא לא מדובר בשיקום ובהחזרת העבריין לחברה; מדובר בחבורה של אנשים ששמו לעצמם לחרב, להחריב את המדינה הזאת, וחותרים תחת הסדר הציבורי.

ענת ברקו: אין כאן שום שיקולי שיקום, ורק שיקולי הרתעה עומדים מולנו.

ענת ברקו: אני רוצה להודות לאופוזיציה, שברובה תמכה בהצעת החוק בקריאה הראשונה.

ענת ברקו: אני רוצה להדגיש שמדובר – הצעת החוק שלי הייתה מקיפה יותר: היא דיברה גם על צמצום בעצם היכולת להחליט על קציבת עונש על ידי הנשיא לאסירים ביטחוניים.

ענת ברקו: זה לא התקבל, ולכן אנחנו הלכנו על ההצעה הזאת.

ענת ברקו: נוסף על כך אני רוצה להדגיש, גברתי, שההצעה חלה גם על בתי המשפט הצבאיים; לא רק על בתי משפט אזרחיים, גם בתי משפט צבאיים, ורוב הטרוריסטים נשפטים בבתי משפט צבאיים, ולכן הם לא יגיעו לוועדות לקיצור עונש והם לא יחזרו לחברה.

ענת ברקו: הם החריבו את חייהן של הרבה מאוד משפחות קורבנות טרור, שאנחנו רואים כאן יום-יום בוועדות הכנסת באות לזעוק את זעקת יקיריהן שנרצחו ונטבחו על לא עוול בכפם רק משום שנקלעו למקום הלא-נכון מבחינתם.

ענת ברקו: וכל שטח מדינת ישראל הוא כמובן מטרה; כל אזרח ישראלי.

ענת ברקו: מי שפעל ממניעים טרוריסטיים השמיט את הקשר שלו עם החברה, גם אם הוא בא מתוך שטח מדינת ישראל וגם אם מדובר באזרח.

ענת ברקו: רוצחים אידיאולוגיים לא יקבלו הקלה בעונש דרך ועדות מהסוג הזה.

ענת ברקו: אני קוראת לכולכם בבקשה לתמוך בהצעת החוק, ואני אשמח לחזור ולברך.

ענת ברקו: אני רוצה שוב להודות לחברי חבר הכנסת מיקי זוהר על האופן שהוועדה התנהלה – ביעילות, באכפתיות, ברגישות כלפי המשפחות – למנהלת הוועדה אתי בן-יוסף ולנועה לוי, היועצת המשפטית לוועדה.

ענת ברקו: אני רוצה בהזדמנות זו להודות ליושב-ראש הכנסת על ניהול מופתי באמת של המקום הזה, שלפעמים נראה כמו גן שושנה, ולהודות גם למזכירת הכנסת ולסגנה, לכל צוות הסדרנים, למשמר ולכל מי שעושה את מלאכתו נאמנה בבית הזה.

ענת ברקו: אני שמחה שהחוק האחרון שאני מביאה בכנסת העשרים קשור לביטחון אזרחי ישראל.

ענת ברקו: תודה, גברתי.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת ברקו.

רויטל סויד: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

רויטל סויד: חבר הכנסת אילן גילאון.

רויטל סויד: חבר הכנסת אילן גילאון.

מוסי רז: אני הדובר שלו.

רויטל סויד: הפעם אמרתי את זה כמו שצריך.

רויטל סויד: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – מוותר; חבר הכנסת מוסי רז – מוותר; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מסעוד גנאים – מוותר; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת.

רויטל סויד: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לשני עניינים.

דב חנין: העניין הראשון הוא הודעתו, או יותר נכון דבריו, של יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

דב חנין: מכובדי יושב-ראש ועדת הכנסת, ששקוע כרגע בשיחת טלפון ערה, חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, הלו.

רויטל סויד: חבר הכנסת זוהר, הוא פונה אליך כיושב-ראש הוועדה.

דב חנין: יש קשב?

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, אני שמעתי בקשב רב את דבריך, אבל אני רוצה לומר לך באופן מאוד ברור: הכנסת כבר מתנהלת בפועל לפי משטר של הסכמות, למשל ההסכמה שלנו באופוזיציה שתובא הצעת חוק ממשלתית לפיזור הכנסת מחר.

דב חנין: זה חלק ממערכת שלמה של הסכמות שנכון שהיא מערכת ג'נטלמנית, אבל היא מערכת מחייבת, כי אנחנו הסכמנו כולנו על מערכת מסוימת של כללים.

דב חנין: זכותו של אדוני להיות בדעה אחרת, בוודאי, אבל המועד להביא את דעתך היה בפני ראש הממשלה וראש הקואליציה לפני שהגיעו להסכמות.

דב חנין: כרגע אנחנו כולנו במשטר ההסכמות הזה, אנחנו מחויבים למשטר ההסכמות הזה, ולכן אני פונה אליך שאתה לא תעשה דבר שנראה לי לא רק כשגיאה, אלא אפילו כדבר בעייתי, ותנצל את העובדה שאתה יושב-ראש ועדת הכנסת כדי לקדם אג'נדה שהיא חורגת ממערכת ההסכמות שסוכמה בכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך, ברשותך.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שאינך חשוד ברצון שלך שהקואליציה תצליח בבחירתו המחודשת של ראש הממשלה בנימין נתניהו, ברשותך, דבריך נשמעו אך לא התקבלו.

דב חנין: אדוני, זה לא שדבריי לא התקבלו, אלא דבריי מבטאים את המצב העובדתי.

דב חנין: אדוני יכול לכעוס מאוד על העובדות – –

מכלוף מיקי זוהר: שמעתי אותן.

מכלוף מיקי זוהר: לא קיבלתי.

דב חנין: – – אדוני יכול לכעוס על העובדות, אבל העובדות לא כפופות להסכמת אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא תאמין – יש לי היכולת לשנות אותן.

דב חנין: העובדות לא כפופות להסכמת אדוני.

דב חנין: כאשר הכנסת החליטה על מערכת של הסכמות, ההחלטות האלה מחייבות את כולנו.

דב חנין: יכול להיות שגם לי יש הערות; אני בטוח שלחבריי באופוזיציה יש הערות רבות.

דב חנין: ההסכמות האלה מחייבות את כולנו, כולל את מי שממלא את התפקיד המכובד של יושב-ראש ועדת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אני עובד אצל הציבור, לא אצל האופוזיציה – –

דב חנין: אתה לא עובד אצל האופוזיציה.

דב חנין: אתה לא עובד אצל אף אחד.

מכלוף מיקי זוהר: – – ולא אצל הגחמות של הפוליטיקה של האופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: אני עובד אצל הציבור במדינת ישראל, והציבור במדינת ישראל רוצה שננהג באחריות ובנחישות להצלחת המדינה – –

דב חנין: אתה מחויב, אדוני, למערכת ההסכמות שעליה סוכם בכנסת, זה הכול.

מכלוף מיקי זוהר: – – שזה אומר שהליכוד יישאר בשלטון.

דב חנין: אתה יכול לרצות שהליכוד יישאר בשלטון – תלך לעשות את – – –

ענת ברקו: זה ברור.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

דב חנין: אין בעיה, זכותך המלאה.

דב חנין: בכנסת יש מערכת של הסכמות – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – –

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, מערכת של הסכמות שסוכמו בכנסת היא דבר מחייב.

דב חנין: היא לא דבר שאפשר לדרוס אותו ולא דבר שאפשר להתעלם ממנו.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס, ברשותך, לעניין נוסף.

דב חנין: היום נכנס לכלא השייח' א-טורי מהכפר אל-עראקיב, אדם שפשעו היחיד הוא שהוא לא ויתר על אדמתו, לא ויתר על הזכות לחזור ולהתגורר בכפרו, מקום שבו הוא נולד, גידל את ילדיו וחי לאורך 70 שנות חייו.

דב חנין: בשנת 2010 המדינה הרסה את הכפר הזה, ומאז הורסים את הכפר הזה מדי פעם מחדש – 136 פעמים.

דב חנין: ובכל פעם השייח' א-טורי, אדם מבוגר, כבן 70, חוזר עם כמה מבני משפחתו ומקים את הסככה או את האוהל שבו הוא מתגורר, כי הוא לא מוכן לוותר על הכפר הזה והוא לא מוכן לוותר על הבית הזה.

דב חנין: הניסיון הזה לדרוס אותו ולדרוס את הכפר הזה הוא מהלך מביש.

דב חנין: הוויכוח המשפטי על השאלה למי שייכות האדמות הוא ויכוח שאפילו עדיין לא הסתיים.

דב חנין: המדינה פה משתמשת בהרבה כוח כדי לדרוס את מי שבסופו של דבר מבקש להיאחז בביתו, להיאחז בכפרו.

דב חנין: ואני אומר את זה בצער ובכאב, עמיתיי חברי הכנסת – המהלך הזה הוא חלק ממלחמה שהממשלה ממשיכה לנהל נגד האזרחים הערבים הבדואים בנגב.

דב חנין: הכיוון הזה הוא כיוון רע, הוא כיוון פסול.

דב חנין: העתיד של הנגב נמצא במקום אחר – הוא נמצא בשוויון, ביחסים אחרים לגמרי בין הערבים הבדואים לבין היהודים בנגב.

דב חנין: רק במקום הזה, רק במקום של "נגב לכולנו", יהיה לנגב עתיד אמיתי.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

רויטל סויד: חבר הכנסת טלב אבו עראר; חבר הכנסת ג'מעה אזברגה; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חברת הכנסת ניבין אבו רחמון – אינה נוכחת.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"ט–2018, בקריאה שנייה.

רויטל סויד: מי בעד?

רויטל סויד: מי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 25 נגד – 6 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

רויטל סויד: בעד – 25, נגד – שישה, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

רויטל סויד: חבר הכנסת נחמן שי, אתם רוצים שאני אציין משהו לפרוטוקול?

איתן ברושי: נסתדר.

נחמן שי: נסתדר.

נחמן שי: אנחנו מצאנו את – – –

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

רויטל סויד: מי בעד?

רויטל סויד: מי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 27 נגד – 5 נמנעים – אין חוק המאבק בטרור (תיקון מס' 4), התשע"ט–2018, נתקבל.

רויטל סויד: בעד – 27, נגד – חמישה, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רויטל סויד: אני מוסיפה להצבעה את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

רויטל סויד: והצבעתך היא?

עאידה תומא סלימאן: נגד.

רויטל סויד: נגד.

רויטל סויד: חבר הכנסת עודד פורר, לברך בקצרה; חברת הכנסת ענת ברקו, לברך בקצרה, בבקשה.

עודד פורר: אני רוצה להודות על כך שרגע לפני שהכנסת מתפזרת דאגנו שהמחבלים לא יוכלו לקבל קיצור שליש; הגברנו את ההתרעה, מנענו את החרפה של לראות מחבלים משתחררים.

עודד פורר: נשאר לנו רק לדאוג שהממשלה תפסיק להעביר כסף לחמאס – 30 מיליון דולר שכבר עברו, ועוד 60 שיעברו.

עודד פורר: אבל אני כן רוצה בכל זאת גם לברך את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת מיקי זוהר, גם לברך את היועצת המשפטית של הוועדה, את נועה, שליוותה את כל התהליך; את כל צוות הוועדה, ובוודאי את הצוות שלי, אירינה, עדי ומרק.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: אני מקווה שלא נזדקק לחקיקה כזאת עוד, אלא שפשוט לא יהיו פיגועי טרור, כי ההרתעה תהיה מספיק חזקה.

עודד פורר: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

רויטל סויד: חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני באמת שמחה לחתום עם חוק כל כך משמעותי במושב הזה, עוד חוק למאבק בטרור.

ענת ברקו: אני שוב רוצה להודות לחברי חבר הכנסת מיקי זוהר ולכל הצוות שהודיתי לו קודם.

ענת ברקו: אני רוצה להוסיף את הלשכה המשפטית באופן כללי, את הקלדניות שנמצאות איתנו בכל הוועדות, את הצוות הטכני, עובדי המשק, המשמר והסדרנים.

ענת ברקו: כמובן, את העוזרים המצוינים שלי – את היועצות שלי סופי קובזנצב וסוזי מזרחי, את מאיר זמר טוב, היועץ הפוליטי, את צוות הסיעה הנפלא.

ענת ברקו: אי-אפשר בלי הקול חודר השריון של עליזה – איפה היא?

ענת ברקו: עליזה, קול חודר שריון יש לך.

ענת ברקו: עליזה, דנית, שלי וילנה.

ענת ברקו: אני באמת רוצה להודות גם לאופוזיציה על התמיכה בחוק החשוב כל כך.

ענת ברקו: זה מראה שבמאבק בטרור אנחנו חייבים ללכת ביחד, כי הקיום שלנו כאן מותנה בכך.

ענת ברקו: תודה, ותודה גם לעודד פורר.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת ענת ברקו.

רויטל סויד: [מס' כ/816; דברי הכנסת, חוב' ח', ישיבה 384, עמ' 32227; נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

רויטל סויד: הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים, התשע"ט–2018, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, בשם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (תיקון מס' 16), התשע"ט–2018.

יואב בן צור: כדי לפתוח את שוק הקנבוס הרפואי ליצוא מחד גיסא ולשמור על שלום הציבור וביטחונו מאידך גיסא, מבקשת הצעת החוק שלפניכם ליתן למשטרת ישראל את הסמכויות הנדרשות לפיקוח ואכיפה לעניין מבקשי רישיון לעיסוק בקנבוס.

יואב בן צור: הצעת החוק מבקשת לקבוע במסגרת פרק ייעודי בפקודת הסמים המסוכנים שרישיון לעיסוק בקנבוס אשר ניתן על ידי מנכ"ל משרד הבריאות יותנה בתנאי אבטחה ומיגון שתקבע משטרת ישראל.

יואב בן צור: ההצעה מבקשת לקבוע בחוק כי בטרם קבלת רישיון לעיסוק בקנבוס רפואי תיתן המשטרה המלצה למנכ"ל משרד הבריאות בעניין מתן הרישיון, וזאת לאחר שייבדק עברו הפלילי של המבקש, וכן טעמים הנוגעים למהימנותו.

יואב בן צור: ההמלצה למנהל תינתן מטעמים של שלום הציבור וביטחונו ובטרם ההחלטה על מתן הרישיון.

יואב בן צור: עוד קובעת ההצעה כי אם מדובר בתאגיד, המלצת המשטרה תינתן לאחר שייבחנו בעלי העניין בו.

יואב בן צור: יצוין גם כי המשטרה תוכל לתת הודעה שנסיבות העניין אינן דורשות את המלצתה.

יואב בן צור: הצעת החוק מבקשת לקבוע עוד כי אם הופרו תנאי האבטחה והמיגון וקיים חשש ממשי לשלום הציבור ולביטחונו, המשטרה תוכל לפנות למנהל בבקשה לביטול הרישיון.

יואב בן צור: בטרם הביטול יתקיים שימוע לבעל הרישיון בפני המשטרה והמנהל, ואם לא תהיה הסכמה ביניהם, תועבר ההחלטה לעניין ביטול הרישיון לשר לביטחון הפנים, והוא ייוועץ בשר הבריאות לצורך קבלת החלטתו.

יואב בן צור: במהלך דיוני הוועדה עלה הצורך בקביעת מנגנון למצבים שבהם משטרת ישראל לא תוכל לאמת את המידע בעניין מבקש הרישיון, מצב אשר עלול להתקיים כאשר מדובר בתאגידים זרים או בתושבי חוץ.

יואב בן צור: לשם כך מבקשת ההצעה לקבוע מנגנון של ועדה ייעודית לבחינת המלצה לרישיון עיסוק בקנבוס רפואי.

יואב בן צור: הוועדה הייעודית, אשר בראשה יעמוד השר לביטחון פנים או נציג מטעמו, תכלול את הנציגים האלה: המפכ"ל, שר האוצר ושר הכלכלה, או נציגיהם של כל אחד מן החברים.

יואב בן צור: בנוסף נקבע כי שר הבריאות יוכל למנות משקיף מטעמו בוועדה.

יואב בן צור: ככלל, הוועדה תיתן את המלצתה למנהל בתוך חודשיים ובטרם מתן הרישיון.

יואב בן צור: במסגרת מנגנוני האכיפה מוצע לקבוע בחוק סמכויות למשטרה לפעול להפסקת העיסוק בקנבוס תוך מתן סמכויות כניסה למקום העיסוק, ביצוע בדיקות במקום העיסוק וכן אפשרות דרישת מסמכים וכניסה למקום, למעט אם מדובר במקום מגורים.

