ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 361, 2018-09-17 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ח' בתשרי תשע"ט, 17 בספטמבר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: גמר חתימה טובה לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת – דוח מבקר המדינה על התמודדות משטרת ישראל עם החזקת אמצעי לחימה לא חוקיים ואירועי ירי ביישובי החברה הערבית וביישובים מעורבים.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת ואאל יונס, שנכנסה לתוקפה ביום כ"ט באב התשע"ח, 10 באוגוסט 2018, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסף על כך, הונחו על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת איתן ברושי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הדלק שוב מתייקר וממשלת ישראל אינה מקדמת את המעבר לתחבורה חשמלית חסכונית וירוקה; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת איתן ברושי, ג'מאל זחאלקה ויצחק וקנין בנושא: המדינה משקיעה מאות מיליונים בשיקום משק המים הלאומי ולא מפצה חקלאים על קיצוץ במכסתם; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עודד פורר, עיסאווי פריג' ואחמד טיבי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: על פי עדותה של החשבת הכללית לשעבר, עולה כי תקציב המדינה הוא "פייק תקציב" שהוביל להעלאת מיסים מיותרת; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אורי מקלב, מיכל בירן וינון אזולאי בנושא: כשל הסנכרון בשוק הביטוחי יוצר הפסדי עתק לציבור המבוטחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר האנרגיה יובל שטייניץ על מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מוסי רז, יוסף ג'בארין וחיים ילין בנושא: מדיניות קידום אנרגיית רוח.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: << הלסי >> המתקפה של שרת המשפטים איילת שקד על בג"ץ והסכנה לדמוקרטיה << הלסי >>

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מקיימים את הדיון במסגרת הצעות לסדר-היום מס' 10789, 10790, 10791 ו-10792, בנושא: המתקפה של שרת המשפטים איילת שקד על בג"ץ והסכנה לדמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: איפה שרת המשפטים?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יודעים?

קריאה: אמרו לי שהיא כבר נכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: יש סדרה של דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה היא חברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: שנה טובה, חתימה טובה.

תמר זנדברג: שרת המשפטים מכבדת אותנו בנוכחותה בדיון החשוב הזה?

יולי יואל אדלשטיין: יש סיכוי.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אפעיל את השעון עד שהיא לא תיכנס.

יולי יואל אדלשטיין: חברתי יכולה להתחיל לדבר.

תמר זנדברג: זה לא רק עניין של שעון, זה חשוב מאוד שהיא תשמע את הדברים, כי הדיון הוא – טוב, אני בינתיים – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה אנחנו יודעים על שרת המשפטים?

יולי יואל אדלשטיין: היא עולה – היא עולה, מסתבר, היא לא ילידת הארץ, אבל – – –

תמר זנדברג: קודם כול, אם כך, אני אנצל את הדקה הזאת עד שהשרה מצטרפת אלינו כדי להשתתף בצער ולנחם את משפחת ארי פולד, זיכרונו לברכה, שנרצח אתמול.

תמר זנדברג: ארי, יש לי, האמת, שתי נקודות ממשק איתו: אחת מהן – שבמשך שנה הוא הגיש ביחד עם אורי זכי, בן זוגי, תוכנית, שמאל וימין, בערוץ ILTV.

תמר זנדברג: מדי שבוע הם היו נפגשים, וככה כמעט, הייתי אומרת, מתקוטטים על ענייני היום.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שהוא סיפר שמדובר באדם מאוד, נקרא לזה, איתן בדעותיו, מאוד מסור אליהן.

תמר זנדברג: כנראה שכמו שהוא רדף אחרי המחבל, ככה הוא גם רדף אחרי האמונות שלו, שבאמת האמין בהן באמונה שלמה – שהן מנוגדות לחלוטין לתפיסת עולמי, אבל אנחנו מאוד מכבדים אידיאולוגיה באשר היא.

תמר זנדברג: וההקשר השני זה שאחיו איתן עובד איתנו כאן, בכנסת, בתור היועץ הפרלמנטרי של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ מהבית היהודי, וזה הזדמנות גם להשתתף בצער המשפחה ובצערו של איתן עצמו, חבר הכנסת סמוטריץ וכולנו.

תמר זנדברג: אז הינה, עברה דקה, אבל השרה בכל זאת עדיין לא הגיעה.

תמר זנדברג: אבל עדיין אני – – –

יולי יואל אדלשטיין: עלייה זה תהליך קשה, אני יכול – – –

תמר זנדברג: כן, עלייה זה תהליך קשה, ודקה זה זמן גמיש.

יולי יואל אדלשטיין: נכון.

תמר זנדברג: אבל בכל זאת אני אשתף אתכם, חברות וחברים, שבזמנים האלה שבין ראש השנה ליום כיפור, בשבוע שעבר, קמתי בבוקר, פתחתי את העיתון וגיליתי שכוחי רב משחשבתי.

תמר זנדברג: מתברר שכל השנים האלה בג"ץ, בית המשפט העליון, היה סניף של מרצ.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול את – – –

יעל כהן-פארן: ואת לא ידעת.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: אני גם ביררתי עם גזבר המפלגה – יש כאן את מזכ"ל המפלגה לשעבר, חבר הכנסת מוסי רז – לאן שולמו מיסי החבר.

מוסי רז: – – –

תמר זנדברג: לא, זה הם צריכים לשלם לנו.

תמר זנדברג: זה סניף, הסניף צריך להשתתף בהכנסות המפלגה.

תמר זנדברג: אבל מצד שני, כשקראתי ככה טוב, גיליתי שמי שחשפה את הפרוטוקולים וגילתה את הסוד הנורא הזה גם בישרה לאומה באותה הזדמנות שהודות לה ולפועלה, בג"ץ הוא כבר לא כזה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, בדבר אחד איילת שקד, שרת המשפטים, צודקת: זה או אנחנו או הם; זה או מרצ או בנט, שקד והבית היהודי; זה או ישראל משיחית, לאומנית, גזענית, מדיתה וכובשת או דמוקרטיה ליברלית, חילונית, פתוחה, מושיטה יד לשלום ומקיימת שוויון לכל אזרחיה – כן, בלי הבדל דת, גזע ומין.

