ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 323, 2018-03-12 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ה באדר התשע"ח, 12 במרס 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: ביום רביעי האחרון, כ' באדר התשע"ח, 7 במרס 2018, נדונה במליאה בקריאה ראשונה הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 19 – שינוי חזקת הגיל הרך), התשע"ח–2018, כ/767.

ירדנה מלר-הורוביץ: 33 ח"כים תמכו בהצעה ו-16 התנגדו, ולפיכך הכריז יו"ר הישיבה כי ההצעה התקבלה בקריאה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ואולם, הכרזה זו בטעות יסודה, שכן מדובר בהצעת חוק תקציבית, והדבר אף צוין בדברי ההסבר של ההצעה כפי שפורסמו ברשומות והונחו על שולחן הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוכח העובדה שההצעה לא זכתה לרוב של 50 חברי הכנסת, כפי שדורש חוק-יסוד: משק המדינה ביחס להצעות חוק תקציביות, ההצעה לא התקבלה בקריאה הראשונה אלא הוסרה מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/5215/20 וכלה בהצעת חוק פ/5241/20: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים לעצמאים), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות לקצבת נכה בעד ילד לקוי ראייה), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק תקופת צינון לבכירים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, מיקי לוי ונחמן שי; הצעת חוק תקופת צינון לבכירים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, מיקי לוי, נחמן שי ודב חנין; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק שירות אזרחי (תיקון – דחיית התחילה של מימון תקני מתנדבים), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – אופן הגשת ההצהרה לקבלת פטור מטעמי דת), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, קארין אלהרר, ענת ברקו, יפעת שאשא ביטון, נחמן שי, יעל כהן-פארן ופנינה תמנו; הצעת חוק איסוף ופינוי פסולת למחזור (תיקון – מינוי נאמני הגנת סביבה בבתי עסק גדולים), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת שרן השכל; הצעת חוק זכויות, שירותים והתאמות בחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, התשע"ח–2018, מאת חבר הכנסת מסעוד גנאים; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון – הרחבת תחולת החוק), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת עמר בר-לב, נחמן שי, שלי יחימוביץ, איציק שמולי, רועי פולקמן, אורי מקלב, יואב בן צור, אכרם חסון, מנחם אליעזר מוזס, יהודה גליק, ואאל יונס, סעיד אלחרומי, דב חנין, מיקי רוזנטל, יעל גרמן, חיים ילין, תמר זנדברג, מיכל רוזין, מוסי רז, איתן כבל, מרב מיכאלי ונורית קורן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (סמכות לאכיפת עבירות חניה בידי רשויות מקומיות באמצעות מצלמות וסימון אזורי האכיפה בתמרור), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ואיתן כבל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עדכון הסכום הבסיסי לפי שכר המינימום לעניין קצבת שירותים מיוחדים), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק ברית הזוגיות האזרחית, התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, יאיר לפיד, חיים ילין, יעל גרמן, מיקי לוי, פנינה תמנו, יואל רזבוזוב, מאיר כהן, עפר שלח, קארין אלהרר ואלעזר שטרן; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – הפחתת שיעור המס שחל על תגמולים למשרתי מילואים), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת איל בן ראובן, איילת נחמיאס ורבין, נחמן שי ויוסי יונה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (משיכה מקרן השתלמות לרכישת דירה ראשונה), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת פנינה תמנו, רועי פולקמן וקארין אלהרר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הצגת משך הזמן שנותר לאותות ברמזורים), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, רוברט אילטוב, עודד פורר ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הצגת משך הזמן שנותר ברמזורים המיועדים להולכי רגל), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, דב חנין, סעיד אלחרומי, טלב אבו עראר ומסעוד גנאים; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מתן שירות טלפוני חינם על ידי מבטח), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר, איתן כבל, אורי מקלב, איציק שמולי, שלי יחימוביץ, פנינה תמנו, מיקי רוזנטל ונורית קורן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור גביית תשלום עבור תו חניה לתושב), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת נחמן שי, מרדכי יוגב, סאלח סעד, לאה פדידה, איתן ברושי, זוהיר בהלול, יחיאל חיליק בר, מרב מיכאלי, מיכל בירן, איילת נחמיאס ורבין, איציק שמולי, איל בן ראובן, מנחם אליעזר מוזס, עליזה לביא, אכרם חסון, איתן כבל, עיסאווי פריג', יואל רזבוזוב, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עבד אל חכים חאג' יחיא, יהודה גליק, מירב בן ארי, מיכאל מלכיאלי, ישראל אייכלר, אורי מקלב, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, שרן השכל, עמר בר-לב, מיקי לוי, מיכל רוזין ועמיר פרץ; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – פרסום מדד עמלות למשקי בית), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, קארין אלהרר, יחיאל חיליק בר ודב חנין; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – הגדלת סכום הפיצוי בלא הוכחת נזק),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת פנינה תמנו, רועי פולקמן, קארין אלהרר ומירב בן ארי; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – רוב נדרש להחלטות ועד בית משותף), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת שרן השכל; הצעת חוק הערבות (תיקון – ביטול החוק), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, דוד ביטן, נורית קורן וטלי פלוסקוב; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – תחבורה ציבורית עירונית ללא תשלום ביום הבחירות לצורך הצבעה), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר, מאיר כהן, אלעזר שטרן, איציק שמולי, איימן עודה, מרב מיכאלי, דב חנין ושלי יחימוביץ; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – הארכת התקופה לשימוש בכוח נגד הסגת גבול), התשע"ח–2018, מאת חברת הכנסת שרן השכל; הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – ביטול פקיעת חברות בפשיטת רגל), התשע"ח–2018, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, קארין אלהרר, נורית קורן ויעל גרמן; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – פרטיות קטינים), התשע"ח–2018, מאת חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת האתיקה בקובלנות נגד חברי הכנסת מהרשימה המשותפת בשל התנהגותם בישיבת הכנסת בהשתתפות סגן נשיא ארצות הברית, ובקובלנות נגדיות.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול סעיפים 36 ו-37 מהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע"ח–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואאל יונס, תפתח בבקשה היום את הנאומים.

ואאל יונס: אדוני היושב-ראש, בשבוע הבא אנו מציינים את היום הבין-לאומי למאבק בגזענות.

ואאל יונס: בימים אלה אנו עדים לגילוי גזענות מתמשכת הן במרחב הציבורי והן במרחב העסקי.

ואאל יונס: סטודנטים ערבים נמנעים מלשכור דירות בשל מוצאם; הרשתות החברתיות מלאות בגילויי שנאה וגזענות.

ואאל יונס: החממה של שיח זה נובעת במקרים רבים, לצערי, משרים שיושבים בממשלה, או מחברי כנסת.

ואאל יונס: בשנת 2018 עדיין נוח לאותם חברי כנסת לצבוע ציבור שלם ואף להסית נגדו, לקטלג בדעות חשוכות משפחות, כפרים, ערים ואף אוכלוסייה שלמה, ממניעים גזעניים.

ואאל יונס: השבוע הזה היינו עדים לתופעה מדאיגה ודוחה נוספת: מנהל ברשת הקפה ארומה הנחה את עובדיו שלא לדבר בשפה הערבית.

ואאל יונס: "כבוד הלקוחות", במירכאות כפולות, הוא הסיבה להנחיה זו, טענו ברשת.

ואאל יונס: הנחיה לא מכובדת ולא מכבדת זו לעולם לא תהיה כבוד ללקוחות ולא להנהלת ארומה, ועליה להתנער באופן מיידי מדרישה זו.

ואאל יונס: להנהלת ארומה אני אומר: (אומר בערבית: שפתנו ערבית, אדמתנו ערבית, ורבים מלקוחותיכם ערבים בעלי כבוד.

ואאל יונס: ) תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יונס.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: כנסת נכבדה, Palestinian Media Watch – מבט לתקשורת פלסטינית – הגישו תלונה במשטרה נגד ג'יבריל רג'וב.

ענת ברקו: אני רוצה לספר לכם שהתלונה עוסקת בהסתה לאלימות ולטרור.

ענת ברקו: ג'יבריל רג'וב – שבשנים האחרונות הוא יותר מוכר לנו כיו"ר ההתאחדות הפלסטינית לכדורגל, יו"ר ארגון הצופים, משהו שנשמע מאוד לא מזיק – הוא עדיין מסית ומדיח, ומשפחות שכולות התלוננו נגדו.

ענת ברקו: אני רוצה להקריא לכם מה הוא אמר לפני החטיפה של שלושת הנערים, נפתלי, גיל-עד ואיל: ברור שחטיפה זו השפה שהם מבינים – זה עלינו, הישראלים.

ענת ברקו: להפך, אנו מעודדים אותם – את החמאס, יש לו אח בחמאס.

ענת ברקו: כשהם חטפו את גלעד שליט, בירכנו אותם.

ענת ברקו: אותו הדבר, הוא גם קרא לטורניר על שמו של רב-המחבלים אבו ג'יהאד.

ענת ברקו: מה שעושה ג'יבריל רג'וב זו איזושהי הבחנה שמקורה בטעות, והיא הבחנה בין חיילים ומתנחלים לאזרחי תל אביב.

ענת ברקו: וזה מה שהוא אומר: אלו מעשי גבורה של יחידים, ואני מתגאה בהם – כמובן, הכוונה לטרור; אני מברך כל מי שביצעו אותם.

ענת ברקו: הקהילה הבין-לאומית לא מסכימה לכך שאוטובוס יתפוצץ בתל אביב, אבל הקהילה הבין-לאומית אינה שואלת מה קורה למתנחל או חייל שנמצא בשטחים הכבושים בזמן הלא-נכון ובמקום הלא-נכון.

ענת ברקו: אף אחד לא שואל אודותיו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: אני רק רוצה לומר, כשהוא מסכם שהקהילה הבין-לאומית תישאר לצידנו, אז אני אומרת: הקהילה הבין-לאומית – נמאס לה.

ענת ברקו: התמונות של הטרור הן תמונות של טרור בכל מקום, וג'יבריל רג'וב הוא טרוריסט, לא אחר ממישהו שיצא מדאעש או מחמאס או מהג'יהאד האסלאמי.

ענת ברקו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת חיים ילין.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, למרות שכולם כנראה עסוקים בספינים של הבחירות, אנחנו כאן בכנסת ממשיכים לעבוד, ורק הבוקר – שלושה דיונים קשים ביותר, דיונים שכולם עוסקים בזכויות הפרט, בזכויות האדם, בזכויותינו כאזרחי מדינת ישראל כאן, במדינה שלנו.

קסניה סבטלובה: הבוקר – דיון קשה מאוד בוועדה לקידום מעמד האישה על אפליה של אימהות לסביות, שנאלצות להוכיח כשירות הורית, למרות שאותן אימהות דווקא כן מוכרות כאימהות ואף אחד לא מבקש מהן להוכיח שום דבר כאשר הן נשואות לגבר או שהן לא נשואות כלל; באים אליהן בבדיקות ובדרישות, ומבקשים מהן להציג תעודות על כך שאינן עברייניות מין, דווקא כשהן רוצות להקים תא משפחתי יחד עם אישה נוספת.

קסניה סבטלובה: דיון אחר נמשך בוועדת העלייה והקליטה; דיון אחר, אבל מאוד מאוד תלוי וקשור לדיון הראשון: רשימות שחורות שאותן מנהלת הרבנות, כן, רשימות שחורות של יהודים שאינם יהודים מספיק, שבודקים אותם בציציות שלהם, בודקים מאחורי הגב שלהם בלי שהם ביקשו להיבדק בכלל, בלי שהם באו להתחתן ברבנות האורתודוקסית החרדית – שהיא שמכתיבה לנו מי יהודים ומי אינם יהודים.

קסניה סבטלובה: ודיון אחר – דיון אחרון שאנחנו ניהלנו רק עכשיו, על הקשיים שמערימה אותה רבנות על אלה שרוצים להתגייר ולבוא בשערי העם היהודי.

קסניה סבטלובה: שלושת הדיונים קשורים זה בזה.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על הפרה קשה ביותר – אפליה קשה ביותר – של זכויות הפרט במדינת ישראל, שגם זה, כמובן, מתקשר לנושאים אחרים.

קסניה סבטלובה: ואנחנו, מחובתנו לומר שממשלה שבוגדת באזרחים שלה – כן, בוגדת גם באלה שנתנו לה את הקולות שלהם; הקואליציה, שלא מגינה על אותם האזרחים ועסוקה רק בדבר אחד, בהישרדות שלה, אין לה זכות קיום.

קסניה סבטלובה: את הממשלה הזאת חייבים להחליף.

קסניה סבטלובה: אם הבחירות לא היום, הן יהיו מחר, ואם לא מחר אז מוחרתיים.

קסניה סבטלובה: ואנחנו מבקשים מכם, אזרחי מדינת ישראל, לזכור רק דבר אחד: תזכרו מי עובד בשבילכם ומי עושה כל דבר כדי שאתם תסבלו ותופלו לרעה בכל מקום שאתם הולכים לשם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קסניה סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שבוע קמתי פה בנאומי דקה והתרעתי על זה שאין תקשורת בדרום.

חיים ילין: אני סומך על אנשים.

חיים ילין: באמת, אני אומר לכם באמונה שלמה, גם כראש מועצה אזורית לשעבר, אם אתה לא סומך על אנשים אז אתה לא יכול להגן על שום דבר.

חיים ילין: והשר איוב קרא, שר התקשורת, קם ואמר שבתוך כמה ימים העסק יטופל.

חיים ילין: הדברים לא טופלו.

חיים ילין: אין תקשורת.

חיים ילין: המצב הוא מצב ביש, לחלוטין.

חיים ילין: כל מי שיושב על גבול רצועת עזה ועל גבול מצרים, כולל כל המערכות החקלאיות שמרושתות באלחוט – הן לא עובדות.

חיים ילין: הכול מושבת.

חיים ילין: בעצם חקלאים מסכנים את חייהם ברגע שהם נכנסים ומתקרבים לגבול כדי להפעיל את ההשקיה.

חיים ילין: זה לא נתפס.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אומנם מתקיימת מלחמת חורמה בין צבא מצרים לדאעש, ואנחנו שומעים את המלחמה הזאת, אבל היא לא צריכה להיות על חשבון זה שבדרום אוכלוסייה שלמה בעוטף עזה, על גבול מצרים, גם בואכה באר שבע, אופקים, שדרות ונתיבות – אין להם תקשורת.

חיים ילין: אני מבקש, עדיף להגיד שלא מטופל הנושא מאשר להגיד כן ולאבד את הציבור ולאכזב כל כך את הציבור.

חיים ילין: אני אמשיך להאמין בבני אדם ובמה שהם אומרים, ואני מקווה שאיוב קרא יטפל בבעיה.

חיים ילין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, ברשת ארומה בערד הזכיין דורש מהעובדים שם לא לדבר בשפה הערבית, למרות שרוב העובדים שם הם ערבים, וגם הלקוחות הם דוברי השפה הערבית.

טלב אבו עראר: המקרה הזה, שמפלה בין אדם לאדם על פי שפת אימו, מפלה את הערבים.

טלב אבו עראר: הוא מונע מהם לדבר בשפת אימם, למרות שהשפה הערבית היא שפה רשמית.

טלב אבו עראר: אפילו חוק הלאום, שפוגע בשפה הערבית, עדיין לא עבר, ואם יעבור, אנחנו נמשיך לדבר ערבית, והשפה הערבית – אפילו האדמה כאן דיברה ערבית לפני שדיברה עברית.

טלב אבו עראר: לכן המנהל הזכיין כאן פוגע בעצמו, לא פוגע באחרים.

טלב אבו עראר: הרי אי-אפשר שערבי שעובד שם ידבר גם עם לקוח שהוא ערבי בעברית.

טלב אבו עראר: אין מקום לכך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

איתן ברושי: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אני מקדיש את הנאום בן דקה לדיווח שאני מוצא לנכון לומר כאן במליאה.

איתן ברושי: בסוף השבוע חזרתי מכמה ימים בבולגריה כיושב-ראש השדולה בכנסת והאגודה המקבילה בבולגריה, במלאות 75 שנה להצלת יהודי בולגריה.

איתן ברושי: זהו פרק מפואר בתולדות שני העמים, וברית שנהפכה מברית של עמים לברית של מדינות עצמאיות וחזקות.

איתן ברושי: גם יושב-ראש הכנסת מכיר את שיתוף הפעולה.

איתן ברושי: נשיא בולגריה יהיה כאן בימים הקרובים אצל הנשיא שלנו.

איתן ברושי: בהמשך תהיה גם משלחת כאן באגריטך.

איתן ברושי: גם ראש הממשלה אמור להיות כאן, ואני יכול לומר שהאירועים שהיו בסופיה היו מאוד מרגשים ומאוד מכובדים.

איתן ברושי: בין היתר השתתף ראש הממשלה הבולגרי באירוע בבית הכנסת, ונפגשנו עם הנשיא ועם ראשי המדינה וראשי הערים, ואין ספק שזאת ברית מיוחדת.

איתן ברושי: זה אירוע מיוחד של הצלת יהודי בולגריה, אבל לא רק סביב האנדרטאות, אלא גם סביב הזיכרון והצוואה לשיתוף פעולה גם, בעתיד למען שני העמים.

איתן ברושי: זאת שליחות חשובה של הכנסת, וזו מטרה חשובה של מדינת ישראל והעם היהודי.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי, גם על ביצוע השליחות החשובה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

פנינה תמנו: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת, שקיפות צריך לקדם, וכדאי מאוד שהציבור בישראל ידע איזו דרמה התחוללה הבוקר בוועדת שרים לענייני חקיקה: איוב קרא – לא נכח; יריב לוין – לא נכח; זאב אלקין – לא נכח; משה כחלון – לא נכח; דוד אזולאי – לא נכח, אבל יש לומר שהיה חולה; אורי אריאל – לא נכח; אופיר אקוניס – לא נכח; יואב גלנט – לא נכח.