יואב בן צור: מנגנוני האכיפה מאפשרים גם למשטרת ישראל לפעול בבקשה להוצאת צו הפסקה מינהלי אם יש חשש שהעסק פועל בניגוד לתנאי הרישיון לעיסוק בקנבוס ובשל כך קיימת סכנה ממשית או חשש משמעותי לפגיעה בשלום הציבור או ביטחונו.

יואב בן צור: בנוסף לכך, משטרת ישראל תוכל לפנות לבית המשפט בבקשה לצו הפסקה שיפוטי להפסקת העיסוק או להגבלתו.

יואב בן צור: הצעת החוק מבקשת אף לקבוע הוראות עונשיות בקשר להפרת תנאי מתנאי הרישיון לעיסוק בקנבוס – עבירה שדינה שנתיים מאסר.

יואב בן צור: כמו כן מבקשת הצעת החוק לקבוע כי הפרה של תנאי מתנאי הרישיון תיקבע כעבירה שדינה שנתיים מאסר או קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז–1977 – קנס עד 75,000 שקלים חדשים.

יואב בן צור: בנוסף קובעת הצעת החוק כי על נושאי משרה בתאגיד לעשות כל שביכולתם על מנת למנוע עבירות של הפרת תנאי הרישיון.

יואב בן צור: בנוסף לכך יוכל השר לביטחון הפנים, בהסכמת שר המשפטים ושר הבריאות ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, לקבוע כי עבירות הפרה של תנאים שנקבעו בפרק ייחשבו לעבירות ברירת קנס.

יואב בן צור: על מנת לאפשר למשטרת ישראל להיערך להפעלתו של החוק נקבע כי תחילתו של פרק ג'1 יהא ביום כ"ו בניסן התשע"ט, 1 במאי 2019.

יואב בן צור: עד לתקופה זו תנאי מיגון ואבטחה, וכן תנאים או דרישות הנוגעים לעיסוק בקנבוס הרפואי שהיו קיימים ופורסמו, ימשיכו לחול כל עוד לא שונו או בוטלו.

יואב בן צור: לסיכום, הצעת החוק מהווה צעד נוסף בפתיחת השוק ליצוא קנבוס רפואי בלי לסכן את ביטחון הציבור, וזאת באמצעות מתן כלים למשטרת ישראל, כפי שפורטו, והנדרשים לה כדי לפקח על תעשיית הקנבוס הרפואי ולמנוע בכך זליגת סמים מסוכנים לשטח המדינה.

יואב בן צור: להצעת החוק הוגשה הסתייגות, וכן הוגשו בקשות רשות דיבור.

יואב בן צור: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יואב בן צור: אני רוצה להדגיש שהחוק הזה צריך גם את החלטת הממשלה, והממשלה יכולה במהירות להחליט.

יואב בן צור: זה ייצור הכנסה של כמיליארד שקלים בשנה לחקלאות, ולכן גם ממשלת מעבר יכולה לקבל החלטה.

יואב בן צור: אבל גם לפני ממשלת מעבר, הממשלה עצמה יכולה, אם היא תרצה, לאשר במהירות את הדבר הזה, וממילא יוסיפו עוד ידיים עובדות ועוד הכנסות לענף החקלאות, שגם כך מצבו לא פשוט.

יואב בן צור: אני רוצה להודות בשם יושב-ראש הוועדה ליועצת המשפטית של הוועדה עו"ד איילת לוי נחום על עבודה קשה, מסורה ומקצועית, למנהלת הוועדה לאה קריכלי ולצוות הוועדה שוש, ליאת, רחל ואיה ולדוברת רבקה.

יואב בן צור: תודה להתאחדות האיכרים, לדובי אמיתי ולהגר יהב.

יואב בן צור: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

רויטל סויד: חבר הכנסת חיים ילין הגיש הסתייגויות, אבל מכיוון שהוא אינו נוכח, אנחנו נסיר את ההסתייגויות שלו.

רויטל סויד: בקשות רשות דיבור: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת מוסי רז – מוותר.

רויטל סויד: מכיוון שחבר הכנסת חיים ילין אינו נוכח במליאה, אנחנו לא יכולים להצביע על ההסתייגויות שהוא הגיש, והן הוסרו.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 16), התשע"ט–2018, בקריאה שנייה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

רויטל סויד: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 16), התשע"ו–2018, נתקבל.

רויטל סויד: 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה, ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

רויטל סויד: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 7), התשע"ו–2018, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה למזכירת הכנסת.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1285); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק השר אלי כהן, בשם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

רויטל סויד: בבקשה, השר.

אלי כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מציג את החוק בשם משרד העבודה והרווחה, השר חיים כץ.

אלי כהן: וכך הם כותבים: מדי שנה מתווספים כ-35,000 קשישים למעגל הזכאים לגמלת סיעוד לפי חוק הביטוח הלאומי, ובסך הכול ישנם כיום כ-177,000 אזרחים ותיקים הזכאים לגמלת סיעוד.

אלי כהן: כיום בחוק הגוף האחראי להתאמת תוכנית הטיפול לקשיש וביצוע בקרה על מצבו וטיב השירות שהוא מקבל הוא הוועדה המקומית.

אלי כהן: הוועדה המקומית כוללת אחות שירותי הבריאות, עובד סוציאלי של שירותי הרווחה ועובד המוסד לביטוח לאומי.

אלי כהן: בעקבות דוח ביקורת מיוחד של מבקר המדינה משנת 2017 על טיפול המדינה בקשישים סיעודיים השוהים בביתם, מונתה ועדה לבדיקת טיפול המדינה בקשישים סיעודיים בראשות פרופ' יוסי תמיר.

אלי כהן: בדוח שהגישה הוועדה היא מתחה בין היתר ביקורת על תפקודן של הוועדות המקומיות, נחיצותן ויעילותן.

אלי כהן: בין השאר עלה כי הליכי העבודה בוועדות המקומיות מכבידים על הליך הטיפול בתביעה לגמלת סיעוד, גורמים להמתנה ארוכה עד לקבלת החלטה סופית על אישור הזכאות לגמלה כאמור ולבזבוז משאבי כוח אדם וכספים.

אלי כהן: במקומן המליצה ועדת תמיר לכונן מנגנון משופר בתוך המוסד, שיסדיר את סמכויות הפיקוח והבקרה של השירות הניתן על ידי חברות הסיעוד, תוך שמירה על התפיסה שלפיה האחריות הכוללת לפיקוח היא של הביטוח הלאומי.

אלי כהן: בהצעת חוק זו מוצע לבטל את הוועדות המקומיות ולהעביר את סמכויותיהן לידי המוסד.

אלי כהן: עוד מוצע בהצעת החוק להוציא מחוק הביטוח הלאומי את ההסדרה של תפקיד מתאם טיפול, שתפקידו לקשר בין הגופים השונים הנותנים שירות בתחומי הסיעוד, הבריאות והרווחה לבין הקשישים בישראל ולסייע להם לממש את זכויותיהם בתחומים אלו.

אלי כהן: לאחר בחינה נוספת של תפקיד מתאם הטיפול בידי צוות בין-משרדי של משרדי האוצר, הבריאות והרווחה, המליץ הצוות שמתאם הטיפול יהיה עובד שלמעשה התפקיד שלו אינו קשור רק למימוש הזכויות בביטוח הלאומי – ולכן מציינים שראוי שהוא יתבצע בידי עובד סוציאלי ברשויות המקומיות ואחיות קופות החולים, ועל כן אין להסדירו בחוק הביטוח הלאומי.

אלי כהן: לאור האמור לעיל, מוצע למחוק מחוק הביטוח הלאומי את סעיף 225ה, שעניינו מתאם טיפול.

אלי כהן: על כן, מוצע לתמוך בהצעת החוק.

אלי כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לשר אלי כהן.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

רויטל סויד: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

רויטל סויד: חבר הכנסת נחמן שי – אינו נוכח.

רויטל סויד: חברת הכנסת מירב – – –

נחמן שי: מה – – –

רויטל סויד: נחמן נוכח גם נוכח.

רויטל סויד: עכשיו, גם אם לא רצית, אתה חייב.

עמר בר-לב: פרינציפ?

רויטל סויד: זה לא פרינציפ, זה proof, הוכחה.

נחמן שי: תודה, תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

נחמן שי: אני פה, בינתיים.

נחמן שי: אני רוצה לתמוך בחוק.

נחמן שי: אבל אני רוצה לומר כמה מילים בענייני דיומא.

נחמן שי: אני קראתי עכשיו שהקבינט הביטחוני-מדיני עלה לצפון, ושם הכריז ראש הממשלה שהמבצע נגמר, ובכלל המצב המיוחד שלשמו לפני חודש ימים הכניסו את מדינת ישראל – כמעט הכניסו אותם – למרחבים המוגנים ואמרו להם שיידרשו מהם בזמן הקרוב הקרבה, דם, יזע ודמעות – נאום צ'רצ'יליאני מובהק – כל זה התפוגג בדרך פלא כעבור 28 יום.

נחמן שי: נכון, היו ארבע מנהרות; אני לא משוכנע, ממש לא משוכנע, שהן סיכנו את ביטחון מדינת ישראל באופן – – –

ענת ברקו: כן, חוץ מזה שנסראללה איים לכבוש – – – אתה ממש לא משוכנע.

ענת ברקו: כשהם מוחקים את הגבול, אתה לא משוכנע – – –

נחמן שי: אף אחד לא התכוון בזמן הקרוב לחצות את השטח מכיוון לבנון – –

ענת ברקו: לא, אף אחד לא – – – דרך אגב, הוא – – –

נחמן שי: – – לכיוון ישראל ולכבוש את הגליל.

נחמן שי: אנחנו לא עמדנו בפני קאוקג'י שמגיע לשחרר את הגליל.

ענת ברקו: – – –

נחמן שי: אני מאוד זהיר כשאני מתקרב לענייני ביטחון, ואני תמיד דרשתי ודורש לעשות הפרדה ברורה בין ענייני ביטחון לבין פוליטיקה.

נחמן שי: להפריד.

נחמן שי: אני חושב שלפוליטיקה יש חיים משלה, לביטחון יש חיים משלו, ואסור – אני יכול להביא עוד כמה וכמה דוגמאות מן העבר לניסיונות כאלה, וכולם היו מגונים.

נחמן שי: לכן אני אומר, הנס הזה שהתרחש בתוך חודש ימים הוא נס שצריך לבחון אותו, מאין הוא בא ולמה הוא בא.

נחמן שי: הזריזות והמהירות שהיום הרשו לתושבי מדינת ישראל לצאת מהמרחבים המוגנים וליהנות מהאוויר החופשי, גם אותן צריך לבחון – מה היה הסיכון אז ומה הסיכון עכשיו, ואם היה סיכון כל כך גדול אז, אז מה בדיוק שינה את מצב הרוח הלאומי?

נחמן שי: אבל אנחנו יודעים מה התשובה.

נחמן שי: הלוא אנחנו לא ציניים, ואנחנו יודעים לקרוא את המציאות.

נחמן שי: השינוי היחיד הוא הרצף של 72 – או אולי ארבע או חמש היממות האחרונות, שבהן פתאום המערכת הפוליטית זזה.

נחמן שי: נכנסנו למסע בחירות, ועכשיו צריך להסביר לכל הציבור שמעולם לא היה מצבנו הביטחוני כל כך טוב.

נחמן שי: אז זה ברור, מעולם לא היה מצבנו כל כך טוב.

נחמן שי: אז אני אומר לכם, בעיות הביטחון הן לפנינו.

נחמן שי: הן לא נפתרו.

נחמן שי: אני מאוד מוטרד מניהול ענייני הביטחון של מדינת ישראל.

נחמן שי: אני מאוד מוטרד – האם מר ביטחון הוא עדיין מר ביטחון.

נחמן שי: אני לא משוכנע.

נחמן שי: גם הציבור פחות ופחות קונה את זה.

ענת ברקו: כמו שאתה משוכנע – – –

נחמן שי: ולכן אני אומר, בואו נפריד עכשיו, בארבעת החודשים הקרובים, בין ביטחון לפוליטיקה.

נחמן שי: ננהל את המלחמות הפוליטיות שלנו בדרך אחת, בחזית אחת – חזית אחת, תרתי משמע – ונשאיר את ביטחון המדינה בידי המקצוענים שיודעים מה הם עושים שם, ולא ניתן לערבב בין שניהם.

נחמן שי: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: חברת הכנסת מירב בן ארי – נוכחת ומוותרת; חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מוותרת.

איילת נחמיאס ורבין: מוותרת.

איילת נחמיאס ורבין: מוותרת ולא חוזרת בי.

רויטל סויד: חבר הכנסת משה מזרחי.

רויטל סויד: מוסי, אתה דובר היום של כולם.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 212), בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הלאומי (תיקון מס' 212), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רויטל סויד: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: אני מוסיפה את הצבעתו של חבר הכנסת איל בן ראובן, שהצביע בעד.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה, ותועבר לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות – אין לי מושג מתי, חבר הכנסת אלאלוף, אבל – – –

אלי אלאלוף: ביום חמישי.

רויטל סויד: ביום חמישי.

רויטל סויד: נהדר.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) (תקיפת צוות רפואי), התשע"ט–2018.

קריאה: – – –

רויטל סויד: סליחה?

רויטל סויד: זה היה – – – כן.

רויטל סויד: זה היה הצעת חוק הבטחת הכנסה.

קריאה: לא.

רויטל סויד: סליחה, סליחה.

אלי כהן: – – – 7 .

אלי כהן: יש לך את 8 עכשיו.

רויטל סויד: אנחנו הצבענו על הצעת חוק הביטוח הלאומי, ועכשיו אני עוברת – נכון.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1286); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק השר אלי כהן, בשם שר העבודה והרווחה.

אלי כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בחוק הבטחת הכנסה מפורט המנגנון של חישוב ההכנסה של הזכאי המשפיעה על שיעור הגמלה שיקבל.

אלי כהן: החישוב נעשה באופן מדורג, כך שבשלב הראשון לא מובא בחשבון לצורך חישוב הגמלה סכום מסוים מההכנסה שמקורה בעבודה.

אלי כהן: סכום זה מכונה disregard.

אלי כהן: שיעור הניכוי האמור תלוי בגיל התובע ובהרכב משפחתו, ושיעורו הוא 60% למשפחות שבראשן הורה עצמאי.

אלי כהן: בשיעור הניכוי הנוכחי, תובעי גמלת הבטחת הכנסה וגמלת מזונות מוגבלים לסכומי השתכרות נמוכים יחסית, וכל השתכרות הגבוהה מסכומים אלה מביאה לשלילת גמלת הבטחת הכנסה וההטבות הנלוות אליה.

אלי כהן: לכן, נוצר תמריץ שלילי להגדלת סכום ההכנסה של תובעי הבטחת הכנסה ומזונות, מחשש שמא הגדלת ההכנסה מעבודה תגרום בסופו של דבר להפסד העולה על הגדלת ההכנסה.

אלי כהן: על כן, על מנת לעודד עבודה בשכר גבוה יותר ויציאה לעבודה בקרב משפחות שבראשן הורה עצמאי, נקבעו בחוק הבטחת הכנסה הוראות לעניין משפחות שבראשן הורה עצמאי, קרי, חד-הוריות, כך שביחס להכנסה מעבודה שגובהה הוא כ-3,300 שקל לחודש, שיעור הניכוי יהיה 25%.

אלי כהן: ביחס להכנסה העולה על הסכום האמור שיעור הניכוי יישאר בשיעורו על פי הנוסח הקיים, כלומר 60%, וזאת עד לאיפוס הגמלה.

אלי כהן: אופן החישוב האמור הוחל הן לעניין גמלת הבטחת הכנסה והן לעניין דמי מזונות מכוח חוק המזונות.

אלי כהן: כמו כן, תוקן בתיקון עקיף החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בשוק העבודה וצמצום פערים חברתיים ונקבע בו מנגנון של קיזוז, ולפיו ההטבה למשפחות עצמאיות תינתן במסגרת חוק הבטחת הכנסה או בחוק מענק עבודה.

אלי כהן: בהתאם להוראת השעה, התבקש הביטוח הלאומי לערוך מעקב אחר משפחות שבראשן הורה עצמאי.

אלי כהן: ממחקר זה עולה כי חל שיפור בהכנסתן הכוללת של משפחות אלו, ומרביתן הגדילו את ההכנסות מהעבודה.