תמר זנדברג: האמת היא, חברות וחברים, שבג"ץ מעולם לא היה סניף של מרצ.

תמר זנדברג: אנחנו לא פעם, ופעמים מזומנות, רחוקים מלהסכים עם הפסיקות של בג"ץ, שלא זו בלבד שנתן אור ירוק לכיבוש והכשיר את מפעל ההתנחלויות עוד בשנות ה-70 וה-80, רק לאחרונה בג"ץ התיר – דרך אגב, לא חייב אלא התיר – להרוס את הכפר הבדואי ח'אן אל-אחמר, בהחלטה שבאמת אני יכולה להגדיר אותה שילוב של אכזריות נגד החלשים ביותר שבנתיני הכיבוש, ובאותו זמן מצעד איוולת נגד החוק הבין-לאומי, נגד אמנת ז'נבה, ובוודאי ובוודאי נגד פתרון של שלום ושתי מדינות, וזאת בשעה שבית המשפט המחוזי הכשיר את המאחז מצפה כרמים והכנסת חוקקה את חוק ההסדרה.

תמר זנדברג: אבל, חברות וחברים, אנחנו חיים במדינת חוק דמוקרטית, ובתי משפט עצמאיים, עצמאות של מערכת המשפט היא אחד מעקרונות היסוד שלה.

תמר זנדברג: כל אדם שנפגע משרירות לב השלטון יכול לפנות לבג"ץ, ורבים עשו זאת במהלך השנים.

תמר זנדברג: ובג"ץ הוא שכמעט כפה, אני חייבת לומר, למשל, שוויון לנשים ושירות נשים שוויוני בצה"ל וסלל את הדרך לטייסות שהיום אנחנו מתגאים בהן; ובג"ץ הוא שלהט"בים ויהודים שהם לא אורתודוקסים פונים אליו – אגב, לא תמיד בהצלחה, אבל פונים אליו – כשהממשלה והכנסת מפנות להם עורף; ובג"ץ הוא שהכיר בזכויות של אזרחים ערבים להתגורר ביישוב למרות שמקימיו ומוביליו, ואולי חלק או אולי כל השרים בממשלה, מנסים להגן במסגרתו על טוהר הדת, שלא לומר על טוהר הגזע.

תמר זנדברג: ולכן, בדיוק לכן, בג"ץ הוא שעומד עכשיו במוקד מתקפה קיצונית, משולחת רסן, חסרת תקדים, שמנסה לקצץ את כנפיו, לפגוע בעצמאותו ולעוות את העקרונות שעליהם הוא נוסד.

תמר זנדברג: וזה לא מקרה, חברות וחברים, שהמתקפה הזאת של שרת משפטים נגד בג"ץ הגיעה דווקא אפרופו העתירות נגד חוק הלאום, ואני גאה שמרצ היא אחת העותרות.

תמר זנדברג: אל תעזו להרים יד על בג"ץ, ששומר על העיקרון הבסיסי הזה שכל בני האדם נולדו שווים.

תמר זנדברג: ואל תעזו לפגוע בעיקרון, לפגוע "בזכות" – במירכאות – שלנו לדרג את האוכלוסייה, לדרג את האזרחים בישראל לסוג א' וסוג ב' – זה מה שמנסה לעשות שרת המשפטים, לא אחרת; לא חבר כנסת זוטר, לא איזה פעיל – שרת המשפטים, חברות וחברים.

תמר זנדברג: אז לא – שרת המשפטים, גברתי איילת שקד, ברוכה הבאה לדיון.

תמר זנדברג: אני גאה לומר לך שאומנם בג"ץ מעולם לא היה סניף של מרצ, אבל מרצ היא שמתייצבת לצידו, לא בגלל שהוא בג"ץ, אלא בגלל שהוא שומר על שלטון החוק ועל עקרונות הדמוקרטיה הבסיסיים.

תמר זנדברג: ומרצ גאה, אם צריך, להיות כיפת הברזל של שלטון החוק, וגם של בג"ץ בתוך זה.

תמר זנדברג: חברות וחברים – אני חייבת לומר, בעיקר חברות וחברים מהאופוזיציה אני פה רואה – קשה להתעלם גם מהעיתוי שבו הדברים האלה מגיעים.

תמר זנדברג: כל יום אנחנו מתבשרים על עוד יוזמה ועוד גחמה לא רק נגד בית המשפט ונגד בג"ץ, אלא גם נגד העיקרון של שלטון החוק.

תמר זנדברג: האחרונה בשרשרת השליפות היא ההחלטה לא להאריך את כהונת המפכ"ל, בדיוק בקו הגמר של חקירות נתניהו.

תמר זנדברג: אמרתי "לא להאריך"?

תמר זנדברג: התכוונתי: הדחה פוליטית של הממונה הבכיר על אכיפת החוק בעיצומה של חקירת שחיתות נגד הממונה הראשי על הממשלה, זה שעומד בראש המערכת, ואז גם ברגע האחרון עוד ניסיון להשתלט פוליטית על הוועדה שתאשר את המינויים הבאים.

תמר זנדברג: איפה אנחנו, בעולם התחתון?

תמר זנדברג: היום גם שמענו – אני שמחה שהצטרף אלינו חבר הכנסת אמסלם – היום גם שמענו שגם הוועדה הרפה הזאת, שמנסים להשתלט עליה פוליטית ולהפוך אותה לחותמת גומי, גם אותה צריך לבטל.

תמר זנדברג: בואו, בכלל אין שום בעיה שראש הממשלה ימנה את החוקר, התליין, התובע והשופט, וגם ישפוט את עצמו.

תמר זנדברג: למה לא? למה לא? זה באמת מאוד ראוי שחבורה של חשודים בשחיתות – וראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הקואליציה, כרגע מכהן תחת המלצות משטרה בעבירה חמורה ביותר בספר החוקים הישראלי לאיש ציבור.

