ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 374, 2018-11-12 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ד' בכסלו תשע"ט, 12 בנובמבר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי שולחים מכאן את תנחומינו למשפחתו של סגן אלוף מ', זיכרונו לברכה, ואיחולי החלמה מהירה ומלאה לקצין הפצוע שבמהרה יעמוד על הרגליים.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 209) (תשלום גמלת סיעוד לידי הזכאי – ביטול התנאי לעניין מגורים עם בן משפחה מטפל), התשע"ט–2018; הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 21), התשע"ט–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 72) (הצבעת אנשי צוות אוויר), התשע"ט–2018, של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 35) (סגן ראש רשות ברשות מקומית מעורבת), התשע"ט–2018, של חבר הכנסת דוד אמסלם.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק פ/5812/20 וכלה בהצעת חוק פ/5835/20:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – היעדרות הורה בשל ביטול לימודים בשעת התקפה או במצב מיוחד בעורף), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת חיים ילין, יאיר לפיד, עפר שלח, קארין אלהרר, עודד פורר, דוד ביטן, ניסן סלומינסקי ויחיאל חיליק בר; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – ביטול היטל על העסקת עובד זר בעל היתר), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר ומיכל רוזין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השלמת סכום קצבת אזרח ותיק לנכה), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הרחבת הזכאות להליכי נשיאת עוברים), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יעל גרמן, יאיר לפיד, מאיר כהן, עפר שלח, חיים ילין, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, עליזה לביא, מיקי לוי, אלעזר שטרן ופנינה תמנו; הצעת חוק שכר ותנאי עבודה לנהגי תחבורה ציבורית, התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, רחל עזריה, דב חנין ואיתן כבל; הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר קאסם, התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת עיסאווי פריג', אילן גילאון, מוסי רז, תמר זנדברג ומיכל רוזין; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – ביטול התלות בין בעיה רפואית להכרה במחלה בגין המלחמה), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הרחבת הזכאות להליכי נשיאת עוברים והרחבת ההגנה על האם הנושאת), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הגדרת אלמן ושכול), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת רויטל סויד ואיתן כבל; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תשלום עבור המצאת מסמכי מכרז), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי וינון אזולאי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון – הנחה בארנונה למשרת בשירות מילואים פעיל), התשע"ט–2018, מאת חברת הכנסת ענת ברקו;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (קשר טלפוני לאסיר שאין לו בני משפחה בישראל), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת רוברט טיבייב; הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019) (תיקון – הכנסות מהימורים בספורט), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הזכות לחיי משפחה והורות), מאת חברי הכנסת עמר בר-לב ומשה מזרחי; הצעת חוק ברית הזוגיות לבני ולבנות אותו המין, התשע"ט–2018, מאת חברת הכנסת סתיו שפיר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הקמת מאגר מידע לאופניים ממונעים), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת איציק שמולי; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – היוועדות חזותית), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יואב קיש, רועי פולקמן, טלי פלוסקוב, מיכאל מלכיאלי, דן סידה, יפעת שאשא ביטון, יצחק וקנין, נאוה בוקר, ענת ברקו, דוד אמסלם ובצלאל סמוטריץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (דרישת הסיוע להרשעה על פי הודיה), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, רוברט אילטוב, חמד עמאר ועודד פורר; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה על תקיפת קטין או חסר ישע), התשע"ט–2018 , מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק הגבלת כהונה (תיקוני חקיקה), התשע"ט–2018, מאת חבר הכנסת רועי פולקמן; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – ביטול מגבלת הוצאת צו לשוטר, סוהר וחייל), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יואב קיש, מיכאל מלכיאלי, דן סידה, יצחק וקנין, נאוה בוקר ואלי אלאלוף; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – ניכוי הכנסות להורה עצמאי), התשע"ט–2018, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – הרחבת ההגדרה מוסד חינוך), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, דוד אמסלם, משה גפני, אורי מקלב, יואב בן צור, מנחם אליעזר מוזס וישראל אייכלר; הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה) (תיקון – הארכת הוראת השעה), התשע"ט–2018, מאת חברי הכנסת יואב קיש,

ירדנה מלר-הורוביץ: ענת ברקו, אמיר אוחנה, נאוה בוקר, יעקב אשר ועודד פורר.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת איציק שמולי, קארין אלהרר, סעיד אלחרומי, אורי מקלב, יצחק וקנין, עודד פורר וטלי פלוסקוב בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: גל סגירה המונית של סניפי בנקים – התעללות חמורה בקשישים, בנכים ובשכבות מעוטות הכנסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת נחמן שי, שרן השכל ועליזה לביא בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: תקיפות על רקע אנטישמי כלפי יהודים בברוקלין, ניו יורק; ובעקבות דיון בהצעתם לסדר-היום של חברי הכנסת אברהם נגוסה, נחמן שי, מוסי רז, דב חנין, אורי מקלב, אלעזר שטרן ויואב בן צור בנושא: רצח יהודים בבית הכנסת בפיטסבורג, ארצות הברית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נאומים בני דקה, אני מפעיל את ההצבעה על מנת שחברי הכנסת יוכלו להירשם, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, תפתח בבקשה את הנאומים היום.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: כ-2,000 עובדות ועובדים סוציאליים הפגינו הבוקר מול קריית הממשלה בתל אביב ובגשר המיתרים בירושלים בקריאה לשר הרווחה חיים כץ ולשר האוצר משה כחלון לטפל באופן מיידי במצב החירום ובמגפת האלימות הנוראה כנגד העובדים הסוציאליים.

דב חנין: המציאות היא פשוט בלתי נסבלת בתחום הזה.

דב חנין: כותבת ענבל חרמוני, יושבת-ראש איגוד העובדות הסוציאליות, כך: בשבוע האחרון נרשמו חמישה מקרי אלימות, ובהם תקיפה מתוכננת, בפטיש, של עובדת סוציאלית בבית דגן.

דב חנין: אנחנו דורשים משרי הממשלה למצוא פתרון מיידי למגפת האלימות נגד עובדות ועובדים סוציאליים ברחבי הארץ.

דב חנין: אנחנו לא נקבל קהל עד למציאת פתרון לביטחון העובדים ולטיפול בתנאי העבודה הירודים והמחסור בתקינה.

דב חנין: דמנו אינו הפקר.

דב חנין: חובתה של המדינה ששלחה אותנו להגן ולטפל באוכלוסייה להגן עלינו.

דב חנין: אם איננה מסוגלת לעשות זאת, אנחנו לא נקבל יותר קהל.

דב חנין: לא נשלח את העובדים הסוציאליים אל מותם.

דב חנין: אנחנו דורשים ששרי הרווחה והאוצר יתערבו במצב החירום.

דב חנין: היום, אדוני, בהפגנה, יושבת-ראש איגוד העובדים הסוציאליים, אותה ענבל חרמוני שציטטתי, הותקפה ונעצרה על ידי המשטרה.

דב חנין: מה שצריך לעשות זה לא לעצור את העובדות הסוציאליות אלא להגן עליהן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: ביום רביעי הכנסת תשמע את תשובת הממשלה בנושא הזה של מחאת העובדים הסוציאליים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת לאה פדידה.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: אני נקלעתי לוועדת השקיפות בראשותה של חברת הכנסת שפיר לפני כמה זמן, ושם היא תקפה את האנשים שעובדים במשרד לעניינים אסטרטגיים; כן, אלה שנלחמים ב-BDS.

ענת ברקו: היא שאלה: לאן הולך הכסף?

ענת ברקו: אז אני מציעה לה שתפתח את העיתון.

ענת ברקו: יש כתבה מצוינת ב-7 ימים, של העיתונאי אמיר שואן, והכתבה הזאת מראה לאן הולך הכסף ואת שיתופי הפעולה בין ארגוני טרור כמו חמאס, החזית העממית לשחרור פלסטין, חיזבאללה, איראן והחברה האזרחית, מה שנקרא הברית האדומה-ירוקה בין השמאל הרדיקלי – מסווה של זכויות אדם – ל-BDS, כשהם שולחים – כשאנשים שהורשעו בטרור וישבו כאן בכלא היום בוחשים בכל ענייני ה-BDS באקדמיה, במערכת המשפט הבין-לאומית, בארגונים לא ממשלתיים, בארגוני עובדים; פוליטיקת הזהויות – אחוות הדפוקים, כביכול – כשהם משתמשים בארגונים, למשל, ארגון השיבה הפלסטיני בבריטניה, משתמשים בילדים.

ענת ברקו: אם מדברים על זכויות ילדים, אולי כדאי להכניס את הילדים האלה שהחמאס משתמש בהם מדי שישי כמגן חי?

ענת ברקו: עליהם אף אחד לא מדבר.

ענת ברקו: אבל הארגונים הללו – ה-BDS כמסווה של זכויות אדם ואי-אלימות – מדובר על ארגון טרור חובק עולם.

ענת ברקו: וכל הכבוד לשר ארדן ולאנשי המשרד לענייניים אסטרטגיים על חשיפת העניין הזה ובעצם הפחתת התרומות שמשמשות להניע את גלגלי הטרור.

ענת ברקו: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אכרם חסון.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני סטודנט במכללה ציבורית.

לאה פדידה: שמונה מכללות ציבוריות שובתות ואנחנו שותקים.

לאה פדידה: שלושה שבועות שהכיסאות ריקים בכיתה, ואנחנו רוצים ללמוד.

לאה פדידה: זה הרי לא מתקבל על הדעת – והמכתב פה ארוך, והסיפור הוא סיפור שלו, והסיפור הוא של הילד שלי, שלומד במכללה ציבורית, והסיפור הוא של הילדים שלנו.

לאה פדידה: אלפי סטודנטים שמונה שבועות לא לומדים; סליחה, בשמונה מכללות ציבוריות לא לומדים כמה שבועות, ולא נעשה כלום.

לאה פדידה: אין לי חצי טענה נגד זכויות המרצים, אבל אי-אפשר, על גב הסטודנטים האלה, שלמרות כל הקשיים החליטו ללכת ללמוד, והם רוצים ללמוד, והם נמצאים שם, והם באים מדי בוקר למכללה, והמרצה איננו, והמרצה איננה, והם לא מסוגלים ללמוד.

לאה פדידה: ארבעה שבועות אנחנו מענישים סטודנטים וסטודנטיות ששילמו במיטב כספם, שהחליטו להקדיש את עצמם ללימודים, ומי כמונו יודע שלימודים זה דבר חשוב, והשכלה.

לאה פדידה: עד מתי?

לאה פדידה: אני שואלת.

לאה פדידה: שר החינוך, שהמדינה תתערב ותחליט שהתלמידים האלה חוזרים לספסל הלימודים והסטודנטים יקבלו את מה שהם צריכים.

לאה פדידה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת לאה פדידה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בבתי החולים הלא-ממשלתיים 51% מכלל מיטות האשפוז במדינה.

אכרם חסון: בתי החולים הממשלתיים מסובסדים בשוטף ב-2 מיליארד שקל בשנה, לעומת 200 מיליון שקלים המוקצים לתמיכה בבתי החולים הציבוריים האחרים – 10%.

אכרם חסון: זאת, בנוסף לתקציב ההשקעות שמקבלים הממשלתיים.

אכרם חסון: שתי המערכות כפופות לאותה מערכת, אותן דרישות, אותו פיקוח.

אכרם חסון: התוצאה היא פגיעה במטופל ובמטפל, במיוחד בפריפריה ובמיוחד כאשר מדובר בפריפריה גיאוגרפית חברתית ובריאותית כמו בנצרת, לדוגמה, חוסר בשירותים בסיסיים, חלקם מצילי חיים, מונעי נכויות; תנאים פיזיים קשים; שטח טיפול בגודל שליש מדרישות משרד הבריאות; רופאים שמשתכרים 20% פחות מבבתי חולים ממשלתיים בסביבה.

אכרם חסון: כמובן שאנחנו מבקשים לתקן את העוול הזה.

אכרם חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אורן אסף חזן.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לדברים שבהם פתחת את ישיבת אחר הצוהריים של הכנסת, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: סגן אלוף מ' – לשלוח תנחומים לבני משפחתו, לחבריו לנשק, ליחידה, לכל מי שהכיר אותו.

נחמן שי: אנחנו יודעים מה המציאות; אנחנו יודעים שנופלים הראשונים, נופלים האמיצים, נופלים הטובים.

נחמן שי: זה כנראה גם האירוע הזה שקרה הלילה בעזה.

נחמן שי: זו תזכורת כואבת לכולנו של המציאות שאנחנו חיים בה, של מלחמה בלתי פוסקת.

נחמן שי: אני לא יודע עד כמה האירוע הזה קשור למאמצי ההסדרה שנעשים עכשיו עם החמאס.

נחמן שי: אני מקווה מאוד שהם יצאו לפועל.

נחמן שי: אבל אני רוצה להזכיר לכולנו דבר אחד שהוא מאוד נכון במזרח התיכון: אי-אפשר לגשת לגזר בלי להחזיק ביד השנייה את האלה או את הפטיש או את השוט.

נחמן שי: שני האמצעים האלה חייבים להיות כל זמן תחת יד אחת.

נחמן שי: אני לא מתרשם שכך נוהגת הממשלה.

נחמן שי: אני אומר את זה בצער, כי אני חושב שההסדרה בעזה חיונית.

נחמן שי: אני רואה בלבול, אני רואה גמגום, אני לא רואה מדיניות מוסדרת ואני לא רואה אסטרטגיה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

נחמן שי: ולכן, אנחנו חייבים להגיע להסדרה, אבל חייבים להגיע להסדרה מתוך הרתעה והכרת הכוח של מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורן אסף חזן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אורן אסף חזן: חברי היושב-ראש, כנסת נכבדה, בחלקה, עם ישראל, בשעה זו, תחת מעטה חשאיות מוחלט, מובא אחר כבוד לקבורה סגן אלוף מ', שנפל אתמול בקרב, והוביל לכאב עמוק ובכי של ממש בקרב מדינה שלמה.

אורן אסף חזן: הפעולה אתמול בלילה המחישה לכולנו שוב עד כמה העוז והגבורה בקרב חיילי צה"ל הם ששומרים עלינו.

אורן אסף חזן: הם, חיילי צה"ל, לוחמינו הגיבורים והלוחמות הגיבורות, מהווים את המגן האנושי של העם היהודי כולו, ועל כן נתונה להם תודתנו.

אורן אסף חזן: אדוני ראש הממשלה, אני מקווה שאתה שומע.

אורן אסף חזן: אנחנו מחזקים אותך ברגעים האלה ומבקשים שגם הממשלה תדע לעשות את הדבר הנכון כדי שמקרים כאלה לא יישנו.

אורן אסף חזן: ומכאן אני פונה לציבור כולו.

אורן אסף חזן: ראיתי את סערת הווטסאפים, את הטרפת שהייתה להמרצת ההודעות, השמועות, התמונות.

אורן אסף חזן: אחיי ואחיותיי הצעירים והצעירים פחות, יש סיבה מדוע תמונתו, שמו ופרטיו של סגן אלוף מ', השם ייקום דמו, שנפל בקרב הירואי, לא מפורסמת.

אורן אסף חזן: תנשכו לרגע; תתעלמו מהקול הפנימי שאומר לכם לשתף ולפרוץ; תנסו לחסוך מאיתנו את הדבר הזה.

אורן אסף חזן: אני קורא לכם – ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש – בבקשה, תעצרו את מחול השמועות כדי שחיילי וחיילות צה"ל יצליחו להמשיך לעשות הכול כדי לשמור עלינו בריאים ושלמים.

אורן אסף חזן: מכאן נשלח תנחומים למשפחה ובשורה טובה לפצועים, ולכל חיילי צה"ל: תזכרו, לעולם לא תצעדו לבד.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: זה שבועיים שילדי התיכון א-זרנוק-אבו קווידר בנגב שובתים ונמצאים בבית.

סעיד אלחרומי: ביישוב א-זרנוק אין בית ספר תיכון; יש בית ספר יסודי שיש בו מעל 1,000 תלמידים ויש כעשרה גני ילדים.

סעיד אלחרומי: אבל משום מה, למרות שישנה החלטת ממשלה מזמן שלא לקשור את נושאי החינוך, הרווחה והבריאות לסוגיות האחרות של ההכרה ביישובים, משום מה ההחלטות האלה לא יורדות לשטח, ואנחנו נמצאים בריב מתגלגל ביישוב הזה.

סעיד אלחרומי: אני קורא לאנשי משרד החינוך לעשות את המקסימום להחזיר את הילדים ולהגיע להסכמות עם ועד ההורים שם, כדי שהילדים האלה לא יפסידו ימי לימודים.

סעיד אלחרומי: חלק גדול מהם נמצאים בתקופת בגרויות, אז חשוב מאוד שהנושא הזה ייסגר כמה שיותר מהר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר כנסת סעיד אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הנושא של הביטוח הסיעודי עולה לכותרות לאחרונה, כי אנשים משלמים לקופות חולים מכספם בצעירותם, בתקופה שהם עדיין בריאים, כדי שביום שיגיעו למצב שהם צריכים את העובד הסיעודי – חס וחלילה, כי אנחנו לא מאחלים לאנשים להזדקק לו, אבל זה הגיל, אין ברירה; מי שיאריך חיים יגיע, ומי שייפגע יצטרך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה שאנחנו רואים זה שאותן חברות ביטוח מחפשות כל דרך חוקית, לא חוקית, ישרה, עקומה, כדי שלא לשלם לאנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אנשים שעברו את גיל 90 – מעסיקות חוקרים פרטיים כדי להגיע למצב שהם לא ייתנו להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצב כזה לא יכול להימשך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, הגיע הזמן וחשוב מאוד שהכנסת הזאת תחוקק חוק ביטוח סיעודי לאומי, ואנשים שיגיעו לשם לא יהיו תלויים בחברות האלה, ואפילו במחיר – אם יגידו שאין תקציב – במחיר של תוספת קלה לביטוח הלאומי שגובים שתהיה שם, כי אנחנו צריכים לחסוך מאנשים בהתבגרותם, ברגע שהם כבר זקנים – שלא ירמסו את הכבוד שלהם, שייתנו להם את הכבוד להמשיך את מה שנשאר להם מהחיים בכבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מסעוד גנאים: היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האלימות ומעשי הפשע הם מסוכנים וחמורים וראויים לכל גינוי, אבל מסוכן יותר להפעיל את האלימות ואת הפשיעה בלנסות להשפיע על בחירתם של האנשים בבחירות.

מסעוד גנאים: יש כאלה שמנסים להשתלט על המערכת הפוליטית בכפרים מסוימים, בערים מסוימות, ולהשפיע על החלטתם, החלטתו של הציבור שם במי לבחור, דרך מעשים נפשעים ואלימים.

מסעוד גנאים: למשל, בקלנסווה הוכרח מתמודד לראשות העיר שם – אילצו אותו לוותר, בגלל איומים על חייו ויריות על רכבו ועל בִּתו.

מסעוד גנאים: גם שם הוצת, לצערי, מבנה העירייה; גם בכפר טובא, גם בשאר הכפרים.

מסעוד גנאים: הדבר הזה מסוכן מאוד.

מסעוד גנאים: אני דורש מהמשטרה, מהממשלה, לפעול נמרצות, בכוח וברצינות כדי באמת שלא ישפיעו בסוף על החלטתו של הציבור במי לבחור, ולא לתת לגורמים פושעים ונפשעים להשתלט על המערכת הפוליטית הפנימית בכמה כפרים וערים ערביות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: נשיאות הכנסת אישרה את ההצעה של חבר סיעתך סעיד אלחרומי, וביום רביעי נדון בנושא הזה במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אתמול ב"פריים טיים" בערוץ 20 שודר ריאיון עם מי שנקרא יצחק גבאי, שהוא אחד מאלה שהורשעו בהצתת בית הספר הדו-לשוני בירושלים.