אלי כהן: עם זאת, התקופה המדוברת מצריכה בחינה נוספת של ההשפעה לטווח זמן ארוך יותר, תוך שימור המנגנון שמיטיב עם המשפחות שבראשן הורה עצמאי.

אלי כהן: הוראת השעה עתידה להסתיים בסוף השנה, ולפיכך תיקון החוק המונח לפניכם מבקש להאריך את הוראת השעה בשנתיים נוספות.

רויטל סויד: תודה רבה.

אלי כהן: אלה, למעשה, גברתי, עיקרי הצעת החוק, כפי שמציינים במשרד העבודה והרווחה.

אלי כהן: אני חושב שכאן המקום לציין שזוהי הצעת חוק בהחלט חשובה מאין כמוה, שמעודדת יציאה, שמעודדת – – –

מירב בן ארי: – – –

אלי כהן: תני רק לסיים.

אלי כהן: את רוצה שנפרגן לך?

אלי כהן: תני לי לסיים.

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך למה.

רויטל סויד: רגע, אני לא רוצה להיכנס ביניכם בתוך הבית, אבל עדיין תני לו להציג.

מירב בן ארי: זה לא – – –

אלי כהן: אני אומר לך, מירב, הזיכרון שלי הוא לא כזה קצר.

מירב בן ארי: אתה – – –

אלי כהן: אם עד לפני שתי דקות אמרת לי להזכיר, תאמיני לי שאני אזכיר אותך.

אלי כהן: אל תדאגי.

מירב בן ארי: – – –

אלי כהן: אז אני באמת חושב שמדובר בהצעת חוק שהיא חשובה בהחלט, מאין כמוה, שבאה ועושה תיקון, ושתגרום ליציאת נשים חד-הוריות לעבודה.

אלי כהן: ובהחלט, אם אתם מופתעים – מפרגן בהחלט לחברת הכנסת מירב בן ארי.

אלי כהן: אני יודע שאת כבר דיברת על הצעת החוק הזאת.

מירב בן ארי: החוק שלי מהיום הוא אותו חוק, אחד לאחד.

מירב בן ארי: זה החוק השלישי.

מירב בן ארי: אתה תסיים, אחרי זה – – –

אלי כהן: מצוין.

אלי כהן: מירב, אני מציג את זה כאן בשם שר העבודה והרווחה.

אלי כהן: אני מופתע שרוצים לפרגן למישהו והוא מתעצבן, כלומר, זה לצורך העניין.

מירב בן ארי: לא – – –

קריאה: רק – – –

מירב בן ארי: הוא יודע למה – – –

אלי כהן: כאן בהחלט, מירב, חשוב גם אולי לבוא ולציין – אם לא היית קוטעת את דבריי – –

מירב בן ארי: סליחה.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: – – אז גם הייתי מציין שאני חושב שזה לא החוק הראשון שהיית מעורבת בו בעניין חד-הוריות.

אלי כהן: אני חושב שבמהלך כל הכנסת הנוכחית, ולמעשה בשבוע שבו אנחנו מסכמים את פעילות הכנסת העשרים, אז ללא ספק עשית עוד מגוון של פעילויות – גם בחוגים, גם בחינוך, גם העסקים הקטנים – לטובת חד-הוריות, ובנושא הזה יישר כוח.

אלי כהן: בהחלט מדובר בתיקון מהותי, ואני יודע שהשקעת ועבדת עליו רבות.

אלי כהן: ומדובר כאן בהארכה בשנתיים נוספות.

אלי כהן: אני רוצה בהחלט לציין גם את חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אלי כהן: אני חושב שהכנסת הנוכחית יישמה בצורה משמעותית את דוח העוני – שאתה עמדת בראש הוועדה לפני שאתה נבחרת לכנסת ישראל.

אלי כהן: למעשה, אני חושב שאם אנחנו מסכמים עכשיו נתונים שמראים אץ הצמצום המשמעותי ביותר בפערים החברתיים במדינת ישראל לפי מדד ג'יני, שהוא הנמוך ביותר ב-20 שנה האחרונות, זה ללא ספק הודות למגוון רחב של חוקים שעברו בוועדה בראשותך, ובנושא הזה גם ביישום הוראות בתקציבים ממשלתיים, וכך אנחנו בונים בנושא הזה חברה.

אלי כהן: אין לי ספק שמדובר בחוק מבורך.

אלי כהן: אגב, אם אני הייתי מציע אפילו תיקון, הייתי חושב שאפשר לעשות את זה לצמיתות, ואני אומר לך, חברת הכנסת מירב בן ארי, שמה שהייתי מציע לך לכנסת הבאה זה כבר להגדיל את ה-disregard מעבר ל-3,000 שקלים.

אלי כהן: טוב שהגענו גם לזה, מעבר ל-600 שקלים.

אלי כהן: אבל בהחלט יישר כוח גם לשר חיים כץ, גם לחבר הכנסת אלאלוף וגם לחברת הכנסת מירב בן ארי.

אלי כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לשר אלי כהן.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – נוכח ומוותר.

רויטל סויד: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

רויטל סויד: היא עולה נחושה.

קריאה: היא תמיד נחושה – – –

רויטל סויד: נכון.

רויטל סויד: מה שנכון נכון.

מירב בן ארי: זו הסיבה שהוא מחייך.

מירב בן ארי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: אני אגיד בקצרה.

מירב בן ארי: אדוני השר, חברי אלי כהן, בכלל לא קטעתי אותך, בינינו, אלא פשוט קטעתי כי החוק הזה הוא אחד לאחד החוק שלי, ובעוד שני חוקים אתם תצביעו עליו.

מירב בן ארי: זה לא שהייתי שותפה – זה החוק שלי שפשוט העתיקו אותו as is והביאו אותו כממשלתית, ולכן קטעתי אותך.

מירב בן ארי: אבל הכול בסדר.

מירב בן ארי: ואלי יושב פה מחייך.

מירב בן ארי: ברור שהוא מחייך.

מירב בן ארי: חבר'ה, זה קורה כנראה גם בקואליציה.

מירב בן ארי: חכו בסבלנות.

איציק שמולי: ברוכה הבאה.

מירב בן ארי: עוד תודה.

מירב בן ארי: עוד שני חוקים – תסתכלו בסדר-יום: הצעת חוק של מירב בן ארי – בול, אחד לאחד, אותו חוק.

מירב בן ארי: כשאני אעלה לדבר על החוק אני אספר לכם.

מירב בן ארי: זהו.

מירב בן ארי: תודה רבה.

נחמן שי: אנחנו לא יכולים לחכות.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי, שעכשיו מבינה מה קורה כשלוקחים הצעות חוק שלנו, עם הודעות הדוברות שלנו, עם ההתבטאויות שלנו, ואחר כך אומרים שהן מהפכניות.

רויטל סויד: חוויתי אחת כזאת השבוע, הצעת החוק לניכור ההורי, אבל אין מה לעשות.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לדובר הבא.

רויטל סויד: חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מוותרת.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רויטל סויד: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך דיון.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/822); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) (תקיפת צוות רפואי), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה, של חברי הכנסת איילת נחמיאס ורבין, מירב בן ארי ואיציק שמולי.

רויטל סויד: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

דב חנין: אנחנו רוצים להצביע בעד.

רויטל סויד: מי שרוצה לדבר, בבקשה, מוזמן, לפני שאני נועלת את רשימת הדוברים.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה רגע, אני הייתי לא מרוכזת, בגלל שהילדים שלי פה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה בראש ובראשונה להודות לחבריי חברת הכנסת מירב בן ארי וחבר הכנסת איציק שמולי – אני מרגישה שזכות גדולה נפלה בחלקנו על כך שזאת תהיה אחת מהצעות החוק האחרונות שנעביר – וכמובן ליו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברי חבר הכנסת אלי אלאלוף, המכונה בפי מסיה אלאלוף, משום שאנחנו נתנו לחוק הזה את הדחיפה שהיה צריך לתת לו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו זוכרים היטב, זה צרוב בבשרנו, צריך לומר, חברת הכנסת בן ארי, השמות: טובה קררו, אביבה אילוז, רחלי ברוך ומרינה פרנקל.

איילת נחמיאס ורבין: אלה רק חלק מהשמות של אנשי צוותים רפואיים שהותקפו על ידי אנשים שהם סייעו להם או על ידי בני משפחותיהם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עדים כבר תקופה ארוכה למתקפה ההולכת וגוברת על צוותים רפואיים.

איילת נחמיאס ורבין: בשנה שעברה זכיתי להעביר יחד עם חבר הכנסת מוטי יוגב הצעת חוק להחמרת ענישה כלפי מי שתוקף צוותי חינוך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לציין, חברתי חברת הכנסת בן ארי, שהיום הותקפה עוד עובדת סוציאלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני ככה הרגשתי שיש לי פלשבק לדיון שהיה לנו בחוק.

איילת נחמיאס ורבין: החשיבות של החוק הזה נובעת משתי סיבות: האחת – משום שאותם עובדים שלא היו כלולים בחוק קודם ובעצם לא היו מוגנים על ידי סעיף 382א לחוק העונשין יהיו מוגנים.

איילת נחמיאס ורבין: הדבר השני הוא, כמובן, הרחבה – יוזמה מבורכת של חברת הכנסת בן ארי – הרחבה של ההגדרה של צוות רפואי.

איילת נחמיאס ורבין: האנשים האלה, באמת צריך להגיד, הם מלאכים בלבן.

איילת נחמיאס ורבין: כל אחד מאיתנו שרואה אותם בחדרי המיון, בקופות החולים, בעזרה הראשונה – אנחנו הכנסנו כמובן את צוותי החירום, שזה דבר באמת באמת חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו עושים צעד קטן כדי להבטיח קצת יותר טוב את הביטחון שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מגיע להם – זה מגיע לכולנו כחברה, שהאנשים האלה, צוותי חינוך, צוותי רפואה, וגם עובדים סוציאליים, אלה שנמצאים בחזית החברתית של כולנו, יהיו מוגנים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת זכות גדולה לעבוד אתכם על החוקים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה, כמובן, להודות ליושב-ראש הכנסת, למזכירת הכנסת וסגן מזכיר הכנסת, לרשמים הפרלמנטרים המעולים ולכל צוות הכנסת, לסדרנים ולסדרניות ולמאבטחים שלנו, כמובן.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לכם על מי שאתם בשבילנו.

איילת נחמיאס ורבין: כמובן גם לצוות המזנון צריך להגיד תודה, ולציונה שלנו, שאולי צופה במקרה מאחור.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לכם על הכול.

איילת נחמיאס ורבין: למרות הכול זאת זכות גדולה להיות חלק מהבית הזה כאן, בכנסת הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

רויטל סויד: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: אדוני השר, כנסת נכבדה, את החוק הזה אני חושבת שהבאתי לכאן לפני כמעט חודשיים.

מירב בן ארי: הוא חוק טוב, אבל לא מספיק טוב, לצערי, כי רצינו להרחיב הרבה יותר את מנגנון הענישה.

מירב בן ארי: כמו שחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, שותפתי לחוק החשוב הזה, הגדירה, כרגע המצב הוא שהרחבנו את מעגל הזכאים, מה שנקרא, וכיום לא רק עובדי חירום אלא גם טובה קררו, זכרה לברכה, שבסך הכול עשתה בדיקות דם, נכנסת; רופאים פרטיים גם הם נכנסים; עובדי איחוד הצלה, שעד היום לא היו מוגנים, כי צוין רק מד"א, גם הם נכנסים.

מירב בן ארי: אבל אנחנו רצינו ענישה חמורה יותר, ולצערי – אומנם איילת אמרה שזה יקרה – זה כבר לא יקרה בכנסת הזאת.

מירב בן ארי: אבל מה שטוב – יש לנו דין רציפות פה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: לכן החוק הזה, בעזרת השם, יימשך לכנסת הבאה.

מירב בן ארי: יש פה מספיק חברי כנסת שחתומים על זה כדי להמשיך ולקדם אותו.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים להרחיב את מעגל הענישה, להעלות את רף הענישה לתוקפי צוותים רפואיים, וזאת מטרת החוק.

מירב בן ארי: לכן, בכנסת הבאה, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני מאוד מאוד מקווה שנהיה פה כדי להרחיב את המעגל הזה, וכמובן לתת הגנה לכל אותם צוותים רפואיים שנמצאים שם בשבילנו ולצערי עוברים תקיפות, לעיתים על בסיס יומי, ללא הרף.

מירב בן ארי: התפקיד שלנו בכנסת זה לתת להם הגנה מקסימלית מבחינת החוק.

מירב בן ארי: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

רויטל סויד: חבר הכנסת איציק שמולי.

מירב בן ארי: סליחה, אני יכולה להוסיף משהו?

מירב בן ארי: כי עוד לא נגמר לי הזמן.

רויטל סויד: אוקיי.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד תודה לחברי חבר הכנסת איציק שמולי, שהוא השותף שלי לשדולה למען הגנה על צוותים רפואיים.

מירב בן ארי: אנחנו שותפים, והיינו יחד גם בסיור, שתדעי, גברתי היושבת בראש.

מירב בן ארי: פגשנו את הצוותים הרפואיים וראינו מה הם עושים, הצוותים רפואיים – ראינו מה הם עושים יחד.

איציק שמולי: עלינו על אופנועים.

מירב בן ארי: כן, נסענו על אופנוע והסתובבנו.

מירב בן ארי: ראינו כמה מהר אפשר להגיע, אם רוצים, למקרה חירום של תקיפת צוות רפואי.

מירב בן ארי: לכן גם נסענו על אופנוע.

מירב בן ארי: אז שכחתי בטעות להזכיר אותך.

מירב בן ארי: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

רויטל סויד: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

רויטל סויד: שר הבריאות לעתיד.

איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, קיבלת בתמצית את מהות היחסים של מירב בן ארי ושלי: עובדים ביחד והיא שוכחת להזכיר אותי.

רויטל סויד: בטעות.

איציק שמולי: הכול באהבה.

איילת נחמיאס ורבין: בכל נאום שלי אני מזכירה שמונה פעמים את שר הבריאות לעתיד, סליחה.

איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, באמת יש לנו זכות גדולה להביא את החוק הזה היום, אומנם רק בקריאה ראשונה, אבל אין שום ספק שהמקרה המזעזע והטרגי של הרצח המזוויע שהיה בחולון של האחות טובה קררו, זכרה לברכה, שנרצחה על לא עוול בכפה – בכלל, המציאות הזאת שבה אנשים קמים בבוקר, בכל מקצוע, אבל בעיקר במקצועות שבהם הם בוחרים לתת מעצמם עבור אנשים אחרים, וזה יכול להיות רופאים ואחיות, זה גם מורים, זה גם עובדים סוציאליים – פעם אחר פעם בקדנציה הזאת הבית הזה נאלץ להתמודד כמעט בעל כורחו עם מחשבה וגם עם פעולה איך להגדיל את מעטפת הגנה עבור אותן אוכלוסיות, וזאת מציאות שהיא בלתי נסבלת.

איציק שמולי: לפעמים אומר חבר הכנסת גילאון, חברי, שהלוואי שיכולנו לעשות חוק שאנשים יהיו בני אדם.

איציק שמולי: זה מסוג החוקים האלה שאתה אומר לעצמך: הלוואי שלא היינו צריכים את החוק הזה, כי הלוואי שאנשים היו מתנהגים כמו בני אדם.

איציק שמולי: אבל למרבה הצער אנחנו רואים שאנחנו צריכים את החוק הזה.

איציק שמולי: החוק הזה יהווה נדבך נוסף בחומת ההגנה על צוותים רפואיים, גם בבתי החולים, גם בקופות החולים.

איציק שמולי: בסופו של דבר אני באמת רוצה להודות לשותפות הטובות, המעולות, שהיו כאן בחוק הזה, גם חברת הכנסת מירב בן ארי וגם חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איציק שמולי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת חבר הכנסת אלי אלאלוף, שבאמת הייתה לו תרומה נכבדה בקידום המהיר והאפקטיבי של הצעת החוק הזאת.

איציק שמולי: ואני מאוד מאוד מקווה שביחד עם שורה נוספת של צעדים – שנוכל לקדם כנראה כבר רק בכנסת הבאה – נוכל לייצר סביבה בטוחה עבור אלה שמקדישים את כולם כדי לתת לאחרים, להציל חיים, ובסופו של דבר לנסות יום-יום לברוא כאן חברה שהיא טובה יותר, בריאה יותר ומוגנת יותר.