תמר זנדברג: ולא, העבירה היא לא עישון סיגרים, העבירה היא שוחד, לא פחות מזה.

תמר זנדברג: אז הוא ימנה את שומרי הסף שאחר כך יחקרו אותו?

תמר זנדברג: איפה נשמע כדבר הזה?

תמר זנדברג: מה זה, מאפיה?

תמר זנדברג: עכשיו, שלא נטעה, לשכת המפכ"ל גם היא לא סניף של מרצ.

תמר זנדברג: והניסיון של המפכ"ל – שהכריז על פיגוע באום אלחיראן בגלל גזיר עיתון ומאז לא טרח אפילו להתנצל, או בהינף יד שלח מתלוננות נגד הטרדות מיניות שנים אחורה, נפנף אותן ואמר להן: עם תלונות אנונימיות אני בכלל לא מתעסק, והוא לא בדיוק ראוי להגנה פה על זה שהדיל למנות אותו לראש השב"כ אם כהונתו כמפכ"ל תהיה לשביעות רצון מישהו לא הצליח.

תמר זנדברג: לא מגיע על זה שום פרס.

תמר זנדברג: אבל עדיין, חברות וחברים, הדעת לא תופסת שהנחקר ימנה את חוקריו.

תמר זנדברג: זה לא יהיה.

תמר זנדברג: וכל מי שאיכשהו נגע או מעורב בפרשיות האלה – ראש הממשלה, העיתונאים, החוקרים, הנשיא, המפכ"ל, הרמטכ"ל, כמובן השמאל, על זה אני כבר לא מדברת – קיבל את נחת זרועה של ההסתה הממשלתית והראש-ממשלתית לאחרונה.

תמר זנדברג: ואז רצים וצועקים געוואלד.

תמר זנדברג: לכנות את ראש הממשלה, להעמיד מולו שלט של מחאה לגיטימית, או להגיד שמדובר באורח חיים קיסרי שלו ושל משפחתו זו הסתה, ולא סתם הסתה – הסתה שגרועה יותר מההסתה שהייתה כלפי רבין.

תמר זנדברג: אנחנו מתקרבים לחודש נובמבר.

תמר זנדברג: כדאי שנלמד משהו מההיסטוריה, חברות וחברים.

תמר זנדברג: אדם ששמו נקשר – שמואשם בעבירת טוהר המידות החמורה ביותר, שיש נגדו ארבעה עדי מדינה, ואיכשהו תמיד מצליח להחמיץ את הדברים המביכים והמסריחים ביותר שעולים מסביבתו הקרובה, הוא שמאבד את הלגיטימיות של השלטון שלו, או כמו שהוא עצמו פעם אמר:

תמר זנדברג: איבד את המנדט המוסרי להמשיך ולשלוט, מפני שהאינטרס המוביל הוא לא האינטרס הלאומי והאינטרס של מדינת ישראל, אלא האינטרס האישי וההישרדותי הפוליטי שלו.

תמר זנדברג: והתכנסנו כאן אפרופו דבריה של שרת המשפטים.

תמר זנדברג: שרת המשפטים כרגע עוברת על נאומה.

תמר זנדברג: הגורם הבכיר ביותר בממשלה שאמון על אכיפת החוק – מישהו שמע ממך מילה בנושא הזה?

תמר זנדברג: פרשיות שחיתות חמורות נגד ראש הממשלה, ומי שאמונה על השלטון החוק ועל עצמאות בתי המשפט ממלאה פיה מים, שותקת כמו דג.

תמר זנדברג: יש לך משהו לומר על המלצות משטרה על שוחד?

תמר זנדברג: יש לך משהו לומר על מינוי המפכ"ל?

תמר זנדברג: אולי תגלי לנו מה דעתך על ביטול הוועדה למינוי בכירים?

תמר זנדברג: חברות וחברים, הבוקר הציע פרופ' מרדכי קרמניצר שאת המפכ"ל הבא תמנה ועדה בלתי תלויה.

תמר זנדברג: כשאנחנו רואים את חבורת הפחדנים וחסרי החוליות, משרת המשפטים ועד השר לביטחון פנים, הם לא יכולים או לא מסוגלים או לא רוצים – וזה בכלל לא משנה כרגע מה מהם – לדאוג למינוי של שומר סף הגון, ראוי ואובייקטיבי שיוביל את החקירה הרגישה הזאת ברגע הקריטי והחשוב הזה.

תמר זנדברג: במקום זה, במקום ההצעה הזאת שהמינוי יגיע מוועדה בלתי תלויה, אנחנו שומעים הפוך: לבטל את הוועדה.

תמר זנדברג: למה לא?

תמר זנדברג: אולי באמת ראש הממשלה ימנה בעצמו את כל בעלי התפקידים?

תמר זנדברג: האמת שגם זה לא מצליח לו.

תמר זנדברג: הוא ממנה, אבל אז זה נזכר שכן יש מחויבות לשלטון החוק, ולא רק לשלטון; שזאת מחויבות חשובה יותר.

תמר זנדברג: ואז גם ימנים וגם מתנחלים וגם שמרנים ומי שלא נמנה – בסוף, בסוף, בסוף, אם המחויבות היא לשלטון החוק ולא לשלטון, אנחנו מגעים לאותה תוצאה.

תמר זנדברג: גברתי שרת המשפטים, את יכולה למנות את מי שתרצי.

תמר זנדברג: בואי נניח שמינית את כל השופטים השמרנים שאת רוצה ושמרת על כל ההתנחלויות במקומן.

תמר זנדברג: על השחיתות יש לך משהו לומר איזו מילה?

תמר זנדברג: משהו?

תמר זנדברג: שרת המשפטים בזמן האחרון – אפרופו גיליונות החג וראש השנה, היא כיכבה ברשימות המשפיעים והמשפיעות – באמת לא נתפוס אותה מתבטאת בביטוי D9, היא לא תתבטא באלימות.