עאידה תומא סלימאן: הריאיון היה ארוך; כלל: איך בדיוק עשיתם את זה?

עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים בדקתם את הבניין?

עאידה תומא סלימאן: איך דאגו שהמצלמות לא יקלטו אותם?

עאידה תומא סלימאן: באיזו זווית?

עאידה תומא סלימאן: איפה הם צריכים לכסות את הראש כדי שלא יכירו אותם?

עאידה תומא סלימאן: והכול באווירה מאוד נינוחה, עם חיוך.

אורן אסף חזן: לא שמעתי אותך אף פעם מדברת על ראיונות עם מחבלים.

עאידה תומא סלימאן: זה מצמרר לשבת ולראות איך מראיינים מחבל, אדם שביצע פעולת שנאה, הצית בית ספר בגלל שבבית הספר הזה יש ילדים יהודים וערבים, ונותנים לו לדבר ולשטוח את דרכי הפעולה שלו בנינוחות.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד יש שידורים שכוללים דברים כאלה, בדיוק כמו שכל עוד יש פוליטיקאים שמסיתים ללא הרף, לצערי הרב, אנשים כאלה ימשיכו לבצע את הפשעים שלהם, לא ייענשו מספיק, ואנחנו נמשיך לסבול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר יהיה אחרון הדוברים בנאומים בני דקה, ואז אנחנו עוברים לחקיקה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אני הגשתי את מה שאני אומר כרגע כהצעה לנשיאות הכנסת לדיון דחוף, שלא אושר מהסיבה שנאמר שהאירוע שעליו אני הולך לדבר בוטל.

עודד פורר: לצערי, האירוע שאני הולך לדבר עליו לא בוטל, והוא התקיים.

עודד פורר: מפלגה כאן בכנסת, באמצעות כספי מימון המפלגות, בתוך הסניף שלה, קיימה אירוע לכבודו של טרוריסט שישב בכלא הישראלי, לכבוד ספרו של אותו רוצח שרצח – לקח חלק ברצח של החייל משה תמם.

עודד פורר: אני חושב, אדוני, שאין מקום לתת – בוודאי לא באמצעות כספי משלם המיסים הישראלי, אבל גם לא בכספים שמועברים למפלגות לצורך הדמוקרטיה הישראלית – במה לרוצחים, ואת הדבר הזה יש להוקיע ולעצור, אם בחקיקה ואם בכל דרך אחרת.

עודד פורר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1252); נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה, כאמור.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 7), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה סגן שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יתקיים דיון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 7), התשע"ט–2018.

יעקב ליצמן: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לתקן את חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2008, המסדיר כיום את העיסוק בשמונה מקצועות בריאות: ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, טיפול בהפרעות תקשורת, תזונה, קרימינולוגיה קלינית ועוד.

יעקב ליצמן: הסדרת העיסוק נועדה להבטיח רמה מקצועית הולמת של העוסקים בתחום, וכן להגן על שלום הציבור ובריאותו.

יעקב ליצמן: החוק אשר נחקק בשנת 2008 הסדיר תחילה את העיסוק רק לגבי המקצועות ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, טיפול בהפרעות תקשורת ותזונה – מקצועות הבריאות הישנים – ורק לאחר מכן הוסדרו בחוק יתר המקצועות החדשים: קרימינולוגיה קלינית, פודיאטריה, פודיאטריה ניתוחית וכירופרקטיקה.

יעקב ליצמן: בחוק הסדרת העיסוק נקבעו הוראות מעבר אשר לפיהן, בנסיבות מסוימות, מי שטרם תחילתו של החוק, כהגדרתה בחוק, החזיק תעודת הכרה במעמד במקצוע בריאות, סיים לימודי תואר מסוימים או עסק במקצוע מסוים, יהיה זכאי לקבל תעודה במקצוע בריאות בלי שיצטרך לעמוד בתנאים לקבלת תעודה במקצוע בריאות שנקבעו בחוק.

יעקב ליצמן: על פי הוראות מעבר אלו, יש לעמוד בתנאים שונים הנוגעים להשכלה, לעיסוק ולהגשת בקשה לקבלת תעודה במועד מסוים.

יעקב ליצמן: עיקרו של התיקון המוצע הינו בהוראות המעבר לעניין המקצועות החדשים – קרימינולוגיה קלינית, פודיאטריה, פודיאטריה ניתוחית וכירופרקטיקה – והוא נועד לסייע לעוסקים ולמבקשים לעסוק במקצועות אלה בדרך של הארכת תקופת המעבר.

יעקב ליצמן: להיבט התיקון יש כמה רבדים, כמפורש להלן: 1.

יעקב ליצמן: הארכת המועדים הקבועים לעניין סיום הלימודים, תחילת הלימודים, עיסוק במקצוע, ובהתאם – המועד להגשת בקשה; 2.

יעקב ליצמן: דחיית מועד כניסתן לתוקף של הוראות החוק לעניין ייחוד התואר, ייחוד פעולות, איסור התחזות, איסור העסקה, תחומי מומחיות והוראות עונשין; 3.

יעקב ליצמן: כנגזרת מן האמור מתייתר הצורך במתן תעודות זמניות בקרימינולוגיה קלינית וכירופרקטיקה.

יעקב ליצמן: אשר על כן, ובהתאם להחלטת ועדת שרים לענייני חקיקה, אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

יעקב ליצמן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה – יש רשימת דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני סוגר את הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי – לא, מוותרת; תמר זנדברג; מיכל רוזין; ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: יש מי מחברי הכנסת שנרשמו ורוצים לדבר?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני סגרתי.

יולי יואל אדלשטיין: בחוק הבא; זה אותו דבר.

אורן אסף חזן: אני מכבד את אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אין מישהו?

יולי יואל אדלשטיין: כל הנוכחים מוותרים?

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נוכל לעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 7), התשע"ט–2018, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 7), התשע"ט–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 19 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1266); נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (טיפול בפסולת בניין), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה השר להגנת הסביבה חבר הכנסת זאב אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: גם לאחר מכן יתקיים דיון.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני מוסיף את אלה שרוצים להירשם.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: חבריי חברי הכנסת, אני שמח וגאה להציג לפניכם את תיקון החוק לשמירת הניקיון, שמטרתו טיפול באחד המפגעים הסביבתיים הקשים המלווים את מדינת ישראל כבר במשך שנים רבות, וזה השלכת פסולת בניין.

זאב אלקין: במדינת ישראל מייצרים מדי שנה בין 4 ל-6 מיליון טון של פסולת בנייה.

זאב אלקין: בזכות המהפכה שמובילה הממשלה, הן בהגדלת מספר יחידות הדיור והן בזכות פרויקטי התשתית הענפים, אנו צופים שכמות זו עוד תגדל בעתיד באופן משמעותי.

זאב אלקין: כיום, פסולת בניין הפכה להיות מפגע בכלל שטחי ישראל.

זאב אלקין: פסולת זו מושלכת בצידי דרכים, בעמקים ובשטחים הפתוחים.

זאב אלקין: השלכות אלו גורמות למפגעים סביבתיים רבים, כגון זיהום מי תהום ונגר עילי, פגיעה נופית, מפגעי אבק ומפגעים תברואתיים כגון לישמניה.

זאב אלקין: היקף תופעת ההשלכה נע, להערכתנו, בין מיליון לאפילו 3.5 מיליון טון בשנה, זאת אומרת, סדר גודל של בין 25% ל-50% מכלל פסולת הבניין המיוצרת היום במדינת ישראל, לדעתנו, מושלכת בצידי דרכים או באופן פיראטי.

זאב אלקין: כמובן, התופעה הזאת של השלכת פסולת שלא כחוק היא תופעה שדורשת טיפול.

זאב אלקין: אם מדברים על ההשלכות הכלכליות הקשות על המשק הישראלי בכל שנה, למעשה, בכל שנה גם הממשלה וגם הרשויות המקומיות משקיעות עשרות מיליוני שקלים בניקיון ובטיפול בפסולת בניין בשטחים פתוחים, ורוב-רובה של פסולת הבניין בשטחים פתוחים נשארת לא מטופלת.

זאב אלקין: אם נטפל בה – זה כמובן תקציבים הרבה יותר גבוהים מאותם עשרות מיליונים שציינתי.

זאב אלקין: בנוסף לכך, בכל שנה ישנו אובדן של כ-10 מיליון שקל לפחות לקופת המדינה מאי-תשלום של היטל ההטמנה, ומאז תחילת הטלת היטל ההטמנה ההפסד המצטבר הוא כבר לפחות 100 מיליון שקל רק מהנושא הזה.

זאב אלקין: ברור שכל שוק שהוא פרוץ באופן רגולטורי ובעל תמריץ כלכלי מעוות קורץ לכניסת גורמים עבריינים על חשבון המשאב הציבורי, וזה מה שקורה גם בנושא של פסולת בניין.

זאב אלקין: הצעת החוק שאנו הנחנו על שולחן הכנסת, והיום מגיעה להצבעה בקריאה ראשונה, הולכת לעשות מהפכה בתחום של השלכת פסולת בניין, ולמעשה מגדרת את הנושא הזה ומאפשרת למדינה להתמודד בצורה יעילה ולהפסיק את התופעה.

זאב אלקין: קודם כול, הצעת החוק מגדירה את השחקנים המרכזיים בשרשרת הטיפול בפסולת בניין וקובעת את התפקידים, את הסמכויות ואת החובות של כל אחד מהשחקנים.

זאב אלקין: ההסדר המוצע בהצעת חוק למעשה קובע חובת התקשרות ישירה של יצרן פסולת עם אתר טיפול ומחזור מורשה בלבד לצורך ביצוע הפעולות האלה: הצבת כלי אצירה, הובלת הפסולת והטיפול בפסולת הבנייה.

זאב אלקין: אצירת פסולת בנייה תבוצע אך ורק באמצעות כלי אצירה רשומים שיותקנו עליהם צ'יפים למעקב ובקרה, שיוצבו על פי נוהל אשר ייקבע על ידי הרשות המקומית, והיא גם תפקח על הצבתם.

זאב אלקין: אלו יפונו על ידי מובילים מורשים אל אתרים מורשים שעימם התקשרו יצרני פסולת הבניין.

זאב אלקין: מודל זה קודם בהסכמה מלאה עם מרכז השלטון המקומי.

זאב אלקין: ההצעה הזאת עלתה לדיון בוועדת שרים לחקיקה בחודש יולי השנה.

זאב אלקין: ועדת שרים החליטה לתמוך בהצעת החוק וביקשה מהמשרד להגנת הסביבה לתאם את המשך החקיקה עם משרד המשפטים וגם להתקדם, בהסכמת משרד הפנים ומשרד האוצר.

זאב אלקין: בוועדת השרים עלה החשש של משרד האוצר מכך שהצעת החוק כפי שהיא מונחת כרגע לקריאה ראשונה עלולה להביא ליצירת מונופולים משקיים, לעליית מחירי השוק, להשארת יצרן פסולת קטן במשא ומתן לא שוויוני מול אתרי הקצה, וכן חשש מעליית מחירי הדיור כתוצאה מזה.

זאב אלקין: אנחנו, בכל התקופה הזאת שקדמה, מהנחת הצעת החוק בקיץ ועד היום, חיפשנו יחד פתרון לחשש הזה בשיח במשרד האוצר.

זאב אלקין: אני שמח שבהתאם לחששות האלה ובהתאם להנחיית ועדת השרים בדיונים עם משרד האוצר, מצאנו מודל שלדעתנו, מצד אחד מאפשר את ההשגה של המטרה העיקרית, קרי מעקב אפקטיבי כדי למנוע את השלכת הפסולת, ומצד שני ידע להימנע מהתופעות שמהן חששנו.

זאב אלקין: ואלה השינויים שגם נציע להכניס להצעת החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית, ולכן אני אזכיר מראש את השינויים שאני מבקש להכניס לקראת קריאה שנייה ושלישית כאן.

זאב אלקין: לפי המודל החדש אנחנו כאמור מדברים על כך שיצרן הפסולת אמור להתקשר עם אתר לטיפול ומחזור מורשה לשם העברת הפסולת, ואתר הטיפול אמור לספק את שירותי השינוע ליצרן הפסולת.

זאב אלקין: למעשה, כאן הנקודה המרכזית של הצעת החוק, כי בפועל, מול המצב שיש היום – כאשר קבלן מתקשר עם מפנה הפסולת ולאותו מפנה פסולת שווה שלא להביא את פסולת הבנייה לאתר הבנייה אלא להשליך אותה בצידי דרכים – הפעם, למעשה כל התשלומים לאתרים המורשים משולמים מלכתחילה, ולכן אין שום תמריץ כלכלי לזרוק את זה בצידי הדרך.

זאב אלקין: במקום זה, האחריות לשינוע היא על האתר המורשה, ולכן אם האתר המורשה ייתפס כשרכב שנע אליו זורק את הפסולת בצידי הדרך, האתר המורשה עלול לאבד את הרישיון שלו, ולכן לא שווה לו להסתכן, בשונה ממשאית קטנה, ששווה לה אפילו להפסיד משאית בהשוואה לרווח שהוא מרוויח כשהוא זורק את הפסולת בצידי הדרכים.

זאב אלקין: זו למעשה המהפכה.

זאב אלקין: אבל כדי להקל על יצרן הפסולת וכדי לדאוג לכך שלא תהייה עליית מחירים, המודל שאנחנו מציעים – ונעשה את השינויים הרלוונטיים לקראת קריאה שנייה ושלישית – שרשות מקומית תקיים מכרז עבור אתר הטיפול והמחזור ותיידע, כמובן, את התושבים בדבר האתר הזוכה, והתושבים יתקשרו ישירות איתו וישלמו לו בצורה ישירה.

זאב אלקין: בצורה זו אנו מיצרים מכרז אשר ידאג להוריד את מחירי ההובלה והטיפול בהיקף כלל-רשותי, מקטינים את התמריץ הכלכלי להשלכת הפסולת ומגדילים את יכולת הבקרה, הפיקוח והאכיפה על מעגל הפסולת ואתרי הקצה.

זאב אלקין: אם הרשות המקומית לא תהיה מעוניינת בעריכת מכרז, במקרים שבהם קיימים אשכולות או איגודי ערים אנחנו נציע בכלל, מלכתחילה, שאשכולות או איגודי ערים הם שיעשו את המכרז; הגודל פה יאפשר להגיע למחירים יותר נמוכים.

זאב אלקין: אם תהיה רשות מסוימת שלא תרצה לקבל את מה שהאשכול יכול להציע לה והיא תרצה לעשות מכרז עצמאית, היא רשאית לעשות את זה.

זאב אלקין: אם תהיה רשות מקומית שלא מאוגדת כרגע באשכול או באיגוד ערים, גם היא תוכל לעשות מכרז באופן עצמאי.

זאב אלקין: אם הרשות תבחר שלא לעשות מכרז כזה, המדינה היא שתעשה מכרז עבור אזור מסוים, ותודיע לתושבים מהו האתר המורשה הנבחר.

מאיר כהן: דווקא בגלל שהייתי ראש עיר, השאלה היא: האם כל רשות תקבל הקצאת קרקע לדבר כזה?

זאב אלקין: הרשות לא צריכה להקצות אצלה קרקע.

זאב אלקין: ישנם היום אתרים מורשים.

מאיר כהן: כן, אני יודע.

זאב אלקין: אנחנו מעריכים שבגלל הגדלת כמות הפסולת שתגיע עכשיו לאתרים המורשים – –

מאיר כהן: יוסיפו.

זאב אלקין: – – יקומו חדשים, כי זה יהיה כלכלי – –

מאיר כהן: אוקיי.

זאב אלקין: – – מול המצב שיש היום.

זאב אלקין: למעשה, תפקידיה של הרשות כאן הם שניים: התפקיד המינימלי, והוא קריטי – לעשות רישוי למכולות ולדאוג לכך ולקנוס אם מישהו ישים מכולה בלתי מורשית ליד הבית, שאת זה רשות מקומית יכולה לעשות – –

מאיר כהן: כן.

זאב אלקין: – – וזה גם מוסכם על השלטון המקומי.

זאב אלקין: ורשות מקומית יכולה – היא או אשכול או איגוד ערים – למעשה להקל על התושב במחיר דרך זה שהיא עושה מכרז ובוחרת אתר קצה שמשרת את תושבי אותה רשות, או אפילו את תושבי אותו אשכול.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שאני בקושי שומע את עצמי, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: זה הפך לדיאלוג בין שנינו.

מאיר כהן: אה.

מאיר כהן: חברים, כן, חברים, אני מבקש שקט.

אורן אסף חזן: לא היה אפשר לשמוע אותו – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: ולכן, במודל הזה אנחנו מצד אחד שומרים על העיקרון הבסיסי, והעיקרון הבסיסי הוא שההתקשרות היא ישירות עם אתר קצה, והוא שנושא באחריות לשינוע, ולכן לא שווה לו לסכן את הרישיון שלו בזה שמשאית תזרוק את הפסולת בצידי הדרכים, כי למעשה עלות הטיפול באתר קצה כבר שולמה מראש, ולא חוסכים אותה, בשונה מהמצב שיש היום.

זאב אלקין: לעומת זאת, אנחנו כן נאפשר למנוע את עליית המחירים בגלל שיטת המכרזים של השחקנים הגדולים, כשרשות מקומית שלמה, או אפילו אשכולות ואיגודי ערים – זה יאפשר לבחור את אתר הקצה שיציע את המחיר האטרקטיבי ביותר וימנע תופעה של מונופול שמשחק מול יצרן קטן.

זאב אלקין: אלה השינויים המרכזיים שאנחנו נציע להכניס – –

מאיר כהן: שנייה ושלישית.

זאב אלקין: – – לקראת שנייה ושלישית כדי להתמודד עם החשש הזה.

זאב אלקין: היתרונות בהסדרה המוצעת הם כמובן, קודם כול – הדבר הכי מרכזי, שעליו מושתתת כל הצעת החוק, זה צמצום האינטרס הכלכלי של מובילי הפסולת להשליך את פסולת הבניין בשטחים פתוחים ולהבטיח את הגעת הפסולת אל האתרים המורשים לטיפול ומחזור כך שמוביל פסולת לא יקבל תשלום עבור הובלת הפסולת עד להגעתה לאתר.

זאב אלקין: הדבר השני זה הבטחת אספקת הפסולת אל האתרים המורשים באופן רציף וסדיר, וכך למעשה יעלו אחוזי המחזור והשימוש החוזר בחומרים האלה.

זאב אלקין: השלישי זה צמצום משמעותי בפגיעה הסביבתית הרבה כתוצאה מהשלכת פסולת הבנייה בשטחים הפתוחים.

זאב אלקין: הרביעי – מתן כלים לפיקוח, מעקב ובקרה אחר תנועת הפסולת במרחב.

זאב אלקין: כמובן, יישום ההסדרה יאפשר בניית מסד נתונים משמעותי ומהימן בנוגע לכמויות הפסולת הנוצרות מדי שנה ויעדן.

זאב אלקין: זה יאפשר התקדמות משמעותית לעבר השגת יעדי המחזור שהמשרד שם לעצמו, ולמעשה, קידום במעגל חיי חומר גלם הגלומים בפסולת בניין כמשאב חוזר – מקור זמין, ארוך טווח ובר-קיימא לענף הבנייה והסלילה, וכתוצאה מכך אפילו הקטנה של כריית חומרי גלם ופגיעה בטבע ובסביבה.

זאב אלקין: מי שמכיר את הנושא יודע שלמעשה המאבק לקידום חוק פסולת בניין – כן, זה שם הקוד בשיח הסביבתי לתיקון בחוק שמירת הניקיון שאנחנו מציעים כאן – הוא למעשה מאבק ארוך טווח; כבר שנים רבות נאבקים על קידום הצעת החוק.