פנינה תמנו: והדיון – על חוק הגיוס.

פנינה תמנו: אם חוק הגיוס אמור להגיע ביום רביעי, ולטענת רבים אנחנו הולכים להצביע עליו, והוא חוק כל כך טוב, אני רוצה להבין, איך ייתכן שרק אחת נכחה בוועדה, שרת המשפטים – מי שעומדת כיו"רית של הוועדה לענייני חקיקה?

פנינה תמנו: זה רק מוכיח לנו שהחוק הזה ימשיך להפלות בין ילד אחד בן 18 לילד אחר בן 18, ימשיך לשסע.

פנינה תמנו: החוק הזה אינו ראוי, ואני חושבת, כפי שאנחנו רואים, שהממשלה נוהגת בחוסר אחריות, וגם השרים נוהגים בחוסר אחריות, וזה מלמד אותנו על התקופה שאנחנו נמצאים בה.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, חבריי חברות וחברי הכנסת, אתמול פורסם הדוח הדו-שנתי של ה-OECD על המצב הכלכלי בישראל, וראו זה פלא: מעבר למדדים הכלכליים, שאומנם היו חיוביים, ישראל שיאנית בפערים החברתיים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שעברנו את השלב מלהיות אחד לפני השיאנית לשיאנית.

יעל כהן-פארן: ומי, באופן לא מפתיע, נמצא, כמובן, בין השכבות החלשות?

יעל כהן-פארן: אלה שתי אוכלוסיות מיעוט במדינת ישראל, האוכלוסייה הערבית והחברה החרדית.

יעל כהן-פארן: ואני רוצה להגיד כאן – לפנות לכולם: במקום שנראה את המנהיגות שלנו ואת ראש הממשלה והממשלה שלנו מנסה לטפל בבעיות השורש האלה, בבעיות הקשות כל כך – שלא רק מאיימות לפרק את החברה הישראלית מבפנים אלא גם אנחנו מבינים היום שהן מאיימות על הכלכלה שלה ברמה הכי הכי משמעותית ועל החוסן הכלכלי שלנו – במקום זה, אנחנו רואים רק פוליטיקה של לפרק את החברה הישראלית ולהחליש את המיעוטים האלה, להחליש את המיעוט הערבי, להחליש את החברה החרדית.

יעל כהן-פארן: יש קשר ישיר בין הדוח של ה-OECD אתמול לחוק הגיוס שעומד לעבור כאן, ובמגמה הזאת של לחזק את ההפרדה בין הרכיבים של החברה הישראלית – כי זה משרת פוליטיקה צינית וקטנה שלך, אדוני ראש הממשלה, ושל המפלגות החברות בקואליציה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רחוק מהאווירה הפוליטית והבחירות, היום קיבלנו בכנסת את פניהם של כמה בתי ספר – מהם בתי ספר ערביים – בוועדת החינוך, על עניין של טכנולוגיה בשירות הערכים החברתיים.

מסעוד גנאים: כבר הכותרת הזו היא מאוד מעניינת, היא מאוד רצויה ויש בה מסר חינוכי מוסרי מדרגה ראשונה.

מסעוד גנאים: היא באה להגיד שהטכנולוגיה היא כלי בידינו, ואנחנו ננווט ואנחנו נכתיב את המטרות, ולא להפך.

מסעוד גנאים: הכוונה היא שהטכנולוגיה וההייטק הם המצאתו של האדם.

מסעוד גנאים: כל העניין של אלה, שיצר אותם האדם, הוא שאסור שהם ישתלטו עליו; הוא צריך להשתלט עליהם.

מסעוד גנאים: הכוונה היא שהם כלי בידינו כדי לעשות בסוף את מה שאנחנו רוצים בחינוך, וזה עולם ערכי ובניית האדם.

מסעוד גנאים: העיקרון הוא שהתלמידים יכולים להשתמש בטכנולוגיה לבנות את עולם הערכים שלהם.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

יוסף ג'בארין: היום הוא יום השנה השביעית לפטירתו של חבר הכנסת לשעבר, המנהיג הקומוניסטי תופיק טובי, שב-12 במרס 2011 תמו חייו רוויי הפעילות המפלגתית והעשייה הציבורית.

יוסף ג'בארין: טובי, המנהיג הקומוניסטי, היה מופת של דורות של ערבים ויהודים, פעיל שלום, לוחם ללא לאות לשוויון, לזכויות העמים ולדמוקרטיה.

יוסף ג'בארין: טובי נולד בחיפה במאי 1922.

יוסף ג'בארין: הוא השתתף בהקמת הליגה לשחרור לאומי, שהעמיקה את המודעות לסכנת הנאציזם והפאשיזם ואת האיבה לקולוניאליזם.

יוסף ג'בארין: הוא נמנה עם מייסדי העיתון אל-איתיחאד – בשנת 1944 – ביטאונם של הפועלים הערבים, והיה חבר במערכת הראשונה של העיתון.

יוסף ג'בארין: ב-1949 נבחר טובי לכנסת כנציג המפלגה הקומוניסטית, שאותה ייצג בבית הנבחרים במשך יותר מ-40 שנה, עד לפרישתו ב-1990.

יוסף ג'בארין: טובי נמנה עם יוזמי ומנהיגי יום האדמה ב-1976; היה בין מייסדי החזית הדמוקרטית לשלום ושוויון ב-1977 ונמנה עם מנהיגיה לאורך השנים.

יוסף ג'בארין: טובי היה פעיל בהנהגת כמה גופים ציבוריים, לרבות ועד השלום הישראלי, מועצת השלום העולמי, תנועת הידידות ישראל–ברית המועצות – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יוסף ג'בארין: – – ועד ההגנה על האדמות הערביות, וכן ועדת המעקב העליונה לענייני האוכלוסייה הערבית בישראל.

יוסף ג'בארין: (אומר בערבית: ביום השנה השביעי לפטירתו אנו מעלים על נס את מנהיגותו האמיצה של תופיק טובי, הלוחם למען החופש והשוויון החברתי.

יוסף ג'בארין: זכרך יישאר עימנו.

יוסף ג'בארין: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אמיר אוחנה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, עמיתיי חברי הכנסת, היום התקיים דיון בבג"ץ בהסכם בין מדינת ישראל לרואנדה בנוגע לגירוש מבקשי המקלט.

דב חנין: העותרים, עורכי הדין איתי מק, אביגדור פלדמן וענת בן-דור, הפנו להכחשות החוזרות ונשנות של הממשל ברואנדה – בין היתר של שרת החוץ – שעל פיהם לא קיים כל הסכם חשאי בין רואנדה לבין מדינת ישראל בעניין גירוש מבקשי מקלט.

דב חנין: העותרים ביקשו לבחון את האמת.

דב חנין: שופטי בית המשפט העליון העלו שורה של שאלות קשות: הם שאלו, האומנם קיים הסכם?

דב חנין: האם חל ביחס להסכם הזה החיסיון שהוצא באוגוסט 2017, ביחס להסכם קודם שהיה?

דב חנין: השופטים של בית המשפט העליון המליצו, אדוני ראש הממשלה, להקפיא את מדיניות הגירוש עד שהממשלה תחזור עם תשובות מלאות.

דב חנין: המדינה אמורה לענות לבית המשפט העליון עד מחר בשעה 13:00 בצוהריים.

דב חנין: אם המדינה תחליט לא להקפיא את מדיניות הגירוש, יחליט בית המשפט העליון בשאלת הוצאת צעד ביניים.

דב חנין: אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה, ומציע שאתם תודיעו לבית המשפט העליון שאתם מקפיאים את מדיניות הגירוש עד אשר תהיינה לכם תשובות לשאלות הקשות שהשופטים שאלו בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת לאה פדידה.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני.

אמיר אוחנה: את סוף השבוע האחרון העברתי לא באולפנים ולא בכיכרות – העברתי בסלובניה, בפרלמנט הסלובני, ושם ניסיתי לשכנע את סלובניה לא להפוך למדינה השנייה באיחוד האירופי שמכירה במדינה פלסטינית.

אמיר אוחנה: סיפרתי להם על דפנה מאיר, אדוני, שהייתה אחות במקצועה, אם לארבעה ואם אומנת לשניים נוספים, ובעודה צובעת את דלת ביתה בעתניאל, נתקלה – או נתקל בה – נער בן 16 מכפר סמוך שהחליט לרצוח יהודים, ורצח אותה לעיני ילדיה.

אמיר אוחנה: הרוצח שלה הונע על ידי ג'יבריל רג'וב, מבכירי הרשות הפלסטינית – "הכתר על ראשנו", "גאוותנו".

אמיר אוחנה: אמרתי להם, אם אתם רוצים לתמוך בכך, תכירו במדינה פלסטינית.

אמיר אוחנה: סיפרתי להם על הדס פוגל, בת שלושה חודשים, שנשחטה במיטתה, לא לפני שרוצחיה – כשנכנסו לבית והתעורר יואב בן ה-11, הם לקחו אותו ואמרו לו: אל תפחד.

אמיר אוחנה: לקחו אותו לחדר צדדי, ושם הם דקרו אותו בצווארו ובחזהו.

אמיר אוחנה: הרוצחים האלה, אדוני, מקבלים משכורת מהרשות הפלסטינית.

אמיר אוחנה: אמרתי להם: אם אתם רוצים לתמוך בכך, תכירו במדינה פלסטינית.

אמיר אוחנה: סיפרתי להם על אירועים נוספים, אדוני.

אמיר אוחנה: נפגשנו עם יושב-ראש הפרלמנט, עם סגן שר החוץ; נפגשנו עם יושב-ראש ועדת החוץ ועם חברי ועדת החוץ.

אמיר אוחנה: אני מקווה, אדוני, שאם יש טיפה של חמלה ושל מצפון, אז הם יקבלו את בקשתנו ולא יכירו במדינה פלסטינית.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לאה פדידה, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כנסת נכבדה, ראש הממשלה מתפאר כמעט בכל נאום – כשהוא נואם – שהכלכלה של מדינת ישראל צומחת.

לאה פדידה: אתמול אנחנו רואים דוח של ה-OECD שאומר: אכן, כלכלת המדינה צומחת, אבל הרבה יותר עובדים עניים.

לאה פדידה: זה מצטרף לדוח העוני.

לאה פדידה: אז אדוני ראש הממשלה, כשאתה מדבר על כלכלה צומחת, מעניין מי מקבל את הפירות, כי העם לא מקבל את פירות הכלכלה, ואנחנו עדים לאפליה גדולה יותר.

לאה פדידה: העוני מתרחב, וגם בדוח העוני, כשהתווכחנו איתך, אמרת: אני הולך על פי מדד ג'יני.

לאה פדידה: כל מדד אומר שהכלכלה היא כלכלה לעשירים, והעניים במדינה הזאת נהיים יותר עניים.

לאה פדידה: לכן מתבקש שבמקום לעסוק בכן משבר גיוס, לא משבר גיוס, כן הכיסא שלי, לא הכיסא שלי – בוא נביא בשורה לעם הזה שאין יותר עניים, והפירות של הכלכלה יגיעו לעם במקום לכיסאות, ואך ורק של העשירים.

לאה פדידה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת לאה פדידה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום בוועדת הפנים היה דיון בתיקון לחוק התכנון ובנייה כך שבתי קברות אזוריים יוכרו כתשתית לאומית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו בעד לשמור על כל בית קברות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אסור לחלל בית קברות, אבל אם אנחנו מגיעים למצב שמי שאחראי על יישום החוק ועל שמירת החוק הוא העבריין – אתמול, כבוד היושב-ראש, שוטרי משטרת ישראל נכנסו לבית הקברות אל-מוג'אהדין בירושלים המזרחית ושברו מצבות של קברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שוטרים שברו מצבות של קברים של מוסלמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה יכול להיות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה ייתכן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על בית קברות עתיק, בית קברות של דורות אחרי דורות, שיש בו אנשים שנקברו לפני מאות שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בית הקברות הזה, ביקרתי בו, ראיתי אותו, ואני אומר שזה עוול, זה פשע לפגוע בקברים, כי אם אתה פוגע בקבר אתה פוגע גם בחי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הגיע הזמן שגם ממשלת ישראל ומוסדותיה ישמרו על כבודם של המתים, לא משנה מאיזו דת הם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במיוחד אני בא להגן על הקברים המוסלמים בכל מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש תהליך שמתקיים: בבית קברות טאסו ביפו, בבית קברות אל-קסאם בחיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להפסיק את הרדיפה של המתים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יואב קיש.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהמשך לדבריה של חברתי לאה פדידה, היום אכן התפרסמה ידיעה באחד העיתונים היומיים שלנו, תחת הכותרת הבאה: האיום הגדול שניצב בפני מדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, אלה הם השסעים החברתיים-כלכליים שהולכים ונפערים בתוכנו.

יוסי יונה: על כך אני רוצה לומר מילה או שתיים.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כפי שאתה יודע, המדיניות של הממשלה ובעיקר תפיסתו של ראש הממשלה שלנו היא שאם אנחנו משקיעים בקרב האוכלוסיות החזקות, בסופו של דבר הן שיודעות לנצל את הכספים בצורה המיטבית ביותר, להשקיע אותם בפיתוח תשתית תעשייתית ועוד כהנה וכהנה.

יוסי יונה: בסופו של תהליך הכסף הזה – או אם תרצה, אם זה מתורגם לצמיחה כלכלית, בסופו של יום הצמיחה הזאת מחלחלת למטה ומביאה ברכה לכלל האוכלוסייה.

יוסי יונה: לא.

יוסי יונה: זה לא קורה.

יוסי יונה: התפיסה הזאת של הכלכלה המחלחלת אינה עובדת, והיא מעידה, הייתי אומר, על כישלון מהדהד של המדיניות הכלכלית של ממשלת ישראל.

יוסי יונה: במקום לפתח תשתיות, במקום להשקיע בחינוך, להשקיע יותר בבריאות או בתשתיות תעשייתיות, הרי שהיא יותר מיטיבה עם האוכלוסיות החזקות של מדינת ישראל.

יוסי יונה: הייתי אומר, גם לא עם האוכלוסיות החזקות – עם המאיון או האלפיון של החברה הישראלית.

יוסי יונה: אז אם כן, אני רואה בזה איזושהי צפירה שמיועדת לראש הממשלה, – לממשלתנו – לומר: חשבו מחדש את הדרך שלכם.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת נורית קורן.

יואב קיש: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, אומנם הכי מעניין את כולם לדבר עכשיו על פוליטיקה, אבל אני רוצה לדבר קצת על מה שקורה היום בכנסת.

יואב קיש: בוועדת הפנים אנחנו מהבוקר עובדים.

יואב קיש: העברנו היום תקנות למניעת זיהום אוויר, תקנות מאוד חשובות, שעברו בהסכמה גם עם הקואליציה, גם עם האופוזיציה.

יואב קיש: הגיש אותן השר להגנת הסביבה זאב אלקין, שלא נמצא בארץ.

יואב קיש: אין מה לומר, זה מציל חיים; מסיר רכבים מזהמים ישנים מהכביש, או, לחלופין, דואג שישימו שם מסננים.

יואב קיש: המשימה הזו היא מאוד חשובה, קשה ממש לכמת אותה.

יואב קיש: לפי אחד הניתוחים שנעשו בוועדה, בשביל להראות מה המשמעות, זה יכול לחסוך כ-300 חיי אדם בשנה, הדבר הזה.

יואב קיש: זו מהפכה.

יואב קיש: מדינת ישראל הופכת להיות ירוקה יותר, מקפידה יותר על הדברים החשובים.

יואב קיש: אסור לזלזל בזה.

יואב קיש: אם אנחנו נלחמים בתאונות הדרכים, צריך להבין – גם איכות האוויר הורגת, הורגת ופוגעת, ואחד הזיהומים הכי קשים זה רכבי הסולר הגדולים הישנים, שפשוט מוציאים גז שהוא לא פחות מרעיל.

יואב קיש: המהלך הזה של המשרד להגנת הסביבה ראוי לשבח, ואני מאוד שמח שהיום בוועדת הפנים העברנו את התקנות האלה.

יואב קיש: תודה רבה, היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת נורית קורן, אחרונת הדוברים בנאומים בני דקה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, שרים, חבריי חברי הכנסת, היום יום מיוחד – זה השבוע האחרון של המליאה, ובעצם אנחנו צריכים לצאת לפגרה.

נורית קורן: אבל יש כאן הרבה בלגן, ואנחנו לא יודעים מה יהיה, ואנחנו מקווים שכולם, כל החברות בקואליציה, ירדו מהעצים שטיפסו עליהם ואנחנו נמשיך את העבודה, כי יש לנו עבודה מאוד חשובה.

נורית קורן: אני באה מוועדת הכספים.

נורית קורן: אנחנו מאשרים תקציב מאוד חברתי, ואנחנו צריכים להמשיך את העבודה.

נורית קורן: הכנסת הזאת עשתה בנושאים חברתיים עבודה שמעולם לא נעשתה, ואנחנו צריכים להמשיך.

נורית קורן: אני רוצה להמשיך במושב הבא.

נורית קורן: יש מכירת תעש, ואנחנו צריכים לדאוג לזיהום של הקרקע שנמצא באדמה של תעש השרון.

נורית קורן: אני קוראת מכאן גם לשר האוצר וגם לשר אלקין, השר של המשרד להגנת הסביבה: לא לתת יד לבנות אפילו בניין אחד, לא לשים לבנה אחת, עד שכל הזיהום ינוקה מהאדמה של תעש השרון.