תמר זנדברג: אבל חברות וחברים, הלך הרוח הזה הוא המסוכן ביותר לשלטון החוק ולדמוקרטיה הישראלית, והוא שמקרב אותנו לדמוקרטיות הלא-ליברליות במזרח אירופה ולרודנים מושחתים, שכאן בממשלה ובמשרד ראש הממשלה אוהבים להסתופף בחיקם.

תמר זנדברג: ולכן, במובן הזה באמת צודקת שרת המשפטים: זה או אנחנו או הם; זה או הבית היהודי או זכויות האדם, גם אם הוא אישה, ערבי או להט"ב – כל מה שמכנים כאן

תמר זנדברג: בכינוי גנאי מזלזל "זכויות אוניברסליות"; זה או הרבנים והגרעינים התורניים ואלה ששמחים לאיד על קיצוץ לבתי חולים ולחולי סרטן, גם אם הם ערבים וגם אם הם פלסטינים, או הקומיסרים של משטרת המחשבות בנתב"ג, או אלה שנחושים לשנות את פני מערכת החינוך ואז להגיד לנו: מה רע בקצת יהדות – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

תמר זנדברג: – – או ישראל כדמוקרטיה ליברלית, חילונית, פתוחה, פלורליסטית, שוחרת שלום, מושיטה יד לשכנותיה ומקיימת שוויון מלא לכל אזרחיה.

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יאיר לפיד.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקשת לפני הכול להשתתף בצערה של משפחתו של ארי פולד, שנרצח בפיגוע אתמול וגם הפגין גבורה, אומץ לב וניסיון עז לגונן על חייהם של מי ששהו באותו מקום.

שלי יחימוביץ': אני משתתפת באבלכם ובצערכם.

שלי יחימוביץ': אני חושדת בשרת המשפטים איילת שקד שנאום השטנה וההסתה שלה נגד בית המשפט העליון לא נועד רק להפחיד את שופטי בית המשפט העליון ולאנוס אותם לקבל החלטות שיפיסו את דעתה של פוליטיקאית אחת; אני חושדת בה בהרבה יותר מזה: בכך שהיא טומנת במודע את הזרעים שנועדו להכשיר את הקרקע להדחתם של שופטי בית המשפט העליון ולהדחתה של נשיאת בית המשפט העליון.

שלי יחימוביץ': אני שמחה שהצטרפה אלינו עכשיו שרת המשפטים.

שלי יחימוביץ': אני חושדת שזה מחושב היטב וטמון בכל משפט ומשפט מנאום ההסתה שנשאת נגד בית המשפט, כאילו שופטי בית המשפט העליון משנים את המשטר של המדינה ללא הכר; שבגלל שופטי העליון – כן, בגללם, לא בגלל חבר הגזענים והלאומנים שמחוקקים חוקים מרושעים ומושחתים, תוך שהם נושאים את שמה של הדמוקרטיה לשווא – "בגללם יחדל העם, שהוא הריבון, לעצב את הסדריו באמצעות נציגיו", אני מצטטת; "בגללם נעבור לשיטה אחרת שבה העם לא יהיה הריבון" – גם זה ציטוט.

שלי יחימוביץ': ועוד ציטוט: "הפעם, אומרת שרת המשפטים, לא החוקים הרגילים על הכוונת אלא דווקא חוקי-היסוד הם שעומדים במוקד, לא הטפחות אלא דווקא המסד".

שלי יחימוביץ': ועל מה?

שלי יחימוביץ': על מה?

שלי יחימוביץ': על זה שהעליון העז לא לדחות על הסף את העתירות נגד חוק הלאום.

שלי יחימוביץ': עוד לא אמר את דברו, עוד לא ישב לדון, עוד לא נקבע הרכב, עוד לא ניתנה ההחלטה, והוא כבר עומד בעצמו למשפט ולאיומים.

שלי יחימוביץ': צעד מסוכן את קוראת לזה, שרת המשפטים, לא פחות.

שלי יחימוביץ': מסוכן.

שלי יחימוביץ': על זה שלא דחו על הסף את העתירות נגד חוק הלאום.

שלי יחימוביץ': מה עושים למי שמסכן אותך?

שלי יחימוביץ': עולים עליו עם D9, כן.

שלי יחימוביץ': אולי, גברתי שרת המשפטים, תחסכי זמן ומאמץ; תני לבית המשפט העליון רשימה מפורטת במה מותר להם לדון ומה לא ומה ההחלטות שאת מוכנה שיתקבלו ומה לא תסבלי בשום פנים ואופן.

שלי יחימוביץ': למה לסבך את הכול?

שלי יחימוביץ': על הפרדת רשויות שמעת?

שלי יחימוביץ': על עצמאות בית המשפט ומוסדות שלטון החוק שמעת?

שלי יחימוביץ': על כך שהדמוקרטיה היא לא רק שלטון הרוב אלא גם – ואולי בעיקר – נבחנת בשמירה על זכויות המיעוט שמעת?

שלי יחימוביץ': ומה אם מחר תחוקקו חוק-יסוד, אני יודעת, שאומר שלנשים אין זכות על קניינן, למשל?

שלי יחימוביץ': או שלג'ינג'ים אסור להיכנס לבתי כנסת?

שלי יחימוביץ': או שליהודים שעלו מאתיופיה אסור בכלל לגעת במזון וביין מחוץ לבית שלהם?

שלי יחימוביץ': או אולי תשללו מערביי ישראל את זכות ההצבעה?

שלי יחימוביץ': גם אז יהיה אסור לבית המשפט העליון להתערב?

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת.

שלי יחימוביץ': בשום תנאי?

שלי יחימוביץ': ועוד ציטוט – אני מצטטת את שרת המשפטים: "בכך יסיים העם את תפקידו במה שהיה עד כה שיטתנו הדמוקרטית.

שלי יחימוביץ': מעתה ייקבעו הנורמות שלא באמצעות העם".