זאב אלקין: היו כבר כמה פעמים ניסיונות בממשלה לקדם את הצעת החוק, ובדרך כלל היא לא עברה את סף ועדת השרים לחקיקה.

זאב אלקין: אני מאוד מאוד שמח שלמרות הקשיים הרבים והשחקנים הרבים שנמצאים כאן על המגרש, ובהם גם מרכז השלטון המקומי וגם כמובן משרד הפנים ומשרד האוצר ושחקנים נוספים, אנחנו הצלחנו להביא את החוק לאישור של הכנסת בקריאה ראשונה.

זאב אלקין: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק, ואני גם מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לפנות ליושב-ראש ועדת הפנים: מדובר בחוק שהוא מהפכה סביבתית עצומה היום במדינת ישראל, לכן אני פונה מפה, מהבמה הזאת, אליך, ואני גם סמוך ובטוח שאני אמצא אצלך אוזן קשבת לקדם את הדיון בהצעת החוק לאחר אישורה כאן בקריאה ראשונה כמה שיותר מהר, כי יפה שעה אחת קודם.

זאב אלקין: כל יום נזרקת פסולת בניין בכמויות עצומות בצידי הדרכים כאן, במדינת ישראל.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, לפני שאנחנו עוברים לדיון, חבר הכנסת נחמן שי הצביע בטעות במקומה של חברת הכנסת מיכל בירן בהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון – – –

נחמן שי: היא לא באה.

מאיר כהן: סליחה?

נחמן שי: לא היה כתוב השם, אז הצבעתי.

קריאה: אבל שים אותה – – –

נחמן שי: תפסתי מקום.

מאיר כהן: טלב אבו עראר, בבקשה – לא נמצא; סאלח סעד – לא נמצא.

מאיר כהן: עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: הרשימה סגורה.

מאיר כהן: רשימת הדוברים סגורה.

מאיר כהן: קיש, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: עכשיו אני?

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: אדוני, אני מבקש מכולם להקפיד על שלוש דקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כבוד השר, אני רוצה שתשמע אותי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בעד החוק הזה, אתחיל בזה, אבל עם תיקונים מסוימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אציע מה אני חושב שצריך להיות בחוק הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, המצב היום הוא שהיישובים הערביים הם החצר האחורית של המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב האתרים נמצאים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, ההצעה הראשונה: צריך לקבוע מרחק מינימלי מבתי מגורים או מתוכנית מתאר מאושרת לבנייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להיות מרחק מינימלי – לקבוע את המיקום של אתרי פסולת.

מאיר כהן: זה קיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה, אצלנו בטייבה זה במרחק מטרים.

זאב אלקין: – – –

מאיר כהן: הם לא מאושרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מגיע בדיוק לנקודה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם כבר מקימים את האתרים האזוריים, את אלה של האשכולות, אז לסגור, כי המצב הקיים היום – אתה השר הממונה, ואתה אומר לי: הם לא חוקיים, אבל מה אתם עושים נגדם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם פועלים, ממשיכים לפעול, ואתם לא עושים – –

זאב אלקין: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – ואתם ממשיכים לתת להם לעשות את העבודה, ולא רק זה – יש אתרים שהם איכשהו מסודרים ויש אתרים שממש בכל פינה אתה יכול למצוא את הערימות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא אוכפים, ולכן הנקודה השנייה זה האכיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מספיק לבוא עם החוק בלי לבצע את האכיפה, כדי למנוע את המצב הזה, הקיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, יש לוודא, כבוד השר, יש לוודא שמה שמגיע לאתרי פסולת מוצקה – קוראים לזה פסולת בניין – שמה שמגיע אליהם זה רק פסולת מוצקה, כי אני ראיתי במו עיניי, במקום של אתר פסולת מוצקה ראיתי נוזלים שבאו ממפעלים שאנחנו לא יודעים מה התרכובת שלהם, פסולת בניין, כי יש להם את הטרקטורים, יש להם את הכיסויים שהם עושים, אבל יש להם את הפסולת הביתית, שגם היא מגיעה; במקום ללכת למקום הטמנה, לאתר הטמנה, ששם ישלמו עבור זה, אז זורקים אותה באותם אתרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה השלישית בנושא הזה – אם כבר מחלקים לאשכולות, אז כל אשכול צריך לקלוט את הפסולת שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא צריך להעביר מאשכול לאשכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה מאשר לאשכולות מסוימים שיהיו בהם אתרי פסולת, אני לא רוצה שיגיעו אלינו, ליישובים הערביים, ממקומות אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מה שהיה בטייבה – ואתה יודע, אני אתן את הדוגמה של העיר שלי – פסולת ביתית הגיעה כמעט מכל אזור דן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פסולת מוצקה הגיעה מהרצליה, רעננה, כפר סבא – מכל האזור הזה ואפילו יותר רחב הגיעו לטייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, הרבה אתרים קטנים או פסולת ליד הכבישים; הקו של כביש 6, קראו לו – זה כביש 6 – "ציר הזבל".

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני מבקש לשמור על הנושא הזה.

מאיר כהן: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם לערבים מגיע אוויר נקי וזכות לאיכות סביבה טובה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חברת הכנסת מירב בן ארי – לא נמצאת; חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת שמולי.

מאיר כהן: בבקשה, שלוש דקות, כבודו.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר להגנת הסביבה וסגן השר להגנת הסביבה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לברך את שניכם.

דב חנין: אני חושב שהחוק הזה שאתם מביאים לכנסת היום, כמו שאמרת, אדוני השר, הוא חוק שנאבקנו עליו.

דב חנין: גם המשרד נאבק עליו זמן רב.

דב חנין: זה הישג מאוד מאוד גדול.

דב חנין: זו אחת הבעיות הסביבתיות הבוערות והבולטות בארץ, הבעיה של פסולת הבניין.

דב חנין: אני חושב שהחוק מציע מנגנונים שמקדמים אותנו בהתמודדות עם הבעיה הזאת.

דב חנין: אני שם דגש בהקשר הזה גם על הצד של המנגנונים הכלכליים, שצריך לחשוב איך הם יפעלו בכיוון הנכון ולא בכיוון המרתיע מלהטמין את הפסולת באתרים מוסדרים, וגם על החשיבה של אשכולות, החשיבה האזורית.

דב חנין: אלה דברים מאוד מאוד נכונים.

דב חנין: יש לי כמה הערות נקודתיות להצעת החוק, אבל באמת ברכות והערכה, ואני בטוח שאנחנו נגיע להסכמות גם לגבי הפרטים.

דב חנין: אני מצטרף, אדוני, לפנייתך ליושב-ראש ועדת הפנים לקדם את החוק הזה במהירות, כדי שיהיה לנו חוק פסולת בניין מתקדם במדינת ישראל.

דב חנין: שנת 2018; הגיע הזמן.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת; חברת הכנסת רוזין – מוותרת; חברת הכנסת סתיו שפיר – לא נמצאת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר.

מאיר כהן: חברת הכנסת ענת ברקו, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

מאיר כהן: שלוש דקות.

מאיר כהן: להקפיד.

מאיר כהן: בבקשה.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: כנסת נכבדה, שאלו אותי איך יכול להיות שישראל פועלת בעזה, כן?

ענת ברקו: כל יום שישי ומדי יום חודרים אלינו מתוך האמירות האסלאמית הנשלטת על ידי חמאס בעזה טרוריסטים, לתוך שטחה של מדינת ישראל, ובסוף השבוע האחרון אף שרפו חממות בנתיב העשרה.

ענת ברקו: איך אנחנו פועלים בעזה?

ענת ברקו: זאת השאלה.

ענת ברקו: אנחנו פועלים בכל מקום שמשם מבקשים את נפשנו, בעזה, בסוריה, בכל מקום שלא יהיה – מעל האדמה, מתחת לפני האדמה.

ענת ברקו: כך אנחנו פועלים.

ענת ברקו: אבל יש אנשים שנוהגים בחוסר אחריות והם מצייצים את עצמם לדעת; מוכרחים לצייץ, מוכרחים לשלוח הודעות, מוכרחים להבליט את עצמם.

ענת ברקו: מה שאפשר להגיד זה שאנחנו מזדהים עם המשפחה השכולה.

ענת ברקו: עוד משפחה בישראל של לוחם גיבור – חרב עולמה, ואנו כולנו איתם, מחבקים אותם ומתאבלים ביחד איתם, וכמובן, מאחלים החלמה מהירה לפצוע, שמצבו משתפר, כפי ששמעתי, תודה לאל.

ענת ברקו: אבל בין זה לבין להתבטא באופן שחושף אינפורמציה על יחידות מיוחדות, שחושף תמונות, ולגלגל את הדברים האלה ברשתות החברתיות – ולא יגידו שעושים את זה ילדים או צעירים שלא יודעים מה הם עושים – כאן אני חושבת שיש חוסר אחריות.

ענת ברקו: מעבר לזה, שמעתי התבטאויות גם מצד בל"ד, אותה רשימה שחודש שלם – הגיעה לכאן חברת כנסת חדשה מבל"ד, הושבעה, המשכורת דופקת, אבל היא לא נמצאת פה.

ענת ברקו: כל המפלגה לא נמצאת.

ענת ברקו: הם מתלוננים, הם רק מתבטאים בטוויטר וברשתות החברתיות.

ענת ברקו: איפה הם?

ענת ברקו: על מה משלמים להם?

ענת ברקו: למען מי הם עובדים כאן?

ענת ברקו: איפה הם?

ענת ברקו: חודש שלם יושבת מפלגה – שהיא לא לגיטימית בעיניי, כי היא כופרת בזכותה של מדינת ישראל להתקיים, לחלוטין, היא לא מסתירה את זה.

ענת ברקו: איפה מיס מרמרה וחבר מרעיה?

ענת ברקו: איפה הם?

ענת ברקו: איפה?

ענת ברקו: אדוני יושב-ראש הרשימה המשותפת, איפה כל המפלגה הזאת, שחסרה כאן חודש ימים, והם מקבלים משכורת על חשבון משלם המיסים הישראלי?

איימן עודה: – – –

ענת ברקו: איפה הם?

עאידה תומא סלימאן: – – –

ענת ברקו: איפה הם?

ענת ברקו: אתה יושב-ראש המפלגה.

עאידה תומא סלימאן: את מתגעגעת?

ענת ברקו: טוב שאתה – – – איפה הם?

ענת ברקו: חודש שלם.

עאידה תומא סלימאן: את מתגעגעת אליהם?

ענת ברקו: אני מתגעגעת למיס מרמרה.

ענת ברקו: אני רואה אותה בטוויטר מפליאה באמירותיה.

ענת ברקו: חודש שלם משלמים להם משכורת.

ענת ברקו: על מה?

ענת ברקו: על מה משלמים להם חוץ מאשר על לעבוד נגד מדינת ישראל ולנאץ ולקלל את חיילי צה"ל?

עאידה תומא סלימאן: – – –

ענת ברקו: מה הם עושים?

ענת ברקו: איפה הם?

מוסי רז: – – – איפה היא?

ענת ברקו: מפלגה שלמה, חודש שלם נעדרת, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

ענת ברקו: הם לא נמצאים כאן.

ענת ברקו: הם במוצהר, הצהירו על זה שהם חודש שלם לא יגיעו, כי חוק הלאום מעצבן אותם.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

אורן אסף חזן: הם סתם עצלנים.

ענת ברקו: חוק הלאום כאן כדי להישאר כמו שהעם היהודי כאן כדי להישאר.

מאיר כהן: גברתי, תודה רבה לך.

ענת ברקו: תודה.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

מאיר כהן: אנא הקפידו על שלוש דקות.

מאיר כהן: אני לא אתן, אפילו לא שתי שניות.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: חבריי חברות וחברי הכנסת, לפני שאני אתייחס לחוק עצמו, שאני כן רוצה להתייחס אליו, אי-אפשר שלא להתייחס לאירועי היום, ואפילו הדקות האחרונות.

יעל כהן-פארן: אז אני באמת רוצה לשלוח את תנחומיי למשפחתו של הקצין, גיבור ישראל, שנהרג לפנות בוקר, ולצערנו אי-אפשר לדבר עליו יותר מדי, אבל גם להזכיר לכולם שבדקות אלה ממש יש כנראה מטחים על אזור עוטף עזה, צבע אדום וגם פצוע מפצמ"ר.

יעל כהן-פארן: אז אני כמובן רוצה לשלוח מכאן חיזוק לכל תושבי עוטף עזה ולהגיד שאנחנו נעשה הכול כדי שלממשלת ישראל תהיה מדיניות בעזה שתביא סוף לכל הדבר הזה – –

ענת ברקו: אתם תביאו את אבו מאזן לעזה – – – המטורפים שעוד – – –

יעל כהן-פארן: – – כי כרגע אין להם מדיניות.

יעל כהן-פארן: הם במדיניות תגובתיות, וככה החיים בעוטף זה נראים כמו שהם נראים, לצערנו.

יעל כהן-פארן: עכשיו, אני לא יודעת לאן השר הלך, אבל גם אני דווקא רוצה לברך אותו, להצטרף לדברים של קודמיי.

יעל כהן-פארן: אני מברכת על זה שהמשרד מביא את הצעת החוק החשובה כל כך הזאת.

יעל כהן-פארן: פסולת בניין זאת מכת מדינה – מכת מדינה שמושלכת בכל מקום ותחת כל עץ רענן, בשטחים פתוחים ובמקומות יפים, מקומות שאנחנו רוצים לצאת אליהם לטבע עם הילדים, ומגלים ערימות של פסולת בניין, כי מישהו קיצר פינות ומישהו פשוט עשה את זה כדי לעשות רווח אישי ולא לשלם את מה שהוא אמור לשלם.

יעל כהן-פארן: יש פה שרשרת מאוד ארוכה של גורמים שעושים את העבריינות, שלוקחים חלק בכל הסיפור הזה של השלכת פסולת בניין בכל מקום.

יעל כהן-פארן: אז הגיע הזמן שהחוק הזה יגיע, ולא רק יגיע אלא גם ייאכף.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר חוק הוא חוק, זה יפה, אבל האתגר הגדול של הגנת הסביבה הוא לטפל בחוקים שהוא כבר אמון עליהם על ידי אכיפה.

יעל כהן-פארן: אנחנו רואים את זה בדיונים שמתקיימים הרבה מאוד בוועדת הפנים, וגם בוועדות אחרות – פניות הציבור לפעמים ושקיפות: הדברים לצערנו לא מתקיימים; האכיפה היא רופפת, היא לא מספקת.

יעל כהן-פארן: למשרד להגנת הסביבה אין מספיק משאבים, אין מספיק כוח אדם כדי לאכוף את הדברים שהם אמונים עליהם, שבסופו של דבר זה נוגע לחיים עצמם, לחיים ולבריאות שלנו ושל ילדינו.

יעל כהן-פארן: הגיע הזמן שיהיו למשרד להגנת הסביבה המשאבים הנדרשים, התקציבים הדרושים, התקנים הדרושים, כדי לאכוף את החוקים הסביבתיים, שאי-אכיפתם פוגעת בכולנו.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת; חבר הכנסת מסעוד גנאים, חבר הכנסת גנאים – מוותר; חברת הכנסת ורבין – לא נמצאת; חבר הכנסת איל בן ראובן – לא נמצא; חבר הכנסת חיים ילין – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואל חסון, אדוני.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת גליק.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני כמובן, כמו חברי הכנסת שדיברו כאן לפניי, משתתף בצערה של המשפחה, משפחתו של סגן אלוף מ', ומאחל החלמה טובה לקצין השני.

יואל חסון: מדובר בלוחמים מדהימים, שהיו עם לוחמים אחרים, שעשו את הדברים שנחוצים לביטחון מדינת ישראל.

יואל חסון: אבל אני חייב לומר ששמעתי את חברת הכנסת ברקו עד הקטע הזה, וחשבתי שפה היא תשים נקודה.

יואל חסון: כי באמת, אחרי שמדברים על אותו קצין מהולל, שאי-אפשר בכלל לדבר עליו יותר מדי, לצערי, כשאנחנו יודעים בדיוק מאיזו עדה הוא מגיע – הייתי מציע לחברת הכנסת ברקו להיות קצת יותר צנועה כשהיא מדברת על חוק הלאום ולא להעלות את חוק הלאום בהקשר הזה.

אורן אסף חזן: מה זה קשור?

אורן אסף חזן: הינה זה הגיע.

אורן אסף חזן: חיכינו לזה.

יואל חסון: כי אני חושב – – –

ענת ברקו: חוק הלאום שאתה חתום עליו בקדימה?

יואל חסון: אני חושב שחברת הכנסת ברקו – אין לך את היכולת להסתכל בעיניים – – –

ענת ברקו: חוק הלאום שאתה חתום עליו בקדימה?

ענת ברקו: על חוק הלאום הזה אתה מדבר?

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו.

יואל חסון: אין לך את היכולת – – –

ענת ברקו: אתה חתום עליו.

אורן אסף חזן: אין גבול?

אורן אסף חזן: לרקוד ככה על הדם?

אורן אסף חזן: אין גבול.

יואל חסון: אין לך את היכולת, חברת הכנסת ברקו, להסתכל בעיניים של המשפחה של הלוחם הזה, שאת הצבעת בעד חוק שמוציא אותם מהחברה הישראלית.

אורן אסף חזן: מה זה קשור?

יואב קיש: שטויות במיץ עגבניות.

יואב קיש: שטויות.

יואל חסון: זה מה שאת עשית.

אורן אסף חזן: שקרן.

אורן אסף חזן: אתה שקרן.

אורן אסף חזן: תתבייש.

יואל חסון: ואתם בטח תהיו עכשיו גיבורים גדולים, ותזכרו – –

ענת ברקו: אתה עושה עכשיו עבירת ביטחון שדה.

ענת ברקו: אתה ממשיך לעשות עבירת ביטחון שדה – – –

יואל חסון: – – תזכרו את אותם עשרות אלפים – – –

ענת ברקו: אתה בא – – –

אורן אסף חזן: – – – אין גבול?

מאיר כהן: אני קורא אותך.

מאיר כהן: חזן, אתה בקריאה ראשונה.

ענת ברקו: אני רוצה לענות לו.

מאיר כהן: את לא חייבת.

מאיר כהן: זה לשיקול דעתי.

אורן אסף חזן: – – – אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: אבל הוא קרא בשמי.

ענת ברקו: הוא האשים אותי בכל מיני דברים, ואני רוצה להתייחס.

מאיר כהן: תמשיך, אדוני, בדיון.

יואל חסון: תזכרו את אותם עשרות אלפים, יחד עם כל בני העדה הדרוזית, שבאו לכיכר רבין וזעקו את זעקתם, ודיברו בדיוק על שותפות הגורל המצמררת הזאת שיש בינינו לבינם, שהיא לא רק ברית אחים או דמים אלא היא ברית חיים.

יואל חסון: ואתם היום – – –

אורן אסף חזן: אתה רוקד על הדם, שלהם.

יואל חסון: עכשיו, אם לא היית אומרת מילה, אם לא היית מעלה את העניין, הייתי שותק – –

ענת ברקו: לא רק זה – אתה עושה כאן עבירת ביטחון שדה מעל הדוכן הזה.

ענת ברקו: אתה עושה עבירת ביטחון שדה – – –

יואל חסון: – – אבל איך את יכולה להסתכל בעיניים של המשפחה הזאת של הלוחם המהולל הזה?

יואל חסון: של הלוחם המהולל הזה?

ענת ברקו: – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו, חברת הכנסת ברקו.

יואל חסון: איך את מסתכלת לו בעיניים, של המשפחה שלו?