נורית קורן: המכירה הניבה מיליארד ומשהו – סכום גבוה, סכום נאה – אז שימו את זה באדמה, תנקו, ורק אז נבנה, למען הדור הבא ולמען הילדים שלנו ולמען האוכלוסייה.

נורית קורן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא – מה שמכונה במקומותינו דיון 40 חתימות.

יולי יואל אדלשטיין: נושא הדיון: ראש הממשלה נתניהו, שפסק נחרצות ב-2008 כי "ראש הממשלה ששקוע עד הצוואר בחקירות, אין לו מנדט מוסרי וציבורי לקבוע דברים כל כך גורליים למדינת ישראל, כי קיים חשש אמיתי ולא בלתי מבוסס שהוא יכריע הכרעות על בסיס ההישרדות הפוליטית שלו ולא על בסיס האינטרס הלאומי" – צריך לעמוד בסטנדרט שתבע מקודמיו ולהתפטר, או לכל הפחות להודיע על נבצרות ולחדול לאלתר מהתקפות על המשטרה ועל שלטון החוק.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, דיון 40 חתימות.

יולי יואל אדלשטיין: אכן נמצאות לפניי החתימות.

יולי יואל אדלשטיין: הפרוצדורה מוכרת לכולם; תפתח את הדיון היוזמת, חברת הכנסת ציפי לבני, ויעמדו לרשותה עד עשר דקות; לאחר מכן – נציגי הסיעות, לפי חלוקת הזמן שנקבעה; בסוף הדיון תהיה התייחסות של ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו, ומייד בתום דבריו – התייחסות של ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יוסי יונה: אדוני, איפה ראש הממשלה?

יולי יואל אדלשטיין: כן, ראינו כאן את ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מחכים שבשניות הקרובות הוא יצטרף אלינו.

יולי יואל אדלשטיין: ראש האופוזיציה כבר נמצא כאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גליק, פעם היו כללים בבית הזה, ודבר כזה היה אסור.

יולי יואל אדלשטיין: בכנסת העשרים, כל מיני איסורים כבר – אני אפילו לא מנסה לדבר עליהם, אבל – – –

יהודה גליק: אותנו לא לימדו את זה.

יהודה גליק: אותנו לא לימדו שזה אסור.

יולי יואל אדלשטיין: אני אמרתי, כי אני כבר התייאשתי בכנסת הנוכחית לומר את הדברים המובנים מאליהם.

מיקי רוזנטל: לא, לא, אדוני, אסור להתייאש בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: תחזיק מעמד.

יולי יואל אדלשטיין: אסור להתייאש?

יולי יואל אדלשטיין: אז אני אתחיל מחדש, כן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לבני, מה שאת בוחרת – או לחכות לראש הממשלה או לעלות.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי לא אפעיל את השעון לפני שראש הממשלה מגיע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת ציפי לבני, את מוזמנת לפתוח את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי כבר, עד עשר דקות עומדות לרשותך.

ציפי לבני: רגע, אני לא – אני מבקשת להתחיל מהתחלה.

ציפי לבני: אני לא מתכוונת להתחיל כל עוד הוא מדבר עם אנשים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אני אוסיף לך.

יולי יואל אדלשטיין: חברים שם בצדדים, סדרנים – נא לשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל לך את השעון מחדש.

ציפי לבני: אדוני ראש הממשלה, הכהונה שלך תסתיים מתישהו.

ציפי לבני: אני לא יודעת מתי זה יקרה, אני מקווה שזה יהיה מהר.

ציפי לבני: השאלה היחידה שנשארת פתוחה היא עד כמה תהרוס עד אז את היסודות שעליהם הוקמה מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית עם חברת מופת ועם ערכים.

ציפי לבני: אני יודעת שאתה רוצה שייכתב בספרי ההיסטוריה שאתה מגן ישראל.

ציפי לבני: אני מניחה שתדבר, כמו תמיד, על כמה ישראל היא מדינה חזקה בזכותך – וזה לא.

ציפי לבני: מדינת ישראל היא חזקה מול האויבים שלנו מבחוץ, אבל ריקבון השחיתות שלך – ראש ממשלה שתוקף את מוסדותיה של ישראל וממציא אויבים מבית – זה מה שהורס אותנו מבפנים.

ציפי לבני: ואני לא חמוצה, אדוני ראש הממשלה; אני כועסת, ממש.

ציפי לבני: אני אוהבת את המדינה שלי, אני נולדתי בה, הולדתי בה את שני בניי, ואני כואבת את מה שאתה עושה לנו.

מירי רגב: מה זה הנאום הזה?

מירי רגב: זה נאום השבעה לכנסת?

ציפי לבני: המשבר האחרון הוא דוגמה לכלום שאתה.

ציפי לבני: אני לא יודעת מתי נלך לבחירות, ואני בוודאי בעד, רק אל תשקר שוב על הסיבה למה.

ציפי לבני: יש עכשיו את דרמות מסביב, סביב חוק ההשתמטות שקרוי חוק הגיוס.

ציפי לבני: והייתי רוצה לדעת – ולא רק אני – מה העמדה שלך, אדוני ראש הממשלה; לא מה הדאווין שלך, את זה כבר אנחנו יודעים, אלא מה העמדה שלך.

ציפי לבני: כשהורים הולכים לגייס את הילדים שלהם בבקו"ם ורואים את השם של הילד מופיע, והם לא דתיים-חרדים אבל הם מתפללים שהוא יחזור בשלום, הם רוצים לדעת שכל אחד מאזרחי המדינה שותף בנטל הזה, בפחד הזה, בסיכון הזה.

ציפי לבני: והם מסתכלים לכאן, לכנסת, והם שואלים את עצמם מה העמדה של ראש ממשלת ישראל, שמדבר כל היום על ביטחון, מדבר על קיר הברזל, אבל מוציא ממנו את אותן לבנים שאמורות להיות חלק מהמערך הביטחוני של מדינת ישראל.

ציפי לבני: ולהם יש בעיה עם השתמטות המונית, אם היא נעשית בעיקר בשביל הכיסא שלך.

ציפי לבני: הילדים שלהם בחזית מוכנים למסור את נשמתם ואת נפשם בידיעה שהם מגינים על המולדת, אבל לא שהם היחידים שם כדי להגן על הכיסא שלך.

ציפי לבני: אבל הם רואים דרכך, כי אתה שקוף, ויודעים שהסיפור הוא רק החישובים הציניים שלך.

ציפי לבני: הרי תמיד תמצא את הסיפור לבחירות ותשקר, כמו שאתה משקר ביחס לבחירות הקודמות, אדוני ראש הממשלה.

ציפי לבני: איך אמר פעם אריק שרון?

ציפי לבני: אני לא יודע אם לעזור ליד שמאל שלך או ליד ימין שלך.

ציפי לבני: אז כמו שאתה משקר ביחס לבחירות הבחירות האחרונות – כשביד שמאל רצת להצביע נגד חוק ישראל היום, אבל ביד ימין נתת חופש הצבעה לכל הממשלה כדי שיוכלו להעביר את החוק הזה – כך תשקר בנוגע לסיבה למה אתה יוזם את הבחירות האלה, אם תחליט ליזום אותן.

ציפי לבני: אתה רוצה בחירות, כדי להגיע אליהן לפני שהציבור יודע את האמת על השחיתות האישית שלך, לפני שאנשים שעבדו איתך ומכירים אותך ויודעים מה שעשית, יספרו את כל האמת – והם אלה שדוברי אמת.

ציפי לבני: וכדי להסתיר את האמת הרי תשלוף שוב את השנאה ואת הרדיפה מהכיס הקבוע שבו אתה משסה איש באחיו – הרי אלה החיים הפוליטיים שלך.

ציפי לבני: אתה ניזון מהשנאה שאתה זורה, מהשנאה שאתה מלבה נגדנו ונגד המשטרה.

ציפי לבני: וכשהתיק עובר ליועץ המשפטי לממשלה זה יהיה היועץ המשפטי לממשלה, ואחר כך בתי המשפט – ואתה תעטוף את זה בטענה המופרכת שאתה בכלל הקורבן.

ציפי לבני: בטח תספר שרודפים אותך בגלל עמדותיך – דבר שהוא די משעשע לאור העובדה שכל התקופה בהיותך ראש הממשלה בעצם לך אין שום עמדה, כי מי שקובע הן המפלגות הקטנות והסקטוריאליות; ולא משנה אם אלה חוקי ההשתמטות או חוקי הסיפוח או כל מה שבא.

ציפי לבני: לא את עדי המדינה אתה מבקש לקעקע בדברים המופרכים שלך, אלא את מוסדות המדינה ממש.

ציפי לבני: אתה תוקע סכין בגב אלה שעומדים חשופים מול פשעים ומול פושעים ונאבקים נגד הטרור ומגינים על אזרחי ישראל שאותם אתה מחליש.

ציפי לבני: לא אתה הקורבן, אלא עם ישראל הוא הקורבן שלך; אנשים טובים, ששכנעת אותם בשקרים וביללות, בלי שום מנהיגות ובלי לקיחת אחריות על כלום.

קריאה: – – –

ציפי לבני: והחלק הנורא הוא שאתה יוצר לאזרחי ישראל, שהם באמת אנשים טובים, עולם שבו הטוב זה רע והרע זה טוב, והאמת זה שקר והשקר זה האמת.

ציפי לבני: אתה יודע, אדוני ראש הממשלה, ז'בוטינסקי אמר שהרעל הארסי ביותר שעלול להרעיל מוסרו של אדם טמון במילים: כאן מותר.

ציפי לבני: זה השבר המוסרי הגדול ביותר שהבאת עלינו, כי לך אין את המצפן הפנימי הזה שאמור להיות לכל נבחר ציבור שאומר: It is not done.

ציפי לבני: אתה צודק כשאתה אומר – אני שומעת שאתה אומר ומספר – כמה אוהבים אותך.

ציפי לבני: אני יודעת שזה נכון ביחס לחלק מהציבור הישראלי, ואני יודעת גם כמה זה מנחם ומחזק כשבאים אליי חלק אחר בציבור ומשתפים אותי באותה אהבה.

ציפי לבני: אבל אני – אני מרגישה שזאת אחריות, אני מרגישה שזה נטל, שהאהבה הזו מחייבת אותי לדאוג להם.

ציפי לבני: ואתה?

ציפי לבני: אתה לוקח את האהבה הזו ומנצל אותה בציניות רק כדי להישאר בכיסא.

ציפי לבני: לוקח את האהבה הזו שלהם אליך, את האהבה שלהם את הארץ הזאת, כדי לשכנע אותם ביחד לשנוא את האויבים שהמצאת מבית, את התקשורת ואת המשטרה וכמובן גם אותנו, גם את מי שלא חושב כמוך ומי שמעז לבקר אותך.

ציפי לבני: אנחנו לא ניתן לך – במסע הזה – לצבוע את המשטרה כשמאלנית אחרי שכבר אתה עושה את זה קבוע לתקשורת, וגם לא ניתן לך לצבוע את השמאלנים או כל מי שחושב אחרת ממך כבוגדים.

ציפי לבני: אנחנו למדנו ממדינות אחרות.

ציפי לבני: אנחנו ראינו מה קורה במדינות אחרות שבהן מנהיג שם את עצמו מעל כולם ומעל החוק בסיסמאות לאומניות.

ציפי לבני: קוראים לזה פאשיזם ודיקטטורה ועוד שמות שמותאמים למצב שאליו אתה לוקח את מדינת ישראל.

ציפי לבני: אבל כשזה קורה לנו, אנחנו חייבים לצעוק את הצעקה הזו מול מה שאתה עושה.

ציפי לבני: אבל אתה כמובן הרי תגיד לציבור להרוג את השליח – להרוג פוליטית, כמובן – או סתם לשנוא אותו.

ציפי לבני: בזה אתה טוב.

ציפי לבני: אני כמעט מוצאת צדק פואטי בזה שמומו פילבר, שיצר איתך את הטקסט הנוראי הזה של ערבים שנוהרים לקלפיות, הוא זה שמספר עכשיו מי אתה.

ציפי לבני: זה לא אומר שאין בך דברים טובים, אבל צריך לדעת מתי לסיים.

ציפי לבני: היית יכול למנוע ממך ומאיתנו את כל זה.

ציפי לבני: יכולת בשנת 2017 לסיים את הכהונה שאליה נבחרת בשנת 2013, לסיים בכבוד, סוג של, עם מחלוקת – איתי, מחלוקת קשה איתנו על הדרך, אבל עם סוג של הערכה.

ציפי לבני: את זה כבר לא תוכל לקבל.

ציפי לבני: אין מחלוקת שאתה יודע לדבר נהדר ולהופיע נהדר ויש בך איזה ראייה היסטורית, אבל משהו השתבש שם בדרך.

ציפי לבני: אולי שנים כל כך רבות על כיסא ראש הממשלה שיבשו את זה.

ציפי לבני: גם היתרונות הגדולים ביותר שלך, ויש לך כמה, לא שווים את זה שאנשים צריכים להסביר לילדים שלהם למה הם תומכים בשחיתות ולמה זה לא נורא; ולמה שוטר זה הרע ולא שוטר זה הטוב – כפי שאנחנו חינכנו את הילדים שלנו.

ציפי לבני: אבל הבשורה הטובה היא שאנחנו בהליכי תיקון, וגורמי אכיפת החוק הם חזקים והם נקיים והם לא מפחדים ממך.

ציפי לבני: הם מרפאים את החוליים שאתה הכנסת; את הריקבון המוסרי של השחיתות השלטונית שהבאת אלינו.

ציפי לבני: קיבלת מדינה נהדרת, גאווה גדולה.

ציפי לבני: קיבלת את הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

ציפי לבני: אתה מחזיר אותה מרוסקת מבפנים בלי שום תקווה לשלום.

ציפי לבני: ותודה לכן, נשים עושות שלום, שתמיד תהיו שם בשביל להמשיך ולרדוף אחריו, גם כשנראה שאין סיכוי.

ציפי לבני: אבל הכול ניתן לתיקון.

ציפי לבני: 70 שנה עברו.

ציפי לבני: אנשים שתרמו ועבדו והקריבו עצמם למען מדינת המופת שלנו; כאלה שהיה אכפת להם בעבר ואכפת להם היום; אנשים שהיו ביניהם מחלוקות כמעט על כל דבר, יום אחד עמדו והתייצבו וחתמו על מגילת העצמאות, שאותה אתה רוצה למחוק.

ציפי לבני: את התיקון הזה אפשר לעשות, צריך לעשות.

ציפי לבני: אבל לא אתה.

ציפי לבני: אנחנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לדיון סיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא נציג המחנה הציוני, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: לרשותך עד שלוש דקות, אדוני.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: אדוני ראש הממשלה, שרים נכבדים, כנסת נכבדה, תראו, אין מילים שיכולות למרק את המצב.

מיקי רוזנטל: לא את מצבו של ראש הממשלה, אלא את המצב שבו אנחנו נמצאים.

מיקי רוזנטל: ראש הממשלה עכשיו טורח מאוד על הנאום שלו, נאום ההגנה שלו, אבל שום דבר לא ישנה את העובדה שמרוב עדים תושבי ישראל לא רואים את התמונה והיער.

מיקי רוזנטל: התמונה הכללית היא תמונה מאוד חמורה ואין עליה עוררין: ראש ממשלה במדינת ישראל חשוד בשוחד, לא בתיק אחד, בשניים.

מירי רגב: מי אמר את זה?

מירי רגב: אתה?

מיקי רוזנטל: משטרת ישראל אמרה את זה.

מיקי רוזנטל: משטרת ישראל הודיעה – – –

מירי רגב: – – – שקשוקה?

מירי רגב: מי אמר את זה?

מירי רגב: מי אתה שתגיד את זה, יא חתיכת שקשוקה?

מירי רגב: אתה, שבנית מרתף בבית בלי אישור, אתה מדבר על זה?

מירי רגב: תתבייש לך.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – – אני עוצר את השעון.

יולי יואל אדלשטיין: חבריי השרים, חבריי השרים, חברת הכנסת והשרה רגב והשר אריאל.

מירי רגב: אני יוצאת, אתה לא צריך להוציא אותי.

מירי רגב: אני יוצאת.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך, אני פשוט מזהיר.

אורי אריאל: אתה השופט?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת והשר אריאל, הדיון יתנהל ללא הפרעות.

מירי רגב: – – –

מיקי רוזנטל: השר אריאל, מה אני אמרתי?

מיקי רוזנטל: שמשטרת ישראל הודיעה שראש ממשלת ישראל חשוד בשוחד, במרמה ובהפרת אמונים.

מיקי רוזנטל: לא אני הודעתי את זה, לא האופוזיציה.

מירי רגב: משטרת ישראל לא הודיעה כלום.

מיקי רוזנטל: עכשיו, יש פה שתי אפשרויות: או שאתם טוענים שמשטרת ישראל עושה פה פוטש, פוטש, הפיכה – –

מירי רגב: או שתחכה לבית משפט, או שתחכה לבית משפט – – –

מיקי רוזנטל: – – או שאתם מרכינים ואומרים: משטרת ישראל הודיעה, בואו נחכה למשפט.

מיקי רוזנטל: אבל אתם חצופים, אתם מאשימים אותנו כאילו אנחנו האשמנו את ראש הממשלה בשוחד, וזה לא אנחנו.

מיקי רוזנטל: זה לא אנחנו, זו משטרת ישראל.

מיקי רוזנטל: הערבוב הזה שאתם מנסים לעשות כל הזמן בין העובדה שמשטרת ישראל הודיעה על כך לבין האופוזיציה, זה בדיוק מקור הבעיה.

מיקי רוזנטל: ואין מנוס, לא יהיו מילים שימרקו את המצב הזה.

מיקי רוזנטל: ראש ממשלת ישראל, תקשיבו טוב, ראש ממשלת ישראל חשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים, והוא משפיל עיניים לנאום, כי אין לו באמת מה לענות חוץ מהרבה מילים.