שלי יחימוביץ': ככה, באמת במאמר מוסגר, זה לא העיקר, אבל אני אציין שהיומרה הפומפוזית הזאת לייצג את רצונו של העם בחוק הלאום גם היא ממש מופרכת.

שלי יחימוביץ': ממש שאלתם את פי העם.

שלי יחימוביץ': כל אזרח בישראל קם בבוקר במשך שנים ואמר:

שלי יחימוביץ': אני חייב חוק לאום כאן ועכשיו, כי חיי אינם חיים בלי חוק הלאום, ובלי חוק הלאום בכלל יקרוס כל המפעל הציוני.

שלי יחימוביץ': ממש נעניתם לרצונו של העם.

שלי יחימוביץ': ובאותו שבוע שהחוק חוקק העם ממש רצה שיחוקק חוק שפוטר את ראש הממשלה מתשלום מיסים על הבריכה הפרטית במעון הפרטי שלו.

שלי יחימוביץ': מה זה רצון העם?

שלי יחימוביץ': ממש רצון העם.

שלי יחימוביץ': עכשיו, זה לא שאתם רוכבים על גלי הסתה וגזענות של איזה המון.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה.

שלי יחימוביץ': זה לא שאתם קשובים לרצונו של העם.

שלי יחימוביץ': אתם, אתם מייצרים את גלי ההסתה האלה.

שלי יחימוביץ': אתם לא רוכבים על נמר, אתם הנמר.

שלי יחימוביץ': העם הרבה יותר מתון מכם, הרבה יותר סובלני מכם, הרבה יותר מקבל את האחר, הרבה יותר בוטח במוסדות המדינה.

שלי יחימוביץ': אגב, בכל משאל העם בוטח בבית המשפט העליון הרבה יותר, לצערי, מאשר הוא בוטח בנו, הפוליטיקאים.

שלי יחימוביץ': רקחתם איזה חוק עלוב, הזוי, מיותר, מסית, פוגעני, גזעני, שמבאיש את שמה של ישראל בעמים.

שלי יחימוביץ': עשיתם את זה בצורה מכוערת, בניגוד לרצונם של הרבה אנשים שהצביעו בשביל החוק הזה.

שלי יחימוביץ': ועכשיו זה כבר הפך לדיבר מעשרת הדיברות; לציווי אלוקי; למשהו שאם יעז בית המשפט העליון לדון בו בכלל, זה יהיה "הקרבת הערכים הדמוקרטיים עצמם" – וגם זה ציטוט.

שלי יחימוביץ': ועוד דברי בלע כהנה וכהנה: "שומט את הבסיס של ההליך הדמוקרטי"; "אם בג"ץ ידון בחוק הזה זאת תהיה רעידת אדמה", אומרת שרת המשפטים, "לא רק משפטית אלא גם פוליטית.

שלי יחימוביץ': זוהי רעידת אדמה משטרית".

שלי יחימוביץ': וכל זה ממש בצמוד, באופן מקרי ביותר, להדחתו של מפכ"ל המשטרה, שהעז שלא לבלום את החקירה נגד ראש הממשלה.

שלי יחימוביץ': עכשיו, נאמרו נימוקים פרוצדורליים: זה לא הוא שחוקר; כהונתו ממילא הייתה לשלוש שנים.

שלי יחימוביץ': הצחקתם אותי.

שלי יחימוביץ': ביזיתם אותו, רמסתם אותו, עשיתם לו דה-לגיטימציה, הסתתם נגדו, עשיתם כאן ישיבה מיוחדת בכנסת שבה התחריתם אחד בשני מי ישפיל ויבזה אותו יותר.

שלי יחימוביץ': אתם, במו ידיכם – במאמץ משותף, ציני, מחושב, מנוול – הפכתם אותו לפרסונה נון גרטה, עד ששום שר מהליכוד כבר לא היה יכול בכלל להאריך לו כהונה בלי להיסקל בעצמו.

שלי יחימוביץ': זו פרקטיקה קבועה, זדונית.

שלי יחימוביץ': היא נגד כל גוף אפשרי: נגד ארגוני החברה, נגד כל מוסדות המדינה, נגד נשיא המדינה.

שלי יחימוביץ': עכשיו כמובן אנחנו דנים בסוגיית בית המשפט העליון.

שלי יחימוביץ': זה גם מפיל חלל את כל מי שחס וחלילה נגוע באהדה לאחד הגופים האלה, שמסיתים נגדם ברשעות ובזדון.

שלי יחימוביץ': אני חושדת באמת ובתמים, גברתי שרת המשפטים, שאת בנית נדבך אחרי נדבך את חוסר הלגיטימציה המדומה של בית המשפט העליון שלנו, ואת מסיתה נגדו בקור רוח מחושב.

שלי יחימוביץ': מה את מתכננת – כניעה ופחד שלהם שיכתיבו את פסקי הדין כדי לרצות את המשטר?

שלי יחימוביץ': אולי הדחה של נשיאת בית המשפט העליון?

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת.

שלי יחימוביץ': הרי יש כמה מדינות שאנחנו שומרים איתן על יחסי אהבה גדולים, למרות גילויים של אנטישמיות, שאצלן זה כבר קרה.

שלי יחימוביץ': כאן הונחו היסודות לזה שזה יקרה.

שלי יחימוביץ': מחר בבוקר אנחנו נשמע שחצי משופטי בית המשפט העליון מודחים, כי בהצעת חוק דמוקרטית הוחלט שרק מי שהוא מגיל 50 ומטה יכול להמשיך לכהן, למשל; ושבמקרה בית המשפט העליון כפוף ישירות לשרת המשפטים.

שלי יחימוביץ': זה כבר לא יפתיע אותנו, כי הזרעים האלה, זרעי הפורענות, כבר נטמנו באותו נאום מסוכן שלך.

שלי יחימוביץ': מה שאת עשית, ומה שעושה נתניהו, ומה שעושה קבוצה קטנה וקיצונית שמכתיבה את הטון לממשלה כולה – ככה נראים דמדומים של דמוקרטיה.