איציק שמולי: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

רויטל סויד: חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת.

רויטל סויד: חבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: מוסי, התרשלת הפעם.

נחמן שי: תודה רבה, גברתי.

נחמן שי: קודם כול אני רוצה להודות לחבריי וחברותיי, שהם עכשיו מצלמים סלפי.

נחמן שי: יכול להיות שזה יזכה בפרס בשנת 2019 – כי ל-2018 כבר חילקו את הפרס – לשמולי, לאיילת ולמירב.

רויטל סויד: חבר הכנסת נחמן שי מדבר אליכם.

נחמן שי: לא, לא.

נחמן שי: הם כבר עפים, הם כבר באינסטגרם.

נחמן שי: הם כבר במקום אחר.

איילת נחמיאס ורבין: – – – לא באינסטגרם – – –

נחמן שי: אני מצטרף לצורך הדחוף להגן על עובדי ציבור במדינת ישראל.

נחמן שי: אני שמח שהגדלתם במידה מסוימת את היריעה לטובת אוכלוסייה נוספת שראויה לכך – הצוותים הרפואיים, האחיות וכן הלאה.

נחמן שי: ואני רק רוצה לקרוא מפה – ואני החלפתי מילה עם ידידי הטוב, חבר הכנסת ויושב-ראש ועדת העבודה והרווחה אלי אלאלוף, שלא הצלחנו בכנסת הזאת, ואלי ליווה מאוד מקרוב את המאבק של העובדים והעובדות הסוציאליות להכניס גם אותם לשם.

נחמן שי: ואני מקווה שנצליח אנחנו, מי שיגיע לכנסת הבאה, להוסיף את כיפת הברזל הזאת – אולי לא ברזל, אבל כיפה – גם מעל העובדים והעובדות הסוציאליות, שאנחנו יודעים שהם נתונים להתקפות ולאלימות ולאיומים, לפעמים איומים פיזיים, לפעמים איומים ברשתות החברתיות – דברים שצריך לעקור אותם מן השורש.

נחמן שי: מדובר באנשים שהעמידו את עצמם מרצון בשורה הראשונה, בחזית של המאבק החברתי במדינת ישראל, שעוסקים באמת באמת באנשים עניים, דלים, קשי יום, סיעודיים, באמת בשכבות הכי נמוכות באוכלוסייה הישראלית, שראויות, ובצדק, לסיוע כדי לחלץ אותן משם.

נחמן שי: והעובדים והעובדות הסוציאליות שם בשביל המאבק הזה, ולא הצלחנו – עדיין, אני אומר – לתת להם את ההגנה שהם ראויים לה כדי שהם יוכלו לעשות את עבודתם שלהם.

נחמן שי: נכון, הם גם מבקשים הטבות בשכר וגם למלא תקנים.

נחמן שי: גם בזה הם צודקים, 21,000 איש, אנשים טובים במדינת ישראל.

נחמן שי: הם ראויים לכך.

נחמן שי: אבל הדבר הראשון הוא שקודם כול הם יוכלו לעשות את עבודתם בביטחון.

נחמן שי: עכשיו, עכשיו, ממש על קו הגמר, שר העבודה והרווחה התנדב לסייע להם, והוא אומר שהוא יגן עליהם והוא ייתן להם כך והוא ייתן להם אחרת, אבל חבר'ה, אנחנו בתפילת נעילה.

נחמן שי: כבר לא נשאר הרבה לעשות ברגע הזה, והכול באמת יעבור לכנסת הבאה, וחבל, כי העבודה של העובדים הסוציאליים והעובדות הסוציאליות לא נגמרת בקטע הזה.

נחמן שי: אותם לא מעניינים פריימריז ובחירות; אותם מעניינת העבודה שהם בחרו לעשות, שהם מקדישים לה, תרתי משמע, את חייהם, ושהם מרגישים לא פעם ולא פעמיים שהמדינה הפקירה אותם.

נחמן שי: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת; חבר הכנסת מסעוד גנאים – מוותר; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חברת הכנסת סתיו שפיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת נורית קורן – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; יהודה גליק – אינו נוכח; חיים ילין – אינו נוכח.

רויטל סויד: עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, בואו נחשוב רגע על איזה חוק אנחנו מדברים: אנחנו מדברים על חוק כדי לתת ביטחון לאלה שנותנים את שירותי הבריאות, אלה שמטפלים בנו, אלה שמצילים את החיים שלנו והם נפגעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים מתקיפים אותם, אז באנו לחוקק חוק כדי להרתיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הכוונה – שמי שיתקוף צוות רפואי ידע שעונשו כבד, ואז אולי נרתיע אנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל האלימות שיש לנו באוכלוסייה בין האזרחים היא גבוהה ומחייבת טיפול אחר, לא רק ענישה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומי שתוקף אחות – והרגו אחיות – ומי שתוקף רופא, מי שתוקף את מי שבא לטפל בו ולהציל את החיים שלו או של היקר לו – הגענו למצב מוסרי ירוד כזה שאנחנו מגיעים לחפש את ההרתעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואת מי אנחנו מחפשים ועוד לא הצלחנו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: את העובדים הסוציאליים, ודובר עליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רופא בא, מטפל, ואפילו בכל מי שנזקק, הוא בא ועוזר לו, והסדר הוא לא לפי ההגעה אלא לפי הנחיצות, במי שמצבו יותר מסוכן, ואז הוא בא לטפל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל עובד סוציאלי או עובדת סוציאלית, יש להם עומס, ולפעמים הם לא נותנים את השירות בזמן בגלל העומס שיש להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הטיפול בנושא של העובדים הסוציאליים צריך להיות גם דרך תקציבים ודרך שינוי גישה של המשרד, ולא רק לבוא למנוע, כי הרבה אנשים שתוקפים עובדים סוציאליים זה בגלל דבר אחד: שלא טיפלו בתיק שלהם הרבה זמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מוצדק ואין סיבה, וצריך להחמיר את הענישה, אבל במקביל צריך לתת תשובות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עובדים סוציאליים לא יכולים לעמוד בנטל של מספר התיקים שהם עובדים עליהם, שהם מקבלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והתיקים הרבים האלה מעכבים – אתם יודעים מה, האנשים שיש להם תיקים יכולים להיות משוכנעים, לחשוב שלא טיפלו בתיקים שלהם בזמן, ואז זה יכול לגרום להם נזק, והתגובה היא קיצונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, צריך לטפל גם בנושא של מספר האנשים שנותנים את השירות, וגם בין הרופאים, ובמיוחד בפריפריה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עם התארכות התורים של אנשים, אנשים מגיעים, כבוד יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ובגלל סיבה טכנית אומרים להם: הטופס שאתה מקבל עוד לא מעודכן, ותחזור; אחרי שהוא הפסיד יום עבודה ובא לקבל את הטיפול וחיכה בתור – חודשים, לפעמים – בגלל דברים טכניים גם אומרים לו: תחזור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הענישה מחויבת המציאות, ואנחנו נתמוך בחוק הזה, אבל צריכים לבוא גם עם ממצאים אחרים של הגדלת כוח אדם כדי לתת את השירות הנאות לאנשים ולהוריד את העומס, גם מרופאים שלפעמים עובדים בכמה משמרות, וצריך לטפל גם בנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

רויטל סויד: חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח; פנינה תמנו – אינה נוכחת; חבר הכנסת מוסי רז – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; יוסי יונה – אינו נוכח; חבר הכנסת איתן ברושי – מוותר; חבר הכנסת איל בן ראובן – מוותר; מיקי לוי – אינו נוכח; חברת הכנסת ענת ברקו – מוותרת; חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מעה אזברגה – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל בירן – אינה נוכחת; אברהם נגוסה – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – מוותר; חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת חיליק בר – מוותר; חברת הכנסת לאה פדידה – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; עמיר פרץ – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; מאיר כהן – אינו נוכח; נאוה בוקר – אינה נוכחת.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) (תקיפת צוות רפואי), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד?

רויטל סויד: ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) (תקיפת צוות רפואי), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רויטל סויד: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 137) (תקיפת צוות רפואי), התשע"ט–2018, עברה בקריאה ראשונה, והיא תוחזר לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/828); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה, של מירב בן ארי.

רויטל סויד: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת מירב בן ארי, שכבר סיפרה לנו עליה לפני שני חוקים, ואנחנו כבר יודעים עליה, אבל בכל זאת היא תעלה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: קודם כול, תודה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה – דרך אגב, אני לא מדברת כמעט, כמו שאת יודעת, בדברים אחרים לעומת מה שאתם מדברים.

מירב בן ארי: אני עולה כדי להסביר את החוק, כי כשעליתי רק סיפרתי שזה בדיוק אותו חוק.

מירב בן ארי: רק במילה, כדי לומר על מה החוק, שתדעו על מה אתם מצביעים: כשאישה חד-הורית יוצאת לעבוד, מקזזים לה את מזונות הילדים.

מירב בן ארי: מה שהחוק הזה עושה – במשך שנים קיזזו לה 60%; הצלחנו בחוק הזה להוריד ל-25%.

מירב בן ארי: למה הלחץ?

מירב בן ארי: כי הוראת השעה מסתיימת בסוף החודש, ולכן עשינו מהר מהר טרומית, היום ראשונה, מחר בבוקר דיון אצל אלאלוף בוועדת העבודה והרווחה, ובשבוע הבא בוועדת הסכמות נגיע לקריאה שנייה ושלישית, כדי שהכנסת לא תצא ותחזיר את הנשים החד-הוריות להמשיך קיזוז של 60%, אלא תשאיר אותן ב-25%.

מירב בן ארי: השר אלי כהן, אני רוצה להגיד לך עוד משהו, אתה שומע?

מירב בן ארי: אמרת לי: מירב, אולי בכנסת הבאה תשקלי לשנות ל-3,000.

מירב בן ארי: אני רוצה בכנסת הבאה לשקול לבטל בכלל את הקיזוז, כי מזונות ילדים הם לא קצבה.

מירב בן ארי: מזונות ילדים, בעולם מתוקן, היא הייתה מקבלת מבן הזוג שלה, ולכן מראש בכלל לא צריך לקזז ולא צריך להגיע איתה למצב של התחשבנות.

מירב בן ארי: ברגע שקיבלת מזונות לילדים שלך, הם מגיעים לך וזהו.

מירב בן ארי: בכל מקרה, עדיף כמובן להוריד מ-60% ל-25%, ועל זה אתם מצביעים.

מירב בן ארי: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

רויטל סויד: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; תמר זנדברג – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל בירן – אינה נוכחת; מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת דב חנין – –

דב חנין: מוותר.

רויטל סויד: – – מוותר.

רויטל סויד: חבר הכנסת איציק שמולי – –

איציק שמולי: מוותר.

רויטל סויד: – – מוותר; עליזה לביא – אינה נוכחת; מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; אלעזר שטרן – אינו נוכח; ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; מרב מיכאלי – אינה נוכחת; עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – עולה?

רויטל סויד: חבר הכנסת נחמן שי מוותר; יואל חסון – אינו נוכח; חברת הכנסת סתיו שפיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת ענת ברקו – מוותרת; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מה קורה לכם היום?

איילת נחמיאס ורבין: לא, תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי בלי משקפיים, לא שמעתי, את יודעת איך זה עובד.

רויטל סויד: חבר הכנסת איל בן ראובן – אינו נוכח; נוכח; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר.

רויטל סויד: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה, בנוכחות חבר הכנסת אלאלוף, שיושב פה, לומר בהקשר של הבריאות – שכמובן, אני מברך על החוק שהיה בסעיף הקודם – לומר שהתקיים דיון חשוב ביוזמת חברי הכנסת אלאלוף ומאיר כהן על פערי הבריאות בדרום.

איתן ברושי: אפשר היה להכפיל אותם – גם בצפון – ולומר שבנושא הבריאות בכנסת הזאת עסקנו הרבה, כולנו, בעיקר במקומות שנועדו לכך, אבל ההתקדמות הייתה איטית מאוד.

איתן ברושי: שאלת האלימות כלפי הסגל הרפואי חשובה.

איתן ברושי: שאלת תקציבי הבריאות – ראינו פעם נוספת שאין להם פתרון במסגרות שהממשלה נתנה לכך.

איתן ברושי: היום עסקנו באילת ובדרום, אבל אני רוצה לומר, בהחלט לכבודה של הוועדה בראשותו של חבר הכנסת אלאלוף, שהייתה התקדמות ועסקו בנושאים והעלו אותם לסדר-היום; יש גם סגן השר ליצמן.

איתן ברושי: אבל צריך לומר פעם אחרונה לכנסת הזאת, אולי בצורה פומבית, שמערכת הבריאות היא פונקציה חשובה מאוד, והיא במאה אחוז באחריות הממשלה.

איתן ברושי: היא לא נחלקת עם השלטון המקומי.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לאחריות שכל אחד לוקח, בנושא הזה יש לממשלה אחריות מלאה.

איתן ברושי: אני רוצה להתייחס לסעיף בחוק שעלה יותר מוקדם בימים האחרונים, וגם כאן על ידי חבר הכנסת אבי דיכטר, יושב-ראש החוץ והביטחון, ואני רואה בזה הישג גדול.

איתן ברושי: הייתה לי הזכות – גם חבר הכנסת איל, גם עמר, אני חושב שהיו חלקית בהסדרת הנושא של פינוי מוקשים ונפלים.

איתן ברושי: עניין פינוי המוקשים הוא לא דבר חדש, ובשנים האחרונות ניתנו מסגרות ותקציבים.

איתן ברושי: הביצוע הוא מאוד מאוד חלקי.

איתן ברושי: היום באישור לפינוי נפלים יחד עם מוקשים, בתוספת תקציב ומשאבים, אני חושב שניתנה תשובה מאוד חשובה.

איתן ברושי: לגבולותיה של המדינה יש היסטוריה ארוכה.

איתן ברושי: לאורך הגבולות יושבים יישובים, רובם חקלאיים, ממג'דל שמס בצפון ועד אילת בדרום, וגם בגבולות הנוספים.

איתן ברושי: אנחנו יכולים לומר שבשחרור שטחים שהיו בעבר שטחי אימונים, או היו שטחים שהיה בהם מיקוש, או מיקוש שנסחף כתוצאה מהשיטפונות – או מסיבות נוספות, ולא צריך לפרט – אנחנו נותנים פה תשובה להרחבת ההתיישבות, לחיזוק החקלאות, למימוש הריבונות, לאחריות המדינה על אדמותיה, שאלו אדמות מינהל, ולתוספת יישובים, ולחזק את החוסן של היישובים ושל האזורים הללו.

איתן ברושי: ישבו בדיונים האלה ראשי מועצות והתעניינו, והיום בטלפון גם ראשי רשויות.

איתן ברושי: אני חושב שזהו הישג משמעותי, אבל זה לא יכול להישאר רק במסגרת אמירה; צריכה להיות כאן תוכנית מפורטת, וצריכים להשיג הישגים יותר גדולים ומשאבים יותר גדולים.

איתן ברושי: וצריך לזכור שמי שמזהם בדרך כלל זה מערכת הביטחון.

איתן ברושי: איפה שהיו מחנות צבא או נושאים אחרים – היא צריכה לנקות.

איתן ברושי: אי-אפשר להטיל את האחריות על רשויות או יישובים שגם ככה יש להם קשיי קיום.

איתן ברושי: אבל צריך לברך את אבי דיכטר ולהודות לו ולכל השותפים לדיון החשוב הזה.

איתן ברושי: אני חושב שהכנסת הזאת תרמה תרומה חשובה בחוק הזה שאושר כאן היום ערב פיזורה.

איתן ברושי: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת איתן ברושי.

רויטל סויד: מיקי לוי – אינו נוכח; יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; יהודה גליק – אינו נוכח; מאיר כהן – אינו נוכח; אברהם נגוסה – אינו נוכח; עפר שלח – אינו נוכח; שרן השכל – אינה נוכחת; נאוה בוקר – אינה נוכחת; חיים ילין – אינו נוכח; נורית קורן – אינה נוכחת; דוד אמסלם – אינו נוכח.

רויטל סויד: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

לאה פדידה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, יש דברים שבחירות לא דוחות, וזה אומר שלפני שבועיים, כשהגשתי בג"ץ, אמר ראש הממשלה שהוא יתקן ויאציל סמכויות.

לאה פדידה: אולי הוא חשב שהבחירות יפטרו אותו מזה, אבל היום הודיעו לו מבג"ץ שהתהליך נמשך, והוא חייב עד 25 בחודש למנות או להגיב.