מיקי רוזנטל: תכף נשמע אותן.

מירי רגב: זה כל כך משעמם – – –

מיקי רוזנטל: הניסיון הנואל שלכם לבלבל את הציבור כאילו חקירות פליליות מוכרעות בקלפי – אין שקר גדול מזה.

מיקי רוזנטל: בחירות מוכרעות בקלפי וחקירות פליליות מוכרעות בבית המשפט.

מיקי רוזנטל: בבית המשפט.

מיקי רוזנטל: לא הרוב קובע אם זה אמת או לא – רק הראיות, אדוני, והראיות שמצטברות אל מול ראש הממשלה הן דרמטיות.

מירי רגב: – – – מה אתה מחליט לבית המשפט?

מיקי רוזנטל: ואפילו הצפצופים של מירי רגב לא יכולים למרק אותן.

מירי רגב: אתה מחליף את השופט?

מירי רגב: אתה מחליף את השופט?

מיקי רוזנטל: אפילו הצפצופים של שרת התרבות.

מירי רגב: עשה דין לבית המשפט – – –

מיקי רוזנטל: כל העכברים כבר כמעט ברחו – –

מירי רגב: – – – יא חתיכת שקשוקה – – –

מיקי רוזנטל: – – ונשארו מעט מאוד עכברים בספינה הטובעת שלך, אדוני ראש הממשלה.

מירי רגב: כל מה שאתה עושה כל היום זה משקשק את העובדות.

מירי רגב: משקשק את העובדות.

מיקי רוזנטל: ה"לא היה כלום כי אין כלום" הפך להיות לארגון פשע.

מיקי רוזנטל: ראש הממשלה, גם אם הוא זכאי וגם אם הוא חף מפשע, אין כבר שאלה – הוא הקיף את עצמו בחבורה של פושעים.

מיקי רוזנטל: חבורה של פושעים שכבר הודו בשוחד, בתיווך לשוחד, במרמה, בניצול משאבי המדינה, בניצול כספי המדינה – – –

מירי רגב: חברי כנסת עכברים, ראש הממשלה מושחת – – –

יולי יואל אדלשטיין: השרה רגב.

מירי רגב: תחזור בך – – – חברי כנסת הם לא עכברים.

יולי יואל אדלשטיין: השרה רגב, השרה רגב, נא לשבת, ודאי לא לצעוק קריאות ביניים בכלל, וודאי וודאי לא בעמידה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוסיף לך זמן, אדוני.

מיקי רוזנטל: אדוני ראש הממשלה, אתה ראש הממשלה הראשון בתולדות מדינת ישראל שיצא נגד מוסדותיה הדמוקרטיים.

מיקי רוזנטל: אתה הראשון.

מיקי רוזנטל: מי שעושה פה פוטש זה לא המשטרה ולא הפרקליטים שמלווים את החקירה.

מיקי רוזנטל: אנחנו כולם ממתינים למה שהם יכריעו, אבל אתה כבר הכרעת.

מיקי רוזנטל: אתה הודעת לציבור הישראלי שמשטרת ישראל עשתה פה הפיכה, חברה לקנוניה יחד עם השמאל, יחד עם העיתונות, יחד עם האופוזיציה – להפיכה נגדך.

מיקי רוזנטל: אין לך בושה?

מיקי רוזנטל: הרי די בעובדות שהודית בהן.

מיקי רוזנטל: אתה הודעת כאן מעל הדוכן הזה שקיבלת מתנות – אתה לא מכחיש את זה.

מיקי רוזנטל: אתה כבר הודעת שאתה שלחת את ידך בתיווך בעסקי תקשורת – הודעת.

מיקי רוזנטל: הודעת שהפלת את הכנסת הקודמת, את הממשלה הקודמת, בגלל עיתון – הודעת.

מיקי רוזנטל: די במעשים המטונפים האלה כדי שתלך מפה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

מיקי רוזנטל: תם זמנך.

מיקי רוזנטל: אתה מושחת.

מיקי רוזנטל: אין מילים יפות לתאר את זה.

מיקי רוזנטל: במקום לגרור את כל המדינה לאשפתות, לך הביתה.

מירי רגב: לך תאכל שקשוקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נורית קורן, מטעם סיעת הליכוד, בבקשה, גברתי, לרשותך עד חמש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה מטעם הרשימה המשותפת.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חבריי חברי הכנסת, לפעמים אני משתעשעת במחשבה מה היה קורה אילו חלילה הם היו בשלטון.

נורית קורן: לא היה להם מושג מאיפה להתחיל כי כל מטרתם היא להפיל את ראש הממשלה.

נורית קורן: הם לא חושבים צעד אחד קדימה.

נורית קורן: לא מתעסקים בבנייה, רק בהרס ובהתשה.

נורית קורן: ולמרות ההתשה הבלתי פוסקת, תראה איפה אנחנו נמצאים, אדוני ראש הממשלה.

נורית קורן: מ-2009 ועד היום ישראל קפצה מעל 20 מקומות בתמ"ג.

נורית קורן: עברנו את בריטניה, את צרפת, יפן ואיטליה, מי היה מאמין.

נורית קורן: הגענו לשיא כל הזמנים בתיירות הנכנסת – יריב, חברי הטוב, ברכות.

נורית קורן: האבטלה בשפל היסטורי.

נורית קורן: אני רוצה לומר שהשבוע היה השר אופיר אקוניס בארגנטינה והם רצו לדעת איך הורדנו את האבטלה לכזה שפל.

נורית קורן: היצוא מישראל הוא שיא נוסף, יותר מ-100 מיליארד דולר, זה בערך הסכום שציפי לבני הוציאה עד היום במפלגות השונות שהיא פירקה.

נורית קורן: מדד הג'יני, זה שמודד את האי-שוויון בחלוקת ההכנסות – צמצום רב ועקבי מאז 2009.

נורית קורן: הקלות ביבוא אישי.

נורית קורן: הורדת מחירי התחבורה הציבורית בעשרות אחוזים.

נורית קורן: מתווה הגז, שאתם מתנגדים לו, לא כי הוא לא טוב למדינה – הוא מצוין, אפילו בג"ץ אישר אותו; התנגדתם לו כי הוא חלק ממדיניות ראש הממשלה, וכן, כי אתם סוציאליסטים, מה לכם ולכלכלה חופשית ויזמות?

נורית קורן: הפרדנו את חברות האשראי מהבנקים.

נורית קורן: עידן פלוס נכנס כמתחרה לחברות הגדולות ואז סלקום ופרטנר וערוץ 20.

נורית קורן: פירקנו את החסמים, פתחנו את השוק.

נורית קורן: כלכלה – זה מעולה.

נורית קורן: אז מדיניות חוץ?

נורית קורן: יאללה, לא פחות ממהפכה היסטורית של ראש הממשלה.

נורית קורן: תשאלו את האמריקנים, הסינים, הבריטים, הגרמנים, על הבידוד המדיני.

נורית קורן: רק לאחרונה – הונדורס ופרגוואי רוצות להעביר את השגרירות שלהן לירושלים, אבל יש להן תנאי: לא כסף, לא עזרה, התנאי שלהן הוא שראש הממשלה יגיע לביקור.

נורית קורן: אתם מבינים?

נורית קורן: מסי של הפוליטיקה העולמית.

נורית קורן: אבל גם בתוך הארץ – פריחה.

נורית קורן: העלאת שכר החיילים ב-5%.

נורית קורן: שכר השוטרים והסוהרים עלה, גדר נוספת – – –

טלי פלוסקוב: ב-50%.

נורית קורן: ב-50%, תודה על התיקון.

נורית קורן: חשוב.

נורית קורן: את בטח תגידי את זה שוב.

נורית קורן: גדר נוספת בגבול ירדן.

נורית קורן: ניצחנו את המנהרות.

נורית קורן: הגדלנו תקציבים למוסדות תרבות, לבני מיעוטים, ליישובי הפריפריה ולהתיישבות ביו"ש.

נורית קורן: ובהחלט יש עוד הרבה עבודה.

נורית קורן: עכשיו אני רוצה לדבר גם בנימה האישית שלי.

נורית קורן: כאן צריך להגיד תודה רבה לראש הממשלה שהסכים לפתוח את הפרוטוקולים בנושא של ילדי תימן.

נורית קורן: הוא ראש המשלה הראשון שהיה לו אומץ לפתוח אותם.

נורית קורן: אדוני ראש הממשלה, אתה יודע כמה אני מכירה לך תודה על כך, וגם ליושב-ראש הכנסת, שפתח את הוועדה, גם בתמיכה שלך.

נורית קורן: הוועדה עשתה עבודת קודש, אם זה היה לקבל עדויות מהמשפחות, גם ממשפחות שכבר נתנו עדויות בוועדת כהן-קדמי, ועדויות חדשות שנוספו על השולחן.

נורית קורן: הוועדה מספקת תשובות למשפחות.

נורית קורן: זה מאוד חשוב – שהמשפחות ידעו מה עלה בגורל הילדים שלהם.

נורית קורן: וסמכויות החקיקה שיש לוועדה – לפני כחודש חוקקתי את החוק לפתיחת קברים על מנת לקחת דנ"א ולתת תשובות למשפחות.

נורית קורן: יש לי גם הסכמות, הסכמות לדעת אם יש תיק אימוץ, אין תיק אימוץ.

נורית קורן: גם זו שאלה חשובה.

נורית קורן: בהמשך, במושב הבא, יהיה חוק לפתיחת תיקי אימוץ.

נורית קורן: הדבר החשוב ביותר שעלה – תוך כדי דיונים עלו עוד ועוד דברים בנושאים שליבַנו אותם, וקיבלתי הסכמות גם בנושא של צו ירושה, שאנשים נתקלו בבעיות.

נורית קורן: אז חבריי, בהחלט, גם חבריי מהקואליציה, יש עוד הרבה עבודה ואנחנו רוצים להמשיך, אבל יש לנו גם ארץ נהדרת שאנחנו צריכים לשמור עליה.

נורית קורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות ג'מאל זחאלקה עד ארבע דקות.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חבר הכנסת יאיר לפיד.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אחת הדרכים לשפוט מאורעות זה להסתכל עליהם 20 שנה קדימה, 30 שנה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכשה

ג'מאל זחאלקה: היסטוריון יסתכל על מה שקורה כאן, כל הבלגן הזה סביב ראש הממשלה על כך שהוא קיבל כמה סיגרים, כמה בקבוקי יין, דיבר עם עיתונאי זה או אחר, ייראה לא רק מגוחך אלא גם טיפשי וגם בגידה בתפקיד של האדם הפוליטי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה מצחיק להעמיד ראש ממשלה לדין על כך שהוא קיבל כמה סיגרים וכמה בקבוקי יין.

ג'מאל זחאלקה: מגוחך להקדים בחירות בגלל דבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאין מקום לדבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: לא זאת הבעיה של מר נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: לא זאת הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיה פוליטית, צריך להתווכח איתו פוליטית על העמדות הפוליטיות המטורפות שלו, המסוכנות שלו.

ג'מאל זחאלקה: אין תקומה לאופוזיציה שמתעסקת בשטויות.

ג'מאל זחאלקה: אם לא מתעמתים עם נתניהו ותפיסת עולמו ראש בראש, אין תקומה לכל האופוזיציה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: זה בעצם משחק לידו.

ג'מאל זחאלקה: לכן לא פלא שהוא מתחזק בסקרים, כי האופוזיציה – רוב האופוזיציה – תומכת בעמדותיו.

ג'מאל זחאלקה: ומה לו אופוזיציה כל כך נוחה, שמתעסקת רק בשטויות, עם דברים שהם בשולי השוליים.

ג'מאל זחאלקה: בריאן דה פלמה הוא בימאי ענק.

ג'מאל זחאלקה: בסרטו הבלתי משוחדים הוא מתאר את שומרי החוק מנסים להתלבש ולתפוס את אל קפונה, ראש המאפיה בשיקגו – זה שהרג מאות אנשים, זה שעשה דברים נוראיים.

ג'מאל זחאלקה: מנסים, מנסים, מנסים, ומצליחים בסוף לתפוס אותו על השתמטות מתשלום מיסים.

ג'מאל זחאלקה: זה הכול.

ג'מאל זחאלקה: כאן, נתניהו הוא האחראי לכך שפתח במלחמה פושעת בעזה שהביאה להריגתם של יותר מ-2,200 אנשים; לכך שהוא מטיל מצור על עזה ומביא אנשים למצב הומניטרי קשה ביותר; לכך שהוא "מצליח" למנוע הסדר מדיני פוליטי שימנע שפיכות דמים.

ג'מאל זחאלקה: הוא זורע את זרעי הפורענות לעתיד.

ג'מאל זחאלקה: הוא מביא במו ידיו לכך שלא יהיה שלום ותהיה מלחמה; הוא מחרחר מלחמה נגד איראן; הוא מחרחר מלחמה נגד לבנון; נגד עזה.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה שלו.

ג'מאל זחאלקה: האדם הזה אומר ומתפאר בכך שהוא שם את העניין הפלסטיני בשוליים.

ג'מאל זחאלקה: הוא מתפאר בכך שהוא מונע שלום.

ג'מאל זחאלקה: הוא מונע אפילו משא ומתן.

ג'מאל זחאלקה: על זה צריך להתווכח איתו.

ג'מאל זחאלקה: על ויסקי וסיגרים?

ג'מאל זחאלקה: אלה דברים שטותיים שאין להם מקום.

ירון מזוז: נגמר הזמן.

יעל גרמן: הוא יושב פה, דבר אליו.

יעל גרמן: אל תדבר אליו בגוף שלישי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמר נתניהו הוא סתם קמצן.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא אדם שמקבל שוחד, ועל קמצנות לא מעמידים לדין.

ג'מאל זחאלקה: אפילו במצבו – הוא קמצן מסוג מיוחד, הוא הקמצן הפזרן שאוהב את החיים הטובים.

ירון מזוז: זמנך עבר.

ירון מזוז: עבר הזמן, תוריד אותו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאי-אפשר להחליף אדם בגלל שהוא קמצן והוא אוהב חיים טובים.

ירון מזוז: עבר הזמן, נגמר.

ג'מאל זחאלקה: צריך להעמיד אותו לדין על מה שהוא עשה בעזה.

ירון מזוז: יאללה, הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני עוד פעם מבקש שלא להפריע לדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יאיר לפיד מטעם יש עתיד.

יולי יואל אדלשטיין: עד שש דקות לרשות אדוני, ואחריו – חברת הכנסת טלי פלוסקוב מכולנו.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

יאיר לפיד: אדוני ראש הממשלה, אני עוקב בשבועות האחרונים אחרי כל מה שאתה אומר, אחרי הטענות שלך, אחרי הפייסבוק שלך, אחרי הנאומים שלך.

יאיר לפיד: הטענה המרכזית שלך אומרת שיש שיתוף פעולה נגדך בידי הגורמים הבאים.

יאיר לפיד: הגורמים הבאים התכנסו באיזה חדר אפל והחליטו יחד להפיל אותך.

יאיר לפיד: אלה הגורמים שאתה אומר לנו שאסור לסמוך עליהם, שהם הרסניים ומסוכנים והם רק רוצים לגרום נזק למדינת ישראל ולרדוף את ראש הממשלה: משטרת ישראל, הפרקליטות, בתי המשפט, משרד מבקר המדינה, הטלוויזיה, הרדיו, העיתונים, כל האופוזיציה, חלק מהקואליציה.

יאיר לפיד: המפכ"ל שאתה בעצמך מינית, היועץ המשפטי לממשלה שאתה בעצמך מינית, פרקליט המדינה שאתה בעצמך מינית, מבקר המדינה שאתה בעצמך מינית.

יאיר לפיד: יש לי רק שאלה אחת, אדוני ראש הממשלה: למה?

יאיר לפיד: למה שהם יהיו נגדך?

יאיר לפיד: הם לא שמאלנים.

יאיר לפיד: נוני מוזס לא קנה אותם – הוא אחד החשודים שלהם.

יאיר לפיד: רובם אנשים דתיים, רובם הצביעו בשבילך או ימינה ממך.

יאיר לפיד: רובם סובלים בסביבה החברתית המיידית שלהם – בבית הכנסת שלהם – בגלל החקירות שלך.

יאיר לפיד: באיזה עולם מטורף ורדוף האנשים האלה זוממים נגדך?

יאיר לפיד: למה להם?

יאיר לפיד: אתה חושב שזה היה החלום שלהם?

יאיר לפיד: בשביל זה הם הלכו לתפקיד?

יאיר לפיד: אין שום סיבה בעולם שהם ירצו לרדוף אותך.

יאיר לפיד: הם לא רודפים אותך, הם עושים משהו אחר לגמרי – הם עושים את העבודה שלהם.

יאיר לפיד: ראש ממשלה בישראל שנותרה בו טיפת אחריות לא יכול להגיד בפייסבוק שלו שהמשטרה והפרקליטות לוחצים על עדי מדינה לשקר.

יאיר לפיד: הוא לא יכול להגיד לאזרחים שאסור לסמוך על רשויות החוק.

יאיר לפיד: אגב, הוא גם לא יכול לשבת במליאה ולהעמיד פנים שהוא קורא ספר, כשאין אדם אחד במדינה שמאמין לו שהוא קורא ספר.

אופיר אקוניס: הוא לא שמע מילה ממה שאמרת, אבל אולי – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, השר אקוניס.

אופיר אקוניס: לא, אולי יודיע לנו מר לפיד על יחסיו עם מר מילצ'ן.

אופיר אקוניס: אולי יגיד לנו?

יאיר לפיד: אם תפרוץ מחר אינתיפאדה, למי תלך, למשטרה או לא למשטרה?

יאיר לפיד: אם חס וחלילה יהיה מחר פיגוע, למי תלך, למשטרה או לא למשטרה?