שלי יחימוביץ': זה לא קורה בבת אחת; זה קורה בהדרגה.

שלי יחימוביץ': אנחנו עוד לא שם.

שלי יחימוביץ': יש לנו מדינה נהדרת, יש לנו עדיין עיתונות חופשית, יש לנו עדיין ארגוני חברה חזקים, אבל אנחנו בצעדי ענק מתקרבים למקום הזה, וזה מה שאתם עושים בקור רוח מחושב.

שלי יחימוביץ': ובהזדמנות הזאת, לקראת יום כיפור אני רוצה לבקש סליחה מהציבור על כך שטרם הצלחנו להחליף את שלטונכם בשלטון שבאמת סופר את העם, ולא מעלה באש את החזון הציוני הנאצל של מדינה יהודית ודמוקרטית.

שלי יחימוביץ': שנה טובה.

שלי יחימוביץ': גמר חתימה טובה.

שלי יחימוביץ': תכלה שנה וקללותיה הרבות, לצערי, תחל שנה וברכותיה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרונת המציעים, המציעות, של ההצעות לסדר-היום, חברת הכנסת מיכל רוזין.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול, שנה טובה, גמר חתימה טובה.

יאיר לפיד: כל מה שטוב והגון וישר נמצא תחת מתקפה.

יאיר לפיד: הגיע הזמן שנצא להתקפת נגד, כי זו מלחמה על הנשמה.

יאיר לפיד: הישראלים הם משפחה, ואנחנו לא ניתן לפגוע במשפחה שלנו.

יאיר לפיד: השרה שקד אומרת לנו שהיא מייצגת תפיסת עולם שמרנית.

יאיר לפיד: אני לא חושב שלזה התכוונו ברק והאייק ורוג'ר סקרוטון וכל האנשים שמכנים את עצמם עמוד השדרה הפילוסופי של השמרנות.

יאיר לפיד: שמרנים שומרים על המשפחה; שמרנים שומרים על המשטרה; שמרנים שומרים על בית המשפט; שמרנים שומרים על שלטון החוק.

יאיר לפיד: שמרנות, השרה שקד, זה לשמור קודם כול על הקהילה שבה אתה חי; לתקן, לא להרוס; לזכור שיש דבר כזה מסורת שלטונית ולשמור עליה.

יאיר לפיד: במקום זה אתם מפרקים את הקהילה.

יאיר לפיד: מה אתם מציעים?

יאיר לפיד: במקום בית המשפט הזה שאתם כל כך מתעבים, מה אתם מציעים?

יאיר לפיד: במקום המשטרה הזאת שאתם מנסים להרוס, מה אתם מציעים שיבוא?

יאיר לפיד: מה אתם מציעים בכלל, חוץ מפירוק של כל המוסדות וכל הרעיונות שמחזיקים אותנו ביחד?

יאיר לפיד: טוענים – עומדים פה פעם אחר פעם ראש הממשלה, את, השרה, שרים אחרים, ופעם אחר פעם אומרים שזו מדינה נהדרת.

יאיר לפיד: אני מסכים, זו מדינה נהדרת, אבל אתה לא יכול לטעון שזו מדינה נהדרת ובה בעת לטעון שאתה רוצה לפרק את כל המנגנונים שמחזיקים אותה ושמרכיבים אותה.

יאיר לפיד: אתם גאים בצה"ל, אבל תוקפים את המפקדים שלו; אתם גאים בבית המשפט, אבל תוקפים את שופטיו; אתם גאים בשלטון החוק, ותוקפים את המשטרה והשוטרים.

יאיר לפיד: כן, זו מדינה מופלאה.

יאיר לפיד: פורסם סקר החודש שאומר שתשעה מכל עשרה ישראלים מאושרים מחייהם בארץ ישראל.

יאיר לפיד: אני אחד מהתשעה.

יאיר לפיד: אני מאושר לחיות פה, אני גאה לחיות פה.

יאיר לפיד: זו מדינה שיש מה להתגאות בה, אבל יש חור בטנק הדלק, יש תקלה, והתקלה היא המערכת הפוליטית שלנו, התקלה היא הבניין הזה, התקלה היא הממשלה שמכהנת פה.

יאיר לפיד: המערכת הפוליטית שלנו הפכה למחלה אוטואימונית: המערכת תוקפת את עצמה, היא תוקפת את הגוף מבפנים.

יאיר לפיד: הפוליטיקה הזאת, שאמורה הייתה לעבוד אצל האזרחים, בעצם עובדת רק אצל עצמה – פוליטיקאים שעסוקים כל היום בעצמם, בטובתם, בג'ובים שלהם, בכספים שהם רוצים לחלק; ממשלה וכנסת שפוגעות בחיים המשותפים, בערבות ההדדית שלנו.

יאיר לפיד: את מי בדיוק זה משרת, שנהיה מפולגים?

יאיר לפיד: מי שמח כשהוא רואה שאנחנו רבים בתוכנו, כשהוא רואה אותנו מתנגשים ומנאצים ומקללים ושונאים ופוחדים וכועסים?

יאיר לפיד: מי מרוצה מזה?

יאיר לפיד: חברת הכנסת זועבי לא נמצאת פה היום, אבל היא מרוצה מזה; נסראללה מרוצה מזה; אסמאעיל הנייה מרוצה מזה.

יאיר לפיד: אותם זה משמח.

יאיר לפיד: למי טוב, או למי טובה משטרה חלשה?

יאיר לפיד: למושחתים.

יאיר לפיד: למי עוד יותר טובה משטרה חלשה?

יאיר לפיד: למושחתים בכירים.

יאיר לפיד: למי עוד יותר טובה משטרה חלשה?

יאיר לפיד: לראש ממשלה שיש כנגדו חשדות חמורים.

יאיר לפיד: למי טוב בית משפט חלש?

יאיר לפיד: למושחתים.

יאיר לפיד: למי טוב עוד יותר בית משפט חלש?