יואל חסון: איך את יכולה כשאת הצבעת בעד חוק שמדיר אותם מהחברה הישראלית?

יואל חסון: זה מה שאת עשית.

ענת ברקו: – – – נו, באמת.

ענת ברקו: מה אתה יודע – – –

יואל חסון: תרכיני את הראש שלך בהתנצלות, בשקט.

יואל חסון: פשוט תרכיני את ראשך, זה הכול.

ענת ברקו: אתה תרכין את ראשך, אתה.

ענת ברקו: תתבייש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: לא פה.

מאיר כהן: לא עכשיו.

ענת ברקו: אתה גם עושה עבירת ביטחון שדה חמורה מעל דוכן הכנסת – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש – סליחה, אתה מפריע לי.

ענת ברקו: – – ביחד עם הציוצים של כל החברות והחברים שלך.

יעל כהן-פארן: די, באמת, עד כאן.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו, תודה.

ענת ברקו: אני יכולה להתייחס, אדוני?

מאיר כהן: אני מבקש בקשה אישית מכל חברי הכנסת – – –

ענת ברקו: אני מבקשת להתייחס.

ענת ברקו: הוא הזכיר את שמי.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו, לא, אני לא רוצה.

ענת ברקו: חבל מאוד.

מאיר כהן: דווקא בגלל שאנחנו נמצאים ביום די מורכב מבחינה ביטחונית – – –

ענת ברקו: זו פוליטיקה זולה סוג ד', באמת.

יואל חסון: סוג ד'?

יואל חסון: הייתי עונה לך – – –

מאיר כהן: תפסיקי, בבקשה.

ענת ברקו: באמת, זה הפוליטיקה הנמוכה שלך.

מאיר כהן: אז אני מאוד מבקש, היו זהירים – משני הצדדים – בדברים שלכם.

מאיר כהן: אפשר לכבד את היום הזה.

מאיר כהן: אפשר לכבד נופלים שרק היום נקברו.

מאיר כהן: אנא מכם.

מאיר כהן: משני הצדדים.

נחמן שי: אתה צודק, אתה צודק.

מאיר כהן: זה לא היום לוויכוחים פוליטיים.

יואל חסון: אם היא לא הייתה מעלה את זה – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

ענת ברקו: לא הייתה מעלה.

ענת ברקו: אתה – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת גליק – – –

יואל חסון: את העלית – – –

מאיר כהן: – – – בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו, את בקריאה שנייה.

ענת ברקו: צבוע.

יואל חסון: הגיע הזמן שתדברי פחות.

מאיר כהן: חברת הכנסת ברקו, את בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנא ממך.

יואל חסון: את מדברת יותר מדי.

יואל חסון: דברי פחות.

ענת ברקו: צבוע.

יואל חסון: דברי פחות.

מאיר כהן: חבר הכנסת גליק – לא נמצא; חבר הכנסת נגוסה – לא נמצא.

יואל חסון: קצת מודעות עצמית ביום הזה.

ענת ברקו: היום הזה, יחד עם הציוצים שלך – קצת מודעות עצמית לביטחון שדה.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעיד אלחרומי – מוותר, אדוני; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא; חבר הכנסת מיקי לוי – לא נמצא; חבר הכנסת איתן ברושי – לא נמצא; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – לא נמצאת; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חבר הכנסת מוסי רז – מוותר, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: כן?

מאיר כהן: איפה אדוני?

מאיר כהן: הוא פה?

מאיר כהן: חיליק, בבקשה.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – מוותר.

מאיר כהן: חברת הכנסת לאה פדידה, גברתי.

מאיר כהן: אנא מכם, תכבשו את הכעסים.

מאיר כהן: בואו נשאיר את זה בצד היום.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעוד אנו מדברים ומתווכחים, אזעקות צבע אדום נשמעות בעוטף עזה.

אורן אסף חזן: חברת הכנסת פדידה, תגידי את זה לחברים שלך.

לאה פדידה: משפחות, ילדים, נשים וגברים מנסים למצוא מחסה ונמצאים באיום קיומי ובפחד.

לאה פדידה: וכן, חייל גיבור ישראל נפל על ההגנה של מדינת ישראל.

לאה פדידה: וביום הזה אני באמת מציעה שאנחנו נהיה קצת יותר מאופקים, וגם נוכל להגיד ולבקש מחילה מתושבי עוטף עזה על שעדיין לא פתרנו את הנושא הזה.

לאה פדידה: אנחנו שומעים שבקבינט מתווכחים אחד עם השני.

לאה פדידה: זה מפחיד שליברמן מאשים את בנט ובנט מאשים את זה, ואף אחד לא אחראי ואף אחד לא אשם.

לאה פדידה: אבל אני רוצה, ברשותך, לדבר על משהו שקרה היום – שימוש ציני בכאב של בן אדם; שימוש ציני באדם שנפל קורבן – גל הירש – על ידי ועדה, שהיושב-ראש שלה החליט שזה מופע יחיד, מופע אימים, והשתיק אותנו בקריאות – –

אורן אסף חזן: – – – את האמת, אה?

לאה פדידה: – – השתיק אותנו ולא נתן לנו לדבר.

לאה פדידה: לקח ניצב שמואשם ויושב שלוש שנים בבית – –

יואב קיש: תת-ניצב, תת-ניצב.

יואב קיש: תדייקי.

יואב קיש: תדייקי.

לאה פדידה: תת-ניצב.

לאה פדידה: – – שלוש שנים בבית.

לאה פדידה: עומד, מכפיש את המשטרה, מכפיש את הכול, לא הסכים ללכת לפוליגרף.

אורן אסף חזן: פדידה, פדידה – – –

לאה פדידה: אנחנו שואלים אותו: האם הבאת מישהו מהמשטרה שיכול להשיב לו? לא.

לאה פדידה: ומה עוד?

לאה פדידה: הכי מצחיק – הוא התחייב שהוא יעשה ועדת חקירה, ופתאום הוא בא ואומר: אני לא יכול, כי האופוזיציה לא מסכימה.

לאה פדידה: ממתי הקואליציה סופרת את האופוזיציה באיזו העברת חוק?

לאה פדידה: זה רק מי שפוחד לעמוד מאחורי המילה שלו, זה רק מישהו שחושב שהכלים הפרלמנטריים נועדו להשתיק – –

יואב קיש: ספרי מה היה בישיבה.

יואב קיש: אתם לא החלטתם אם את אתם בעד או נגד.

יואב קיש: את לא ידעת אם את בצד או בצד הזה.

יואב קיש: תחליטו ואז נדבר.

לאה פדידה: – – בן אדם שהכלים הפרלמנטריים שלו הם השתקה ופחד.

לאה פדידה: החוכמה לקחת את הסמכות שניתנה ליושב-ראש – – –

יואב קיש: תשאלי את חבר הכנסת חיליק בר, תשאלי את חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יואב קיש: אתם מבולבלים על עצמכם; אתם לא יודעים מה הלשון אומרת והאוזן שומעת.

מאיר כהן: זהו, יואב, שמענו.

לאה פדידה: הסמכות שניתנה ליושב-ראש – החוכמה היא לעשות, מה שנקרא, שימוע הוגן, כן לשמוע את התת-ניצב, כן לשמוע את המשטרה.

לאה פדידה: הרי גם הקהל שיושב פה והקהל שיושב בבית, ברי שכל הם; יוכלו לעשות אחד ועוד אחד.

לאה פדידה: ולא לעשות שלטון של שררה – אף אחד לא מדבר.

לאה פדידה: אני שואלת שאלה: האם ישבת שלוש שנים בבית?

לאה פדידה: קריאה ראשונה, קריאה שנייה.

לאה פדידה: מה המשחק המזעזע הזה?

לאה פדידה: זאת הייתה ישיבת הוועדה הכי גרועה שראיתי בהיותי בכנסת או בהיותי צופה בבית.

לאה פדידה: זה שימוש ציני בכלי פרלמנטרי, שימוש ציני בכוח.

לאה פדידה: אדם הוא מנהיג כשניתן לו כוח והוא יודע להשתמש בו, לתעל את הדיון, לתעל את הדברים ואת הנשמע.

לאה פדידה: בסופו של דבר, האם קרה משהו בנושא של גל הירש?

לאה פדידה: לא.

לאה פדידה: זה היה שימוש ציני, שימוש ציני בנושא הזה, כי הוא – באמת מגיע לו צדק – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

לאה פדידה: – – ומגיע לו שנטפל בעוול הזה.

לאה פדידה: אבל שימוש ציני – לא נעשה לו כבר מספיק עוול?

מאיר כהן: תודה רבה.

לאה פדידה: תתקן את זה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: חיליק בר, בבקשה.

קריאה: – – –

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת דוד אמסלם.

יחיאל חיליק בר: נכבדי, אדוני היושב-ראש, אני אשנה נושא.

יחיאל חיליק בר: אנחנו ב-12 בנובמבר היום.

יחיאל חיליק בר: השבוע היה 9 בנובמבר, תאריך שלא דיברנו עליו בבית הזה.

יחיאל חיליק בר: אני חזרתי מיום וחצי בברלין, מטקסים שהשתתפתי בהם, יעל, לציון 80 שנה לליל הבדולח.

יחיאל חיליק בר: זה היה שלשום.

יעל גרמן: – – –

יחיאל חיליק בר: מה?

יעל גרמן: – – –

יחיאל חיליק בר: ה-Kristallnacht, 80 שנה בדיוק.

יחיאל חיליק בר: ליל הבדולח – לילה שהתחיל בניפוץ זכוכיות של בתי כנסת ועסקים יהודיים ונגמר בתאי הגזים של אושוויץ; לילה שהתחיל בשרפת ספרים ונגמר בשרפת אחינו ואחיותינו היהודים.

יחיאל חיליק בר: ועד כמה שהגרמנים באמת עושים מאמץ לציין את זה – ציינו את זה בכמה טקסים, כולל בטקס לחשיפת אנדרטה לזכר רופאים יהודים שנרצחו בשואה ורישיונם נשלל מהם בגלל היותם יהודים.

מאיר כהן: בברלין?

יחיאל חיליק בר: בברלין ובכל גרמניה.

יחיאל חיליק בר: הטקסים היו בברלין.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שראוי שגם הבית הזה יציין את התאריך הזה, וגם ידע שאנחנו היום, נכבדי היושב-ראש, במגמה של עלייה חדה באנטישמיות בכל רחבי אירופה.

יחיאל חיליק בר: אם עד לפני שבועיים חשבנו שאירופה היא היעד המרכזי לאנטישמיות, גילינו, לצערי, בטבח של 11 אחינו ואחיותינו בפיטסבורג, שכנראה גם מקומות אחרים בעולם, שנראים לנו תומכים, הם קרקע לאנטישמיות ולאלימות כנגד יהודים.

יחיאל חיליק בר: אני מקווה שהממשלה והבית הזה, יחד עם פרלמנטים זרים וחופפים, ויחד עם ממשלות, גם יעשו הכול בשביל יהודים – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת יונה, חבר הסיעה שלך מדבר על נושא כל כך חשוב.

מאיר כהן: חבר הכנסת יונה, שומעים אותך.

מאיר כהן: אי-אפשר לדבר.

יחיאל חיליק בר: נחמן, אני מדבר על ליל הבדולח עכשיו.

יחיאל חיליק בר: אם אתה יכול שלא להפריע לי, אני אודה לך.

נחמן שי: אני אדבר בחוץ.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: אז דבר בחוץ, ודבר מעט.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שהבית הזה וגם הממשלה שלנו צריכים למצוא את כל הדרכים האפשריות, יחד עם ממשלות אחרות, להבטיח ולהגביר את האבטחה של הקהילות היהודיות – ששמעתי מהן ממקור ראשון כמה הן מרגישות היום פגיעות – להגביר את האבטחה של המוסדות, אבל גם לבקש מהממשלות שישקיעו יותר בחינוך כנגד אנטישמיות, שנאת זרים וגזענות.

יחיאל חיליק בר: זה לא קורה מספיק באירופה; זה לא קורה מספיק בארצות הברית.

יחיאל חיליק בר: יש היום יותר מדי דרור לדיבור גזעני ומסית נגד הרבה קבוצות, ובהם ובראשם היהודים.

יחיאל חיליק בר: ואני רציתי לציין את התאריך הזה ולזכור את האחים והאחיות שנרצחו בלילה המופרע הזה של האלימות, וכמובן, לבקש מהבית הזה שיעשה הרבה מאמצים מול פרלמנטים זרים לראות איך אנחנו שומרים על אחינו היהודים בגולה, ויפה שעה אחת קודם, לפני שנראה, חלילה, עוד מקרים כמו שראינו בפיטסבורג.

יחיאל חיליק בר: תודה.

יחיאל חיליק בר: אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת דוד אמסלם – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא; חבר הכנסת עפר שלח – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת גרמן, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת מיכל בירן.

מאיר כהן: שלוש דקות, גברתי.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יעל גרמן: קשה היום, באמת.

יעל גרמן: כשאנחנו רואים את המצב בדרום, קשה להתרכז בדברי דיומא.

יעל גרמן: ובוודאי שליבנו עם משפחתו של סגן אלוף מ', ואני חייבת לפתוח בדברים האלה לפני שאעבור לנושא.

יעל גרמן: בנושא עצמו, ראשית, יישר כוח, ואני כמובן מאוד בעד הצעת החוק הזאת.

יעל גרמן: כל הצעת חוק שמנסה לפנות את השטחים שלנו מפסולת – פסולת בניין, פסולת רגילה, פסולת של גזם – היא הצעת חוק מבורכת.

יעל גרמן: אני רק מבקשת ממך, אדוני השר, שתשים לב לשני דברים: האחד – לכך שככל שאנחנו נגדיל את אותם אתרים לפינוי פסולת ונגרום לכך שיהיה כדאי לשפוך שלא בהם – באתרים פיראטיים – אנחנו נגדיל את התופעה הבלתי-נסבלת שאנחנו רואים ברחבי המדינה, התופעה של השלכת פסולת במקומות לא מורשים – אנחנו קוראים לזה אתרים פיראטיים – פשוט כדי לחסוך את הכסף של הטמנה באתר מורשה.

יעל גרמן: לשם כך צריך לקחת ולאגם את כל רשויות האכיפה.

יעל גרמן: כפי שאתה יודע, בזכותו וברשותו של יואב קיש, יושב-ראש ועדת הפנים, אני נמצאת בראשה של ועדת משנה לכל הנושאים של שרפה באתרי פסולת לא מורשים, ואני מאוד מאוד אשמח אם באחד הדיונים אתה תבוא ותשמע, מפני שהנושא נתון בידיך.

יעל גרמן: אנחנו הולכים ומגלים שאם לא נפעל – "נפעל" זאת אומרת הממשלה, אתה, המשטרה הירוקה, המשטרה הכחולה – לא נפעל בכל חומרת הדין כנגד אותם אתרים פיראטיים, אנחנו נמצא את המדינה שלנו כאתר פסולת אחד גדול.

יעל גרמן: אז לאחר שאני מברכת ומקווה מאוד שלצד החוק הזה יהיו גם פקחים שיוכלו לאכוף אותו, אני מאוד מקווה שאתה תשב איתנו ותהיה שותף לתוכנית שתמנע את השלכת הפסולת, ותמנע את הפיכתה של מדינתנו היפה לאתר פסולת פיראטית אחד גדול.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת מיכל בירן, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת רוברט טיבייב.

מאיר כהן: שלוש דקות, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני כמובן שולחת את תנחומיי למשפחתו של ההרוג, ולפצוע, ומקווה שהמערכה הזאת תסתיים במהרה וללא נפגעים נוספים.

מיכל בירן: אני רוצה לדבר על שביתת העובדים הסוציאליים.

מיכל בירן: השתתפתי היום בהפגנה בירושלים.

מיכל בירן: הייתה הפגנה מאוד מרשימה גם בתל אביב.

מיכל בירן: אני מחזקת את ידי העובדים הסוציאליים שיצאו למאבק הזה.

מיכל בירן: בסוף, הם מטפלים בכל מה שהמדינה לא עושה, שהממשלה לא עושה.

מיכל בירן: כשמגדילים את מספר הילדים בכיתה, כשאין מספיק הכשרה מקצועית, רצינית, משמעותית, למבוגרים, כשחברי הכנסת והשרים, חלקם, משדרים אווירה של אלימות והסתה – בסוף, כל הבעיות האלה מתגלגלות לפתחם של העובדים הסוציאליים.

מיכל בירן: ובמקום לחזק אותם, במקום לגבות אותם, להגיד להם תודה על זה שהם נמצאים בחזית החברתית מהחשובות בישראל, רק מגלגלים את האחריות אליהם.

מיכל בירן: אני לא יכולה להתאושש ממה שאמר להם חבר הכנסת אלי אלאלוף, יו"ר ועדת העבודה והרווחה: אתם צריכים לעשות חשבון נפש.

מיכל בירן: איך אחרי עשר שנים של המאבק שלכם זה המצב?

מיכל בירן: אני חשבתי שזאת חוצפה.

מיכל בירן: אמרתי לו את זה גם שם.

מיכל בירן: הם?

מיכל בירן: הם צריכים לעשות חשבון נפש?

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: הממשלה צריכה לעשות חשבון נפש על זה שלא מגבים אותם, על זה שחסרים כל כך הרבה תקנים.

מיכל בירן: וכשהעובד הסוציאלי מטפל בכל כך הרבה תיקים, מן הסתם גם יהיו אנשים מתוסכלים – דברים שאפשר לפתור, ואפשר היה לפתור אחרת.

מיכל בירן: לפעמים גם במקום שיש בו תקנים אי-אפשר לאייש את התקנים, כי המשכורות של העובדים הסוציאליים הן לא פחות ממעליבות, ובמשכורות כאלה לפעמים יש תקנים שנשארים פנויים כי לא נמצאים האנשים שמוכנים לבוא ולאייש אותם.

מיכל בירן: המדינה צריכה לגבות אותם.

מאיר כהן: הולכים לעמותות.

מיכל בירן: הולכים לעמותות, ואז את באמת – כל מי שהלך ללמוד עבודה סוציאלית לא עשה את זה כי הוא רצה להיות מיליונר ולא כי חשב שהוא יעשה מזה בוחטה.

מיכל בירן: אנשים הלכו מתוך שליחות ציבורית, דאגה לאנשים, בעיקר המוחלשים ביותר בחברה.

מיכל בירן: אנחנו צריכים לגבות אותם.

מיכל בירן: צריך לעשות הגדלה משמעותית של התקציב, להגדיל את המשכורות למשכורות ראויות, להגדיל את מספר התקנים, כדי שיוכלו לטפל במספר סביר של אנשים ומשפחות, ולהוסיף עכשיו את מה שלמרבה הצער צריך להוסיף: גם תקציב לשמירה.

מיכל בירן: עם כל הכבוד, לא העובדת הסוציאלית צריכה להתמודד מול אדם אלים שבא להביע את דעתו, כזאת או אחרת, על פעילותה.

מיכל בירן: יש אנשים שזה המקצוע שלהם, ואסור בשום פנים ואופן להפקיר את העובדות ואת העובדים הסוציאליים במערכה הזאת.

מיכל בירן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת רוברט טיבייב, אדוני – לא נמצא; חברת הכנסת נאוה בוקר – לא נמצאת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – לא נמצא; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת; חברת הכנסת נורית קורן – לא נמצאת; חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: מוותרת.

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: כן.

מאיר כהן: בבקשה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר אלקין, אכן, מגיעות לך ברכות על היוזמה הזאת, ולכל אלה שעסקו במלאכה.

יוסי יונה: אכן, הרגולציה של פסולת בניין היא דבר מאוד מאוד הכרחי, וטוב שזה נעשה.