לאה פדידה: אז היום הוא הגיש בקשה לדחייה של שבועיים, ובדחייה הזאת של שבועיים – מה יהיה?

לאה פדידה: הכיצד ראש הממשלה, שר החוץ ושר הביטחון ייסעו יחדיו לברזיל וישאיר את העם הזה במצב כזה רגיש?

לאה פדידה: אז אדוני ראש הממשלה – –

רויטל סויד: בנג'מין.

לאה פדידה: בנג'מין.

לאה פדידה: אולי את זה הוא יבין.

לאה פדידה: – – דחייה של שבועיים, דחייה של שבוע – אתה צריך למנות שרים ולהחזיר את המדינה לעם.

לאה פדידה: צר לי שאתה לא מאמין בחברי וחברות הכנסת של הליכוד.

לאה פדידה: חשבתי שהם מוכשרים.

לאה פדידה: אולי תמנה מהם.

לאה פדידה: אגב, בעתירה שלי כתבתי שאתה שר הביטחון, שר הבריאות, שר החוץ ושר הקליטה; שכחתי, אתה גם שר הדתות.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

לאה פדידה: כן, אדוני, אתה גם שר הדתות.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, דרעי.

רויטל סויד: לא.

רויטל סויד: לא.

לאה פדידה: הוא מינה את אריה דרעי לממלא מקום עם סמכויות שפג תוקפן בעוד שבועיים.

לאה פדידה: לא הצבענו כאן.

איילת נחמיאס ורבין: כן, נכון, צודקת.

לאה פדידה: לעם הזה לא מגיע ממלא מקום, חברת הכנסת איילת, ואני יודעת שאת מצדיקה אותי.

איילת נחמיאס ורבין: כן, כן, את צודקת.

לאה פדידה: לעם הזה מגיע שרים.

לאה פדידה: בממשלת מעבר, קבע בג"ץ, התהליך חייב להימשך.

לאה פדידה: אז ביקשת שבועיים ארכה.

לאה פדידה: אתה יודע מה?

לאה פדידה: יאללה.

לאה פדידה: בוא נראה אותך בשבועיים האלה מוצא חבר או חברת כנסת מהליכוד, מהמפלגה שלך, שמתאימים להיות שרים.

לאה פדידה: אולי נעזור לך?

לאה פדידה: אמרת שהם לא מבינים אנגלית, אז בטח שר חוץ לא תמנה מהם, אבל אולי תמצא שר קליטה, אולי תמצא שר דתות, אולי תמצא שר בריאות.

ענת ברקו: הכנסת מתפזרת.

ענת ברקו: הכנסת מתפזרת.

לאה פדידה: גברת, מתפזרת או לא, קרא בג"ץ היום במכתב לראש הממשלה – כי אני העותרת וקיבלתי אותו – שהוא חייב למנות, והוא ביקש ארכה של שבועיים.

ענת ברקו: אז את רוצה שהוא ימנה בפגרה?

ענת ברקו: את רוצה שהוא ימנה בפגרה?

לאה פדידה: גם בפגרה.

לאה פדידה: לא יכול להיות ששר הביטחון, שר החוץ וראש הממשלה ייסעו לברזיל ויפקירו את ביטחון העם.

לאה פדידה: לא אני אמרתי שזה מצב קשה, לא אני אמרתי ש"אני מגלה אחריות כי הסיטואציה הביטחונית קשה" – אתה אמרת.

לאה פדידה: אבל טוב, אוקיי, אצלך זה דיבורים לחוד ומעשים לחוד.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת פדידה, את יודעת שיש הנחיה שאסור להעלות למטוס גם את שר החוץ, גם את שר הביטחון וגם את ראש הממשלה ביחד?

לאה פדידה: כל הכבוד, חבר הכנסת אלאלוף – – –

אלי אלאלוף: אבל עכשיו, איך נעשה?

לאה פדידה: צריך לקרקע את המטוס.

לאה פדידה: כמו שצריך לקרקע את הממשלה הזאת, צריך לקרקע את המטוס ולהגיד לו: מיסטר בנג'מין, תחזיר את השלטון לעם.

לאה פדידה: לא יעזור לך.

לאה פדידה: יש לך ארכה, והבחירות לא משנות את זה.

לאה פדידה: יש לך שבועיים למנות שרים ולהחזיר את השלטון לעם.

לאה פדידה: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת לאה פדידה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה, של חברת הכנסת מירב בן ארי.

רויטל סויד: מי בעד?

רויטל סויד: מי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה ותיקוני חקיקה) (תיקון), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רויטל סויד: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא חוזרת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רויטל סויד: חבר הכנסת אלאלוף, יש לך הרבה מאוד עבודה ליומיים הקרובים.

אלי אלאלוף: עד יום ראשון נגמור.

רויטל סויד: עד יום ראשון.

רויטל סויד: כל הכבוד.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/826); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון מס' 12) (מתן שירותי כוח אדם של עגורנאים), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה, של חברי הכנסת איל בן ראובן, אלי אלאלוף ועבד אל חכים חאג' יחיא.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, את נאומי הקודם בנושא פתחתי בסיפור העצוב של נטע רוטמן, זיכרונה לברכה, שנפלה קורבן לקריסת מנוף ב-18 בפברואר השנה וקיפחה את חייה.

איל בן ראובן: מאז נאומי הקודם נוספו לרשימה השחורה של הנפגעים בתאונות הבנייה חמישה פועלים שנפצעו באורח בינוני ופצוע אחד קשה, וזה בפרק הזמן של 20 ימים בסך הכול.

איל בן ראובן: אני מוכרח לומר שזה פחות ממה שהתרגלנו לו.

איל בן ראובן: אני מוכרח לציין שבחודש האחרון קרה דבר מדהים: לא היה אף הרוג בתאונות בנייה.

איל בן ראובן: זה דבר שלא היה, אבל אני עושה עשר פעמים ככה.

איל בן ראובן: חשוב להבין שמאחורי הפצועים האלה עומדות עוד משפחות מרוסקות שמנסות לאחות את השברים.

איל בן ראובן: הצעת החוק המובאת בפניכם היום היא חלק מתהליך שלם לשיפור והסדרת הבטיחות בענף הבנייה שעליו אנחנו שוקדים כאן בכנסת, חברי הכנסת אלי אלאלוף וחבר הכנסת חאג' יחיא, בארבע השנים האחרונות.

איל בן ראובן: אם מותר לי להגיד – צוות מיוחד, צוות לעניין, צוות ענייני, שעוסק במטרה להציל חיי אדם, והיום אנחנו לוקחים צעד נוסף ומשמעותי לעבר המטרה הזאת.

איל בן ראובן: אני אומר מכאן לכל העוסקים במלאכה: אומנם בחירות בפתח, אבל אנחנו ממשיכים בפעילות השמירה על חיי הפועלים.

איל בן ראובן: אנחנו כרגע במומנטום שאסור לעצור אותו.

איל בן ראובן: כבוד היושבת-ראש, הצעת החוק הזאת באה לשים סוף להפקרות, להזנחה ארוכת השנים בנושא תעסוקת המנופאים באתרי הבנייה.

איל בן ראובן: הצעה זו תבטיח שמקרי פציעה ומוות הנגרמים מתפעול לא תקין של המנוף, לא מקצועי, יפחתו, ואני מקווה שלא יקרו.

איל בן ראובן: הבעיה מתחילה בנורמות בשטח, בהיקף תעסוקת המנופאים, בתנאי הכשירות והרישוי שאינם מפוקחים בצורה מספקת, בפגיעה בתנאי ההעסקה שלהם ובזכויות שהם זכאים להם, ועוד ועוד ועוד – אני הקראתי בהצעת החוק הראשונה.

איל בן ראובן: אני רק אומר שאנחנו לא ניתן להסתמך על תרבות ה"סמוך", על מקרי מזל ונס, שלצערי ישנם עוד לא מעטים כאלה.

איל בן ראובן: הצעת החוק הזאת צפויה לחולל שינוי משמעותי בשטח.

איל בן ראובן: כל קבלן כוח אדם שיבקש לספק שירותי כוח אדם של מפעילי מנוף יידרש לקבל היתר מיוחד לכך משר העבודה והרווחה, ואישור כזה יינתן רק לתאגידים שמטרתם ועיסוקם הוא מתן שירותי כוח אדם של עגורנאים מוסמכים.

איל בן ראובן: בהכנה לקריאה הראשונה בוועדת העבודה והרווחה של חבר הכנסת אלאלוף הכנסנו תנאי שלפיו קבלן כוח האדם יידרש להציג מדי שנה אישור ממפקח העבודה הראשי על עמידתו בדרישות של הבטיחות, ולא, ואם לא, השר יהיה רשאי לסרב למתן או לחידוש ההיתר הזה, ואותן חברות יצטרכו לתת למפעילי המנוף את תנאי הכשירות המלאים, מסמכי הרישוי הנדרשים – כל מה שנדרש על מנת שהם יוכלו לעבוד כחוק.

איל בן ראובן: בשפה פשוטה, אנחנו רוצים לדרוש בנושא הזה מקצוענות של המנופאים, כי אחרת יש תאונות.

איל בן ראובן: מנוף זה מקצוע מסוכן.

איל בן ראובן: זה עניין מסוכן לא רק למנופאי שיושב למעלה אלא גם לכל הסביבה שמסביבה מסתובב המנוף – לפעמים זה מעל בית ספר וגן ילדים – ולכן העניין הזה כל כך חשוב.

איל בן ראובן: אני מנסה לקצר.

איל בן ראובן: בדיוני הוועדה הוחלט להטמיע את הצעת החוק הזאת במהירות האפשרית – וזה תחת הדחיפה שלך, אלי, ואני מאוד מאוד מברך על כך.

איל בן ראובן: קבענו שבתוך שלושה חודשים מיום כניסת החוק לתוקף, עם כל הקשיים שבהתארגנות וכו' – שמענו את הכול.

איל בן ראובן: אני קורא מכאן לעצמנו, לך במיוחד, ולכבוד השר, שלא נמצא פה, לעשות הכול – ואנחנו נעשה הכול – שהצעת החוק הזאת תעבור בקריאה שנייה ושלישית כדי שהחוק הזה ייכנס לדרך, ובעוד שלושה חודשים המנופים יהיו בסטנדרט אחר של עבודה.

איל בן ראובן: זה מה שאנחנו דורשים.

איל בן ראובן: אני טוען שזאת מצווה של שמירת חיי אדם, לא פחות מכך.

איל בן ראובן: החוק הזה הוא חוק לשמירת חיי אדם – זה הסיפור, לא פחות מזה.

איל בן ראובן: במקביל, אגב, אני קורא לכל חברות כוח האדם, לכל העוסקים במלאכה: תתחילו להתארגן לעניין הזה עכשיו, כי אנחנו לא נאפשר חריגה בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני רוצה לומר לכם פה שהשבוע ביקרתי בשטח, באיזשהו אתר, וראיתי אפליקציות מאוד מעניינות שמאפשרות שליטה יותר טובה, באמת יותר טובה, של מנהל העבודה, של מנהל הפרויקט, בנושאים של הבטיחות.

איל בן ראובן: אפליקציה יפה.

איל בן ראובן: אני רואה הרבה הרבה יותר עיסוק בשטח של חברות שמבינות שאנחנו מתכוונים ברצינות למה שאנחנו אומרים, לכן קורים דברים בשטח, אבל אני חושב שאנחנו עדיין רחוקים מיכולת להגיד לעצמנו או לתת לעצמנו את הציון "עובר".

איל בן ראובן: אנחנו צריכים לעבוד הרבה כדי שבאמת נראה את התוצאות בשטח.

איל בן ראובן: אני רוצה לסיים ולומר שאנחנו מתכוונים להמשיך וללחוץ בכל הכוח.

איל בן ראובן: אני מקווה שהחוק הזה יעבור – הוא יעבור עכשיו בקריאה ראשונה – ושבאמת נעשה ונעביר אותו בקריאה שנייה ושלישית.

איל בן ראובן: כמו שאמרתי, זאת מצווה.

איל בן ראובן: אני רוצה להגיד תודה קודם כול לחבריי לצוות.

איל בן ראובן: באמת, אני חושב שאנחנו עושים פה עבודה.

איל בן ראובן: אם אני מסתכל אחורה על ארבע השנים האחרונות, אני חושב שהבאנו מדינה לעסוק בנושא שעד שהתחלנו לעסוק בו פשוט לא עניין אף אחד, הנושא הזה.

איל בן ראובן: לכן, אנחנו נמשיך לעסוק בזה.

איל בן ראובן: פגרה, לא פגרה – אנחנו ממשיכים לעבוד על הנושא הזה.

איל בן ראובן: אני רוצה לומר תודה למשרד העבודה והרווחה, שמשתף פעולה; ליושב-ראש ההסתדרות, שנותן לנו פה כף טרקטור מאוד חשובה כדי לקדם את הנושאים האלה.

איל בן ראובן: אני רוצה להודות לארגונים האזרחיים שמאוד מאוד דוחפים בנושא; לתקשורת, שנותנת לנו במה מאוד מאוד רחבה.

איל בן ראובן: ברגע שהציבור התחיל לעסוק בזה, אז גם התקשורת עוסקת בזה, וזה בהחלט מנוף מאוד מאוד חשוב; לעוזרים שלנו ולעוזרי דניאל, שבאמת דוחף, דוחף, דוחף, דוחף.

אלי אלאלוף: לצוות הוועדה.

איל בן ראובן: וכמובן לצוות הוועדה של אלי, שדוחף ימים ולילות, באמת ימים ולילות.

איל בן ראובן: אין מילים, אלי.

איל בן ראובן: זו באמת רוח המפקד, אין חוכמות בעניין הזה.

איל בן ראובן: אין חוכמות.

איל בן ראובן: ככה זה עובד.

איל בן ראובן: בצוות, כשיש ראש טוב, אז גם הצוות עובד.

איל בן ראובן: אני באמת מודה לכולם, ואני קורא כמובן לכולם להצביע בעד החוק, ואנחנו ממשיכים לרוץ קדימה.

איל בן ראובן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת איל בן ראובן, ותודה לך שאתה לא מניח לנושא הזה במהלך כל השנים פה בכנסת ושוב ושוב מציף אותו, והבאת אותו גם למודעות, גם בבית הזה וגם בציבור בכלל.

רויטל סויד: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת איתן ברושי; מוותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, כבוד יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברי איל בן ראובן, כשהתחלנו כצוות משימה, ידענו שהמשימה היא משימה קדושה, חשובה, ולכן נרתמנו אליה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נכון, באתי מהתחום, באתי עם הידע, אבל בלעדיכם לא היינו יכולים להתקדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני צריך להסביר גם לחברי הכנסת וגם לציבור שישמע אותנו שהעבודה שלנו זה לא רק הצעות חוק – שזו הצעת חוק שלישית, ואני מקווה ובטוח שהיא תעבור גם בקריאה שנייה ושלישית ותהיה מאושרת בכנסת הזאת – אלא יש תוספת, מעבר לחוקים שאנחנו עושים: אנחנו העלינו את הנושא הזה לידיעת הציבור, אנחנו שמנו את הנושא הזה גבוה בסדר העדיפויות של הציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את ועדת המשנה, שהוקמה גם בזכותך, אלי, ועשתה כמה עבודות; עשתה עבודה, היו ישיבות, באו אנשים, הצפנו את העניין ומצאנו פתרונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביקרנו באתרים – יש אתרים שנסגרו בגלל הביקורים שלנו, כי היו מסוכנים לחיי אדם; יש אתרים שתיקנו דברים בגלל זה שביקרנו באתרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את משרדי הממשלה, שעד שהתחלנו לעבוד הם לא שמו את העניין במקום גבוה בסדר העדיפויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז גם הם התחילו לנוע, התחילו לזוז, התחילו לשנות, להביא תקנות, לשנות חוקים, להעלות את הנושא של הפיגומים עכשיו, לבדוק אם לשנות את התקן, ואיך ולמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את הנושא של התקשורת – הנושא הזה הוא מרכזי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אנחנו – במבזקון, כל רגע שיש תאונת עבודה בבניין אנחנו מקבלים את זה, וזה ממש בסדר העדיפויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מקבלים גם את ההודעות של מד"א, אנחנו מקבלים גם את ההודעות של המשטרה, ואנחנו עוקבים, כי הנושא הזה הפך להיות נושא מרכזי בציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, התגייסו אלינו הרבה אזרחים ואנשים שבאו להציף את זה גם בפייסבוק, להציף את זה בתקשורת ולעקוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני אומר: הנושא הזה התחיל, מבחינתנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חיי אדם קדושים לנו – כל אדם – ואנחנו צריכים את המקצוענות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו עדיין דרך ארוכה עד שאנחנו נהיה בטוחים שאת המשימה שלנו השלמנו כצוות משימה, אז אנחנו רוצים את המשימה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, קודם כול בריאות ואריכות חיים לאלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה – יש לנו שני חברים מהמפלגה – שתעבדו איתנו לשכנע אותו להמשיך גם לקדנציה הבאה, כי את הזכויות שלך – באחד החוקים לפני שבועיים, אם אני זוכר נכון, אמרת שזה היה החוק ה-100 שאתה מעביר מהוועדה שלך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה תמשיך לעבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את היכולת שלך, את הרצון שלך ואת הנכונות שלך ואת הבן אדם שבתוכך אנחנו צריכים גם לשירות הציבור, ואני מקווה שתתמיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותו דבר – – –

משה מזרחי: אנחנו מצטרפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה למפלגה שלך וגם אליך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה הוא בנפשנו, ואנחנו צריכים להמשיך, ואנחנו נמשיך ביחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה שאתה תהיה גם בקדנציה הבאה, כי אני כבר עברתי את הפריימריז, וכנראה גם אני אהיה בקדנציה הבאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה איחולים לכולנו שנגיע ונשמור על חיי אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש, כי נתת לי מעבר לזמן, אני שם לב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה לך.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, שגם הוא ממציעי החוק.