אופיר אקוניס: שאלו אותו.

יאיר לפיד: הדבר שהכי בולט בכל הפרשיות בכל התקופה האחרונה הוא העיסוק האין-סופי האובססיבי המוחלט שלך בנושא אחד בלבד: בעצמך, בגורלך, במה שטוב לך, במה שכותבים עליך, במה שאומרים עליך.

יאיר לפיד: הכול סביבך.

יאיר לפיד: אתה לא היית כזה.

יאיר לפיד: אני מכיר אותך יותר מ-20 שנה, ואתה לא היית כזה.

יאיר לפיד: זאת הסיבה ששמתי על שולחן הכנסת חוק להגבלת קדנציות לראש ממשלה.

יאיר לפיד: שתי קדנציות ודי – כי הסתכלתי עליך; כי ראיתי מה זה עושה לך.

יאיר לפיד: יש במדינת ישראל אנשים, לא מעט אנשים, שכבר השתחררו מצה"ל וכבר לומדים באוניברסיטה, שביום שהם נולדו אתה כבר היית ראש הממשלה.

יאיר לפיד: זה יותר מדי.

יאיר לפיד: זה מה שגורם לעיסוק האין-סופי שלך בעצמך, וכל הקואליציה שלך בעקבותיך.

יאיר לפיד: פוליטיקאים שעסוקים רק בעצמם, שלא אכפת לך מהאזרחים, שלא רואים אותם ממטר.

יאיר לפיד: מתחיל להיווצר פער בלתי נסבל בין מדינת ישראל לבין הפוליטיקה שלה.

יאיר לפיד: ההצלחה של ישראל בנויה על אלה שעבדו בשבילה בעבר, אבל אף אחד לא עושה את זה היום.

יאיר לפיד: המחר שלנו בסכנה.

יאיר לפיד: העתיד שלנו בסכנה.

יאיר לפיד: כי אתם כבר לא עובדים בשביל המדינה, אתם עובדים רק בשביל עצמכם.

יאיר לפיד: המערכת הפוליטית שלנו מקולקלת, מושחתת – –

אמיר אוחנה: אמר אחד שלא נמצא בכנסת בכלל.

יאיר לפיד: – – לא יעילה.

אמיר אוחנה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוחנה, חבר הכנסת אוחנה.

יאיר לפיד: עסוקה כל היום – – –

אמיר אוחנה: אתה – – –

יאיר לפיד: עסוקה כל היום בהפצת קנאה וכעס, היא מתפרנסת מפילוג ואלימות.

יאיר לפיד: השתלט עליה דיבור עברייני, עברייני.

יאיר לפיד: היא מרעילה את האוויר, היא מרעילה את היחסים בינינו.

יאיר לפיד: היא סקטוריאלית לגמרי.

יאיר לפיד: בגלל זה נולדים חוקים כמו חוק ההשתמטות, כי מותר להעליב ומותר להפלות בין דם לדם, כי אין כבר שום ממלכתיות.

יאיר לפיד: אתם נותנים למיעוט קטן, סקטוריאלי, להחליט הכול: מי יתגייס, מי יעבוד, מה יהיה פתוח בשבת.

יאיר לפיד: מפלגה סקטוריאלית קטנה אחרת מנהלת את כל מדיניות החוץ והביטחון של מדינת ישראל.

יאיר לפיד: מה הלאה?

יאיר לפיד: תעבירו חוק שאומר שמי שתומך בקואליציה לא חייב לשלם מיסים?

יאיר לפיד: הדבר שאתם קוראים לו פשרת הגיוס הוא חרפה לאומית.

יאיר לפיד: ירצו – יתגייסו, ירצו – לא יתגייסו.

יאיר לפיד: ירצו – יעבדו ויפרנסו את עצמם, לא ירצו – לא יעבדו ולא יפרנסו את עצמם.

יאיר לפיד: הפוליטיקה הישראלית הפכה להיות הבעיה מספר אחת של המדינה.

יאיר לפיד: את זה באנו לתקן ואת זה באנו לשנות.

יאיר לפיד: אדוני ראש הממשלה, עשית דברים טובים למען מדינת ישראל.

יאיר לפיד: אבל די.

יאיר לפיד: די.

יאיר לפיד: למען טובת ילדינו, למען המדינה הזאת, ששנינו אוהבים, די.

יאיר לפיד: הגיע הזמן שנגיד לך תודה על כל מה שעשית, והגיע זמנך לרדת מהבמה.

יאיר לפיד: הגיע זמנך לרדת.

אופיר אקוניס: לא אתה אומר, הציבור אומר.

אופיר אקוניס: והציבור לא אומר.

אופיר אקוניס: הוא לא אומר.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, אני מאוד מבקש שלא להפריע לדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אסור להפריע לדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: יש דוברים מכל הסיעות, כל העמדות יבואו לידי ביטוי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה, גברתי, מטעם סיעת כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, אני החלטתי לדבר היום אך ורק בשפת העובדות, ולהזכיר לכם – רק להזכיר לכם – מה נעשה במדינה שלנו בשנתיים וחצי שעברנו ביחד, בממשלה הזאת – מה לעשות?

טלי פלוסקוב: אני אתחיל מהמשפחה.

טלי פלוסקוב: נטו משפחה: נקודות זיכוי במס הכנסה להורים עובדים בגובה אלפי שקלים בשנה לילדים מלידה עד גיל חמש; סבסוד צהרונים באלפי שקלים בשנה; מענק עבודה מוגדל להורים עובדים עם הכנסות נמוכות, רבותיי, היום יש בשביל מה לצאת לעבודה ולא לשבת בבית; ביטול מכסים על נעליים, בגדי תינוקות ומכשירי סלולר – אנחנו יודעים את כל זה; הארכת חופשת לידה בשבוע – השקעה של רבע מיליארד שקל בשנה; חיסכון לכל ילד – חיסכון של עשרות אלפי שקלים מהמדינה לכל ילד עד גיל 18, רבותיי; הגדלת משכורות לחיילים – כן, אני חוזרת על מה שאמרה חברתי נורית קורן – ב-50%, בהשקעה של 600 מיליון שקל בשנה.

טלי פלוסקוב: הנושא הבא, המאבק במשבר הדיור: הורדת מחירים היסטורית ברבעון האחרון של 2017, ולראשונה זה עשור 1.2% ירידה במדד מחירי הדיור של הלמ"ס, רבותיי; מחיר למשתכן – 46,000 זוגות צעירים כבר זכו בדירה במחיר למשתכן ב-61 יישובים ברחבי הארץ.

טלי פלוסקוב: כ-7,000 יזכו בהגרלה הגדולה במרס.

טלי פלוסקוב: 10,000 דירות כבר בבנייה ומאות אוכלסו.

טלי פלוסקוב: חיזוק ענף הבנייה: אנחנו מדברים על 6,000 עובדים סינים שהגיעו לארץ כדי שקצב הבנייה יהיה מהיר יותר.

טלי פלוסקוב: מכפילים את המדינה, רבותיי: 26 הסכמי גג ברחבי הארץ, אני לא יודעת מי מכם מכיר, מי ראה את התוכניות האלה, אבל אני מאוד ממליצה לכם לראות מה יהיה באשקלון, מה יהיה בדימונה, מה יהיה בנתיבות, ובערים שהרבה זמן לא הגיעו אליהן.

טלי פלוסקוב: בואו נדבר על הורדת מיסים: הורדת מע"מ ב-1% – 4 מיליארד שקל שנשארו בציבור, נשארו בידיים של הציבור, וזה חשוב; הורדת מס הכנסה למעמד הביניים; הורדת מס חברות לטובת עידוד הצמיחה והתעסוקה.

טלי פלוסקוב: אנחנו שומעים היום על נתונים של רמת אבטלה הכי נמוכה בהיסטוריה של המדינה; הטבות מס להורים צעירים, נקודות זיכוי ששוות אלפי שקלים בשנה – זה מה שאני שומעת מהבן שלי; ביטול מכסים על סך מיליארד שקל, רבותיי.

טלי פלוסקוב: לאן הכסף הזה הולך?

טלי פלוסקוב: שוב, חוזר לציבור.

טלי פלוסקוב: מה קורה אצלנו בנושא של יוקר מחייה?

טלי פלוסקוב: הגדלת תחרות באמצעות הורדת מכסים ופתיחת מכסות יבוא, רבותיי.

טלי פלוסקוב: המחירים יורדים, רק עיוור לא רואה את זה, או מישהו שלא מעוניין לראות את זה; הורדת מחירי המים; הוזלת התחבורה הציבורית ב-14%; ירידה של 13% בעלויות ביטוחי רכב.

טלי פלוסקוב: על צמצום פערים אנחנו מדברים, הינה, גם לכם: אבטלה בשיא שלילי, של 3.7% – משק בתעסוקה מלאה; הוצאות הממשלה על שירותים חברתיים מכלל ההוצאה זינקו, רבותיי, מ-39.2% ב-2013, ל-44.8% ב-2019; הגדלת שכר מינימום – שכחנו, אז אני מזכירה לכם – מ-4,300 שקל, ל-5,300 שקלים.

טלי פלוסקוב: זה לא עוד 100 שקל ולא עוד 200 שקל, זה 1,000 שקלים – בחודש כמובן; קליטת 3,000 עובדי קבלן לשירות המדינה בבתי החולים, רבותיי.

טלי פלוסקוב: שכחתם, אני אזכיר לכם: הוספת שני ימי חופשה למינימום של כל עובד במשק; הגבלת שכר בכירים בבנקים – דיברנו, רבנו, אבל זה כן אושר; תוספת של מאות שקלים בשנה למשפחות חד-הוריות, רבותיי; סגירת מכונות המזל של הפיס, שממוקמות רק באזורים העניים, ומנצלים את האנשים; הכלכלן הראשי מדווח שלראשונה זה שנים עלתה ההוצאה הפנויה של העניים יותר משל העשירים.

טלי פלוסקוב: צמצום פערים דיברנו, הינה דוגמה: גידול בתקציבים חברתיים, רבותיי.

טלי פלוסקוב: מי שלא יודע או שכח – 8.5 מיליארד שקל לבריאות.

טלי פלוסקוב: 4 מיליארד לחינוך, 1 מיליארד שקל לרווחה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על בנקאות ופיננסים: לראשונה מזה עשרות שנים הוקמו בנקים חדשים.

טלי פלוסקוב: רבותיי, יש לי עוד רשימה ארוכה.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להגיד משפט סיכום, למרות שיש עוד הרבה דברים להוכיח: הממשלה שלנו מתפקדת, ומתפקדת מצוין.

טלי פלוסקוב: עלינו להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ מטעם הבית היהודי.

יולי יואל אדלשטיין: עד ארבע דקות לרשות אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, השרים, חבריי חברי הכנסת, נדמה לי, אדוני ראש הממשלה, שאין אחד במדינה הזאת, וודאי שלא בבית הזה, שמאמין שאם נלך לבחירות זה יהיה בגלל משבר הגיוס.

בצלאל סמוטריץ': נאמר – אמרו הרבה כבר לפניי: המשבר הזה הוא משבר פתיר.

בצלאל סמוטריץ': ידענו לפתור יחד משברים קשים יותר.

בצלאל סמוטריץ': צריך לומר דברים ברורים: אם חלילה הממשלה הסבירה הזאת תקצר את ימיה, זה יהיה משהו שהוא לא פחות מהפיכה שלטונית; שימוש לרעה בכלי אכיפת החוק כדי להחליף שלטון.

בצלאל סמוטריץ': אין אחד במדינה הזאת שלא יודע שראש הממשלה הזה נרדף – בשיטות כאלה, בשיטות אחרות – נסרק במסרקות של ברזל כדי למצוא משהו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה להאריך בזה.

בצלאל סמוטריץ': נאמרו על זה ונכתבו על זה דברים רבים.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, נדמה לי שאם אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות הזו לא להיכנע לניסיונות הללו להפיל את השלטון בדרכים לא לגיטימיות ולא דמוקרטיות, אז אנחנו צריכים לשמר את הממשלה הזו.

בצלאל סמוטריץ': צו השעה, אדוני ראש הממשלה, זה להכריז על תוכנית לחיזוקה של הדמוקרטיה, חיזוקן של זכויות האדם וריסון הגופים הלא-נבחרים במדינת ישראל.

יוסי יונה: ביטול.

בצלאל סמוטריץ': אני אמנה כאן עכשיו בקצרה כמה נקודות שלעניות דעתי צריכות להרכיב את התוכנית הזאת, ואני קורא לך, אדוני ראש הממשלה, לא רק – בצדק – להלין כנגד ההתנהלות הזאת אלא גם לקחת את המושכות ולהוביל את אותה תוכנית חשובה לחיזוק הדמוקרטיה.

בצלאל סמוטריץ': ראשית, אני קורא לך, אדוני ראש הממשלה, להחזיר את חוק חסינות חברי הכנסת למצבו הקודם כפי שהיה עד שנת 2006 – שכדי להסיר חסינות של חבר כנסת ולהגיש נגדו כתב אישום צריך לבוא לכנסת בצורה פוזיטיבית ולקבל את אישורה.

בצלאל סמוטריץ': אני מתקשה לראות את הכנסת מאפשרת להגיש כתבי אישום מגוחכים, על שטויות.

בצלאל סמוטריץ': זה חוקתי לחלוטין, אף אחד לא יכול לטעון שלא.

בצלאל סמוטריץ': חיינו עם זה 60 וכמה שנים, כמעט מאז קום המדינה ועד שנת 2006.

בצלאל סמוטריץ': המצב הזה, שבו אפשר היום להגיש כתב אישום והכנסת צריכה – אם היא רוצה – לבטל אותו, הוא מצב לא נורמלי.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו שיקול דעת, כמובן; אם חלילה יהיו עבירות חמורות, הכנסת תסיר את החסינות.

בצלאל סמוטריץ': אבל אף אחד לא ייתן להגיש כתב אישום נגד ראש ממשלה או שר על שטויות.

בצלאל סמוטריץ': דבר שני, נחוקק חוק נורא פשוט שיאסור על רשויות החוק לאסוף חומרים על נבחרי ציבור.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר לכולם את תיק יצחקי, שהתפוצץ כאן בכנסת לפני קצת למעלה משנה, שבו התברר שבמשטרת ישראל מוחזקים חומרים, קלסרים, על נבחרי ציבור במשך שנים.

בצלאל סמוטריץ': אז התפתלו והסבירו, שכן, ושלא, ושזה חומר מודיעיני, ולא יודעים אם יהיה שימוש או לא יהיה שימוש.

בצלאל סמוטריץ': חברים, חד-משמעית כן, אם הגיע חומר, אז בתוך – יוסי – – –

יוסי יונה: – – –

בצלאל סמוטריץ': בתוך שלושה חודשים צריכה להתקבל החלטה.

בצלאל סמוטריץ': אם חקירה הופכת לחקירה גלויה, אז ממצים את החקירה או שגורסים את החומר הזה.

בצלאל סמוטריץ': אין מצב שמשטרת ישראל מהלכת אימים על נבחרי ציבור.

בצלאל סמוטריץ': זו פגיעה אנושה בהפרדת הרשויות.

בצלאל סמוטריץ': נבחרי ציבור חייבים להיות יכולים לבצע את מלאכתם נאמנה, ללא מורא ובלי לחשוב שמישהו אוסף עליהם חומרים, כדי שאם יום יבוא והם יעשו משהו שלא מוצא חן בעיני מישהו, אז יהיה מה לשלוף עליהם.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ראש הממשלה, צריך לקבוע – חבר הכנסת יוגב, אל תפריע לי, תעשה טובה; מאן דסני עלך, לחברך לא תעביד.

בצלאל סמוטריץ': צריך לקבוע שהיועץ המשפטי לממשלה איננו יכול להתייצב בבית המשפט נגד הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': היועץ המשפטי לממשלה מייצג את הממשלה, מייעץ לממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא לא יכול לייצג אותה – שיתכבד וישב בביתו.

בצלאל סמוטריץ': המצב שבו יועץ משפטי מתייצב נגד עמדת הממשלה, נגד עמדת הכנסת – בשם מי?

בצלאל סמוטריץ': מה, הוא מייצג איזה אור היולי, אלוקי?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

בצלאל סמוטריץ': הוא מייצג את הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': מה, כבר גמרנו?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

בצלאל סמוטריץ': אז אני רץ, ממש בשני משפטים.

בצלאל סמוטריץ': החזרת הנבת"ם – נציבות הביקורת על הפרקליטות – למה שהיה מתוכנן מראש.

בצלאל סמוטריץ': הרי הייתה שביתת פרקליטים.

בצלאל סמוטריץ': סירסו את החוק הזה, פירקו אותו לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': הפכו את הגוף הזה לברווז צולע; כמובן, תיקון מקיף לחוק המעצרים, טיפול בעילות המעצר, תנאי המעצר, פיצוי בשל מעצר שווא וכו'; הרחבת מספר השופטים בבית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': יש עומס גדול על המערכת, ועדיין יש אחידות.

בצלאל סמוטריץ': בהחלטה פשוטה בוועדת חוקה אפשר להוסיף לבית המשפט ארבעה שופטים, להקל על העומס ולעשות תיקון גדול; וכמובן כמובן, פסקת התגברות – אדוני ראש הממשלה, זה צו השעה; את הבעיה כולנו יודעים.

בצלאל סמוטריץ': צריך לפתור אותה.

בצלאל סמוטריץ': זה בידינו.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו רוב לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה חייב להיות צו השעה של הקואליציה הנוכחית, ואם חלילה לא, אז אסור להקים קואליציה בפעם הבאה מבלי שזה ניצב בבסיסה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: איננו?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, מטעם ישראל ביתנו.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: אדוני ראש הממשלה, בשנת 1967, כשסיימת את לימודיך בתיכון בפנסילבניה, חזרת לארץ במיוחד כדי לשרת בצה"ל.