יוסי יונה: אבל אני רוצה לדבר על פסולת אחרת, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: הפסולת האחרת שאני רוצה לדבר עליה היא חוקי הנאמנות השונים שמובאים בפנינו מדי שבוע בשבוע.

יוסי יונה: אלה אכן חוקים שהייתי מקווה שהייתה לנו – או היה לנו – שר תרבות שהיה יודע לפנות אותם לאיזה אזור או לאיזה מקום ששם הם ינוחו ושם תהיה קבורתם.

יוסי יונה: אדוני, אני אמרתי, ואני חוזר ואומר, כי אני חושב שזה מסר מאוד מאוד חשוב להעביר: מבחינתנו אנחנו פה, אנשים באופוזיציה וכל אלה שמתנגדים לחוק הזה, לא מופתעים מעצם העובדה שיש גם חברי כנסת וחברות כנסת בקואליציה עצמה שמתנגדים לחוק הזה, ובגלל משמעת קואליציונית כזאת או אחרת הם נאנקים והם נאלצים להצביע בעבור החוקים ההזויים הללו.

יוסי יונה: שוב, אדוני היושב-ראש, החוקים הללו, אין להם שום מטרה, למעט לעשות פילוג בתוך החברה שלנו.

יוסי יונה: אין להם שום מטרה אלא לשסע את החברה שלנו וליצור את מצג השווא הזה, לצערי, של אלה נלחמים עם אלה, אלה על צווארם של אלה.

יוסי יונה: וזה כל כך עצוב וכל כך טרגי ששרת התרבות, במקום שהיא תמלא את תפקידה כראוי – ומה תפקידו, אדוני היושב-ראש, של שר התרבות?

יוסי יונה: להגן על התרבות; להרחיב אותה; לאפשר אותה; לאפשר גם מופעי תרבות שיש בהם ביקורת, בוודאי, הייתי אומר נשכנית, ביקורת קשה.

יוסי יונה: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, מהשיעורים שאנחנו למדים ומההיסטוריה האנושית הארוכה, ממשטרים כאלה ואחרים, שבסופו של דבר אחד מהעוגנים המאוד-מרכזיים של שלטון דמוקרטי זה הסובלנות שמאפיינת אותו.

יוסי יונה: המשמעות של סובלנות, אדוני היושב-ראש – אני אגיד דברים שאתה מן הסתם יודע – היא להכיל דברים שאתה לא אוהב.

יוסי יונה: והינה, קמה לנו שרת תרבות שמבקשת לעשות את הדבר הבא, אדוני היושב-ראש:

יוסי יונה: כל דבר שהיא לא אוהבת היא רוצה לחוקק חוק שימנע אותו בזירה הציבורית.

יוסי יונה: זה איום, זה טרגי, זה כתם על מצחה של ישראל.

יוסי יונה: כמונו, רבים מאיתנו, אדוני היושב-ראש, מסתובבים בעולם ורואים את הנזק העצום.

יוסי יונה: ואם כבר אפשר לדבר על ההכפשה ועל הביזוי של מדינת ישראל – אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה.

יוסי יונה: אם אנחנו יכולים לדבר על ביזוי, על הסתה ועל הכפשה נגד מדינת ישראל, הרי ממשלת הקואליציה – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יוסי יונה: – – הקואליציה שלפנינו עושה את העבודה באופן מופלא.

יוסי יונה: אני רק מצר על כך וכואב את התופעה הבזויה הזאת.

מאיר כהן: תודה רבה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמנו – מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, בבקשה.

מאיר כהן: אחריו – חבר הכנסת יואב קיש, ומסכם – השר אלקין.

מאיר כהן: אנא, להקפיד על שלוש דקות, כמו עד עכשיו.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, חבריי השרים, כנסת נכבדה, בחלקה, עם ישראל חי, זה דיון על פסולת.

אורן אסף חזן: אני רוצה להתעסק בפסולת אנושית שרוקדת על הדם; שמחרחרת ריב, מדון, מלחמה, שנאה; שעולה פה על הבמה ומאשימה אותנו כאילו אנחנו עשינו את חוק הלאום כדי להוציא מישהו מחוץ לבית, מחוץ למחנה.

אורן אסף חזן: חלאס, שקרנים.

אורן אסף חזן: יואל חסון, אני מכיר אותך הרבה שנים.

אורן אסף חזן: אתה – – –

יואל חסון: קראת לי פסולת אנושית?

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: אני קראתי לך יואל חסון.

אורן אסף חזן: יואל חסון, תסתכל לי טוב בעיניים.

אורן אסף חזן: אני מכיר אותך המון שנים.

אורן אסף חזן: אני אגיד לך איך אני קורא לך: אני קורא לך שקרן, כי אתה יודע טוב מאוד שאין קשר בין חוק הלאום לבין העדה הדרוזית או כל מי שהוא לא יהודי.

אורן אסף חזן: הניסיון הזה לקשור את מה שקורה במדינה לחוק שלנו – – –

פנינה תמנו: יש קשר.

איציק שמולי: מה זה אין קשר?

אורן אסף חזן: הוא לא קיים.

פנינה תמנו: – – –

אורן אסף חזן: הוא לא קיים.

אורן אסף חזן: עכשיו, מה הבעיה?

אורן אסף חזן: הבעיה שלכם היא שאתם כל כך מתוסכלים מלשבת פה.

אורן אסף חזן: אתם כבר מלאים אבק, מלאים אבק מלשבת באופוזיציה.

אורן אסף חזן: לא נותרו לכם מילים בפה.

אורן אסף חזן: הגרון שלכם יבש מצעקות אל העם שלא מקשיב לכם, כי אתם אסופה של שקרנים שלא מתביישים לעלות לפה ולרקוד על הדם בשעה כל כך קשה לעם ישראל.

אורן אסף חזן: הייתי מצפה מכם לעלות לכאן ולדבר אל אנשי הדרום, האחים והאחיות היקרים שלנו, שבשעות האחרונות מתמודדים עם מצב קשה, כאילו שהמצב שם עדיין לא קטסטרופלי.

אורן אסף חזן: הייתי מצפה מכם לעלות לכאן ולחזק את חיילי וחיילות צה"ל, את צבא ההגנה לישראל.

אורן אסף חזן: הייתי אפילו מצפה מכם בשעה הקשה הזאת אולי גם לגבות טיפה את הממשלה, שעושה הכול – ויש לי המון ביקורת עליה – אבל עושה הכול כדי לא להיגרר למלחמה או למבצע בעומק האויב; עושה הכול כדי להציל חיי אדם.

אורן אסף חזן: הייתי מצפה, אבל ואלכ, מה אפשר לצפות מכם?

אורן אסף חזן: איבדתם את זה לגמרי.

אורן אסף חזן: הפכתם את עצמכם ללא רלוונטיים.

אורן אסף חזן: חוק הלאום הוא חוק מצוין.

אורן אסף חזן: הוא לא קשור למה שקורה בדרום.

אורן אסף חזן: חיילי צה"ל – אנחנו מצדיעים להם.

אורן אסף חזן: בין שתקבלו את זה ובין שלא, תושבי הדרום יקבלו את החיבוק שלנו.

אורן אסף חזן: כאשר צריך להעביר ביקורת, גם על הממשלה, אני יודע לעשות את זה, אבל אתם, כל מה שאתם יודעים זה לבלבל את המוח, לדבר שטויות, לחפש כותרות, כאילו שלכם אין אחריות על הכתפיים.

אורן אסף חזן: אתם שכחתם מה זה להיות אופוזיציה, שכחתם מה זה להיות נבחרי ציבור, שכחתם מה המחויבות שלכם.

אורן אסף חזן: חלאס, תיקחו גם אתם קצת אחריות.

אורן אסף חזן: מה זה הדבר הזה?

איציק שמולי: על מה הייתה ההפגנה של 80,000 דרוזים?

אורן אסף חזן: כל אחד מבלבל פה את המוח – החוק הזה, החוק ההוא – –

איציק שמולי: על מה הייתה ההפגנה של 80,00 דרוזים?

אורן אסף חזן: – – כתבתם, עליתם, ירדתם.

איציק שמולי: על מה הייתה ההפגנה של 80,00 דרוזים?

אורן אסף חזן: איציק – –

איציק שמולי: תענה.

אורן אסף חזן: – – אתם עשיתם שימוש פסול.

אורן אסף חזן: ניצלתם את בני העדה הדרוזית – –

איציק שמולי: – – –

אורן אסף חזן: – – פגעתם בהם, שיקרתם להם, עבדתם עליהם – –

איציק שמולי: – – – נגדכם, 80,000 דרוזים.

אורן אסף חזן: – – מכרתם לציבור כאילו מישהו הוציא את כולם מחוץ למחנה, כאילו אנחנו מקדמים רק את היהודים.

מאיר כהן: תודה רבה.

איציק שמולי: עכשיו, כשהמציאות לא נוחה לכם, אתם מנסים לשנות אותה.

אורן אסף חזן: משפט סיכום, אדוני היושב-ראש – –

מאיר כהן: אחד.

מאיר כהן: אחד.

מאיר כהן: משפט אחד.

אורן אסף חזן: – – כי אני לא הערתי לך שתבקש מהם להיות בשקט.

מאיר כהן: אחד, בבקשה.

אורן אסף חזן: משפט סיכום, יקיריי.

מאיר כהן: לא צריך להתווכח.

אורן אסף חזן: אני לא מתבייש שזו מדינת העם היהודי.

אורן אסף חזן: אני גאה – –

מאיר כהן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: – – ואני אעשה הכול שזה יישאר כך.

אורן אסף חזן: לצד זה אני גם מכבד את אחינו, שאת חלקם אתם בעצמכם לא מכבדים.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואב קיש, כבודו.

מאיר כהן: בבקשה, יואב.

מאיר כהן: שלוש דקות, כבודו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני אחלק את דבריי לשני חלקים – – –

מאיר כהן: שלוש.

יואב קיש: אז שלוש, בסדר.

קסניה סבטלובה: לשליש ולרבע.

מאיר כהן: שלושה, שלושה.

יואב קיש: אני רוצה, ראשית, כמובן, להצטרף לניחומים למשפחתו של הלוחם סא"ל מ', באמת, על האובדן והכאב הקשה, ומאחל איחולי החלמה מהירה לפצוע, כמו כולם.

יואב קיש: השר אלקין, השר אלקין.

יואב קיש: השר אלקין – – –

מאיר כהן: יש לך הזדמנות לקבל הרבה מחמאות.

מאיר כהן: בוא, שב.

יואב קיש: השר אלקין, בדיוק.

מאיר כהן: יש לך הצעת חוק מצוינת.

מאיר כהן: שב.

יואב קיש: אני מודה שירושלים קרובה לליבי, אבל דבר אחד קרה מזה שהיא הפסידה ראש עיר מצוין – אנחנו זכינו בהמשך כהונתך כשר להגנת הסביבה, וגם השר לענייני ירושלים.

יואב קיש: בנושא הסביבה אתה יודע שאני פרטנר אמיתי, איתך לכל אורך הדרך.

יואב קיש: זה חוק חשוב מאוד.

יואב קיש: הרמת כפפה שכל כך כל כך היה צריך להרים אותה.

יואב קיש: אנחנו ביחד נוביל את זה בהקדם האפשרי.

יואב קיש: התופעה הזאת של השלכת פסולת היא אחד המפגעים הכי קשים שאנחנו מתמודדים איתם בנושא הגנת הסביבה במדינת ישראל.

יואב קיש: יותר מזה – אנחנו נצטרך את כל הכוחות של הבית הזה כדי ללחוץ על האוצר, כדי שזה לא יישאר חקיקה בלבד אלא עם פיקוח ואכיפה.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שבעזרת המהלך הזה נצליח לשנות את פני ישראל והסביבה.

יואב קיש: אני חושב שזה נאמר על ידי רבים.

יואב קיש: אני, לפחות, בפירוש הולך לקדם את זה הכי מהר שאני יכול בוועדה.

דב חנין: יישר כוח.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: נושא שני שאני רוצה להתייחס אליו – אני חושב שגם בפוסטים וגם באמירות מעל הבמה הזאת, הניסיון הנואל לכרוך ולערב את חוק הלאום, בעיניי זה פשוט – אני מתבייש בזה.

יואב קיש: אני מודה שזה בעיניי שערורייתי, ואני קורא לבית הזה לשים את הנושא הזה בצד, לפחות היום, מה שנקרא.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס במילה אחרונה; אמרנו שלושה דברים, ויש לי עוד דקה.

יואב קיש: הוועדה היום היא ועדת הפנים.

יואב קיש: אנחנו בוועדת הפנים – חברת הכנסת פדידה, את מכירה – שמענו את הפרקליטות, שמענו את המשטרה; כל המדינה שמעה אותם.

יואב קיש: דיונים רבים.

יואב קיש: יש אדם אחד שאת גרסתו לא שמענו.

יואב קיש: אני לא אומר שאני מאמין או לא מאמין, אני גם לא בוחר צד, אבל אני לפחות מאמין שצריך להקשיב.

יואב קיש: והגיע תת-ניצב גיא ניר – באומץ אישי, אני חייב לציין, לא פשוט – ואמר את גרסתו פעם ראשונה לתקשורת.

יואב קיש: ואני אומר לך יותר מזה: מי שלא רצה לשמוע אותו הוא הצבוע.

יואב קיש: מי שבא בביקורת לדיון זה אתם.

יואב קיש: אתם הצבועים.

יואב קיש: אתם, אפילו בתוך הסיעה שלכם במחנה הציוני עוד לא החלטתם אם אתם רוצים או לא רוצים.

יואב קיש: אני אומר לך את האמת בפרצוף.

יואב קיש: אני אקשיב לכולם, אני אשמע את כולם.

יואב קיש: היו שם אמירות קשות מאוד.

יואל חסון: – – –

יואב קיש: יואל, מלך הצבועים, אתה מדבר איתי?

יואב קיש: מלך הצבועים אתה.

יואב קיש: על חוק הלאום חתמת, ועכשיו אתה מדבר נגדו פה, על הבמה הזאת, ביום שכזה.

יואב קיש: פשוט לא יאומן.

יואל חסון: אתה מאיים.

לאה פדידה: – – –

יואב קיש: הגיע הזמן לומר לכם את האמת בפרצוף: אתם צבועים, ואנחנו לא ניכנע לרעש ולצלצולים שלכם.

יואב קיש: האמת תיאמר.

מאיר כהן: תודה רבה.

יואל חסון: לא נצביע בעד ועדת חקירה פרלמנטרית אצלך.

יואב קיש: תשאל את פדידה.

יואב קיש: מה תצביעי?

יואב קיש: תצביעי בעד?

מאיר כהן: חבר הכנסת קיש, אתה בקריאה ראשונה.

יואל חסון: ממשלתית – אין בעיה.

יואל חסון: למה אתה לא רוצה ממשלתית?

יואל חסון: כי הקואליציה לא רוצה לקדם את זה.

מאיר כהן: נחזור להצעת החוק המצוינת.

מאיר כהן: השר.

יואל חסון: תקדם ממשלתית – אנחנו בעד.

יואל חסון: קדימה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: השר יסכם.

יואל חסון: פרלמנטרית – אין לה שום כלים, שום יכולת, שום חובה להביא את האנשים.

יואל חסון: אתה יודע את זה.

מאיר כהן: יואל, בבקשה.

אורן אסף חזן: ממלכתית.

יואל חסון: אני בעד, בבקשה, תביאו.

יואל חסון: הממשלה יכולה להקים.

יואל חסון: בבקשה.

מאיר כהן: יואל, השר רוצה לדבר.

אורן אסף חזן: – – –

מאיר כהן: השר מגיב.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת.

לאה פדידה: אנחנו האשמים.

זאב אלקין: קודם כול, כמה הערות לגופם של הדברים שנשמעו כאן בהקשר של הצעת החוק.

זאב אלקין: אני רוצה לחדד פה כמה נקודות – זה חשוב לקראת הדיון בקריאה השנייה והשלישית.

זאב אלקין: אני כמובן מודה מאוד לחברי הכנסת על התמיכה שהביעו כאן בחוק ועל המחמאות שנתנו.

זאב אלקין: אחד הכלים המרכזיים – ואני עונה בעיקר על ההערה של חברת הכנסת גרמן.

זאב אלקין: אחד הכלים המרכזיים שהצעת החוק הזאת נותנת – היא למעשה הופכת את השלכת הפסולת הפיראטית בצידי דרכים או באתרים פיראטיים ללא כלכלית.

זאב אלקין: לכן, כשהעלית חשש שאתרים מסוימים וגידולם יגבירו את התופעה הזאת – זה לא יקרה.

זאב אלקין: אני אסביר לך למה.

זאב אלקין: ברגע שההתקשרות היא של יצרן הפסולת עם אתר קצה, מחיר הטיפול באתר קצה כבר משולם.

זאב אלקין: היום, כשיש קבלן שעושה אצלך שיפוצים או בונה בית גדול, לא משנה, הוא מתקשר למפנה הפסולת, והוא לוקח ממנו את הפסולת.

זאב אלקין: אם הוא זורק את זה בצידי הדרך, הוא חוסך לעצמו את המחיר של התשלום לאתר קצה לטיפול.

זאב אלקין: פה זה – א.

זאב אלקין: משולם מלכתחילה; ב.

זאב אלקין: אם תיתפס משאית שמשליכה פסולת בצידי הדרך, היום כל מה שאפשר לעשות – הכי גרוע זה לחלט את המשאית.

זאב אלקין: יחסית לרווח, מספר הפעמים שיחלטו משאית – שווה את הסיכון.

זאב אלקין: מחר, ברגע שמי שאחראי לשינוע זה אתר קצה, אם משאית שלו תזרוק את הפסולת בצידי הדרך, הוא יכול להפסיד את הרישיון.

זאב אלקין: הוא מפסיד את כל עולמו.

זאב אלקין: פעם אחת אולי יקבל התראה חמורה; פעם שנייה – הפסיד רישיון.

זאב אלקין: לכן, זה לא שווה לו.

זאב אלקין: מצד אחד, הכסף כבר משולם, ומצד השני, הסיכון הוא כל כך גדול, שלא שווה לו לקחת את הסיכונים האלה, וזו המהפכה אולי הכי מרכזית שהצעת החוק הזאת עושה, יחד עם הכלי הנוסף של הצ'יפים שייכנסו למכולות ולמעשה יאפשרו את המעקב.

זאב אלקין: כמובן, זה ידרוש אכיפה – אני אגיד לך איפה הנקודה המשמעותית – מצד רשות מקומית נגד מכולות פיראטיות, אבל את זה הרבה יותר קל לעשות מלתפוס משאית שנוסעת בצידי הדרך.

זאב אלקין: כלומר, רשות מקומית תצטרך לדאוג שכל המכולות שיהיו בעיר יהיו מכולות מורשות, שקיבלו את האישור מצד הרשות המקומית.

זאב אלקין: זאת הנקודה המרכזית של האכיפה.

זאב אלקין: לכן, זה אפילו פחות קשור אלינו.

זאב אלקין: אנחנו, עם אותם כוחות אכיפה, עכשיו, בגלל המחיר הגבוה, נוכל לגרום לאכיפה מאוד מאד גבוהה, בשונה מהמודל הכלכלי שעובד היום.

זאב אלקין: לגבי ההצעה שעלתה כאן, להגביל את אתרי הקצה רק לאשכול מסוים או אזור מסוים, שהם משרתים – אני לא חסיד של זה, כי זה יגרום למונופוליזציה של המחירים, ואתר כזה יוכל להעלות את המחירים בצורה בלתי מבוקרת.

זאב אלקין: ההצעה שאנחנו שמים כאן היא הצעה שמאפשרת לכל רשות או כל אשכול לערוך מכרז, ואז אתרי קצה שונים יתמודדו.