יאיר לפיד: למושחתים בכירים.

יאיר לפיד: למי ממש טוב בית משפט חלש?

יאיר לפיד: לראש ממשלה שיודע שלפתחו של בית המשפט הזה תגיע השאלה אם הוא יכול או לא יכול לכהן עם כתב אישום.

יאיר לפיד: התשובה, אגב – שהוא לא יכול, ובגלל זה כל כך דחוף להם להחליש את בית המשפט; בגלל זה לא אכפת להם לפרק מבפנים את החברה הישראלית.

יאיר לפיד: אזרחי ישראל, תבחרו באיזו מדינה אתם רוצים לחיות: במדינה עם משטרה חלשה, בית משפט חלש ושלטון מושחת שעוסק רק בעצמו, או במדינה עם שלטון חוק חזק וממשלה שעובדת אצלכם, שעובדת למענכם ובשירותכם?

יאיר לפיד: האם אתם רוצים לחיות במדינה עם ראש ממשלה שמפלג ומסית ומחולל ומעורר שנאה מהבוקר עד הערב או במדינה שבה יש ראש ממשלה ישר והגון שיעבוד בשבילכם?

יאיר לפיד: במדינה שבה כולם שווים, או במדינה שבה אפילו את הגיוס לצה"ל ממשכנים בשביל פוליטיקה זעירה?

יאיר לפיד: אנחנו נאבקים היום מפה, מהבניין הזה, על הדבר הכי בסיסי שבזכותו קיימת מדינת ישראל – על הביחד, על העוצמה של הביחד, על החשיבות של הביחד, על ההבנה שאם לא נהיה פה ביחד לא נהיה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה נשמע את התשובה של שרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד.

מיכל רוזין: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברי הכנסת, אני שמחה לראות שהאופוזיציה התייצבה, כמו תמיד, לעשות את השירות הנכון לציבור הישראלי.

מיכל רוזין: אני רוצה לפתוח בתנחומיי למשפחת פולד על מותו של ארי.

מיכל רוזין: הייתי שם הבוקר, ובהחלט, כמו שאמרתי להורים, אין מילים לנחם, והכאב הוא גדול.

מיכל רוזין: זה סיוט של כל הורה וכל משפחה.

מיכל רוזין: באמת, ראש השנה, יום כיפור בפתח, ואני מקווה שהשנה שבאה עלינו לטובה תהיה הרבה יותר טובה, שנת שלום וביטחון, מאשר השנה הקודמת.

מיכל רוזין: וזה בידינו.

מיכל רוזין: לא רק תפילות צריך, גם מעשים.

מיכל רוזין: זה הזמן באמת לחשבון נפש של כולנו, לבקש סליחה, ואולי לעצור את השנה האחרונה – את הממשלה, את החוקים הלאומניים, הגזעניים, שהשתוללו פה בשנה האחרונה; להפסיק את הפילוג, את השיסוי, את השיסוע בחברה הישראלית; לדאוג לאחדות, אבל לא רק לאחדות – גם לשוויון, ובאמת, לחיי חופש וחירות לכל אדם באשר הוא; לדאוג למרקם החברתי של החברה בישראל על כל גווניה, על כל קבוצות האוכלוסייה שבה.

מיכל רוזין: לזה מתווספת כמובן, בעיניי, מסכת השקרים על בית המשפט העליון והערעור על אופי המשטר הדמוקרטי של מדינת ישראל על ידי השרה שקד וחבריה – היא לא היחידה.

מיכל רוזין: השימוש הציני במונחים דמוקרטיים, "משילות" ואחרים, מאחוריהם מסתתרת אמת מקוממת.

מיכל רוזין: אני בדרך כלל נוהגת פחות בפופוליסטיות.

מיכל רוזין: אני יותר אוהבת בענייניות לנסות ולהפריך את הטיעונים, או אפילו את השקרים הגדולים שהממשלה הנוכחית, בהובלת שרת המשפטים, מספרת לנו בעניין בית המשפט העליון ומערכת הפרדת הרשויות והאיזונים והבלמים.

מיכל רוזין: אז שקר מספר אחת – אני אשמח שהשרה תקשיב, אולי היא תוכל גם לענות.

מיכל רוזין: שקר מספר אחת:

מיכל רוזין: בית המשפט העליון פוגע בכוחה של הכנסת כרשות מחוקקת.

מיכל רוזין: בית המשפט העליון הוא שפוגע ברשות המחוקקת.

מיכל רוזין: אז בואו נעשה סדר: קודם כול, בית המשפט העליון שלנו הוא אחד מהמרוסנים בעולם.

מיכל רוזין: רק לשם השוואה, מאז 1992, שאז מדובר על המהפכה הגדולה בבית המשפט העליון של ברק, עד היום הוא פסל 18 חוקים בסך הכול.

מיכל רוזין: באותו פרק זמן בית המשפט העליון בארצות הברית פסל 50 חוקים; בדרום אפריקה – 82; בגרמניה, תקשיבו טוב, 206 חוקים נפסלו על ידי בית המשפט העליון.

מיכל רוזין: אז בואו באמת נוריד את המסכה ונאמר מי פוגע ברצון העם, מי פוגע בכנסת, ברשות המחוקקת.

מיכל רוזין: הממשלה הנוכחית, וגם זו שלפניה, הפכה את המשמעת הקואליציונית לכלי שרת חסר תקדים שלא היה מעולם בכנסת ישראל.

מיכל רוזין: ועדת השרים לחקיקה היא שקובעת לכל הח"כים בקואליציה מה להצביע בכל הצעת חוק.

מיכל רוזין: דרך אגב, אני רוצה להזכיר לכם – ותבדקו אותי: הפעם האחרונה שהיה חופש הצבעה בחוק מסוים לקואליציה – אמיתי, חופש הצבעה אמיתי – הייתה ב-2015, בחוק שכולנו זוכרים, חוק ישראל היום, ואז הלכנו לבחירות, כי היה חופש הצבעה, כי הכנסת אמרה באמת את דברה, וראש הממשלה לא יכול לסבול את זה.