עודד פורר: אני בטוח שאתה זוכר היטב את ההחלטה הזו שאתה קיבלת בזמנו.

עודד פורר: אני, כשסיימתי את התיכון כאן בישראל בגיל 18, התגייסתי כמתחייב – לחיל הים, ואפילו חתמתי קבע שלוש שנים, שירתי כדי לסיים כבוגר קורס חובלים.

עודד פורר: אפילו פגשתי אותך פעם אחת במהלך השירות שלי.

עודד פורר: היית אז ראש ממשלה – סיפרת לי שאתה לא כל כך אוהב לעלות על ספינות, שזה לא עושה לך טוב בבטן.

עודד פורר: אתה יודע היטב, אני בטוח, שכל עולה חדש שמגיע לישראל, גם אם הוא עלה בגיל 21 או אפילו 22, חייב בשירות צבאי.

עודד פורר: אגב, הוא משרת עם כל קשיי הקליטה וקשיי השפה, ועושה את זה במחויבות בלתי רגילה.

עודד פורר: אפשר לומר שהוא רואה את זה כזכות.

עודד פורר: כמה פעמים במהלך כהונתך פגשת באותם עולי גרעין צבר, שמגיעים לכאן ישירות לגיוס, בלי הוריהם, בלי משפחתם?

עודד פורר: רעייתך שרה פוגשת אותם שנה אחר שנה.

עודד פורר: אני יודע שהיא מקפידה להגיע לטקסים שלהם.

עודד פורר: רבים מאותם עולים – אגב, גם מגרעין צבר, ובכלל, מאותם עולים שעלו כדי לשרת, גם מתנדבי גיוס חוץ-לארץ – חירפו נפשם, חירפו את נפשם בהגנה על המולדת, וכולנו זוכרים את ההרוגים הראשונים של מבצע צוק איתן, אדוני.

עודד פורר: רבים מהם היו עולים חדשים.

עודד פורר: הם הלכו ראשונים לפני המחנה כשהם עלו לישראל, הם הלכו ראשונים גם בקרב, וגם, לצערי, הקריבו את נפשם ראשונים.

עודד פורר: ואדוני, איך אנחנו נוכל להסביר לכל אותם לוחמים, לכל אותם חיילים, לכל אותם חברים שלנו, לאחים שלנו, שמעבירים – שרוצים להביא פה חוק שכל-כולו, כל מילה בו, בחוק הזה שהונח כאן, היא השתמטות מגיוס?

יהודה גליק: איך אתה תסביר – – –

עודד פורר: אנחנו מעוניינים, אדוני, ואתה יודע את זה היטב – – –

יהודה גליק: איך תסביר – – –

עודד פורר: אנחנו מעוניינים שהממשלה הזאת תמלא את ימיה.

עודד פורר: אנחנו חושבים שהממשלה הזאת, אדוני ראש הממשלה, היא ממשלה טובה, ואנחנו גם לא הצבנו שום אולטימטום בעניין החקיקה הזאת.

עודד פורר: לא הצבנו אולטימטום שצריך להעביר תקציב לפני הפסח, ולא הצבנו אולטימטום שצריך להעביר חוק גיוס או חוק השתמטות לפני תקציב.

עודד פורר: בסך הכול אמרנו, אדוני – –

יהודה גליק: – – –

עודד פורר: – – שאי-אפשר לתמוך בחוק שכל-כולו, מתחילתו ועד סופו, הוא השתמטות מגיוס; חוק שמערכת הביטחון וצה"ל מתנגדים לו; חוק שאף אחד מאזרחי ואזרחיות ישראל, אף אחת מהאימהות ששולחות את הילדים שלהן בגיל 18 להילחם – בפסח הזה אולי הילדים האלה גם לא ישבו לשולחן הסדר, כי הם עושים משמרת או בט"ש או מבצע; הם לא ישבו בליל הסדר, ואנחנו נגיד להם שאנחנו נרים את ידנו בעד איזשהו חוק – ואני תכף מסיים, גברתי – שכל-כולו השתמטות מגיוס.

יהודה גליק: – – –

עודד פורר: אני אומר לך לסיום, אדוני:

עודד פורר: אנחנו מחויבים לקואליציה הזאת, אבל לפני זה אנחנו – כמוכם, אגב, כמו כל הקואליציה – צריכים להיות מחויבים קודם כול לציבור ששלח אותנו, לאזרחי ישראל, לעניין של גיוס לכולם.

עודד פורר: ואני קורא לך, אולי ברגע האחרון בהקשר הזה, אדוני ראש הממשלה: אל תביא את חוק ההשתמטות הזה.

עודד פורר: תמתין.

עודד פורר: צה"ל, מערכת הביטחון, ואתה סומך את ידיך עליהם גם כן, יביאו חוק טוב, ועליו נוכל כולנו להצביע באהבה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ישראל אייכלר מטעם יהדות התורה, בבקשה.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, חברי הכנסת והשרים, כל מה שאני רוצה לומר לאנטישמיות צמאת הדם שמשתוללת נגד שומרי התורה ולומדיה – אסור לי לדבר.

ישראל אייכלר: אוי לי אם אומר, אוי לי אם לא אומר.

ישראל אייכלר: לכן אני אדבר על המהפכה, שמצטרף אליה עכשיו אביגדור ליברמן, להפיל את הממשלה ולהיות שותף להפיכה השלטונית, ומביא אותנו לאקורד הסיום של תהליך ארוך של רדיפה אכזרית, חסרת תקדים, נגד ראש הממשלה, ששותפים בה רוב כלי התקשורת, המשטרה, בתי המשפט, גופי שמאל רפורמיים עתירי ממון.

ישראל אייכלר: כולם רוצים להפיל את ראש הממשלה, לא רק בגלל שזה נתניהו, ואולי בכלל לא בגלל שזה נתניהו, אלא בגלל שהם זיהו את הברית בין נתניהו והמסורתיים והימין, ואנשי האמונה וערכי היהדות, דתיים וחילונים.

ישראל אייכלר: את הערכים האלה הם מבקשים לקעקע באמצעות הפיכה יזומה.

ישראל אייכלר: הם לא מתכוונים לנתניהו האיש, שעם כל הכבוד, שם אותם בכיס הקטן; הדת היהודית היא זו שמרתיחה אותם.

ישראל אייכלר: המסורת היא זו שהיא לצנינים בעיניהם.

ישראל אייכלר: הם לא מסוגלים לראות כיצד מדינת ישראל מתקרבת למסורת ישראל, ויותר ויותר יהודים חילונים משתוקקים לדעת עוד קצת מהתורה הקדושה.

ישראל אייכלר: מבחינתם נתניהו והימין הם המוקש המרכזי בדרך לסלילת ישראל חדשה.

ישראל אייכלר: לעקר כל לאומיות של יהדות, לבנות כאן משהו חדש – אוניברסלי, אמריקני אולי, אני לא יודע, אפילו כבר באמריקה בזים להם.

ישראל אייכלר: משתפי הפעולה עם ה-BDS ועם כל אנשי ה-J Street וכו', הם יודעים שאין להם אחיזה בשום מקום בארצות הברית, ובאים לעשות את זה פה.

ישראל אייכלר: רבותיי, אנחנו, חברי הכנסת החרדים, שלוחי הרבנן, קיבלנו הוראה ברורה מרבותינו, באמצעות מועצת גדולה התורה, שלפני התקציב אנחנו חייבים להחיל את החוק שישחרר את לומדי התורה, שיוכלו לשבת וללמוד תורה – דבר שהכנסת כבר חוקקה אבל בג"ץ פסל אותו, וצריך לתקן אותו.

ישראל אייכלר: ואנחנו עומדים על הדבר הזה, ואנחנו נעשה את זה, בעזרת השם, כי זכותו של עם ישראל עומדת על דבר אחד: על לימוד התורה ועל קיום התורה.

ישראל אייכלר: בלי קיום התורה – שמע, אחמד טיבי – בלי קיום התורה אין להם שום זכות בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: אתם הייתם פה לפניהם.

ישראל אייכלר: כל מה שהם היו לפניכם, זה בגלל התורה שלנו, ואם הם מתכחשים לתורה, תגיד להם: ליסטים אתם שכבשתם ארץ שבעה עמים, כמו שכתוב ברש"י על התורה.

יהודה גליק: בלי החיילים – – –

ישראל אייכלר: אחמד, תראה מי שמדבר.

ישראל אייכלר: בלעדי התורה מדובר בלאום חסר שורשים, ולכן הסדרת מעמדם של בני הישיבות, ששומרים ומגינים על קיומו של עם ישראל בארץ ישראל, צריכה לבוא לפני חוק התקציב.

טלי פלוסקוב: תודה.

ישראל אייכלר: אני מסיים, כבוד היושבת-ראש.

ישראל אייכלר: אומר לשר הביטחון, שבאופן אישי כבר הוכיח פעם אחר פעם – הוא הפיל ממשלות גם כשנתניהו רצה לעשות אז – שידע ליברמן שהוא משתף פעולה עם הגרועים שבאנשי השמאל הקיצוני.

ישראל אייכלר: ואם הוא בונה על קבוצה מצומצמת של מתנגדי הדת, שהם יצילו אותו מאחוז החסימה – דע לך, ליברמן, שכולם יזכרו שבגללך נפלה הממשלה הטובה לימין, לדתיים ולמסורתיים, והם לא יסלחו לך.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

ישראל אייכלר: וכשתשב בבית מתחת לאחוז החסימה, תדע לך שהיום הזה הפלת ממשלה.

ישראל אייכלר: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יהודה גליק: – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג מטעם סיעת מרצ, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אם היא תגיע, אני לא רואה אותה בינתיים.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

טלי פלוסקוב: אני ממתינה, אני מבינה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, פרפורי הגסיסה של ממשלה בלי מנדט ציבורי ובלי מנדט מוסרי הם תמיד העלובים ביותר והנואשים ביותר.

תמר זנדברג: זה מה שאנחנו רואים מול עינינו עכשיו.

תמר זנדברג: זה המופע של ביבי.

תמר זנדברג: ואין מתאים ממופע הסיום של כהונה וקדנציה מסיתה, מלבה, גזענית, כלומניקית.

תמר זנדברג: האמת, זה לא ביבי, זה הביביזם.

תמר זנדברג: אנחנו עוד מעט נשמע מספסלי הקואליציה שלראש הממשלה אין בעיה לנהל מדינה מהכלא.

תמר זנדברג: הרי למיקי זוהר אין בעיה להגיד את זה.

תמר זנדברג: את המשטרה הוא כבר גייס בתפקיד יגאל עמיר.

תמר זנדברג: גם לנורית קורן אין שום בעיה להתגייס ולהגיד ששוחד היא לא עבירה חמורה.

תמר זנדברג: אדוני ראש הממשלה, אתה מכהן תחת המלצות משטרה לעניין שוחד – העבירה החמורה ביותר בספר החוקים הישראלי לאיש ציבור.

תמר זנדברג: במקום להתפטר, בגלל שחיתות ובגלל שוחד, אז ממציאים משבר.

תמר זנדברג: זה לא משבר בחירות, זה משבר חקירות.

תמר זנדברג: אתה, אדוני ראש הממשלה, רוצה להפוך את הבחירות לעיר המקלט שלך.

תמר זנדברג: אתה רוצה, במקום להיכנס לכלא, להיכנס לכנסת ולהתבצר כאן – –

ירון מזוז: – – – את בושה למפלגה שלך.

תמר זנדברג: – – במקום על ספסל הנאשמים.

ירון מזוז: את בושה למפלגה שלך.

תמר זנדברג: בסרט שאתה חי בו, אדוני ראש הממשלה, אולי תוכל לככב – – –

ירון מזוז: אתם בושה, אתם בושה – – –

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יונה.

תמר זנדברג: אולי תוכל לככב בסרט חומות של תקווה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מזוז.

תמר זנדברג: הלוקיישן: במקום חומות הכלא יהיו כיסאות הכנסת.

תמר זנדברג: או אולי הסרט שלכם יהיה הסנדק – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: – – – למה אתה מאיים?

תמר זנדברג: – – או אולי הסדרה הסופרנוס.

תמר זנדברג: הינה, ככה זה נראה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מזוז.

טלי פלוסקוב: דקה, דקה.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג, אני אעזור לך.

טלי פלוסקוב: אני אפילו עוצרת את הזמן.

תמר זנדברג: את הטקסטים אתם לא צריכים ללמוד.

ירון מזוז: – – – כולכם.

ירון מזוז: אתם בושה.

ירון מזוז: אתם בושה.

ירון מזוז: לכו הביתה.

מיכל רוזין: – – –

תמר זנדברג: משפחות פשע, ככה זה נראה.

ירון מזוז: יאללה, בחירות והביתה, הביתה.

ירון מזוז: תתביישו לכם.

תמר זנדברג: אבל אתה יודע מה – הינה, המופע של הסנדק.

ירון מזוז: איזה בושה עוד יש לה לדבר על הבמה, חוצפנית עלובה.

טלי פלוסקוב: אבל אתה יודע מה, אדוני ראש הממשלה, לא לעולם חוסן.

טלי פלוסקוב: השלטון, השלטון שלכם – – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

ירון מזוז: לך הביתה, הביתה, הביתה.

ירון מזוז: הבית שלך בעזה.

קריאות: – – –

ירון מזוז: הבית שלך בעזה.

ירון מזוז: הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סגן השר מזוז, מה קרה?

קריאות: – – –

ירון מזוז: יא עלוב, הביתה.

ירון מזוז: חתיכת חוצפן.

אחמד טיבי: – – –

ירון מזוז: אתה חוצפן.

ירון מזוז: אתה עלוב.

מיכל רוזין: מה קרה?

מיכל רוזין: הפריימריז התחילו?

מיכל רוזין: הפריימריז התחילו?

מיכל רוזין: אתה מתחנף לנתניהו?

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת אחמד טיבי, נא לא לעזור לי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, תמשיכי.

תמר זנדברג: ראש הממשלה, עם החיוך המזויף, מנסה פה לעבור ולשכנע את כולנו שהוא חזק בבחירות; שאין לו שום בעיה והוא הולך לבחירות אפילו נגד עמדת האופוזיציה.

תמר זנדברג: כבר ראינו משפטים מהנאום, הם רצים בטוויטר.

תמר זנדברג: אדוני ראש הממשלה, לא לעולם חוסן.

תמר זנדברג: השלטון שלכם מזכיר את שלטון מפא"י, שאתם כל כך אוהבים להשמיץ, רגע לפני שהוא קרס.

תמר זנדברג: גם הוא היה מושחת, מסואב ובטוח בניצחונו.

תמר זנדברג: אתם לא הולכים לחזור לכאן.

תמר זנדברג: לשלטון בחרתנו – נגמר.

תמר זנדברג: זה לא עבד לשלטון מפא"י וזה לא יעבוד לשלטון ביבי והביביזם.

תמר זנדברג: יכול להיות שיש גם כמה חברים באופוזיציה שחושבים ככה.

תמר זנדברג: אז גם לכם, חברות וחברים, אני רוצה להגיד: בחירות עכשיו.

תמר זנדברג: אנחנו נלך לבחירות ולא משנה לנו אם ביבי יעשה תרגיל לבנט ולדרעי, או שכחלון יקבל סוף-סוף אומץ ויפרוש מהממשלה – כמו שהיה צריך לעשות מזמן.

תמר זנדברג: בחירות עכשיו.

תמר זנדברג: לציבור הישראלי מגיע לא פחות מבחירה מחודשת.

תמר זנדברג: תקווה במקום פחד; דמוקרטיה במקום ביביזם; והכי חשוב: פוליטיקה נקייה במקום שחיתות.

תמר זנדברג: מוטב מוקדם מאשר מאוחר.

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך, ואחריה – חבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, תראו, היינו עדים עכשיו לאירוע לא נעים, בלשון המעטה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני חושבת שבימים כאלו סוערים ישנם גם נערים, ואזרחים ואנשים צעירים שאולי היו מסתכלים על הבית הזה כאל המקום שבו הגורלות שלהם נכתבים.

אורלי לוי אבקסיס: המציאות שמשתקפת מהמסכים ומהמצלמות ומהתיעודים היא מציאות, שתאמינו לי, לא תקרוץ לדור המנהיגות הבא – טוב, איכותי ומשפיע.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משתמשים במנדט שניתן לנו על ידי הבוחר בצורה מבישה, מביכה והכי חשוב: חסרת תקווה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מתלוננים על שמה קורה היום כאשר נבחרי הציבור שלנו נדרשים פעם אחר פעם לעשות שיקולים ואיזונים בין האינטרס הכללי של הציבור לבין האינטרס הסקטוריאלי – כמעט תמיד האינטרס הכללי של הציבור מוזנח ונשכח.

אורלי לוי אבקסיס: העיקר שהצלחנו להעביר עוד משהו שטוב לנו, לחברים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: האם מישהו דיבר כאן על הפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: האם מישהו דיבר כאן על אותם ילדים חסרי תקווה?

אורלי לוי אבקסיס: על אותם ילדים שהיום גם משרד החינוך רוצה לנתב אותם בהסללה להיות שוב האוכלוסייה החלשה?

אורלי לוי אבקסיס: הרי איך נסביר זאת, חברי אלי אלאלוף, את אותה הוראה אומללה של משרד החינוך שאומרת ששלוש יחידות כולם יקבלו; חמש יחידות זה כבר קאסטה סגורה; זה שמור למי שההורים שלו יכולים להעמיד לו שיעורים פרטיים – לשלם בתוך מערכת החינוך הפורמלית.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מעלים את הרעיון הזה על מערכת הבריאות הציבורית, כולם מזדעזעים: מה פתאום?