רויטל סויד: חבר הכנסת אלאלוף, כל מילה בסלע, מצטרפת.

רויטל סויד: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; תמר זנדברג – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל בירן – מוותרת; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת.

רויטל סויד: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה, גברתי.

דב חנין: במקורות שלנו נאמר על יום שלישי פעמיים כי טוב.

דב חנין: יש לנו יום שבו רוב הדברים שאנחנו עושים פה בכנסת, במליאה, הם דברים טובים.

דב חנין: אני רוצה להצטרף, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת חבר הכנסת אלי אלאלוף, לדברי ההערכה של חברי לסיעה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

דב חנין: אני רוצה לומר לך שאתה עשית בוועדה שלך עבודת קודש, בתנאים לא פשוטים: לא תמיד הממשלה נתנה לך רוח גבית; במקרים רבים נאלצת להילחם נגד עמדות הממשלה ונגד עמדות הקואליציה, ועשית את זה מתוך מחויבות אמיתית לאנשים שקולם פחות נשמע בכנסת, שאין להם לוביסטים חזקים.

דב חנין: אתה היית, במובן מסוים, לוביסט של האנשים האלה.

דב חנין: אני מאחל לך שאתה תמשיך בכל מקום שבו אתה תהיה להטביע את חותמך על החברה שלנו, כי זה חותם ערכי, חשוב וחיובי.

דב חנין: באמת באמת, הרבה תודה.

דב חנין: אני רוצה להביע תודה גם לך, ידידי חבר הכנסת איל בן ראובן, על המסירות שלך בתחום הזה, על המקצועיות, על ההתגייסות, ולחברי לסיעה חבר הכנסת חאג' יחיא, שעומד גם בראש ועדת המשנה ומוסיף לעבודה הזאת את המקצועיות ואת הידע שלו.

דב חנין: יש לנו כאן דוגמה מאוד מאוד מרשימה של שיתוף פעולה בין חברי כנסת ממקומות שונים – קואליציה, אופוזיציה, סיעות שונות – כדי להביא לפתרון של בעיה שהגיע הזמן לשים לה קץ.

דב חנין: אני יודע שהצעת החוק הזאת לבדה היא התקדמות.

דב חנין: היא לא תעשה את כל השינוי, אבל צעד-צעד.

דב חנין: ואני פונה גם מכאן לכנסת הבאה, שעוד מעט תתחיל את עבודתה: תמשיכו בדרך הזאת.

דב חנין: יש עוד לבנים לבנות בחומה הזאת, אז בואו נבנה לבנים בחומה כדי שאף אחד מאלה שבונים חומות ובונים בניינים לא ייפול אל מותו ולפציעתו הקשה.

דב חנין: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

רויטל סויד: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; עליזה לביא – אינה נוכחת; מסעוד גנאים – אינו נוכח; ישראל אייכלר – אינו נוכח; ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; מרב מיכאלי – אינה נוכחת; עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; יואל חסון – אינו נוכח; חברת הכנסת סתיו שפיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת ענת ברקו – אינה נוכחת; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חבר הכנסת עבד אל חכים – דיבר; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; מיקי לוי – אינו נוכח; יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; יהודה גליק – אינו נוכח; מאיר כהן – אינו נוכח; אברהם נגוסה – אינו נוכח; עפר שלח – אינו נוכח; שרן השכל – אינה נוכחת; נאוה בוקר – אינה נוכחת; חיים ילין – אינו נוכח; נורית קורן – אינה נוכחת; דוד אמסלם – אינו נוכח.

רויטל סויד: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה, אחרונת הדוברות, ואנחנו עוברים להצבעה.

לאה פדידה: וואי, איזה גבוה.

לאה פדידה: מי דיבר לפניי?

לאה פדידה: גברתי היושבת-ראש, אתם יודעים – – –

אלי אלאלוף: דב חנין דיבר.

לאה פדידה: אה, הוא כזה גבוה?

לאה פדידה: ואללה.

לאה פדידה: חשבתי שאני הכי גבוהה בכנסת.

לאה פדידה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפעמים יש דברים שגם מצטערים עליהם, ובדבר קטן אני כן מצטערת שהכנסת מתפזרת, כי בעוד שבועיים היה צריך להתקיים בכנסת יום מיוחד: תרומתה של תרבות יהדות מרוקו ל-70 שנות מדינת ישראל.

לאה פדידה: חבר הכנסת אלי אלאלוף, חבר הכנסת מרגי ואנוכי עבדנו קשה מאוד על היום הזה, כדי שאתם בבית ואתם האזרחים בכל המדינה תראו את תרבותה הענפה של יהדות מרוקו ואת תרומתה להקמת המדינה.

לאה פדידה: תוך כדי הכנת היום הזה למדתי מחבר הכנסת אלי אלאלוף שהמחאה לא הומצאה בתל אביב; שהמחאה החברתית הראשונה הייתה דווקא של צעירים מרוקאים שיצאו לרחוב והביאו את המחאה החברתית.

לאה פדידה: למדתי – – –

אלי אלאלוף: ואדי סאליב בחיפה.

לאה פדידה: ואדי סאליב בחיפה.

לאה פדידה: פה היינו צריכים לנאום נאום משותף עכשיו, אני ואתה.

לאה פדידה: למדתי דברים נפלאים על המורשת של בית אבא שלי.

לאה פדידה: למדתי דברים נפלאים שתלמידים שרואים אותי עכשיו, אתם לא לומדים בספרי בתי הספר.

לאה פדידה: כן, היו גם חלוצים ממרוקו.

לאה פדידה: כן, יהדות מרוקו תרמה ובנתה את המדינה, ובעוד שבועיים הייתם אמורים אתם לבוא ולראות את היום בכנסת שהיה מוקדש מהבוקר ועד הערב לתרבות יהדות מרוקו ולתרומתה.

לאה פדידה: לצערי, זה לא יהיה עכשיו.

לאה פדידה: אני מקווה שזה יהיה בכנסת הבאה, אבל מי שנפשו חפצה – כי אני, בחודש הזה שעבדתי על זה למדתי הרבה על התרבות ועל התרומה – תפתחו ספר, שבו, תשאלו את אבא שלכם, את אימא שלכם; תלמדו על הצליל, על התרבות, על העשייה המופלאה שלהם; על הצעירים האלה שהגיעו לשלטון המקומי בעיירות נחשלות והביאו אותן להיות ערים משגשגות; על הצעירים האלה שהיו חסרי שפה ובאו עם מקצועות שלא היו נהוגים בארץ וידעו להתאקלם במהרה, וידעו להיות טייסים ואקדמאים וזמרים ואומנים, בלי נהי, בלי בכי.

לאה פדידה: זאת יהדות שתרמה ובנתה ושלובה במדינת ישראל, ומגיע לה שיצדיעו לה בכנסת ישראל על תרומתה ל-70 שנות המדינה, ומגיע לה שהיא תיכנס גם למערכת החינוך, כמו שאוזננו התרגלה לצליל, לתרבות, לסרטים.

לאה פדידה: כן, אני ממש מתנצלת, אבא יקר – אתה בטח רואה אותי עכשיו כי ביקשתי אותך לראות – שלא הצלחנו לממש את זה, אבל אני גאה בתרבות שנתת לי והורשת לילדיי.

לאה פדידה: ואני מודה לך, אלי אלאלוף, שהיית שותף שלי לבניית היום הזה ולימדת אותי רבות על התרבות של יהדות מרוקו, וגם למרגי, שלא נמצא פה.

לאה פדידה: בואו נלמד ביחד איזה כיף שבמדינה הזאת יש מגוון תרבויות וכולם יודעים לחיות זה לצד זה ולהכיר בתרומה ובמגוון התרבויות.

לאה פדידה: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחברת הכנסת לאה פדידה על הדברים המרגשים.

רויטל סויד: חבר הכנסת רועי פולקמן, בבקשה.

רועי פולקמן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

רועי פולקמן: חבריי חברי הכנסת, האמת היא שזו סיטואציה מפויסת של סוף קדנציה, כי באמת בדיוק התקשר אליי יואל – אני רק אגיד למה עליתי, חוץ מלברך כמובן את מציע החוק וגם את חברי חבר הכנסת אלאלוף, שבאמת עכשיו אנחנו מכינים את רשימת החוקים.

רועי פולקמן: אני מרכז הערב את רשימת החוקים שאמורים להגיע לוועדת הסכמות, גם אתם מרכזים – כל מה שאמור; לנקות שולחן.

רועי פולקמן: אתה פשוט רואה את כמות העבודה שנעשית בוועדת העבודה והרווחה ואת כמות החוקים, שלא משנה מתי עוצרים, אז אתה אומר: וואו, יש דברים בקנה.

רועי פולקמן: כל אחד מאיתנו כמובן מוותר.

רועי פולקמן: יש לי חוק שכירות שאני מתעסק איתו בערך שנה, והוא רגע לפני סיום, ואנחנו לא מצליחים להביא אותו, ועוד ועוד.

רועי פולקמן: אז במובן הזה ברור שיש הרגשה שאתה נעצר באמצע, וזה משמח.

רועי פולקמן: אני חושב שגם הרבה מחברי הכנסת שיושבים פה פשוט עובדים כאן בלי קשר עכשיו לפוליטיקה ולמקומות שאנחנו רבים.

רועי פולקמן: היום העברנו את חוק ההגבלים העסקיים, שהאמת היא שהוא חוק דרמטי, דרמטי, של ההגדרה של הממונה על ההגבלים העסקיים – סמכויות חדשות בנושא התחרותיות והריכוזיות.

רועי פולקמן: אין יום פה בכנסת שזה לא קורה.

רועי פולקמן: הרבה פעמים הציבור לא מודע לכמות העבודה שנעשית פה בקונסנזוס.

רועי פולקמן: עכשיו ספציפית, מה שקורה עכשיו – אני מספר פשוט כי טייבי עובדת קשה בשביל גפני – יש חוק שמנסים אולי עוד להספיק להביא אותו לכאן עכשיו באישור יואל חסון – בגלל זה התבקשנו לעלות לכמה דקות – שזה איזו תוספת לחוק הבנקאות שאושרה בוועדת כספים לקריאה ראשונה.

רועי פולקמן: כשעשינו את הרפורמה בבנקים נתנו אפשרות לגייס אשראי חוץ-בנקאי.

רועי פולקמן: אז לא שמנו לב לכל הפרטים, והושמה שם מגבלה – נדמה לי שישבת, מוסי, גם בדיונים על החוק הזה, וגם מיקי; מיקי לא פה עכשיו – ואז הייתה הסכמה שנתקן את זה; בנק ישראל עשה איזושהי הגבלה ואנחנו רצינו לתקן אותה, והסכמנו כרגע להסיר אותה.

רועי פולקמן: גפני הוסיף שם בדרך, לפחות לקריאה הראשונה, גם את נושא הטיפול בגמ"חים, שגם עליהם לא יטילו הגבלות כאלה לא סבירות כרגע, ושני הדברים האלה כרגע אמורים להגיע לקריאה ראשונה כרגע, אם נספיק, עוד כמה דקות.

רועי פולקמן: בכל מקרה, אני חושב שזה כן מסמל – – –

דב חנין: – – –

רועי פולקמן: לא, אז אגיד – דב, תודה.

רועי פולקמן: אני אגיד למה אנחנו כן מנסים להעלות אותו בראשונה הערב – כיוון שהסיכום כרגע זה שכל מה שיעלה החל ממחר – לא ממחר, מחר לא אמורה להיות חקיקה בכלל, למעט החוק לפיזור הכנסת – מה שאמור להיות בשבוע הבא זה רק קריאות שניות ושלישיות.

רועי פולקמן: לא יהיו חוקים בקריאה ראשונה, כי תהיה פה – – –

דב חנין: – – –

רועי פולקמן: להבנתי כרגע, מה שאני יודע, זה שמחר – – –

מירב בן ארי: איך?

מירב בן ארי: איך – – –

רועי פולקמן: לא, מחכים חמש – אם זה ייגמר, זה ייגמר.

רועי פולקמן: אבל אני אומר עכשיו לדב: מה שאני כרגע יודע זה שבסיכום למחר קיבלנו זימון לוועדת הכנסת ב-09:30, ונאשר את החוק לפיזור.

רועי פולקמן: נתחיל ב-11:00 דיונים על החוק לפיזור הכנסת.

רויטל סויד: זה על דעתכם, הרעיון שעולה עם הדחייה – –

רועי פולקמן: לא, אין רעיון.

רועי פולקמן: אין רעיון.

רויטל סויד: – – של הפיזור ל-9 בינואר?

רועי פולקמן: לא, אני אסביר, גברתי היושבת-ראש.

רועי פולקמן: אין רעיון כזה.

רועי פולקמן: מה שדובר עליו זה שיאושר מחר החוק עם התאריך 9 באפריל.

רועי פולקמן: הוויכוח היחיד שאולי עוד יכול להתנהל זה כמה זמן נאפשר לוועדת הסכמות להתנהל – האם זה שבוע או שבועיים.

רועי פולקמן: זה לא הפיזור.

רועי פולקמן: חוק הפיזור אמור להיות מאושר מחר.

רועי פולקמן: זה הסיכום.

רועי פולקמן: אין שום סיכום אחר.

רויטל סויד: בקריאה ראשונה.

רועי פולקמן: לא, בקריאה שנייה ושלישית.

רועי פולקמן: בשעה 11:00 מתחיל דיון פה, נסיים אותו, תלוי כמה דוברים ידברו – נלך לוועדת הכנסת; בוועדת הכנסת נאשר את החוק, תלוי כמה דוברים ידברו, והוא יעלה חזרה לקריאה שנייה ושלישית.

רועי פולקמן: אלה הסיכומים.

רועי פולקמן: אני לא מכיר שום דבר אחר למחר.

רועי פולקמן: זה לא סותר את זה שאפשר להחליט.

רועי פולקמן: כרגע סיכמנו על השבוע הבא, ימים שני, שלישי ורביעי, שבהם נביא קריאות שניות ושלישיות לאישור בהסכמה; חוקים שיש עליהם הסכמה מוחלטת.

רועי פולקמן: זה הסיכום.

רועי פולקמן: לכן אנחנו מנסים כאן את הקריאה הראשונה.

רועי פולקמן: אם נצליח – נצליח.

רועי פולקמן: אני לא רואה מתי עוד יעברו קריאות ראשונות במהלך הכנסת הזאת.

רועי פולקמן: אבל בכל מקרה אני כן רוצה להגיד תודה לחברים שכאן, כי גם היום הייתה לי חוויה טובה של עבודה רצינית, וגם עם כל הוויכוחים הפוליטיים – אני מצטער שרוב הזמן אנחנו לא מתעסקים ב-80% או 90% של הדברים שאנחנו בגדול מסכימים עליהם פה ומשתדלים בדרך כלל לנפנף באי-הסכמות, אבל זה המצב הפוליטי.

רועי פולקמן: אז חברים, תודה רבה, וננסה עוד להעביר את זה.