מיכל רוזין: שורה של חוקים עברו במושב הקיץ האחרון שלא היה להם רוב אמיתי בציבור.

מיכל רוזין: ולא רק שלא היה להם רוב אמיתי בציבור – לא היה להם רוב אמיתי בכנסת.

מיכל רוזין: אני מאמינה בכנסת ואני מאמינה בנבחריה, אבל רוב הנבחרים לא רצו לא את הצעת חוק ההסדרה, לא את הצעת חוק המרכולים, לא הצעת חוק כזאת או אחרת, וחוק הלאום.

מיכל רוזין: כל אחד לא רצה אחד מהחוקים, אבל כל אחד שילם בתמיכה בהצעת חוק מסוימת כדי שהשאר יתמכו בהצעת חוק שלו.

מיכל רוזין: בעצם כל הצעת חוק כזאת נתמכה על ידי אולי 20% מנציגי הכנסת ואולי 20% מהציבור.

מיכל רוזין: כל זה מצטרף לשורה של הצעות חוק שהממשלה בעצמה מבקשת בהן להחליש את הכנסת, אוקיי?

מיכל רוזין: היכולת להציג הצעות אי-אמון, להקשות על מפלגות להיכנס לכנסת, כמובן, אפילו לאפשר הדחה של חבר כנסת – כל היום מגישים הצעות חוק שיחלישו את מעמדה של הכנסת, את כוחה של הכנסת.

מיכל רוזין: אפילו לבוא ליום בכנסת – מה קרה?

מיכל רוזין: חודשיים וחצי לא היינו פה.

מיכל רוזין: לבוא, לכבד אותנו ולהיות פה.

מיכל רוזין: הממשלה לא חושבת שזה מספיק ראוי.

מיכל רוזין: זה לא פחות מהזוי שבמבנה הדמוקרטי שלנו, שבו יש רק בית נבחרים אחד, ללא משמעות לבחירה אישית, כמובן, ישירה, של הנציגים, עם רוב אוטומטי של הממשלה בגוף המחוקק, יש תלונות על חוסר איזון כלפי הרשות השופטת.

מיכל רוזין: יש פה ממשלה ששולטת לחלוטין גם ברשות המחוקקת, ובכך מפירה את האיזונים ובלמים.

מיכל רוזין: שקד גם טוענת שהמשטר השתנה משלטון העם לשלטון מועצת חכמי המשפט.

מיכל רוזין: אם כבר, המשטר השתנה משלטון העם לשלטון עסקני הליכוד והבית היהודי, שקובעים לממשלה את צעדיה.

מיכל רוזין: מי שמפר את אמון הציבור, מי שחותר תחת עקרון שלטון העם, זה הממשלה בעצמה.

מיכל רוזין: השקר השני: בג"ץ פוגע במשילות.

מיכל רוזין: זה נשמע טוב.

מיכל רוזין: חשוב שהממשלה תמשול; זה התפקיד שלה.

מיכל רוזין: כולנו חושבים שהממשלה צריכה להיות הרשות המבצעת ולמשול.

מיכל רוזין: אך מי שטוען את זה – צריך להיות נטול ביקורת אפקטיבית ומשמעותית מצד הרשויות המחוקקת או השופטת?

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

מיכל רוזין: לא יכול להיות מצב שבו יש ביקורת על הממשלה ועל צעדיה?

מיכל רוזין: העניין הזה של משילות צריך להסתיר את עריצות הרוב?

מיכל רוזין: מתחת לקליפת המשילות הזאת נמצא איזה ריקבון שבו כל מעשי הממשלה יכולים לקרות ואין שום ביקורת.

מיכל רוזין: זו לא דמוקרטיה.

מיכל רוזין: הדברים האלה יוצאים נגד עקרונות המשטר הדמוקרטי המודרני, שבבסיסו הרעיון הזה של איזונים ובלמים; שלא נותנים משילות אין-קץ רק לרשות אחת, לגוף אחד, לאדם אחד, אלא תמיד –איזונים ובלמים.

מיכל רוזין: הרי אם טיעוני המשילות הללו היו נשמעים לפני 20 שנה, היינו חיים היום במדינה שבה אין שוויון זכויות בהרבה דברים: לנשים, ללהט"בים – בכלל למיעוטים – ועוד הרבה דברים שהיו קורים בלי בית משפט עליון.

מיכל רוזין: אבל אני חייבת לומר – ופה אולי אני מגיעה לשקר השלישי, והוא, כמו שאומרת השרה שקד: בית המשפט העליון הוא סניף של מרצ.

איילת שקד: לא אמרתי את זה מעולם.

איילת שקד: סליחה, לא אמרתי את זה מעולם.

מיכל רוזין: אז כך פורסם.

מיכל רוזין: זו הכותרת בידיעות אחרונות.

יולי יואל אדלשטיין: השרה, את מדברת עוד דקה.

יולי יואל אדלשטיין: את תוכלי – – –

איילת שקד: אתן אחת אחרי השנייה חוזרות על אותו שקר.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, אבל את מדברת עוד דקה.

מיכל רוזין: אז את יכולה לתקן וזה בסדר, אבל אני מקריאה מהכותרת בעיתון ידיעות אחרונות.

מיכל רוזין: אם הם עיוותו, אז את יכולה לתקן – – –

איילת שקד: תקראי מה אמרתי בריאיון עצמו.

איילת שקד: מעולם – – –

מיכל רוזין: אני הקראתי פה.

מיכל רוזין: את פשוט דיברת עם אמסלם ולא הקשבת לטיעונים שלך עצמך, שהפרכתי.

איילת שקד: הקשבתי.

מיכל רוזין: אז השקר השלישי – שבג"ץ מוטה לטובת השמאל; גם אם הוא לא "סניף של מרצ", הוא מוטה לטובת השמאל, וזו כמובן – –

איילת שקד: את זה לא אמרתי.