זאב אלקין: אני מניח שגם יקומו אתרי קצה חדשים, מורשים, כתוצאה מהחוק הזה, כי תהיה הרבה יותר פסולת שיצטרכו לטפל בה, ומי שיציע את המחיר הכי נמוך לצרכן, לבונה הבית – ובסוף לבן אדם, לאזרח, כי זה מגולם במחיר הדירה – הוא שיזכה.

זאב אלקין: זו בעיניי השיטה הנכונה, ודווקא לא נכון להגביל מראש אזור לאתר קצה אחד, אלא נכון לייצר פה תחרות באמצעות המכרז.

קריאה: – – –

זאב אלקין: אני מסיים.

זאב אלקין: אני מסיים.

זאב אלקין: אני שומע.

זאב אלקין: לכן, בוודאי ובוודאי אנחנו נדון פה על שינויים בהצעת החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית.

זאב אלקין: חלק מהשינויים אני בעצמי הצעתי כאן, בהסכמה עם משרד האוצר, אבל חשוב מאוד לתפוס את הנקודות המרכזיות של המודל.

זאב אלקין: ועוד הערה אחרונה, שלא קשורה לחוק הזה, אבל לא יכולתי שלא להתייחס לדיון שהיה כאן.

זאב אלקין: אני מציע לחברי הבית הזה – אנחנו ממשיכים לעבוד, מה לעשות.

זאב אלקין: למדנו בכנסת: גם כשיורים, הכנסת ממשיכה לעבוד.

זאב אלקין: אבל דבר אחד – בואו ננסה להקפיד על זה: כשיורים, שקט אי-אפשר בכנסת, אבל בואו, כמה שפחות השמצות ומלחמות פנימיות.

זאב אלקין: יש רגעים שבהם הבית הזה צריך להתאחד, כי יש כרגע אנשים שיושבים במקלטים או בחדרי מדרגות, ואולי כל מה שיש להם זה לצפות בערוץ 99, והדבר האחרון שהם רוצים לראות כרגע זה את נבחרי הציבור מעליבים ומשמיצים אחד את השני.

זאב אלקין: אז בואו נזכור שברגעים האלה את הוויכוחים הפוליטיים נשים בצד, כי יש רגעים שבהם אפשר לשים את הפוליטיקה בצד.

זאב אלקין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש לשבת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: להזכירכם, אנחנו מצביעים על הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (טיפול בפסולת בניין), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (טיפול בפסולת בניין), התשע"ט–2018, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מאיר כהן: 45 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1253); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: ברשותכם, אנחנו עוברים להצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 23), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת השר אלי כהן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מציג את החוק הזה בעבור משרד המשפטים, בשמה של השרה שקד.

אלי כהן: הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 23) – הצעה זו מבקשת לתקן את חוק הסיוע המשפטי ולהוסיף סעיף הקובע כי לשכת סיוע משפטי תיתן שירות משפטי בעניינים מסוימים, שיפורטו להלן, גם למי שאינו אזרח ישראלי או אינו בעל אשרה ורישיון לישיבת קבע לפי חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, ומצוי בישראל.

אלי כהן: השירות המשפטי יינתן בעניין זכויות שהן ליבת זכויות האדם, המופיעות במסגרת התוספת לחוק, לפי התנאים המופיעים בה, ושהגנה עליהן או מימושן נעשים באמצעות הסיוע המשפטי: ייצוג לאדם שנעברה נגדו עבירה של החזקה בתנאי עבדות או סחר בבני אדם או עבירות נלוות בכל הנוגע להליכים לפי חוק הכניסה לישראל או להליכים אזרחיים הנובעים מביצוע העבירות כאמור; ייצוג לחולה המאושפז לפי הוראת אשפוז או הנמצא בטיפול מרפאתי על פי הוראה לטיפול מרפאתי לפי הוראות חוק טיפול בחולי נפש, בכל הנוגע לייצוג בדיונים לפני ועדה פסיכיאטרית או בדיונים בערעור על החלטת ועדה זו; ייצוג להורה לפי הוראות חוק אימוץ ילדים בכל הנוגע לייצוג בהליכים לפי סעיפים 10, 12(ג), 13 ו-13א לחוק האמור או לייצוג בערעור על ההחלטה בהליכים אלו; ייצוג לנפגע עבירת מין בעבירה של אינוס, בעילה אסורה בהסכמה של קטינה, מעשה סדום, עבירות מין במשפחה ובידי אחראי לחסר ישע שהוגש בשלה כתב אישום, בכל הנוגע לליווי וקבלת ייעוץ וסיוע במימוש זכויותיו לפי כל דין בהליך הפלילי, וכן בהליך מינהלי הנוגע למימוש זכויות כאמור.

אלי כהן: נוסף על כך מוצע להוסיף לחוק סעיף שיעגן את הסיוע המשפטי שניתן לפי הסכמים או אמנות או מזכרי הבנות שישראל צד להם, בהתאם לתנאים לקבלת סיוע משפטי הקבועים בהם.

אלי כהן: רשימת ההסכמים, האמנות או מזכרי ההבנות שלפיהם מוטלת חובה על מדינת ישראל להעניק סיוע משפטי מפורטת בתוספת השנייה לחוק: מזכר ההבנות בין ממשלת ארצות הברית של אמריקה ובין ממשלת ישראל לשיתוף פעולה לאכיפת תשלום מזונות ילדים, משנת 2009; האמנה בדבר גביית מזונות בחוץ לארץ, משנת 1956; האמנה בדבר מעמדם של פליטים, משנת 1951, לעניין מי שהוכר כפליט על ידי שר הפנים; האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בין-לאומית של ילדים, משנת 1980; האמנה בדבר הפרוצדורה האזרחית, משנת 1905; האמנה בדבר סדר הדין האזרחי, משנת 1954.

אלי כהן: בהתאם להתחייבות של ישראל בכל אחת מהאמנות האמורות, בחלק מהן הסיוע המשפטי יינתן בכפוף לעמידה במבחנים שבחוק מבחני ההכנסה והמבחן המשפטי, ובחלק מהן הפונה יהיה פטור מעמידה במבחנים האלה.

אלי כהן: עד כאן, אדוני היושב-ראש, ההתייחסות לעניין הצעת החוק, כאמור, לבקשתה של שרת המשפטים.

אלי כהן: אבל אי-אפשר ביום הזה ובשעה הזאת שלא להתייחס לבשורה המרה שקיבלנו אמש על נפילתו של סגן אלוף מ', שאת שמו או תמונתו לא ניתן לפרסם, על רקע גבורתו ותרומתו לביטחון המדינה.

אלי כהן: מכאן, אנו משתתפים בצער המשפחה ומחזקים אותה בשעה קשה זו.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, בשעה זו ברבים מבתי ישראל קוראים פרק תהילים לרפואת הקצין היקר שנפצע אמש בקרב, וגם אני אקרא פרק לרפואת אותו קצין: "שיר למעלות אשא עיני אל ההרים מאין יבֹא עזרי.

אלי כהן: עזרי מעם ה' עֹשה שמים וארץ.

אלי כהן: אל יִתן למוט רגלך אל ינום שֹמרך.

אלי כהן: הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

אלי כהן: ה' שֹמרך ה' צלך על יד ימינך.

אלי כהן: יומם השמש לא יככה וירח בלילה.

אלי כהן: ה' ישמרך מכל רע ישמֹר את נפשך.

אלי כהן: ה' ישמֹר צאתך ובואך מעתה ועד עולם".

אלי כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אמן.

מאיר כהן: באמת, כל מי שמחזיק פלאפון רואה את האזעקות, את צבע אדום.

מאיר כהן: אנחנו מאחלים לחבר'ה בדרום עמידה איתנה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון.

מאיר כהן: מוסי רז, אדוני.

מאיר כהן: הרשימה נסגרה.

מאיר כהן: ישראל אייכלר, כבודו – לא נמצא כאן; עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר.

מאיר כהן: נחמן שי, אדוני, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות, להקפיד.

נחמן שי: אולי אני אחזיר לך דקה.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו נתמוך בהצעת החוק.

נחמן שי: אני רוצה לומר מילים אחדות על מה שמתרחש עכשיו בדרום.

נחמן שי: אני חושב שזה אחד הימים הקשים ביותר שעברו על הדרום, שעוברים על הדרום.

נחמן שי: אנחנו צריכים בבית הזה להיות מודעים לכך שמאות אלפי ישראלים נמצאים ברגעים האלה תחת אש.

נחמן שי: מאות אלפי ישראלים.

נחמן שי: החמאס מנסה אותנו.

נחמן שי: יש לו יכולות, אנחנו יודעים את זה – זה לא משהו שקרה אתמול-שלשום – והוא שחרר את הנצרה, והרקטות והפצמ"רים וכל מה שיש להם עכשיו נורים לעבר ישראל.

נחמן שי: אני משוכנע ביכולת של צה"ל לא רק לבלום אלא גם להעביר לחמאס מסר שפעולות מן הסוג הזה לא תישננה.

נחמן שי: אבל אני חושב שזה מחייב גם אותנו בבית הזה לאיזשהו דפוס של התנהגות.

נחמן שי: אני אומר את זה מאוד בזהירות.

נחמן שי: לא באתי ללמד אתכם משהו שאתם לא יודעים – את חבריי ואת עצמי.

נחמן שי: אני חושב שגם אנחנו חייבים לאמץ את התחושה הזאת שעוברת על כל כך הרבה ישראלים ברגע הזה.

נחמן שי: אם יש דופק ואם יש לב פועם לעם ישראל ולמדינת ישראל, הוא צריך לפעום גם בתוך המקום הזה, והוא צריך להיות חלק מאיתנו.

נחמן שי: ביציע יושבות כדרכן בימים האלה נשים עושות שלום, ואני יודע שהמילה "שלום" ברגע הזה נשמעת כל כך רחוקה, כל כך לא אפשרית וכל כך לא מוחשית.

נחמן שי: אבל מפה אני גם פונה אליהן ומבקש מהן לא להפסיק לרגע את המאבק שלהן להשיג שלום.

נחמן שי: זה לא יהיה היום, לא יהיה הלילה ולא יהיה מחר, וכנראה שצפויים לנו עוד סבבים מהסוג הזה; מילים מכובסות.

נחמן שי: אבל בסופו של דבר, אני מאמין, נצטרך כולנו – אני מקווה שלפחות רובנו – להתגייס למאמץ כדי להביא להסדרה, לשקט, ואולי, אולי גם לשלום.

נחמן שי: אז תודה רבה לכן על מה שאתן עושות.

נחמן שי: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה, כבודו.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת; חבר הכנסת יהודה גליק – לא נמצא; חברת הכנסת פנינה תמנו שטה – מוותרת.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד, גברתי.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, חברותיי, חברותינו נשים עושות שלום, ממש ברגעים אלה ובשעות האחרונות תושבי הדרום כולו חווים מטח רקטות עוצמתי במיוחד, ואין לנו אלא לחזק אותם ולתמוך בהם, וכמובן לחבק את משפחתו של סגן אלוף מ' – עוד משפחה שהצטרפה למשפחת השכול הלילה, אחרי ששמענו על אודות גבורתו של סגן אלוף מ', שהשאיר אחריו משפחה, אישה, שני ילדים יתומים; ואיחולי החלמה לפצוע.

רויטל סויד: אני רוצה לומר לחבר הכנסת יואב קיש: מה שקרה היום בוועדת הפנים היה ניצול של כלי פרלמנטרי – את העובדה שאתה יושב-ראש ועדה; את העובדה שאתה יכול להעלות כמעט כל נושא ולעשות בו שימוש ציני – וכל זה כדי לשרת בן אדם אחד: לשרת את אדונו, את ראש הממשלה נתניהו, שחשוד בפלילים.

רויטל סויד: גל הירש הוא קורבן.

רויטל סויד: פרשיית גל הירש צריכה להיבדק ולהיבחן, וצריכה להיות הסקת מסקנות, חייבת להיות הסקת מסקנות.

רויטל סויד: אבל מה שהיה היום בוועדה – אין שום קשר בין גל הירש, הפרשייה של גל הירש, ובין מה שקרה.

רויטל סויד: זו הייתה הצגה מבוימת היטב שבה הכנסת הייתה שחקן בזירה של חבר הכנסת יואב קיש, וכל המטרה הייתה להכפיש את משטרת ישראל, להלך עליה אימים, לנסות ולצייר אותה באופן שהוא מעוות ולא נכון.

רויטל סויד: ביקרתי לא אחת את משטרת ישראל, גם בתפקידי הקודם כעורכת דין וגם פה, בכנסת, אבל מה שקרה היום זה מעשה שלא ייעשה.

רויטל סויד: ישבנו שם המומים מזה שעומד יושב-ראש ועדה, נותן במה חד-צדדית, בלי לזמן אנשי משטרה, בלי לזמן את מי שהיה המפכ"ל באותה העת, בנצי סאו, שהיה יכול להגיע ולענות, בלי לדרוש תשובות מניר, שהיה שם.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: אנא ממך, זמנך תם.

רויטל סויד: אני מסיימת.

רויטל סויד: אני יודעת שאנחנו נמצאים בתקופה מאוד סוערת ואנחנו באמת ערב בחירות, אבל גם לשימוש הציני שאפשר לעשות בכלים הפרלמנטריים יש גבול.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת רוזין – מוותרת; חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – לא נמצא; חבר הכנסת חיים ילין – לא נמצא; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת; חברת הכנסת אלהרר – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: כמובן שביום הזה אנחנו כולנו דואבים וכואבים את לכתו של סגן אלוף מ', גיבור ישראל, שבאמת, איבד את חייו במלחמה, במאבק, כדי שמדינת ישראל ואזרחיה יוכלו לחיות בביטחון.

איציק שמולי: זה יום קשה ויום כואב, וגם עכשיו, כפי שאמרו קודמיי, יש מציאות באמת בלתי נסבלת שבה הירי נמשך.

איציק שמולי: אני רואה לפניי את הנשים המדהימות, נשים עושות שלום, ואני מודה לכן שאתן כאן גם בימים הקשים האלה, שבהם נורא נורא קשה להחזיק את התקווה שאולי יהיה פה נורמלי, באזור שלנו, יום אחד.

איציק שמולי: הנורמליות לא תגיע אם נעביר עוד מזוודות של כסף לחמאס.

איציק שמולי: הנורמליות תגיע אם נוכל, באיזושהי קונסטלציה, לנסות ולהגיע להבנה, דרך מתווכים, כדי לנסות ולייצר מציאות אחרת בעבור הדרום, בעבור יישובי הדרום שעכשיו מטווחים ומפויחים.

איציק שמולי: במעבר חד, אדוני היושב-ראש – גם אתה דיברת על זה היום – היום התקיימה ההפגנה העוצמתית, המחאה הצודקת של העובדים הסוציאליים, שיצאו במחאה כדי לבוא ולהגיד לממשלה ולכנסת אמירה מאוד מאוד ברורה: אנחנו מאמינים במה שאנחנו עושים; אנחנו רוצים להתמיד במה שאנחנו עושים, אבל בשום פנים ואופן לא נסכים למציאות שבה אנחנו מגיעים ללשכות של השירותים החברתיים ויש לנו ספק אם נוכל לחזור הביתה בריאים ושלמים.

איציק שמולי: המציאות הזאת היא מציאות לא נורמלית.

איציק שמולי: הם באים ואומרים וזועקים פעם אחר פעם.

איציק שמולי: 200 מקרים בשנה, ואלה רק המקרים המדווחים; לכו תדעו כמה לא מדווחים.

איציק שמולי: מדברים איתנו על שכר זעום, מדברים איתנו על חוסר תקינה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, עובד סוציאלי על 650 תיקים – איזה טיפול בכלל אפשר לתת במציאות לא נורמלית כזאת?

איציק שמולי: ומדברים איתנו עכשיו גם על האבטחה – העובדה שאין מספיק מאבטחים, ואלו הקיימים, לפי מה שהם אומרים, לא מסוגלים לתת מענה לאלימות; הפרופיל של האנשים שנמצאים כמאבטחים בלשכות, עם כל הכבוד – הם לא מסוגלים לתת מענה לאלימות הזאת.

איציק שמולי: וצריך לתת מענה אחת ולתמיד לבעיה הזאת.

איציק שמולי: הממשלה לא צריכה להסתפק רק בהודעות תמיכה בתקשורת.

איציק שמולי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אתה יושב-ראש השדולה לעובדים סוציאליים, נכון?

מאיר כהן: מצוין.

מאיר כהן: סעיד אלחרומי, כבודו – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – לא נמצא; חברת הכנסת ברקו – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה, מוותר?

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: סליחה.

מאיר כהן: בבקשה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, גם אני מבקש להשתמש בבמה הזאת כדי להביע את צערי, את צערנו, על מותו – באמת, שוב אפשר להגיד מותו המיותר – של סגן אלוף מ' וצערה של המשפחה.

יוסי יונה: אני בוודאי מאחל החלמה ללוחם הנוסף שנפצע.

יוסי יונה: ועדיין, גם ברגעים אלה, אני קורא לתבונה, תבונה של המנהיגות שלנו, שלטעמי נעדרת התבונה הזאת ונעדרת תפיסה אסטרטגית כוללנית.

יוסי יונה: והינה, זה שנים ארוכות אנחנו נמצאים במציאות שהיא ללא מוצא.

יוסי יונה: עצם העובדה שהמציאות הזאת נמשכת כל כך המון זמן היא בוודאי אינדיקציה ברורה לכישלונה של הממשלה לנהל את המאבק נגד החמאס, או בכלל, הכישלון המהדהד שלה, אדוני היושב-ראש, להביא לפריצת דרך ביחסינו עם הפלסטינים.

יוסי יונה: ואני גם רוצה, כמו חבריי לפני כן, להצביע על הנשים המופלאות שיושבות כאן.

יוסי יונה: אכן, גם ביום הזה, ביום הקשה הזה, כשעדיין ניתכים מטחי טילים על היישובים בדרום, הנוכחות שלכן כאן ברגעים קשים אלה מצביעה על דבר מאוד מאוד פשוט – שגם במציאות הנוכחית לא איבדתן תקווה.

יוסי יונה: מבחינתי אתן באמת משל שצריך להיות מאומץ בכלל על ידי החברה הישראלית – על ידי רבים בחברה הישראלית – שבאופן נחוש, באופן מתמיד, במסירות אין-קץ, באות ואומרות, חוזרות ומצהירות, שהדרך היחידה בסופו של יום היא להגיע להסדרי שלום.

יוסי יונה: אני רוצה להשתמש שוב בהזדמנות הזאת להצדיע לכן.

יוסי יונה: אני תמיד פוגש אתכן כאן, מול הכנסת, במקומות מאוד מרוחקים, ותוהה ביני לביני מאין תעצומות הנפש; מאין המסירות הגדולה הזו, הנחישות.

יוסי יונה: ואני אומר: הינה, זו דוגמה לדאגה אמיתית וכנה לגורלה של המדינה הזאת וליחסיה עם שכנותיה ושכניה.

יוסי יונה: אז לכן – מלוא ההערכה.

יוסי יונה: אני יכול לומר שמרבית חברות וחברי הכנסת שנמצאים כאן – כן, כן, גם חלקם מהקואליציה – איתכם, למרות שהם נאנקים ונמנעים ולא יכולים להביע את התמיכה החד-משמעית שלהם במה שאתן עושות.

יוסי יונה: אכן, בסופו של יום, אין דרך אחרת.

יוסי יונה: ראש הממשלה שלנו – לעיתים עולה הרושם שהוא מתרפק על כך שאין פתרון מדיני ואנחנו נאלצים לכאורה לחיות על חרבנו.

יוסי יונה: אז אתן מזכירות שוב ושוב שלא, זאת לא גזרת גורל, וניתן לחשוב אחרת.