רועי פולקמן: תודה, חברים.

רויטל סויד: תודה לחבר הכנסת רועי פולקמן.

רויטל סויד: חבר הכנסת מזרחי, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת מקלב.

משה מזרחי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

משה מזרחי: אני התנודבתי לעלות הנה, כי יש איזו הצעת חוק שביקשו – – –

רויטל סויד: אבל היא הגיעה.

משה מזרחי: היא הגיעה?

רויטל סויד: כן.

משה מזרחי: אז אני יכול לרדת.

רויטל סויד: לא, תגיד כמה מילים.

רויטל סויד: אנחנו נשמח.

משה מזרחי: אני אגיד לך, אני הורדתי מהרשת משהו שקראתי ומאוד הדליק אותי.

משה מזרחי: אני רוצה להקריא אותו פה.

משה מזרחי: הוא מאוד מתאים, בייחוד שראש הממשלה שלנו נוסע לברזיל, וזה איזה שיר – התרגום קצת עלוב, אבל זה שיר ממשורר ברזילאי שהיה גם סופר, מסאי ואחד ממייסדי המודרניזם הברזילאי.

משה מזרחי: התרגום הוא די חופשי.

משה מזרחי: "הנשמה שלי ממהרת", ככה הוא קרא לשיר.

משה מזרחי: ספרתי את שנותיי ומצאתי שיש לי פחות זמן לחיות ממה שחייתי עד כה.

משה מזרחי: / אני מרגיש כמו ילד שזכה בקופסת ממתקים.

משה מזרחי: את הראשונים אוכלים בהנאה, אבל כשמבינים שנשארו רק בודדים – אז זה הזמן באמת ליהנות מהם.

משה מזרחי: / אין לי זמן לכנסים אין-סופיים שדנים בחוקים, בכללים, בנהלים, בידיעה ששום דבר לא יושג.

משה מזרחי: / אין לי זמן לסבול אנשים אבסורדיים שאינם מתאימים לגילם, / ואין לי זמן להיאבק בבינוניות.

משה מזרחי: / לא רוצה להיות בישיבות שבהן האגו המנופח מוביל.

משה מזרחי: / לא סובל מניפולטורים ואופורטוניסטים.

משה מזרחי: / לא סובל אנשים קנאים המנסים להכשיל את היכולת שלי שלא לקבל את עמדותיהם כשכוונותיהם להישגיהם.

משה מזרחי: / הזמן קצר מלדון בכותרות, כי הנשמה שלי ממהרת ולא נותרו ממתקים רבים בקופסה.

משה מזרחי: / אני רוצה לחיות עם אנשים אנושיים – מר אלאלוף – שיכולים לצחוק על הטעויות שלהם, שלא אכפת להם מהצלחותיהם, שלא מרגישים אם הם מקודמים ושאינם בורחים מאחריות, / שהם מגינים על כבוד האדם.

משה מזרחי: אני רק רוצה להיות בצד של האמת והצדק.

משה מזרחי: זה מה שעושה את החיים שווים לחיות.

משה מזרחי: / אני רוצה להקיף את עצמי באנשים שיודעים לגעת בליבם של אחרים.

משה מזרחי: שלמדו לגדול דרך מגעה העדין של הנשמה מבעד מכות החיים – אתה עוסק בזה לא מעט – כן, אני ממהר ומנסה לא לבזבז את הממתקים שנותרו לי.

משה מזרחי: אני בטוח שאלה טעימים יותר מאלה שכבר אכלתי מהר מדי.

משה מזרחי: / המטרה שלי היא להגיע לקצה בשלום עם עצמי, עם יקיריי ומצפוני.

משה מזרחי: / יש לנו חיים פעמיים.

משה מזרחי: החיים הראשונים עובדים מהר, והחיים השניים מתחילים כשאתה מבין שאתה חי רק פעם אחת.

משה מזרחי: אדוני ראש הממשלה, בדרך לברזיל תחשוב כמה נשאר לך בקופסת הממתקים מהחיים הראשונים שלך.

משה מזרחי: תודה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת מזרחי.

קריאה: היה שווה לחכות.

רויטל סויד: היה שווה.

רויטל סויד: בהחלט היה שווה.

רויטל סויד: חבר הכנסת אורי מקלב, אתה רוצה לחתום את רשימת הדוברים?

עמר בר-לב: משורר, פילוסוף – – –

אורי מקלב: – – –

רויטל סויד: זה כמו נס פך השמן – כל פעם מתווסף עוד דובר ועוד דובר.

עמר בר-לב: זה היה – – – משורר, פילוסוף – – –

אלי אלאלוף: אז תפיץ לנו את זה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: מכובדיי חברי הכנסת, כמו שבאמת נס חנוכה – יש הרי מחלוקת בנס חנוכה: האם אנחנו פוחתים והולכים או מוסיפים והולכים?

אורי מקלב: האם אנחנו – איפה הנס נמצא?

אורי מקלב: בגלל שיש כאלה שאומרים: למה שמונה ימים?

אורי מקלב: הרי ליום אחד כן היה.

קריאה: לא שומעים.

אורי מקלב: זה הקול, זה לא – – –

רויטל סויד: צרוד, הוא צרוד.

אורי מקלב: זה לא המיקרופון, זאת הבעיה האישית שלי.

אורי מקלב: בכל אופן, היושבת-ראש באה ואומרת שעכשיו הנאומים בקריאה ראשונה – זה מוסיף והולך כמו בנס חנוכה.

אורי מקלב: טוב שהיא באמת נוקטת כפי שההלכה קובעת היום, שנס חנוכה – אנחנו מוסיפים: מתחילים נר אחד, נר שני, נר שלישי.

אורי מקלב: יש כאלה שסוברים שצריך להיות בדיוק הפוך: שמונה ימים, ואחרי זה כל פעם להוריד חלק.

אורי מקלב: מכיוון שנשאלת השאלה מדוע אנחנו חוגגים שמונה ימים של חנוכה ולא שבעה ימים, שהרי נס פך השמן – ליום אחד כן היה שמן, אז למה אנחנו חוגגים שמונה ימים?

אורי מקלב: חלק מהתשובות – יש על זה כמה עשרות או כמה מאות תשובות, על השאלה הזאת.

אורי מקלב: אחת התשובות: זה עצמו שחילקו.

אורי מקלב: השאלה הייתה גם אם הדליקו יום אחד וזה דלק שמונה ימים או שלקחו כל פעם חלק – לקחו את אותו פך השמן שמצאו וחילקו אותו לכמה חלקים, וכל יום הוא דלק – אפילו שהוא היה צריך לדלוק רק שמינית היום, הוא דלק יום שלם; ויש כאלה שאומרים שעצם המציאה היא כבר נס, ולכן גם יום אחד שמצאו את פך השמן.

אורי מקלב: והנקודה, הנס האמיתי – אני לא רוצה לקחת את כל זמני על זה, אנחנו כבר אחרי חנוכה, אנחנו כבר יותר קרובים לפורים – זה שלא ויתרו על פך שמן טהור.

אורי מקלב: הייתה אפשרות לפי הלכה שהיא הייתה באמת קבילה ונכונה להדליק בשמן שהוא לא שמן זית טהור; אם אין, אז אפשר להדליק עם כל שמן.

אורי מקלב: אבל זה שחיפשו את הטוב ביותר – ותמיד אנחנו צריכים לשאוף למצוינות ולהגיע לכליל השלמות, לא להתפשר; האי-התפשרות היא חלק מהנס.

אורי מקלב: אני באמת רוצה גם לחזק את הצעת החוק הזאת שמגיעה אלינו פה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים כמה מסוכנות – כמה בטיחות צריך בהפעלת מנופים.

אורי מקלב: אנחנו לא פעם ראינו, עכשיו בתקופה האחרונה, אנשים שמתעסקים עם זה – כמה חוסר בטיחות, כמה חוסר ביטחון הם מרגישים כשהם נמצאים למעלה, גם מהסביבה וגם מעצם החיזוק.

אורי מקלב: ולא שאנחנו רק מרגישים – אנחנו יודעים שהיום יש הרבה ליקויים בזה, הרבה אסונות, נפילות שנגמרו בצורה כזאת, בצורה אחרת.

אורי מקלב: אבל בכל אופן כן הייתי רוצה להוסיף משהו, ואני אומר את זה גם ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אורי מקלב: יש הרבה משאיות עם מנופים – פונים אליי האזרחים יותר ויותר היום – היום מעבירים דירות עם משאית עם מנוף.

אורי מקלב: איך מעבירים היום דירה?

אורי מקלב: נגמר העידן הזה של הסבלים עם ארגזי התה ועם אותו תומך בגב שהם מעלים ויורדים.

אורי מקלב: היום יש מנוף – משאית עם מנוף מעלה את זה עד המרפסת או עד החלון של הבית, וככה מעבירים רוב המעבירים.

אורי מקלב: יש המשאיות כאלה, לרוב – סחורות רבות היום, חומרי בנייה.

אורי מקלב: איך היום מעבירים חומרי בנייה לבנייה?

אורי מקלב: אנחנו רואים שעוצרים ליד הבית שלנו, משאית שמה את שני העוגנים שלה ומעלה את זה.

אורי מקלב: אנשים עוברים במדרכות, אנשים עוברים בכביש, עוברים בחלק הזה, בנוף של המשאית, של אותה זרוע של המנוף.

אורי מקלב: אין לזה שום תקן, אף אחד לא אוכף את זה, אף אחד לא שואל שאלות; עושים איך שרוצים, מתי שהם רוצים.

אורי מקלב: זה היום חלק – מנוף גדול של בנייה או עגורן זה בסדר; יש עוד היום מאות מאות של משאיות מנופים כאלה, משאיות מנוף בגודל כזה, בגודל אחר, עם זרועות ארוכות, זרועות יותר קצרות, שמעלים למרפסות, ואנחנו רואים, אנחנו עוברים.

אורי מקלב: מפעיל את זה כל מי שרוצה, לא מסתכלים אם יש לזה אישור, אין לזה אישור, מה ההשכלה שלו, מה ההכשרה שלו.

אורי מקלב: לא מחייבים אותם בשום רישוי.

אורי מקלב: אין ספק שהדברים האלה היום – מה שנקרא אצלנו בשפה ההלכתית "בור ברשות הרבים" – סכנה אמיתית שנמצאת בפתח של כל אחד, ואנחנו לא מאפשרים – – –

דב חנין: אורי – – –

קריאה: אורי, עברה דקה, אורי.

אורי מקלב: אם ככה, הגענו לסיום.

אורי מקלב: הגענו.

אורי מקלב: גם הסיבה לנאום עברה מן העולם.

אורי מקלב: אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: תודה רבה.

רויטל סויד: זה כמו שולחן שלא אמרת בו דבר תורה, אז ככה זה מליאה או דיון שלא אמרת.

רויטל סויד: אז הינה, גם זיכית אותנו בדבר תורה.

רויטל סויד: ואנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון מס' 12) (מתן שירותי כוח אדם של עגורנאים), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון מס' 12) (מתן שירותי כוח אדם של עגורנאים), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

רויטל סויד: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא חוזרת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/827); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 25 והוראת שעה) (עידוד תחרות בשוק האשראי), התשע"ט–2018.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רועי פולקמן, בבקשה.

מוסי רז: תכל'ס, רועי, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

רועי פולקמן: לא, אני אגיד באמת על מה, וגם, האמת, אני מבין שיכול להיות שיש את ההצעה בנושא עושק קשישים של איציק שמולי, שגם לגביה יש הסכמה, אז מובן שאם זה יסתדר זה יהיה מאוד משמח, כי גם זה היה דיון מאוד מאוד חשוב שהתקיים בוועדת הכלכלה בימים האחרונים.

רועי פולקמן: אז אני רק אחזור – קודם כול, אני שוב מודה ליואל ולחבריי פה באופוזיציה שאפשרו לזה לקרות; כמובן לשגית – –

אורי מקלב: – – –

רועי פולקמן: מה זה?

אורי מקלב: – – –

רועי פולקמן: – – וכמובן לנואמים המוכשרים שדיברו לפניי ואפשרו לזה לקרות.

רועי פולקמן: מר מזרחי, אני ממש – כיוון שאני אוהב שירה, אבל גם עשית את זה מאוד מאוד יפה.

רועי פולקמן: וכמובן לשגית, היועצת המשפטית של ועדת הכספים, שעשתה כאן באמת שמיניות באוויר, וליו"ר ועדת הכספים מר משה גפני, שקידם את זה.

רועי פולקמן: אני אגיד רק במשפט את המהות, כדי שבכל זאת נדע על מה אנחנו מדברים.

רועי פולקמן: הכותרת של היא הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 25 והוראת שעה), ותכליתה – עידוד תחרות בשוק האשראי.

רועי פולקמן: ואני שוב רק אגיד בקצרה על מה מדובר.

רועי פולקמן: שמנו הגבלות על חברות חוץ-בנקאיות לגיוס אשראי ברפורמה הגדולה בבנקים שקודמה לפני כשנתיים כבר בוועדת הרפורמות, עוד בתקופה שאלי כהן היה יושב-ראש ועדת הרפורמות, ואז התחלנו את המהלך שתכליתו הייתה ליצור תחרות לבנקים.

רועי פולקמן: יש שני אלמנטים מרכזיים בנושא של תחרות לבנקים: אחד היה הכנסת בנקים חדשים וטיפול בכל מיני חסמים שמונעים מבנקים חדשים להיכנס.

רועי פולקמן: זה מהלך שבוצע ברגולציה.

רועי פולקמן: עדיין הפירות שלו לא יצאו; אנחנו צופים שזה יקרה.

רועי פולקמן: הדבר השני המאוד-גדול ברפורמה של הבנקים – ואנחנו רואים אותו בימים האלה – היה הפרדת כרטיסי אשראי, בעיקר ישראכרט ולאומי קארד, משני הבנקים הגדולים, שאמרנו שנפריד אותם מהבנקים, כחלק מההמלצות של ועדת שטרום, ובכך נייצר עוד תחרות אל מול הבנקים הגדולים, ששלטו גם בפיקדונות וגם בתהליכי מתן האשראי דרך החזקת חברות האשראי.

רועי פולקמן: לכן הוחלט לחייב – שזה צעד רגולטורי בסך הכול די אגרסיבי – הוחלט לחייב את הבנקים הגדולים להיפרד מחברות האשראי, מה שקורה באמת בימים אלה, כלומר, יצא מכרז, התהליך מתקדם, והדבר הזה יוצא לדרך.

רועי פולקמן: והדבר האחרון זה כמובן לחזק כלים של גופים חוץ-בנקאיים, חברות מתן אשראי חוץ-בנקאיות, שגם יוכלו להתחרות.

רועי פולקמן: אנחנו רואים גם את המוסדיים עכשיו נכנסים לתחומים האלה של מתן הלוואות.

רועי פולקמן: מה כן?

רועי פולקמן: הגבלנו אז, באותה רפורמה, את היקף הגיוס שיכולות אותן חברות לגייס.

רועי פולקמן: התברר שהסכום הזה נמוך מדי, ולכן מהותו של התיקון הזה היא לשחרר כמה הגבלות, בעיקרן הסכום, שהוגבל ל-5 מיליארד שקלים באפשרות לגייס, ובהצעת החוק – זה הנוסח הכחול שבפניכם – זה מועלה ל-20 מיליארד.

רועי פולקמן: אמרנו שבסוף, אותה חברה מופרדת, אותו גוף חוץ-בנקאי, צריך לגייס כסף כדי שאחר כך יוכל להלוות אותו, רק שאם את הכסף הזה הוא יכול לגייס מהבנקים, הוא מגייס את זה מאוד יקר.

רועי פולקמן: איך הוא יתחרה בבנקים אחר כך בעלויות האשראי?

רועי פולקמן: לכן אפשרנו כאן לגייס את האשראי הזה בכלים אחרים – בניירות ערך מסחריים ובכלים אחרים – כדי שאותם גופים יוכלו באמת להתחרות.

רועי פולקמן: היה ויכוח בוועדה.

רועי פולקמן: אני אומר שזו קריאה ראשונה – – –

איציק שמולי: – – –

רועי פולקמן: זה בסדר?

רועי פולקמן: אתה – – – לא נספיק?

רועי פולקמן: לא נספיק?

איציק שמולי: תודה.

רועי פולקמן: אז אני באמת לא אעכב אתכם יותר מדי.