אורלי לוי אבקסיס: להכניס את הרפואה הפרטית לתוך מערכת הרפואה הציבורית?

אורלי לוי אבקסיס: יקומו כאן מימין ומשמאל, וגם אני יכולה להגיד שמות, שיגידו: עד כאן.

אורלי לוי אבקסיס: כשזה קורה מתחת לאף שלנו, במערכת החינוך הציבורית, יש שקט.

אורלי לוי אבקסיס: שקט תעשייתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גורלות של ילדים ושל העתודה של המדינה הזו – של האזרחים, שנחליט באיזה מעמד סוציו-אקונומי הם יהיו, באיזה תפקידי מנהיגות הם יהיו – תקרות הזכוכית נבנות היום בעבור הדור הזה, שמי שנולדו לבית שאין ביכולתו להוציא אותם ולשלם להם את השיעורים הפרטיים בתוך מערכת החינוך הפורמלית – מישהו צריך להחזיר את ההיגיון, מישהו צריך להביא את הקול של האנשים האלה שוב לבית הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תעשו טובה, תרדו קצת מפוליטיקה, כי חוץ מפוליטיקה יש לנו פה לנהל חיים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מקבלים פה החלטות וההחלטות האלו משפיעות.

אורלי לוי אבקסיס: ובגלל הפוליטיקה הזו, הוראה כזו של משרד החינוך עוברת מתחת לרדאר, וביום אחד חרצנו גורלות של ילדים – ויכול להיות שמדובר במדען הבא של מדינת ישראל, בעדה יונת זוכת פרס נובל הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מי ידע?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: להורים שלהם לא יהיה כסף לשלם להם שיעורים פרטיים בתוך מערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אמיר אוחנה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, שרים, כנסת נכבדה.

יוסי יונה: אדוני ראש הממשלה, אני פונה אליך: על גבך מוטלת אחריות רבה.

יוסי יונה: לא אגזים אם אומר שהחברה הישראלית נמצא על פרשת דרכים.

יוסי יונה: לך, אדוני ראש הממשלה, יש תפקיד חשוב, תפקיד מכריע, בהחלטה לאן היא פונה, לאן פונה החברה הישראלית.

יוסי יונה: האם היא פונה להמשך הפילוג והשיסוע – כפי שהיטבת לעשות בהצלחה רבה, אדוני ראש הממשלה – או שהיא יכולה לפסוע בדרך חדשה?

יוסי יונה: אתה יכול לנהוג אחרת, אדוני ראש הממשלה, אתה יכול לנהוג באצילות, אתה יכול לנהוג באחריות לאומית.

יוסי יונה: ביכולתך לעשות מעשה שיאפשר את תחילתם של תהליכי איחוי וריפוי של החברה שלנו.

יוסי יונה: בידך הבחירה, אדוני ראש הממשלה.

יוסי יונה: אתה יכול להורות לתומכיך הרבים, אלה שמאמינים בחפותך, לצאת לרחובות עבורך אם רק תבקש.

יוסי יונה: אבל למען אחדותה של החברה שלנו, אדוני ראש הממשלה, למען יסודות הדמוקרטיה שלנו, למען שיקום האמון של הציבור הישראלי במשטרת ישראל, למען חיזוק האמון במערכת המשפט שלנו – אל תעשה זאת.

יוסי יונה: להפך, עשה את המעשה הנכון: קום והתפטר.

נורית קורן: – – –

יוסי יונה: אדוני ראש הממשלה, אתה קבעת, ואני מצטט: "ראש ממשלה השקוע עד צוואר בחקירות, אין לו מנדט מוסרי וציבורי לקבוע דברים גורליים למדינת ישראל".

יוסי יונה: אתה צודק, אדוני ראש הממשלה.

יוסי יונה: איבדת את סמכותך המוסרית לנהל את ענייניה של המדינה.

יוסי יונה: כן, אדוני ראש הממשלה, עומדת לך זכות החפות, ואומנם כל עוד לא יצאת אשם אתה רשאי חוקית להמשיך בתפקידך, אבל אנחנו אנשי ציבור, ואנחנו נדרשים לעמוד באמות מידה ציבוריות נוקשות וקשוחות יותר.

יוסי יונה: בדין.

יוסי יונה: אמות המידה האלה מחייבות את לכתך.

יוסי יונה: אדוני ראש הממשלה, אתה אוהב היסטוריה, ידועה אהבתך וחיבתך להיסטוריה.

יוסי יונה: לפני למעלה מארבעה עשורים התפטר הנשיא ניקסון מתפקידו, כשוועדת חקירה מטעמו של הקונגרס קיימה תהליכי הדחה נגדו.

יוסי יונה: הנימוק בעד ההתפטרות היה ברור: למנוע הליכים משפטיים נגד נשיא מכהן; למנוע פילוג ושיסוע של החברה האמריקנית.

יוסי יונה: המערכת הפוליטית בחרה להעניק לנשיא ניקסון חנינה תמורת פרישתו מהחיים הציבוריים.

יוסי יונה: יש רוצים לראות אותך מאחורי סורג ובריח; ייקוב הדין את ההר, הם אומרים, הם רוצים להעמידך לדין, אבל אני מאמין שלמען אחדות העם, אחדותה של החברה שלנו, על המערכת הפוליטית להעניק לך חנינה בתמורה לפרישתך מהחיים הפוליטיים.

יוסי יונה: זה יהיה טוב לך, זה יהיה טוב לנו, זה יהיה טוב לחברה הישראלית, זה יהיה טוב לדמוקרטיה שלנו.

יוסי יונה: אנא, קום ועשה את הדבר הנכון, קום והתפטר.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה, מטעם סיעת הליכוד, עד חמש דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חבריי השרים, חברותיי וחבריי חברי הכנסת המתקראים אבירי שלטון החוק, כאילו חזקת החפות איננה חלק משלטון החוק; חסידי זכויות האדם המבקשים להרשיע אדם בכיכרות העיר ובאולפנים, לפני הליך הוגן, לפני ניהול משפט, לפני שהתקיימו הכללים הבסיסיים ביותר של צדק; לוחמי השקיפות הגדולים, שמוכנים שגם המשטרה, גם הפרקליטות וגם בתי המשפט יוסיפו להתנהל במחשכים ומוכנים לשכפץ עליהם כאילו הם חסינים מביקורת, כל עוד יוסיפו וישרתו את האג'נדה היחידה, שהיא ורק היא מובילה אותם בשנים האחרונות, האידיאולוגיה שניתן לכנות אותה: רק לא ביבי.

אמיר אוחנה: מגישים עכשיו דיון 40 חתימות ומבקשים להפיל את אחת הממשלות הטובות שהיו למדינת ישראל, כדי להקים ממשלה חלופית, טובה יותר לשיטתם – –

יואל חסון: טוב שהוא לא מפיל אותה בעצמו.

יואל חסון: טוב שראש הממשלה לא מפיל אותה בעצמו.

יואל חסון: דבר אליו – – – כמו גמד, כמו גמד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת חסון.

יולי יואל אדלשטיין: לא להפריע, חבר הכנסת חסון.

אמיר אוחנה: – – בהנהגתו של אדם מוכשר מנתניהו, שיוביל את מדינת ישראל מרובת האתגרים וההזדמנויות.

אמיר אוחנה: מי יוביל אותה, אתה, יואל חסון?

אמיר אוחנה: חברים, אני חושב שעברנו את שלב האבחון ואפשר כבר להכריז על מחלה, מחלה חדשה בעולם הפוליטי.

אמיר אוחנה: ונקרא ללוקים בה – שים לב, אדוני ראש הממשלה; תרצה או לא תרצה, אנחנו מנדבים את שמך לספר מחלות הנפש – האוֹבּסֶסבּיבּים.

אמיר אוחנה: מי הוא האובססביבי?

אמיר אוחנה: האבחנה מסתמכת על כמה תסמינים: לקויות ראייה קשות.

אמיר אוחנה: לדוגמה, יחסי החוץ של מדינת ישראל מעולם, אבל מעולם, לא היו טובים יותר – אנחנו נמצאים בקשרים דיפלומטיים עם יותר מדינות מאי-פעם בעבר, והמנהיג העולמי היחידי שמנהל מערכת יחסים קרובה – –

קסניה סבטלובה: שיננת יפה את דף המסרים.

קסניה סבטלובה: שיננת יפה.

אמיר אוחנה: – – שמנהל מערכת יחסים קרובה, אינטימית, עם מנהיגי שתי המעצמות, המעצמה הרוסית והמעצמה האמריקנית, זו לא תמר זנדברג, חברת הכנסת רוזין – –

מיכל רוזין: – – – לא יעזור לכם.

אמיר אוחנה: – – המנהיג היחיד הוא בנימין נתניהו.

אמיר אוחנה: והאובססביבים רואים בידוד, ניתוק וחרדים מהצונאמי המדיני הקרב.

אמיר אוחנה: האובססביבים סובלים גם מקשיי שמיעה קשים: בזמן שכל העולם מהלל ולומד מהכלכלה שלנו – the envy of europe, קנאתה של אירופה, ככה מכנים אותנו בערוצים הכלכליים; מדינה שלא רק צלחה את המשבר הכלכלי העולמי, אלא עשתה זאת תוך כדי צמיחה, כשהאבטלה מגיעה לשפל שלא ידענו בכל הזמנים; כאשר אנחנו שומעים פעם אחר פעם דיווחים על שבירת שיאים פיננסיים, שיאים בהכנסות המדינה, שיאים בצמיחה, שיאים בתעסוקה – –

קסניה סבטלובה: איכשהו זה לא עוזר לעניים.

קסניה סבטלובה: הם עניים.

קסניה סבטלובה: זה לא עוזר, זה לא עוזר.

אמיר אוחנה: – – פסגות חדשות שאליהן מגיעה אומת ההזנק – –

יעל כהן-פארן: – – – והשיאים בפערים החברתיים.

קסניה סבטלובה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סבטלובה, נא לא להפריע.

אמיר אוחנה: זה לא מפריע לי.

אמיר אוחנה: – – האובססביבים שומעים רק התרסקות, התקפלות, נסיגה.

אמיר אוחנה: יכולתי לדבר, אדוני, גם על חוש הריח והטעם של האובססביבים, אבל הזמן קצר.

אמיר אוחנה: אז אני אומר לימנים ולשמאלנים, לחרדים ולחילונים, לערבים וליהודים: אם אתם רוצים בחירות, הינה, אנחנו כאן.

אמיר אוחנה: אם אתם רוצים בחירות ביוני, כנראה תקבלו אותנו עם 35 מנדטים.

אמיר אוחנה: אם אתם רוצים בחירות במועדן, תקבלו אותנו ב-40 מנדטים – כי העם רואה, העם שומע, העם מרגיש והעם בוחר.

אמיר אוחנה: אבל אני יכול לסיים, אדוני, בבשורה, בשורה לאובססביבים: יבוא יום, רבותיי, ונתניהו לא יהיה ראש ממשלת ישראל.

אמיר אוחנה: אני מבטיח לכם, היום הזה יבוא.

אמיר אוחנה: אני רק מציע בחום לכולכם: אל תעצרו את נשימתכם.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות חבר הכנסת טיבי עד שלוש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, ראש הממשלה, אני לא אתקוף אותך, לא בגלל סיגרים ולא בגלל שמפניות.

אחמד טיבי: אני חושב שעשית מספיק טעויות בדברים נוראיים, שהם הם לבדם אמורים להספיק כדי – – –

מיקי לוי: נשיקה, נשיקה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, כפי שאמרתי, לא אתקוף אותך לא בגלל שמפניה ולא בגלל סיגר.

אחמד טיבי: אני אתקוף אותך בגלל דברים וטעויות שעשית, והם-הם שצריכים לשכנע אותך ואת הציבור שדי כבר.

אחמד טיבי: כמה אפשר?

אחמד טיבי: כשהילדים של חלק מחברי הכנסת נולדו, אתה היית ראש ממשלה.

אחמד טיבי: ממשלת נתניהו הראשונה, ממשלת נתניהו השנייה, ממשלת נתניהו השלישית – וככל שזה מתארך זה מתחיל להיות מביך, עם ריח לא נעים; אנשים מתחילים להרגיש לא נוח בסביבה.

אחמד טיבי: די כבר.

אחמד טיבי: האמת היא, ראש הממשלה, אתה לא אמור להחזיק בקרני המזבח בכל מחיר, לסמוך על הירון מזוזים – –

ירון מזוז: רד, יא עלוב – – –

אחמד טיבי: – – על המנהיגות – –

ירון מזוז: רד, יא עלוב.

ירון מזוז: רד למטה.

אחמד טיבי: – – על המנהיגות החדשה של המדינה – –

ירון מזוז: תרד, יא חתיכת עלוב.

אחמד טיבי: – – על הפנים היפות והאמיתיות של הליכוד.

ירון מזוז: אתה גיס חמישי.

אחמד טיבי: אתה צריך לסמוך – –

ירון מזוז: אתה גיס חמישי.

אחמד טיבי: – – דווקא על אנשים – –

ירון מזוז: לכו הביתה.

אחמד טיבי: – – שחושבים – –

ירון מזוז: הביתה.

אחמד טיבי: – – שאתה עושה רע לכולם.

ירון מזוז: הביתה.

ירון מזוז: גיס חמישי.

אחמד טיבי: מדיניות, מדיניות – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מזוז, תודה.

ירון מזוז: אני רוצה תשובה – – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

אחמד טיבי: אני מבקש לקרוא לרופא הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אתה מרגיש טוב, מזוז?

ירון מזוז: גיס חמישי.

ירון מזוז: הביתה.

אחמד טיבי: אתה מרגיש טוב?

אחמד טיבי: אתה מרגיש טוב?

ירון מזוז: בחירות.

ירון מזוז: הביתה.

ירון מזוז: אתם לא צריכים להיות פה.

אחמד טיבי: אתה מרגיש טוב?

אחמד טיבי: ד"ר ליפשיץ כאן?

ירון מזוז: מהיום הראשון אמרנו.

אחמד טיבי: ד"ר ליפשיץ כאן?

ירון מזוז: ד"ר ליפשיץ יבדוק אותך עוד מעט.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

ירון מזוז: – – –

אחמד טיבי: אני מודה שלעיתים גם אני – – –

ירון מזוז: – – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני נולדתי כאן כשאנשים כמוך עוד היו במקום אחר.

ירון מזוז: אתה עוד מעט הולך הביתה.

אחמד טיבי: אדוני ראש הממשלה, פתאום לאחרונה – –

ירון מזוז: – – – מספיק – – –

אחמד טיבי: – – פתאום לאחרונה אתה תוקף את המשטרה – –

ירון מזוז: פעם אחרונה אתם פה.

אחמד טיבי: – – ואז אני נזכר – –

ירון מזוז: פעם אחרונה.

אחמד טיבי: – – בציטוטים שלך.

ירון מזוז: הביתה.

אחמד טיבי: למשל כשהבתים בקלנסווה נהרסו העלית פוסט: כוחותינו פועלים בקלנסווה.

אחמד טיבי: הבעת התפעלות והערצה לכוחות המשטרה שהרסו את הבתים.

אחמד טיבי: באום אל-חיראן אמרת: לא רק שהאירוע הזה לא מרתיע אותנו, הוא מחזק אותנו.

אחמד טיבי: מדינת ישראל היא מעל הכול מדינת חוק – אמרת, ראש הממשלה – תהיה בה אכיפה שוויונית.

אחמד טיבי: לאחרונה, לא בדיוק יש אסכולה של אכיפה שוויונית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

אחמד טיבי: לכן, אדוני ראש הממשלה, יש לעיתים נקודת זמן בחייו של מנהיג, של ראש ממשלה, של נשיא, שהוא צריך לקבל הכרעה קשה.

אחמד טיבי: וינסטון צ'רצ'יל אמר:

אחמד טיבי: זה לא מספיק שאנחנו עושים כמיטב יכולתנו, לעיתים צריך לעשות את מה שנדרש, אדוני ראש הממשלה.

אחמד טיבי: ומה שנדרש זה שינוי; מה שנדרש – שאתה תתפטר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך, ואחריו – חבר הכנסת יואל חסון.

איתן ברושי: אדוני ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, זהו דיון מיוחד בתקופה מיוחדת.

איתן ברושי: אנחנו כחברי האופוזיציה לא חיכינו לרגע הזה כדי לומר שאנחנו רוצים ממשלה אחרת, ובעיקר – דרך אחרת.

איתן ברושי: ישראל זקוקה לממשלה ולראש ממשלה במשרה מלאה, והיום ברור שזאת ממשלה על תנאי.

איתן ברושי: עד רגע זה לא ברור מי רוצה וכמה רוצים בחירות, אבל הממשלה אומרת שממשלה מחליפים בקלפי, אז בואו לקלפי – בואו לקלפי ונבחן מה העם הזה רוצה בשעה הזאת, שהיא שעה לא פשוטה.

איתן ברושי: יש מצד אחד הכרעות גורליות, ומצד שני ממשלה שעסוקה בעיקר בהישרדות ובעצמה ולא פנויה לקבל את ההכרעות הנכונות.

איתן ברושי: ידענו, ראש הממשלה, לשתף פעולה; גם אני לא פעם דיברתי איתך.

איתן ברושי: אבל הגיע הרגע, לפי דעתי, שנדרשת הכרעה, ואין מה לחשוש ממנה.

איתן ברושי: יש כאן הישגים, אבל חבריי בקואליציה, לא כל ההישגים עכשיו, ונבנתה כאן תשתית 70 שנה.

איתן ברושי: המדינה לא התחילה בכהונה שלכם.

איתן ברושי: אבל הביקורת היא לא אם היו או לא היו הישגים, אלא מה הנקודה הנכונה מפה והלאה, משום שגם אם יש הישגים – ודאי שיש גם הישגים; הרי לא בזבזתם את כל השנים האלה ואת כל המשאבים האלה, אבל אין בהישגים כדי לטשטש את גודל השעה וגודל האחריות מול כתבי, או טענות כלפי ראש הממשלה ופקידים בכירים.