יוסי יונה: בסופו של דבר ניתן לפסוע בדרך אחרת.

יוסי יונה: אז תודה לכן.

יוסי יונה: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת מיכל בירן – מוותרת; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – מוותרת; חבר הכנסת עפר שלח – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת פדידה, מוותרת?

מאיר כהן: בבקשה.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חייל משתחרר ויש מסלול לפניו לבחור, והוא רוצה ללכת ללמוד, להיות סטודנט.

לאה פדידה: אבל מה קורה לנו במדינה היום?

לאה פדידה: שמונה מכללות ציבוריות שובתות.

לאה פדידה: הסטודנטים מגיעים לספסל הלימודים, והמרצים – לא.

לאה פדידה: ייתכן, באמת, שהבקשות של עובדי המכללות הן לגיטימיות, אבל לא מתקיים איתם דיון ולא מתקיים איתם משא ומתן.

לאה פדידה: ואותו סטודנט וסטודנטית ששילמו ממיטב כספם ועובדים בלילות ורוצים ללמוד, מגיעים יום אחר יום לספסל הלימודים והלימודים משובשים, והמרצים לא נמצאים; יש שעה פה, שעה שם.

לאה פדידה: אני הלכתי לבקר במכללה כזאת, וכמו השיר: זה עצוב לראות גן סגור, או גן נעול – אז ככה זה.

לאה פדידה: איזה מסר הבית הזה מעביר לאלפי סטודנטים?

לאה פדידה: שילמתם, בחרתם בדרך המלך, להשקיע ארבע שנים או שלוש שנים בלימודים על מנת להיות חלק מהחברה, לתרום לחברה, ובבית הזה זה לא מעניין אף אחד.

לאה פדידה: לא מתקיים משא ומתן.

לאה פדידה: אין הידברות.

לאה פדידה: עד מתי – על גב הסטודנטים והסטודנטיות במכללות הציבוריות – הצד הזה ישתוק?

לאה פדידה: הצד הזה יכול להיות עסוק רק בדמגוגיה בגרוש, רק בלפלג ולהסית, אבל כשהם נדרשים, הקואליציה הזאת והממשלה, לתת מענה לאלפי סטודנטים – כמו הכיסאות הריקים, כך גם התשובה.

לאה פדידה: אני קוראת לכם מכאן: בואו נעשה מעשה.

לאה פדידה: אי-אפשר להשאיר אלפי סטודנטים שמגיעים והם לא יכולים ללמוד.

לאה פדידה: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: נכבדי היושב-ראש, קודם כול, כמו כולם אני רוצה לשלוח ניחומים כנים מכל הלב למשפחתו של סגן אלוף מ', שחירף את נפשו בהגנה על המדינה, ולפצוע.

יחיאל חיליק בר: ואני רוצה, ברשותך, דווקא ביום הזה, בלי חלילה להתריס או לומר מה לעשות מבצעית, אני רוצה לומר מה לעשות מדינית, ולהתייחס לקבוצה האמיצה והמדהימה הזאת של נשים עושות שלום, שלא כמונו פה בבית הזה ולא כמו הממשלה, באות ומציעות חוק מדהים – כביכול, איך לא חשבנו על זה קודם?

יחיאל חיליק בר: חוק שנקרא חלופות מדיניות תחילה.

יחיאל חיליק בר: ומה הן אומרות?

יחיאל חיליק בר: אגב, הן לא ימין, הן לא שמאל.

יחיאל חיליק בר: יושבות פה, אני יודע, גם נשים מעוטף עזה, שאולי בבית הזה מוצאות מקלט מהאש והתופת והטילים, כי בבית שלהן אין שקט, ואומרות, יעל, דבר מאוד ברור: אנחנו רוצות בחוק הזה לוודא רק דבר אחד – שיש מנגנון חוקי, חוקתי, מסודר, שבו לפני שאנחנו שולחים חיילים למבצע או למלחמה אנחנו יודעות שהממשלה מיצתה את כל החלופות המדיניות שישנן; לפני שאנחנו שולחים חיילים או פותחים חלילה במלחמה או במבצע.

יחיאל חיליק בר: אני מאוד מקווה – אני ישבתי עם תמי ועם יעל ואני ראיתי את החוק הזה.

יחיאל חיליק בר: זה חוק שלדעתי הממשלה – ועוד פעם, זה לא עניין של שמאל או ימין – הממשלה והקואליציה צריכות לחבק אותו, לאמץ אותו.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נתמוך בו בשמחה אם הממשלה תוביל אותו, זה לא עניין של לעשות את זה במקומם.

יחיאל חיליק בר: אבל מדינה, בוודאי מדינה במזרח התיכון, שיודעת שהאופציה למלחמה ולמבצע היא דבר שקורה הרבה, צריכה שיהיה לה חוק מובן מאליו וחשוב, שבו אנחנו בוחנים את האמצעים המדיניים שיש לנו ואת החלופות המדיניות שיש לנו.

יחיאל חיליק בר: זה כמו בהרבה סכסוכים, כמו בסכסוך בצפון אירלנד, ששם הנשים היו שבסופו של דבר באו והפעילו את הלחץ הראוי על הממשלות בשני הצדדים בסכסוך, ובסופו של דבר הנשים הן שהובילו לפתרון הסכסוך ולחצו על ברטי אהרן מאירלנד ועל טוני בלייר מאנגליה.

יחיאל חיליק בר: כנראה שגם פה הגיע הזמן, ובאו הנשים האלה, וכבר במשך כמה שנים הן עושות פעולות שאנחנו פה בבית הזה והחברה האזרחית היו צריכים לעשות מזמן.

יחיאל חיליק בר: אז אני רוצה גם להצדיע לכן, באמת מכל הלב, על זה שאתן עושות את הדבר הנכון בשביל החברה הישראלית, בשביל הבנים שלכן והבנות שלכן, ובעצם הבנים והבנות של כולנו; וגם לקוות שהממשלה תמצא במהרה את האומץ להודות שהחוק הזה הוא הכרח, שתאמץ אותו, שתיקח לכן את הקרדיט על החוק הזה, אין שום בעיה, רק שאנחנו נדע שכשאנחנו שולחים ילדים למלחמה, אנחנו בחנו את כל החלופות תחילה, ויפה שעה אחת קודם שהחוק הזה יעבור.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת רוברט טיבייב, בבקשה, כבודו, ואחריו – איילת נחמיאס ורבין.

רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב-ראש.

רוברט טיבייב: כנסת נכבדה, ברור שקודם כול, תנחומיי למשפחת סגן אלוף מ', אבל דבר מאוד חשוב שאני רוצה באמת להתייחס אליו – לצערנו הרב, כל תושבי הדרום הם בני ערובה של האי-יכולת של הממשלה לטפל בחמאס.

רוברט טיבייב: שמענו בזמן האחרון שיש משא ומתן עם החמאס.

רוברט טיבייב: כל אלה שמדברים על משא ומתן עם החמאס, לא בטוח שהם מאמינים בעצמם שאפשר לנהל משא ומתן עם חמאס ואפשר בכלל להאמין לחמאס.

רוברט טיבייב: והדבר הכי חשוב, אדוני היושב-ראש – יש דבר מאוד כבד שנקרא סטטיסטיקה.

רוברט טיבייב: כבר 11 שנים החמאס נמצא בשלטון, ואני לא בטוח – העובדות מדברות בעד עצמן – שאפשר להסתדר עם ארגון הטרור.

רוברט טיבייב: כנראה, אין לנו אסטרטגיה מה אנחנו עושים עם עזה, מה אנחנו עושים עם חמאס.

רוברט טיבייב: לצערנו הרב אנחנו מובלים על ידי חמאס; כל הפעולות שלנו – בעקבות כל מיני פעילויות של חמאס.

רוברט טיבייב: ולצערנו הרב, הממשלה פשוט לא מסוגלת לטפל, או לא רוצה, או שזה לא מעניין אותה, או פשוט לא אכפת לה.

רוברט טיבייב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, כבודו.

מאיר כהן: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; חבר הכנסת אלעזר שטרן – לא נמצא; חברת הכנסת מרב מיכאלי – לא נמצאת; חבר הכנסת מסעוד גנאים – לא נמצא; חבר הכנסת איל בן ראובן – לא נמצא; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – לא נמצאת; חבר הכנסת אברהם נגוסה – לא נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – לא נמצא; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – מוותר; חבר הכנסת דודי אמסלם – לא נמצא; חברת הכנסת נאוה בוקר – לא נמצאת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – לא נמצאת; חברת הכנסת קורן – לא נמצאת; חברת הכנסת סתיו שפיר – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורן חזן, אחרון, בבקשה, כבודו, שלוש דקות.

מאיר כהן: לא, אל תגיע לכאן עם הטלפון.

מאיר כהן: תודה.

אורן אסף חזן: – – –

מאיר כהן: בבקשה, כבודו, תעלה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש – – –

מאיר כהן: תעצור.

אורן אסף חזן: מה, אתה מעיר לי על טלפון – – –

מאיר כהן: כן, אני יכול להעיר לך.

מאיר כהן: על פי התקנון אסור לדבר – – –

אורן אסף חזן: אבל מותר לי להחזיק אותו – – –

מאיר כהן: סליחה, על פי התקנון אסור לדבר בכנסת.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני לא דיברתי – – –

מאיר כהן: אז הערתי לך לא לעלות.

אורן אסף חזן: לא, רגע, רגע.

מאיר כהן: אתה לא צריך להתווכח איתי.

אורן אסף חזן: לא, אבל אני לא דיברתי.

מאיר כהן: בבקשה.

אורן אסף חזן: אבל למה להתעקש על משהו שהוא לא נכון?

מאיר כהן: אדוני, שלוש דקות.

אורן אסף חזן: אני לא דיברתי.

אורן אסף חזן: אם תוכל להתחיל לי את השעון בזמן, הכול יהיה בסדר.

מאיר כהן: מאה אחוז.

מאיר כהן: בבקשה.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, חברי השר היקר, כנסת נכבדה, בחלקה, עם ישראל חי.

אורן אסף חזן: השבת הייתה פרשת תולדות, אלה תולדות יצחק בן אברהם.

אורן אסף חזן: אנחנו לא נדבר פה עכשיו על כל הפרשה, אבל אני רוצה לתת לכם חידוש מעניין מדברי הימים אז שמתקשר ישירות למה שקורה היום.

אורן אסף חזן: מספרים על עשיו שחזר רעב מאוד מהשדה, כולו בטרפת, רוצה לחטוף משהו ולאכול, מגיע ופוגש את יעקב אחיו, וישר אומר לו: תן לי את הנזיד.

אורן אסף חזן: הוא היה כל כך רעב שלא עניין אותו כלום.

אורן אסף חזן: הוא לא חשב; הוא לא עצר לרגע לנסות להבין מה הוא עושה באותו רגע.

אורן אסף חזן: יעקב אומר לו: תן לי את הבכורה – עשיו מוותר על הבכורה.

אורן אסף חזן: כל מה שהוא היה מבקש ממנו באותו הרגע הוא היה נותן לו.

אורן אסף חזן: עשיו אוכל לשובע, מרגיע את בטנו, ולאט-לאט, כשהמתח יורד, הזיעה מתחילה להתקרר ועשיו נרגע, הוא מבין את גודל הטעות שהוא עשה בשעה שהוא ויתר על הבכורה תמורת נזיד עדשים.

אורן אסף חזן: מה עושה עשיו?

אורן אסף חזן: במקום להגיד: טעיתי, ומודה ועוזב ירוחם, החזר נא לי את הבכורה, עשיו מתחיל לבוז לבכורה.

אורן אסף חזן: אומר: מהי הבכורה הזאת?

אורן אסף חזן: ויבוז עשיו לבכורה.

אורן אסף חזן: למה עושה את זה עשיו?

אורן אסף חזן: עשיו בז לבכורה לא כי הבכורה לא חשובה; הרי פסולת – כמו שדיברנו קודם – פסולת זה לא דבר חשוב, אז אתה לא בז לפסולת.

אורן אסף חזן: אתה אומר: האשפה היא אשפה, הזבל הוא זבל; אתה יודע שהפסולת לא חשובה, אתה לא מתייחס אליה.

אורן אסף חזן: אבל עשיו בז לבכורה כי הוא מבין את הטעות ומבין כמה היא חמורה.

אורן אסף חזן: בהמשך, בשלב הבא, כאשר יעקב מגיע לפני אביו כדי לקבל את הברכה – ועל זה כולנו מברכים עד היום – בפעם השנייה, שוב בז עשיו לבכורה, ורק מסיבה אחת:

אורן אסף חזן: כדי לא להודות בטעות שהוא עשה; כדי לא להגיד "טעיתי".

אורן אסף חזן: הרצון הזה, האגו, היוהרה, לשמור על אותה טעות בשעה שחזר מהשדה, כמו חיה, היה רעב ולא עניין אותו כלום, באים לידי ביטוי בכך שהוא בז לבכורה, ובז בעצם לכל דבר שבעיניו הוא סופר-חשוב אבל הוא לא מעניין.

אורן אסף חזן: למה הדבר משול?

אורן אסף חזן: למה שקורה היום עם חלק מהשמאל.

אורן אסף חזן: הם יודעים שהם טועים, אבל במקום לעצור לרגע ולהודות בטעות ולהגיד: רגע, יכול מאוד להיות שאנחנו טועים בתפיסתנו לגבי ירושלים בירתנו הנצחית; יכול מאוד להיות שאנחנו טועים בתפיסתנו לגבי העובדה שאין פרטנר בצד השני כי אם חיות אדם שאי-אפשר לדבר איתן בהיגיון בשעה שהראש שלנו בתוך הפה שלהן – השמאל לא יודה שהוא טועה.

אורן אסף חזן: הוא ימשיך להילחם על הדרך המקולקלת שלו רק מחשש שיודה בטעות.

אורן אסף חזן: רבותיי, הפחד הוא דבר שמשתק.

אורן אסף חזן: עם ישראל צריך להבין שאתם פשוט מפחדים מהאמת.

אורן אסף חזן: אני שם לכם את האמת פעם אחר פעם, ולכן אני פונה אליכם: אתם, שכנראה שכחתם מתורתכם הקדושה, אל תתבלבלו.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, פעם אמר נתניהו, ולא מזמן גבאי, שבשמאל שכחו מה זה להיות יהודים.

אורן אסף חזן: אני לא מסכים.

אורן אסף חזן: הם זוכרים טוב מאוד מה זה להיות יהודים, רק שהם מפחדים להודות בכך.

אורן אסף חזן: ובזה אני מסיים.

אורן אסף חזן: אני קורא לכם: אם אתם צריכים קצת אומץ, בואו, אני אשאיל לכם.

אורן אסף חזן: תפסיקו לפחד, תודו בטעויות, תעשו תיקון, ותראו לעם ישראל – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורן אסף חזן: – – שבאמת אכפת לכם מתורתנו הקדושה, מאבותינו אברהם, יצחק ויעקב, וכמובן – מעם ישראל היום – –

מאיר כהן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: – – ומחיילינו הגיבורים, שבשעה זו, ביחד עם מאות אלפים בדרום – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורן אסף חזן: – – נלחמים כדי שאתם תשבו פה בנחת.

מאיר כהן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: די לפחד, היושב-ראש.

אורן אסף חזן: תודו בטעות, ומודה ועוזב ירוחם.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אם כן, אחרי שחבר הכנסת אורן ישב, אנחנו נעבור להצבעה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת מזרחי, אתם רוצים להצביע?

נחמן שי: מתים להצביע.

מאיר כהן: ובכן, להזכירכם, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 23), התשע"ט–2018, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 23), התשע"ט–2018, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מאיר כהן: 32 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת חוק הסיוע המשפטי עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: אני מבקש, לפרוטוקול, להוסיף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בעד; את חברת הכנסת תמנו-שטה – בעד; את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – בעד.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/812); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה על סדר-היום: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 36) (מקום קבורתו של נפגע והוראות לעניין הוצאות קבורה), התשע"ט–2018, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, יציג את הצעת החוק – תציג את הצעת החוק חברת הכנסת רויטל סויד.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק תגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 36) (מקום קבורתו של נפגע והוראות לעניין הוצאות קבורה), התשע"ט–2018, נדונה בוועדת העבודה והרווחה.

רויטל סויד: הצעת החוק הזאת נולדה לאחר הפיגוע בשרונה, שבו בין היתר נרצח עידו בן ארי.

רויטל סויד: עידו בן ארי, זיכרונו לברכה, הוא יליד יבנה, וכל משפחתו מתגוררת ביבנה ובאזור, אבל ביום הפיגוע ובתקופה שבסמוך הוא התגורר באזור רמת גן.

רויטל סויד: וברגעים ובשעות הקשים האלה שאחרי הפיגוע, כאשר משפחתו רצתה לטמון אותו ביבנה, קרוב אליהם, הם פתאום גילו שהם לא יוכלו לעשות כך, מכיוון שעל פי החוק הם יכולים לטמון את יקירם אך ורק במקום מגוריו.

רויטל סויד: אם הם מעוניינים לטמון אותו קרוב אליהם, הם היו אמורים לעשות את זה בעלויות מאוד מאוד גבוהות, וגם זה לא היה ברור בכלל.

רויטל סויד: רק לאחר התערבות של ראש העיר ושל חברי המועצה ביבנה, עידו, זיכרונו לברכה, נטמן קרוב למשפחתו.

רויטל סויד: אבל כאשר פנה אליי חבר המועצה מאיר בן הרוש ועדכן אותי על המצב הזה, מייד הגשתי את הצעת החוק הזאת, והיא עברה בקריאה טרומית, ובאמת, היום אחרי הדיון היא כבר מוגשת לקריאה ראשונה.

רויטל סויד: הצעת החוק הזאת באה ואומרת כך: כל קורבן, כל משפחה של קורבן פעולות איבה וטרור תוכל לבחור היכן לטמון את יקירה, בלי שזה יהיה כרוך לא בכיתות רגליים ולא בעלויות כספיות; לא יצטרכו ללכת ולבקש טובות מאותה רשות מקומית, אלא על פי סידור, הם יוכלו פשוט להחליט היכן ייטמן יקירם קורבן פעולת האיבה והטרור.

מאיר כהן: בלי לשלם?

רויטל סויד: בלי לשלם, כמובן.

רויטל סויד: בלי לשלם.

רויטל סויד: נוסף לכך, בעלויות שיהיו לכך יישאו הביטוח הלאומי יחד עם משרד הדתות, בסידור כספי שנעשה ביניהם.

רויטל סויד: יותר מזה, מדובר גם על בתי עלמין סגורים, אותם בתי עלמין מיוחדים שבהם הקבורה היא כבר באמת בעלויות מאוד משמעותיות, מכיוון שהם נחשבים לבתי עלמין סגורים.

רויטל סויד: גם פה – משפחה של קורבן פעולות איבה וטרור יוכלו לבחור לטמון את יקירם גם בבתי עלמין סגורים.

רויטל סויד: המשמעות של זה בשורה תחתונה היא קצת להשוות את המצב של חיילי צה"ל שנהרגים – שלמשפחה יש את היכולת לבחור את המקום ללא עלויות – גם לקורבנות פעולות איבה וטרור.

רויטל סויד: ואני מאוד מקווה, במיוחד ביום הזה, שהוא יום מאוד קשה עבורנו, גם לאור סגן אלוף מ', שנטמן היום, וגם לאור מה שקורה עכשיו בדרום – אני מאוד מקווה שהצעת החוק הזאת, שעוברת היום בקריאה הראשונה, ואני מקווה שנעביר אותה בקריאה שנייה ושלישית בקרוב מאוד, לא ייעשה בה שימוש.

רויטל סויד: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים לדיון.

מאיר כהן: הרשימה סגורה.