רועי פולקמן: בסדר, אין מה להתרגש, פשוט רציתי לדעת אם אפשר לחכות כאן לחוק עושק קשישים של איציק שמולי, אבל אם זה לא מסתדר, אני אסיים ואנחנו נשתחרר – – –

רויטל סויד: תביא לי את החוק עצמו.

רועי פולקמן: את צריכה את החוק.

רועי פולקמן: בבקשה.

רועי פולקמן: אני אסיים בלומר שבקריאה הראשונה יש לנו עוד כמה סעיפים שכמובן לא סגורים עד הסוף.

רועי פולקמן: יש איזה ויכוח עם בנק ישראל על מנגנון הפיקוח – – –

איציק שמולי: רועי – – –

רויטל סויד: אז בוא תעלה אחר כך לדבר.

רויטל סויד: אנחנו נעשה סבב של דוברים, ואולי זה יגיע.

רועי פולקמן: לי אין בעיה.

רועי פולקמן: אם אפשר לחכות ולאפשר לאיציק, מובן שאנחנו נעשה את זה.

רויטל סויד: טוב.

רויטל סויד: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים – –

רועי פולקמן: אני אגיד עוד משפט.

רויטל סויד: – – ואני אקריא אותם.

רועי פולקמן: אני כמובן אשמח, מר מזרחי, אם אתה יכול להקריא לנו עוד משהו.

רועי פולקמן: אנחנו כמובן נשמח.

רויטל סויד: איציק, בוא תעלה.

משה מזרחי: מה עכשיו?

רועי פולקמן: תבחר.

רועי פולקמן: אני רק אגיד עוד דבר אחד: הוכנס לחוק הזה סעיף שאיננו שייך לחוק הבנקאות (רישוי), וזה סעיף הגמ"חים, שכמובן איננו חלק מהחוק הזה.

רועי פולקמן: זה נעשה כחלק מאיזשהו מערך המשא ומתן של יו"ר ועדת הכספים בבקשה שלו להסדיר את הגמ"חים שהוגדרו כסוג של גוף נותן אשראי.

רועי פולקמן: אני כמובן חושב שהדבר הזה צריך להיות מוסדר לא בחוק הזה, ואני מניח שלקראת קריאה שנייה ושלישית, ככל שנתקדם בכנסת הזאת, הסעיף הזה יצטרך להיות מועבר ומטופל בחוק נפרד.

רועי פולקמן: לא תהיה שורה אחת שתטפל בגמ"חים.

רועי פולקמן: צריך לוודא שגם אם זה לא מוגדר כגוף נותן אשראי, זה מוסדר.

רועי פולקמן: זה לא איזו חצר אחורית שעושים בה תרגילים, אלא זה בהחלט מוסד חברתי מאוד מאוד חשוב שאני מעריך ומכבד.

רועי פולקמן: הוא צריך להיעשות כמובן ברמה מסוימת של פיקוח, ועל זה כרגע יש מגעים עם יו"ר ועדת הכספים.

רועי פולקמן: הסעיף הזה הוכנס כשורה שמחריגה מהמנגנון של גופים נותני אשראי את הגמ"חים.

רועי פולקמן: זה מופיע בנוסח הכחול.

רועי פולקמן: כמו שאמרתי, זה כרגע לקריאה ראשונה.

רועי פולקמן: הכוונה שלנו היא שהדבר הזה לא יהיה בקריאה שנייה ושלישית אלא בחוק גדול יותר ונפרד שנקרא חוק הסדרת הגמ"חים.

רועי פולקמן: בכל מקרה, זה המתווה של חוק הבנקאות (רישוי).

רועי פולקמן: תכליתו עידוד תחרות – זה עוד צעד – ואני מודה לכם על התמיכה בעניין הזה ועל הסיוע.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת רועי פולקמן.

רויטל סויד: נעבור לרשימת הדוברים.

רויטל סויד: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, ואחר כך חבר הכנסת נחמן שי יעלה לתרום מהגיגיו עד שהצעת החוק תעלה.

איציק שמולי: חברים יקרים, אני מבקש את עזרת המליאה.

איציק שמולי: משה מזרחי, חבר הכנסת, אם אתה יכול לחפש עוד שירים באייפון שלך, לעלות ולהקריא אותם כאן.

איציק שמולי: יש חוק באמת חשוב שעבדנו עליו הרבה מאוד, שאמור לעלות לקריאה ראשונה – חוק נגד עושקי הקשישים.

איציק שמולי: בטח ראיתם את זה בטלוויזיה.

איציק שמולי: אני מאוד מאוד מקווה שנספיק, בזכות הסכמה שהושגה בין יושב-ראש הקואליציה ליושב-ראש האופוזיציה, ואני מבין שיש גם הסכמה של יושב-ראש הכנסת.

איציק שמולי: ההצעה מחכה בעצם מאתמול – – –

נחמן שי: במה זה תלוי?

איציק שמולי: עד עכשיו נאמר לנו שאין אפשרות להביא הצעות חוק בקריאה ראשונה לפני שהצעת החוק של פיזור הכנסת עולה.

איציק שמולי: עכשיו אתם רואים שבעצם יש עדיין הצעות חוק בקריאה ראשונה, חשובות, וטוב שהן מגיעות כשהן מגיעות.

רויטל סויד: מוועדה?

איציק שמולי: עכשיו ההצעה האחרונה מגיעה מוועדה, ולכן הצעת החוק שאני מדבר עליה ורוצה שנעביר אותה בעצם מחכה כאן מאתמול, ואנחנו ממש רוצים להעביר אותה לפחות בקריאה ראשונה, כדי שנוכל לספק הגנה טובה יותר לכל הקשישים שאתם ראיתם בתחקירים בטלוויזיה.

איציק שמולי: פשוט מוליכים אותם שולל, מוציאים מכיסם אלפי שקלים, עשרות אלפי שקלים, ולפעמים גם 200,000, 300,000 שקלים.

איציק שמולי: זאת מציאות שאנחנו לא יכולים להשלים איתה.

רועי פולקמן: – – – חברות האשראי, שימנעו עסקאות כאלה, לא רק דברים – – –

איציק שמולי: נכון.

רועי פולקמן: – – – שחברות האשראי, יהיו להן מרכיבי בקרה יותר – – – גם זו דרישה שצריך – – –

איציק שמולי: נכון.

איציק שמולי: זו דרישה מאוד מאוד חשובה.

איציק שמולי: בגדול, החוק אומר דבר מאוד מאוד ברור – החוק שאנחנו נרצה להעלות כאן – שבעצם אנחנו פוגעים ברמאים במקום שהכי כואב להם: בכיס.

איציק שמולי: היום, חלק מהבעיה היא שכאשר יש עסקה שנעשית – – –

רועי פולקמן: יצאה הודעה שמוסיפים את החוק.

רועי פולקמן: עוד דקה זה – – –

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה לך.

איציק שמולי: בעצם, היום המצב הוא כזה שכאשר אתה הולך לחברת האשראי ואתה אומר לה: רימו אותי, גזלו אותי, אז היא אומרת לך: שמע, חביבי, זה לא עסק שלי – לבית משפט.

איציק שמולי: אבל האוכלוסיות האלה, הרבה פעמים אין להן בכלל יכולת עמידה בבית המשפט; אין להן כוח, אין להן זמן, אין להן כסף ללכת למאבקים משפטיים, ולכן אנחנו מבקשים שברגע שיש תלונה ואותה חברה מופיעה ברשימה השחורה של הרשות להגנת הצרכן, שתהיה יכולת לעצור תשלומים על המקום.

איציק שמולי: זה בעצם יביא לשני דברים חיוביים: 1.

איציק שמולי: יסגור את בלון החמצן הכלכלי לאותם רמאים; 2.

איציק שמולי: ימנע את הצטברות הנזק לאותם קשישים.

איציק שמולי: במקום 36 תשלומים של עשרות אלפי שקלים או מאות אלפי שקלים במצטבר, נוכל לעצור את הנזק על המקום.

איציק שמולי: תודה רבה.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

רויטל סויד: אנחנו יכולים לעבור להצבעה ולאחר מכן להציג את הצעת החוק החדשה?

רויטל סויד: אפשר לעבור להצבעה?

נחמן שי: לא אמרת שאני יכול לדבר?

רויטל סויד: אתה רוצה?

רויטל סויד: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: גם אתה רוצה?

רועי פולקמן: אפשר להצביע – – –

רויטל סויד: לא צריך.

רויטל סויד: אבל נחמן כבר השתכנע.

רויטל סויד: גם אתה כבר השתכנעת?

קריאה: בחוק הבא, בחוק הבא.

רויטל סויד: אתם רוצים לעלות בהצעת החוק הבאה?

רועי פולקמן: איציק, יש פה את החוק.

רועי פולקמן: אתה יכול להציג אותו.

רועי פולקמן: נצביע ואז תציג את החוק.

איציק שמולי: אוקיי.

רויטל סויד: נחמן, אתה תעלה אחר כך, בחוק של איציק?

רויטל סויד: בסדר.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבנקאות – נכון?

רויטל סויד: זו הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 25 והוראת שעה) (עידוד תחרות בשוק האשראי), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 25 והוראת שעה) (עידוד תחרות בשוק האשראי), התשע"ט–2018, לוועדת הכספים נתקבלה.

רויטל סויד: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תוחזר לדיון בוועדת הכספים.

רויטל סויד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/829); נספחות.

רויטל סויד: ]

רויטל סויד: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ואנחנו בשעה טובה ובמזל טוב מגיעים להצעת חוק – אין לי את הצעת החוק החדשה של איציק.

רויטל סויד: זה כרטיסי חיוב?

רויטל סויד: הצעת החוק שלך זה כרטיסי חיוב?

איציק שמולי: כן.

רויטל סויד: אז יש לי.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 7) (הפסקת חיוב וסליקה בשל עסקאות עם ספק מפר), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה.

רויטל סויד: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איציק שמולי: תודה רבה גם למליאת הכנסת, לחברי הכנסת, ליושב-ראש הקואליציה, למרכז האופוזיציה וכמובן ליושב-ראש הכנסת, שמסייעים לנו – סייעו לנו להביא את החוק החשוב הזה לקריאה ראשונה.

איציק שמולי: אני די בספק, לנוכח לוח הזמנים הפוליטי, אם נצליח להשלים את הליך החקיקה, אבל בכל מקרה, גם האפשרות להחיל דין רציפות בכנסת הבאה זו בהחלט ברכה חשובה מאוד.

איציק שמולי: החוק, כפי שאמרתי קודם, בא לטפל בבעיה מאוד מאוד בסיסית.

איציק שמולי: ההונאות של הקשישים, התחקירים – כולנו רואים אותם בטלוויזיה, ובעצם מה שמוצע כאן, כפי שהסברתי קודם, זה לנתק את בלון החמצן לרמאים; לאפשר לחברות האשראי – יותר נכון לחייב את חברות האשראי – לנתק את המשך התשלומים, ובכך למנוע את ההצטברות של הנזק.

איציק שמולי: אני באמת מודה על המאמץ הקולקטיבי שהיה פה, ואבקש להמשיך אותו לעוד שש-שבע דקות.

רועי פולקמן: אפשר להצביע.

איציק שמולי: אם אף אחד לא רוצה לדבר, אפשר להצביע וזהו.

רויטל סויד: לא, אבל נחמן ועמר מבקשים לדבר.

עמר בר-לב: לא, אני מוותר.

עמר בר-לב: נצביע.

איציק שמולי: נחמן, אתה יכול לוותר?

רועי פולקמן: לא, אם עכשיו מצביעים, אולי תברך אחרי?

רועי פולקמן: אולי תברך אחרי ההצעה?

איציק שמולי: נחמן, תברך אחרי, בסדר?

רועי פולקמן: בואו נצביע.

איציק שמולי: בסדר.

איציק שמולי: אז בואו נעבור להצבעה.

רויטל סויד: לאיזו ועדה?

איציק שמולי: לוועדת הכלכלה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה להודות גם לצוות ועדת הכלכלה – ליושב-ראש ועדת הכלכלה, לאתי בנדלר, היועצת המשפטית, וללאה ורון, המנהלת.

איציק שמולי: תודה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 7) (הפסקת חיוב וסליקה בשל עסקאות עם ספק מפר), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

רויטל סויד: מי בעד ומי נגד?

רויטל סויד: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 7) (הפסקת חיוב וסליקה בשל עסקאות עם ספק מפר), התשע"ט–2018, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

רויטל סויד: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

רויטל סויד: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תוחזר לדיון בוועדת הכלכלה.

רויטל סויד: ולפני שחבר הכנסת נחמן שי עולה לברך, אני רוצה לומר שניהול המליאה היום היה דוגמה לאיך דברים יכולים להתנהל בכנסת ישראל, בבית המחוקקים – –

עמר בר-לב: זה מה שרציתי לומר.

רויטל סויד: – – כאשר יש שיתוף פעולה בין קואליציה לאופוזיציה, באמת לטובת אזרחי מדינת ישראל, בלי להתלהם, בלי לנבל את הפה, בלי להלאות, בלי ללעוג, בלי לרטון, גם אם לא מסכימים, אבל עדיין אומרים את הדברים.

רויטל סויד: אני מודה לכם, כל חבריי, שאפשרתם לי מן הסתם את הישיבה האחרונה שאני מנהלת בקדנציה הזאת לעשות עם אווירת אופטימיות, שבהחלט אפשר ויכול גם להתנהל אחרת.

רויטל סויד: אנחנו יודעים שבבית המחוקקים הזה עושים דברים מאוד טובים.

רויטל סויד: מה שחשוב זה שיצא גם לציבור כל הטוב שנעשה, ובהחלט תודה רבה.

רויטל סויד: יעלה לברך חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה לך, גברתי.

נחמן שי: רשמת היסטוריה אישית בזה שניהלת את ישיבת המליאה האחרונה.

נחמן שי: מחר כבר תתחיל חגיגה אחרת.

נחמן שי: אני רוצה להודות לחברי איציק שמולי על החוק שלו.

נחמן שי: תראו, הצלחנו בכנסת הזאת, אני חושב, באמצעות שדולת הגמלאים שאיציק ואני וטלי פלוסקוב ופנינה תמנו-שטה הובלנו, באמת להעלות את נושא האזרחים הוותיקים, לדעתי, בקפיצת מדרגה, ונושאים שונים שקשורים בהם.

נחמן שי: גם העושק הזה שלהם באמצעות הרכישה מרחוק, כשאנשים מתקשרים לבתיהם ומטעים אותם ומרמים אותם וגוזלים את כספם, היה אחד ההיבטים.

נחמן שי: אבל יש היבטים רבים מאוד למה זה להיות אזרח ותיק במדינת ישראל, כשהאוכלוסייה הזאת מרגישה שהיא לא זוכה לא להכרה ולא להוקרה הראויות לה, ולכן אני מאוד מקווה שבכנסת הבאה, וגם דרך מערכת הבחירות, מיליון אזרחים ותיקים לא יוותרו למפלגותיהם, תהיינה אשר תהיינה, וידרשו דרישות שנוגעות לאזרחים הוותיקים ולזכויותיהם.

נחמן שי: זה צריך להיות נכון לגבי כל מפלגה ומפלגה, ואני לא עושה עכשיו תעמולה למפלגתי שלי.

נחמן שי: בכל המפלגות אני מצפה שיבינו שאזרחים ותיקים – מיליון, ומספרם הולך ועולה, תודה לאל – זכאים לחיים של כבוד במדינת ישראל.

נחמן שי: החוק הזה הוא עוד צעד אחד קדימה, ועוד צעד ועוד צעד, וככה, אני אגיד, בעזרת השם ובעזרת הכנסת נגיע באמת למקום הראוי למיליון אזרחים ותיקים, אזרחים ואזרחיות במדינת ישראל.

נחמן שי: ועוד פעם, תודה על החוק, ותודה רבה לך, גברתי.

רויטל סויד: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: תודה רבה לך, סגן המזכיר, באמת על עשייה ועבודה משותפת במשך הרבה מאוד שעות.

רויטל סויד: תודה רבה ליושב-ראש הכנסת, שמנהל את הבית הזה ביד רמה ובאופן מעורר כבוד.

רויטל סויד: תודה רבה גם למזכירת הכנסת.

רויטל סויד: תודה רבה לכם, הסדרנים המדהימים, באמת, שעושים עבודה מכל הלב.

רויטל סויד: תודה רבה למשמר.

רויטל סויד: תודה רבה לכם, חבריי.

רויטל סויד: תם סדר-היום.

רויטל סויד: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ח בטבת התשע"ט, 26 בדצמבר 2018, בשעה 11:00.

רויטל סויד: ישיבה זו נעולה.