מאיר כהן: סאלח סעד, בבקשה, כבודו – לא נמצא; תמר זנדברג – לא נמצאת; ישראל אייכלר, חבר הכנסת – לא נמצא; מיכל רוזין, גברתי – מוותרת.

מאיר כהן: נורית קורן, מדברת?

נורית קורן: כן.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אכן, יש לנו יום קשה, יום קשה לתושבי הדרום, וכאן זה המקום, באמת – כולנו מודאגים, כולנו איתכם, ואנחנו מקווים שנעבור את הלילה הזה בשקט, בלי פצועים, והדבר הזה – אני מקווה שייפסק בקרוב.

נורית קורן: אני רוצה לומר שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ראויה, רויטל, חברת הכנסת סויד, הצעת חוק ראויה ביותר, חשובה, שבאמת, כשקורה כזה דבר, כשיש נרצחים, בפיגוע בעיקר, כשפתאום מתחילים לריב איפה לקבור, איפה לא לקבור, והמשפחה מתענה – זאת הצעה מאוד מאוד חשובה.

נורית קורן: ובאמת, ברכות על שהעלית אותה, ואני מקווה שתוכלי להעביר אותה מהר מאוד, ושלא נצטרך להשתמש בה, ממש שלא נצטרך להשתמש בה.

נורית קורן: ומכאן אני רוצה למסור תנחומים למשפחתו של מ', הסגן אלוף שנהרג היום בבוקר.

נורית קורן: אני מקווה, אני מקווה שסוף-סוף נגיע אל המנוחה והנחלה, ושהמצב בדרום יתבהר.

נורית קורן: אז מפה אני שולחת באמת ניחומים למשפחתו, וגם לפצועים – החלמה מהירה.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי, אדוני.

דב חנין: נחמן.

נחמן שי: קצר.

מאיר כהן: דב, חבר הכנסת חנין.

נורית קורן: הגענו לזמנים טובים.

מאיר כהן: חבר הכנסת חנין, ובא לציון גואל, אתה אומר.

דב חנין: יש בחירות מחר, מה לעשות.

נחמן שי: חנין שומר על הזכויות.

מאיר כהן: כן, בבקשה.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: חבריי חברי הכנסת, הרבה דברים עוברים עלינו היום, ואני לא יכול להתעלם מההפגנה של העובדות והעובדים הסוציאליים, שהתרחשה גם בתל אביב וגם בירושלים.

נחמן שי: אנחנו רואים פה שידור חוזר של העובדים והעובדות הסוציאליות שכבר מחו ומחו בעבר.

נחמן שי: אדוני היה השר הממונה, והוא יודע בדיוק, הוא מכיר מקרוב את מצוקותיהם ומצוקותיהן של האנשים שעומדים בחזית.

נחמן שי: עומדים בחזית – גם זו חזית; למי שלא יודע, גם זה סוג של חזית חברתית, והם נאבקים בה לטובת ולעזרת החלשים בחברה הישראלית.

נחמן שי: אבל מי שרוצה לחזק את החלשים צריך לחזק אותם באמצעות אותה קבוצה יקרה – שלצערי הרב לא מוערכת מספיק בחברה הישראלית – של העובדים והעובדות הסוציאליות.

נחמן שי: והם, היום המחאה שלהם פרצה על רקע העובדה שלא רק שהם לא זוכים להערכה הראויה ולא רק שהם לא זוכים לשכר שמגיע להם, אלא שהם נמצאים חשופים למעשי אלימות בלתי פוסקים.

נחמן שי: ביטחונם האישי אינו בטוח.

נחמן שי: אז היושבת-ראש החדשה שלהם, ענבל חרמוני, נעצרה בתל אביב, והיושבת-ראש בירושלים נעצרה בירושלים, עוכבה לחקירה.

נחמן שי: אני מניח שהדברים מתפרצים והולכים; הם גם יגיעו לבית הזה – אני מקווה בהקדם.

נחמן שי: אני קורא מפה לחברי הכנסת: עכשיו, דווקא כשכל כך ישראלים נמצאים תחת אש, אני יודע מי יבוא מחר ומוחרתיים לעזור להם, לאן תבואנה המצוקות שלהם.

מאיר כהן: מרכזי החוסן – – –

נחמן שי: אני יודע, בוודאי.

נחמן שי: אותם מרכזי חוסן, אותם מאות עובדות ועובדים סוציאליים, שהחל מהלילה או מחר בבוקר יידרשו לעזור, לטפל, ללטף, לגעת ולהושיט עזרה – אלה אותם נשים וגברים שעומדים עכשיו ומוחים על כך שלא מתייחסים אליהם כהלכה.

נחמן שי: אז בואו נזכור גם ברגעים האלה את האנשים שעוטפים אותנו, מגינים עלינו ושומרים עלינו.

נחמן שי: תודה רבה.

יואל חסון: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חברת הכנסת יעל כהן-פארן, גברתי – לא כאן; חברת הכנסת מרב מיכאלי – לא כאן; חבר הכנסת יהודה גליק – לא נמצא; חבר הכנסת איתן ברושי – לא נמצא; חברת הכנסת מיכל בירן – לא נמצאת; חבר הכנסת דב חנין?

דב חנין: – – –

מאיר כהן: מחוק.

מאיר כהן: חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חברת הכנסת נאוה בוקר – לא נמצאת; חברת הכנסת ורבין – לא נמצאת; חבר הכנסת חיים ילין – לא נמצא; חבר הכנסת איל בן ראובן – מוותר; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חברת הכנסת סתיו שפיר, גברתי – מוותרת; חברת הכנסת ענת ברקו – מוותרת; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא; חברת הכנסת לאה פדידה – מוותרת; חבר הכנסת סעיד אלחרומי – לא נמצא; חבר הכנסת נגוסה – לא נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; טלב אבו עראר – לא נמצא; עיסאווי פריג', כבודו – מוותר; עפר שלח – לא נמצא; יוסף ג'בארין – לא נמצא; פנינה תמנו-שטה – לא נמצאת; יחיאל חיליק בר – מוותר.

מאיר כהן: עודד פורר, בבקשה.

מאיר כהן: חברת הכנסת לוי אבקסיס, האם ביקשת לדבר?

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: אחרון הדוברים – אורן.

שרן השכל: – – –

מאיר כהן: סליחה, גברתי, גם את.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: אני רק באמת עליתי במיוחד כדי לברך אותך, רויטל, על הצעת החוק.

עודד פורר: אני חושב שהיא מוצדקת מאין כמוה.

עודד פורר: דווקא כשמזכירים, אז צריכים להזכיר את אותו עידו בן ארי:

עודד פורר: בן 42 היה בהירצחו; השאיר אחריו אישה ושני ילדים.

עודד פורר: עידו היה לוחם ביחידה מיוחדת, וצלח את לבנון וצלח, מה שנקרא, ועבר את כל התלאות שעוברים לוחמים של יחידה מיוחדת.

עודד פורר: את זה הוא שרד, אבל בילוי במסעדה בתל אביב עם אשתו ושני ילדיו – את זה הוא לא שרד.

עודד פורר: אשתו, שגם היא נפצעה בפיגוע, אלמנתו – בסופו של דבר בהחלט שאין שום סיבה שאחרי אירוע שכזה הם יכתתו את רגליהם כדי לאפשר לקבור את יקירם במקום הקרוב להם במדינה כמו שלנו, שלצערי כשם שהיא שבעת קרבות היא גם שבעת פיגועים ונרצחי פעולות איבה.

עודד פורר: אני חושב שאין סמלי מלהעביר את החוק הזה בקריאה ראשונה דווקא היום, כשתושבים רבים סופגים פעולות איבה, ואני מקווה שלא יהיו לנו שם נפגעים, אבל בהחלט, מההצעות המוצדקות, ואני גם מקווה שתקדמי אותה מהר לקריאה שנייה ושלישית.

עודד פורר: תודה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורן חזן, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת השכל.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות.

אורן אסף חזן: אין שר, אבל בסדר.

מאיר כהן: יש.

מאיר כהן: יש.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, השר, כנסת נכבדה, בחלקה, עם ישראל חי.

אורן אסף חזן: בשעות האחרונות אנחנו רואים מטח טילים – יש מי שיגידו לא נורמלי, אבל מסתבר שזו שגרה רעה – על אזור הדרום.

אורן אסף חזן: אני רוצה לשאול את ממשלת ישראל, לא את השמאל; הרי אני לא מאשים את השמאל בכך שאנחנו לא יודעים לפתור את הבעיה עם החמאס.

אורן אסף חזן: השמאל אשם בהרבה דברים; זו כבר בעיה שלנו.

אורן אסף חזן: נכון שאם הוא היה נותן רוח גבית ונותן לנו אופציה לפרוץ קדימה, אז אולי לא היו מפחדים אצלנו מביקורת פנימית, בין-לאומית, שיפוטית וכן הלאה, אבל אני רוצה להתרכז בממשלה.

אורן אסף חזן: ממשלת ישראל היקרה, חברי הקבינט, שחלקכם חבריי הטובים, ואני יודע בדיוק מה אתם שווים – ואתם שווים הרבה, ואני מאמין בכם – ריבונו של עולם, מה בדיוק חשבתם לעצמכם כששילמתם פרוטקשן לחמאס?

אורן אסף חזן: מה עבר לכם בראש כשהעברתם במזוודות מיליוני דולרים?

אורן אסף חזן: מספרים לנו שזה מכסף קטארי.

אורן אסף חזן: יש לי הרושם שיום אחד נגלה שזה בכלל מכספים שלנו, אבל זה לא הסיפור.

אורן אסף חזן: מה עבר עליכם בראש כאשר פעם אחרי פעם הכלתם את הטרור הנורא מהרצועה?

אורן אסף חזן: תאמינו לי, רציתי לעמוד פה ולספר לכם על עשרות הפצועים שיש כרגע בדרום, על הפצוע הקשה.

אורן אסף חזן: רציתי לספר לכם על השדות השרופים.

אורן אסף חזן: על חברתי אביבה מנתיב העשרה, על השעות הקשות שהיו לה בליל שישי, כשבהתחלה חשבה שמדובר בחממה שלה, והשעות האלה הפכו להיות קשות יותר כשהיא גילתה שמדובר בחבריה.

אורן אסף חזן: רציתי לספר לכם על החיילים, על הלוחמים, על הקושי בידיהם הכבולות, על המאמצים.

אורן אסף חזן: רציתי לשתף אתכם במורל, אבל מה, עוד פעם נמחזר עוד נאום ועוד נאום ועוד נאום?

אורן אסף חזן: נספר כמה אנחנו סופגים וכמה עפיפוני הבערה הם בעיה וכמה הרקטות הן רעה חולה, וכמה הטרוריסטים שמגיעים לגדר צריכים לקבל כדור בראש, בברך, או אולי בכליה?

אורן אסף חזן: מה, עוד פעם לחזור על נאום ועוד נאום ולמחזר?

אורן אסף חזן: חבר'ה, אני לא שר לאיכות הסביבה; אני לא כאן כדי להתעסק במחזור.

אורן אסף חזן: אני פה כדי להגיד לכם, ממשלת ישראל: התרעתי בעבר שאם אתם תכילו, בסוף זה יתפוס אותנו עם המכנסיים למטה, וזה יכאב.

אורן אסף חזן: ואתם לאט-לאט הורדתם את המכנסיים, וזה כואב.

אורן אסף חזן: אני מקווה מאוד שסוף-סוף תתעשתו ותעשו את הדבר הנכון, ותפרקו להם את האימ-אימא של הצורה בעזה.

אורן אסף חזן: –לא בדיבורים, לא בסיסמאות, גם לא בלסכן חיילים.

אורן אסף חזן: יש לנו יופי של חיל אוויר, אכבר מודיעין.

אורן אסף חזן: אפשר לפתור את הבעיה במקרה הזה, בניגוד ללבנון השנייה, במתקפת חורמה מהאוויר.

אורן אסף חזן: אפשר להשיב את הביטחון.

אורן אסף חזן: בשעה הקשה הזאת אני פונה לאחינו ואחיותינו בדרום: אנחנו איתכם, ליבנו איתכם.

אורן אסף חזן: את הביקורת על הממשלה נמשיך להעביר עד אשר גם היא תהיה איתכם.

אורן אסף חזן: אני מסכם ואומר: אני מבין שיש פחד ממלחמה, אבל גם החרפה שבה בחרתם מביאה עלינו מלחמה.

אורן אסף חזן: תעשו לנו טובה, תעשו את עבודתכם ותחזירו את השקט, לא רק לעוטף – לכל אזרחי מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת השכל, בבקשה.

מאיר כהן: אחריה אנחנו נעבור להצבעה.

מאיר כהן: בבקשה.

שרן השכל: ערב טוב, חבריי חברי הכנסת.

שרן השכל: כמו שנחמן שי אמר לפני כן, יש אזרחים רבים, מאות אלפים, שכרגע נמצאים תחת מתקפה של חמאס.

שרן השכל: בשעות האחרונות – – –

מאיר כהן: כולל הבן שלי – – –

שרן השכל: כולל הבן שלך, שבאמת יישמר, ואני שולחת לו ולכל חיילי צה"ל את כל התפילות ואת כל הברכות.

מאיר כהן: תושב שדרות.

מאיר כהן: לכל תושבי שדרות – – –

שרן השכל: ולכל תושבי שדרות, נתיב העשרה וכל עוטף ישראל – כי העוטף שלנו לא עוטף את עזה; הם לא עוטפים את עזה, הם עוטפים את כל מדינת ישראל והם דוחפים אותם החוצה.

שרן השכל: הם כוח המגן שלנו.

שרן השכל: הם למעשה החזית החזקה שלנו שם.

שרן השכל: ומפה אני שולחת גם ניחומים למשפחתו של סגן אלוף מ', שבאמת מזכיר לנו כמה גבורות וכמה מבצעים נועזים הלוחמים שלנו עושים בשקט בשקט, בלי שאנחנו בכלל יודעים.

שרן השכל: כשאנחנו ישנים בשקט בלילה, הם נמצאים בעומק שטח האויב כדי להגן עלינו, על המשפחות שלנו, על הילדים שלנו, על החיים – החיים היפים שיש לנו פה, בארץ ישראל.

שרן השכל: לצערי הרב, יש כאלה שמנצלים את זה ניצול ציני.

שרן השכל: גם שמענו פה לפני כן אנשים שיוצאים בהצהרות מאוד בומבסטיות – הם יודעים מה הבעיות והם יודעים מה הפתרונות.

שרן השכל: אבל ניצול ציני כזה – כל כך כאב לי לראות, כשמשרד הביטחון ביקש שלא לפרסם פרטים על הסגן אלוף, ואנחנו רואים לא רק ציבור – חברי כנסת שהולכים ומפרסמים פרטים בנוגע לזהותו.

מאיר כהן: באמת?

שרן השכל: ממש ככה, כן.

שרן השכל: לצערי, כולל חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שפרסמה פרטים, ודובר צה"ל התקשר וביקש ואמר שזה מסכן.

שרן השכל: ואנחנו רואים עכשיו, ברשתות החברתיות של חמאס, שמפיצים את התמונה של הלוחם, מאיימים עליו, על משפחתו.

מיכל רוזין: תהייה עם השלוש דקות.

מאיר כהן: – – –

שרן השכל: אני חושבת שהמצב הזה הוא מצב נורא, כשאנחנו, חברי הכנסת לא לוקחים אחריות, לא לוקחים אחריות, גם על המעשים שלנו, בייחוד כשדובר צה"ל מתקשר אלינו, ועדיין מסרבים להוריד את הפרטים האלה.

שרן השכל: יש גבול לניצול הציני ולפופוליזם שחברי כנסת מסוגלים להשתמש בהם.

שרן השכל: לא רק שמדובר על מוות של אחד מטובי בנינו – כשמדובר על משפחתו, על סכנה למשפחתו האישית, איך הוא היה רואה את זה?

שרן השכל: יותר מזה – סכנה לביטחון של המדינה.

שרן השכל: הם אמרו בצורה ברורה שכל פרט על זהותו עלול לסכן את המודיעין, עלולה לסכן את יכולת הביטחון שלנו, ועדיין – –

מאיר כהן: תודה לך, גברתי.

שרן השכל: – – מתווכחים איתם.

שרן השכל: אני רוצה להגיד שאנחנו כחברי כנסת חייבים לקחת אחריות גם על הפה שלנו – – –

יואל חסון: אנחנו נזכור את זה גם כשראש הממשלה מדליף מישיבות קבינט.

מאיר כהן: גברתי, תודה רבה.

שרן השכל: עם כל הכבוד – –

יואל חסון: ראש הממשלה, על הבמה הזאת – –

שרן השכל: – – יש לכבד – סליחה.

יואל חסון: – – על הבמה הזאת פגע בביטחון מידע.

ענת ברקו: על מה אתה מגן?

שרן השכל: כאשר יש פגיעה בביטחון מידע, זו פגיעה בביטחון מידע – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת השכל – –

שרן השכל: אל תבוא ותגיד לאנשים – –

מאיר כהן: – – את סיימת.

שרן השכל: – – שהם מכירים את הפרטים – –

מאיר כהן: גברתי.

שרן השכל: – – שהם יודעים מה מותר להם לומר ומה אסור להם לומר ולהגיד.

מאיר כהן: מותר לדבר שלוש דקות, לא חמש.

מאיר כהן: אנא ממך.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: אז אני – רק קריאה אחת.

מאיר כהן: בבקשה.

שרן השכל: באמת, בייחוד ברגעים כאלה, לשמור על איפוק – –

מאיר כהן: נכון.

שרן השכל: – – לשמור על הפה שלנו, לעמוד ליד חיילינו, לצד צה"ל, ולא ליפול לתוך סיסמאות ופופוליזם זול.

יואל חסון: לא היינו עושים את זה בלעדי – – – שלך.

שרן השכל: חבל, כי לא עושים את זה.

יואל חסון: באמת.

שרן השכל: חבל, והינה ההוכחה.

יואל חסון: ציון ממך.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

יואל חסון: הפטריוטית-על.

מאיר כהן: תודה רבה.

שרן השכל: זאת המציאות.

יואל חסון: נשתדל לעמוד בסטנדרט שלך.

שרן השכל: זאת המציאות, יואל.

יואל חסון: נשתדל לעמוד בסטנדרט – –

שרן השכל: זו המציאות.

מאיר כהן: רויטל, את רוצה?

שרן השכל: המציאות היא, היושב-ראש – – –

יואל חסון: – – בסטנדרט הנלוז הזה.

שרן השכל: – – – של המשפחה של החייל שנהרג – – –

יואל חסון: הנלוז הזה.

יואל חסון: זה נלוז, מה שאת עושה.

שרן השכל: זאת המציאות.

יואל חסון: זה נלוז.

מאיר כהן: אני קורא את שניכם – –

יואל חסון: זה מביש.

מאיר כהן: – – קריאה ראשונה.

שרן השכל: צה"ל אמר את זה, לא אני – – –

מאיר כהן: קריאה שנייה, שניכם בקריאה שנייה.

מאיר כהן: חברת הכנסת שרן.

שרן השכל: צה"ל – – –

מאיר כהן: זהו – –

יואל חסון: פשוט מעייף.

מאיר כהן: – – די.

מאיר כהן: חברת רויטל סויד, עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אנא מכם, לשבת.

מאיר כהן: אם כן חברים, בשעה טובה הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 36) (מקום קבורתו של נפגע והוראות לעניין הוצאות קבורה), של חברת הכנסת רויטל סויד, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק , לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מאיר כהן: 32 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים – תעבור לעבודת העבודה והרווחה, להכנה לקריאה ראשונה ושנייה.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, אם ירצה השם, יום שלישי, ה' בכסלו התשע"ט, 13 בנובמבר 2018, בשעה 16:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.