איתן ברושי: וזאת שעה גורלית.

איתן ברושי: האם הממשלה יכולה, פנויה, בנויה, האם יש לה את היכולת להתמודד עם האתגרים בתנאים הקיימים?

איתן ברושי: אז יש דרך של נבצרות; יש דרך של ללכת לקלפי.

איתן ברושי: בואו נשאל את העם.

איתן ברושי: הרי עד רגע זה הקואליציה לא יודעת מה היא רוצה.

איתן ברושי: אני חושב שיש פה מדינה לנהל, יש גם איומים ביטחוניים – ראש הממשלה בטח ידבר עליהם.

איתן ברושי: היכולת לקבל הכרעה לתקוף מטרות מעבר לגבולה של ישראל או לצאת למלחמת מגן – זוהי הכרעה מהקשות שעומדות בפני המנהיגים.

איתן ברושי: האם המנהיגות של היום תקבל את ההכרעות האלה בידיים נקיות?

איתן ברושי: האם השיקול של מלחמה או שלום הוא שיקול שנעשה ללא שיקולים זרים?

איתן ברושי: האם לשלוח את הבנים – אנחנו עושים את זה באמת מתוך אחריות מלאה?

איתן ברושי: האם יש לנו ממשלה במשרה מלאה או האם יש ממשלה שעסוקה בעצמה?

איתן ברושי: וישראל נמצאת ברגע של הכרעות גורליות.

איתן ברושי: אני חשבתי ואני חושב גם היום שלא מפילים ממשלה רק בגלל שחיתות.

איתן ברושי: מפילים ממשלה גם בגלל הכיוון, וקודם כול בגלל הדרך.

איתן ברושי: ואני רוצה לומר לכם שגם בעבר – ממשלות לא מפילים; ממשלות נופלות, וכך גם נפלו בעבר.

איתן ברושי: והממשלה הזאת היא כבר בתוך תהליך של התרסקות ונפילה.

איתן ברושי: אז אם תקבלו מנדט שאתם בטוחים בו – בואו לבחירות, ואם המנדט יהיה של מישהו אחר, תדעו לקבל הכרעה דמוקרטית.

איתן ברושי: ישראל לא יכולה לדחות קבלת הכרעות; ישראל לא יכולה להיות שבויה בידיים של ימין קיצוני; ישראל לא יכולה להיות מנוהלת על ידי מי שעסוק בעצמו.

איתן ברושי: ולכן, ראש הממשלה, תודיע עכשיו, אחרי כל הימים האחרונים, שלא מוסיפים כבוד, לא מוסיפים ביטחון לאזרחים – בואו נחליט עכשיו שעושים בחירות מהר ככל האפשר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

איתן ברושי: אם תקבלו אמון, נלך יחד עם כולם אחרי הממשלה, ואם תוחלף הממשלה, אז קודם כול יוחלף ראש הממשלה, תוחלף הממשלה, ובעיקר – נשנה את הדרך ואת הכיוון.

איתן ברושי: ישראל זקוקה למדיניות אחרת, לכיוון של עתיד יותר טוב.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרונת הדוברים תהיה חברת הכנסת וסגנית השר ציפי חוטובלי.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרי הממשלה, אדוני ראש הממשלה, אתה יודע שהנאום שלך כבר בתקשורת?

יואל חסון: אתה ראית את זה כבר?

יואל חסון: דיווחו לך?

בנימין נתניהו: – – –

יואל חסון: יכול להיות.

יואל חסון: אתה מסוגל לכול.

יואל חסון: אתה מסוגל לכול, אין ספק.

יצחק הרצוג: – – –

יואל חסון: אתה מסוגל לכול.

יואל חסון: אבל, אדוני ראש הממשלה, כדי שאולי אני אחסוך לך כמה דפי נאום.

יואל חסון: אדוני ראש הממשלה, אני אתן לך כבר עכשיו תשובות על מה שראינו בתקשורת שאתה כותב.

יואל חסון: אז קודם כול, אתה אומר שלא ראית אף פעם אופוזיציה שמושכת חוק לפיזור הכנסת.

יואל חסון: אז אני יודע שלא ראית, כי אתה לא היית חבר כנסת הרבה זמן, אדוני, אתה לא כל כך מכיר את הכנסת.

יואל חסון: והרבה מאוד סיעות אופוזיציה עשו את זה.

יואל חסון: ואתה יודע למה הן עשו את זה, אדוני ראש הממשלה?

יואל חסון: כי גם להן יש שיקולים – –

יצחק וקנין: – – – הצבעה חשאית – – –

יואל חסון: – – כי גם להן יש צרכים, ולפעמים אתה רוצה לא להצביע על חוק לפיזור כנסת, ראש הממשלה, כדי לא להרוג אותו לחצי שנה ואתה רוצה עדיין להיות במשחק.

יואל חסון: אז אני מציע לך, אדוני, כבר מראש, אדוני ראש הממשלה: תמחק את הסעיף הזה.

יואל חסון: בטח יש לך דברים יותר מעניינים לומר, אז אתה יכול לדלג על הדבר הזה.

יואל חסון: אני שמעתי, או אני ראיתי, אדוני ראש הממשלה – השר לוין, השר לוין, תאפשר לראש הממשלה להקשיב לי; אני יודע שהוא בדרך כלל רוצה להקשיב לי, אז תיתן לו להקשיב לי.

יואל חסון: אדוני ראש הממשלה.

יואל חסון: אתה יודע, זה מעניין, דווקא כשאני עליתי לדבר, אדוני ראש הממשלה, הצטרכת כל כך הרבה שרים שיסבו את תשומת ליבך.

יואל חסון: כזאת הגנה – – –

אופיר אקוניס: אל תתלהב מעצמך, זה מקרי לגמרי.

יואל חסון: כזאת הגנה אתה צריך, אדוני ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: יואל, אל תעוף על עצמך.

יואל חסון: אז אני אומר לך עוד.

יואל חסון: אתה כתבת בנאום – ששוב, יצא לתקשורת מהצילומים – אתה כתבת שאנשים גאים במדינה ואוהבים אותה.

יואל חסון: נכון, אנשים גאים במדינה ואוהבים אותה.

יואל חסון: אני מסכים איתך, אדוני.

יואל חסון: גם אני אוהב את המדינה וגאה בה מאוד.

יואל חסון: אני כל כך אוהב את המדינה וגאה בה שאני יודע, אדוני ראש הממשלה, שבאמת את תפקידך ההיסטורי אתה סיימת; אתה סיימת, ואני חושב שאתה גם יודע את זה.

יואל חסון: ועובדה שאם המדינה הייתה במקום כל כך טוב והציבור היה כל כך גאה במעשיך ובמדיניות שלך, איך זה יכול להיות שאתה עדיין ראש ממשלה כל כך שנוי במחלוקת?

יואל חסון: אתה ראש ממשלה שנוי במחלוקת.

אופיר אקוניס: איך זה יכול להיות שאתם חד-ספרתי?

אופיר אקוניס: ספר לנו.

אופיר אקוניס: המערך – שמונה – – –

יואל חסון: כשנהיה בממשלה, נדבר.

אופיר אקוניס: ספר לנו.

אופיר אקוניס: אתם תהיו בממשלה?

אופיר אקוניס: זה לא פורים עכשיו.

יואל חסון: אבל ראש הממשלה – – –

אופיר אקוניס: זה לא פורים עכשיו.

יואל חסון: אדוני, מפריעים לי ואני לא יכול לסיים את דבריי.

אופיר אקוניס: זה לא פורים.

יואל חסון: אני אגיד לך עוד דבר, אדוני ראש הממשלה – וזה גם ניכר עכשיו, כדאי שתשמע; זה גם ניכר עכשיו, אדוני ראש הממשלה: קראתי הרבה מאוד ספרים שלך, וקראתי גם הרבה מאוד ספרים עליך, ויש לי מסקנה מאוד ברורה, שניכרת לאורך כל הזמן – חוזקתך, או החוזקות שלך, הן תמיד על רקע החולשות של היריבים והמתנגדים שלך.

יואל חסון: כי אם במחנה שלנו, בוודאי, היינו עומדים והיינו מגובשים, אתה לא היית ראש ממשלה.

יואל חסון: אתה הרבה פעמים נהנית, לאורך שנים, מהפיצול שהיה במחנה מרכז-שמאל.

יואל חסון: ויותר מזה, גם עכשיו שותפיך הפוליטיים והקואליציוניים, שאתה גורר אותם – אתה גורר אותם כדי לחסל אותם פוליטית ולעשות מערכת בחירות של: אני זכאי, אני זכאי – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יואל חסון: – – ובדרך אתה תחסל את כל שותפיך הקואליציוניים ותשתה מהם את כל המנדטים, והם כנראה, כמו גמדים, ילכו אחריך כמו שהלכו אחריך ככלי משחק בידיך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יואל חסון: אני מסיים, אדוני.

יואל חסון: הפריעו לי – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, לכן זה כולל זמן פציעות.

יואל חסון: אנחנו, אדוני ראש הממשלה, לא נהיה כלי משחק בלוח שלך, ואנחנו נעשה הכול כדי שלא תמשיך להיות ראש ממשלה ושישראל תלך לממשלת איחוי ואחדות, שאתה לא יכול להיות ממוביליה.

יואל חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: אחרונת הדוברים, מטעם סיעת הליכוד – חברת הכנסת סגנית השר ציפי חוטובלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד חמש דקות לרשותך.

ציפי חוטובלי: אדוני ראש הממשלה, יש כאן הרבה עיתונאים ששואלים את עצמם אם זה הדיון האחרון של הכנסת העשרים.

ציפי חוטובלי: אני בדרך כלל לא מייעצת לך, אני רק רוצה לחלוק איתך את רחשי הציבור.

ציפי חוטובלי: הציבור מאמין במנהיגות שלך.

ציפי חוטובלי: הציבור עומד מאחוריך, למרות שלליכוד מאוד משתלם ללכת לבחירות, כי אנחנו חזקים מאוד בסקרים, ובצדק.

ציפי חוטובלי: אני מאחלת לך שהממשלה הזאת תמלא את ימיה.

ציפי חוטובלי: הייתי מקווה שהשותפות הקואליציוניות שלנו ינהגו באחריות ויאפשרו לממשלה הזאת לעשות את מה שהציבור הישראלי מצפה ממנה – לכהן עד סוף כהונתה הרשמית, עד 2019.

ציפי חוטובלי: אדוני, אני מסתכלת על חבריי באופוזיציה.

ציפי חוטובלי: אמר כאן חבר הכנסת יאיר לפיד: מתחיל להיווצר פער בלתי נסבל בין מדינת ישראל לפוליטיקה.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת יאיר לפיד, אתה ממש ממש מתבלבל.

ציפי חוטובלי: הפער הבלתי-נסבל הוא ביכולת שלך לזהות איפה נמצא הציבור בישראל; הפער הבלתי-נסבל הוא בין הציבור הישראלי לשמאל הישראלי, בין הציבור הישראלי לאליטות הישנות, שאתה המייצג המובהק שלהן.

ציפי חוטובלי: הציבור הישראלי לא סולח ולא שוכח.

ציפי חוטובלי: הוא לא סולח לשמאל הישראלי על שלושה חטאים: על חטא הצביעות, על חטא הצדקנות ועל חטא נבואת השקר.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה יצא.

ציפי חוטובלי: נבואות השקר שלכם מילאו את חלל האוויר הציבורי לאורך שנים.

ציפי חוטובלי: מה לא אמרתם לציבור הישראלי?

ציפי חוטובלי: במה לא האשמתם את נתניהו?

ציפי חוטובלי: אמרתם על נתניהו שהוא מחריב את יחסי החוץ של ישראל, שהוא הורס את הקשר החשוב והאסטרטגי עם ארצות הברית; אמרתם שהאיום האיראני הוא המצאה לצורכי בחירות; אמרתם שהשד הדמוגרפי מאיים להחריב את מדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: כמה נבואות שקר.

ציפי חוטובלי: אז הציבור, בניגוד למה שאתם חושבים, יותר חכם מזה.

ציפי חוטובלי: כל נבואות השקר האלה התנפצו.

ציפי חוטובלי: ראיתם בשבוע שעבר את מפגן התמיכה העצום של האמריקנים בנתניהו.

ציפי חוטובלי: אתם רואים עוד ועוד נציגויות בין-לאומיות שמדברות על העברת שגרירות לירושלים בירת ישראל.

ציפי חוטובלי: אלה הישגים של מנהיגות הימין בישראל, שמובלת על ידי נתניהו, ולכם אין מה להציע למעט אותה אובססיה ישנה ועלובה נגד אדם.

ציפי חוטובלי: אין לכם דרך; אין לכם דרך אלטרנטיבית להציע לציבור הישראלי, ובגלל זה הוא רואה בכם מי שימשיכו לשרת את העם באופוזיציה.

ציפי חוטובלי: אבל בזאת לא די.

ציפי חוטובלי: הצביעות שלכם – אתם בצדקנות ובגלגול עיניים אומרים שזה דבר חמור מאוד שראש הממשלה חשוד – תשימו לב לחשד – בקבלת סיקור חיובי.

ציפי חוטובלי: הפוליטיקאי המושמץ ביותר בישראל חשוד בקבלת סיקור חיובי על ידי כלי תקשורת.

ציפי חוטובלי: אתם משתמשים במילה "שוחד".

ציפי חוטובלי: מה לגבי הצד שלכם בעסקה הזאת?

ציפי חוטובלי: חוק ישראל היום, שעבר על ידי רוב מוחץ בין חברי הכנסת באופוזיציה – ציפי לבני, יאיר לפיד, תמכתם בחוק הזה – מה היה החוק הזה אם לא עסקה מפוקפקת מאוד בין מו"ל חזק שקוראים לו נוני מוזס לבין חברי כנסת תמורת סיקור אוהד?

ציפי חוטובלי: לכם ניתן הסיקור האוהד, כתבות שער מפרגנות, סיקור אין-סופי בעיתון של המדינה.

ציפי חוטובלי: מה קיבל נתניהו בתמורה לאותו סיקור אוהד?

ציפי חוטובלי: תנו לי רק מקום אחד שבו הוא קיבל סיקור אוהד חוץ מהעיתון שאתם מייחסים לו קשר אישי לימין, שזה עיתון ישראל היום.

ציפי חוטובלי: בשבוע האחרון כתב חגי סגל – כן, יש עיתונאי אחד בימין, אז אני יכולה לצטט אותו – הוא כתב דברים מאוד מאוד יפים על חוסר האמון של הציבור, שהולך וגובר, ברשויות החקירה.

ציפי חוטובלי: הוא אמר שמכל הפוליטיקאים שטיפח ידיעות אחרונות רק אחד ויחיד הוזמן לחקירה – רק איתן כבל.

ציפי חוטובלי: כל השאר נהנים מחסינות חקירה עד עצם היום הזה, למרות שהם קידמו בחריצות חוק להשתקת עיתון בישראל.

ציפי חוטובלי: כן, יאיר לפיד, גם אתה קידמת את החוק להשתקת עיתון בישראל, חוק ישראל היום.

ציפי חוטובלי: הם גרפו סיקור אוהד בעיתון, ובכל זאת לא צצו מעולם על מסכי המכ"ם של מערכת אכיפת החוקים כאן.

ציפי חוטובלי: כל עוד זה המצב, הצביעות והצדקנות – הציבור הישראלי לא מוכן לקבל את מה שקורה.

ציפי חוטובלי: ודבר אחרון.

ציפי חוטובלי: ראש הממשלה לא לבד.

ציפי חוטובלי: האגף הזה נורא אוהב להתגעגע למנחם בגין – מנחם בגין קדוש, מנחם בגין אביר שלטון החוק.

ציפי חוטובלי: רק דבר אחד הם שוכחים לציין, שכשמנחם בגין היה מנהיג וראש ממשלה, באגף הזה אהבו לקרוא לו "רוצח" ו"טרוריסט", בזו לו, שנאו אותו, השמיצו אותו.

ציפי חוטובלי: ראש הממשלה לא לבד.

ציפי חוטובלי: השמאל הישראלי אוהב את מנהיגי הימין כנראה רק אחרי מותם, אבל הציבור הישראלי אוהב את מנהיגי הימין כשהם מובילים את הדרך שבשמה נבחרו.

ציפי חוטובלי: מאחר שהממשלה הזאת מובילה את הדרך הזאת ועומדת מאחורי עולם הערכים שלשמו הציבור הישראלי בחר בה, אני באמת מאחלת לממשלה הזאת שתמלא את ימיה.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שזה לא אחד מהדיונים האחרונים של הכנסת העשרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שאת צודקת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת וסגנית השר ציפי חוטובלי.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 14) (הסדרת עיסוק באימון ספורט), התשע"ח–2018; הצעת חוק הספנות (הגבלת אחריותם של בעלי כלי שיט) (תיקון מס' 2), התשע"ח–2018; הצעת חוק לניכוי כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל, התשע"ח–2018; הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ח–2018; הצעת חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול (תיקון מס' 3) (הגדרת עובד רווחה), התשע"ח–2018; הצעת חוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות, התשע"ח–2018; הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17) (הרכב ועדת שחרורים), התשע"ח–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: המלצת ועדת הפנים והגנת הסביבה לעניין צו לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שמעוניין להשתתף בהמשך הדיון מתבקש לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: מנחם בגין כבר הוזכר, אז אני אצטט שגם המובן מאליו צריך לפעמים להיאמר: מעכשיו לא יהיו שום הפרעות, לא לראש הממשלה ולא לראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: עד עכשיו נמנעתי מלקרוא לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: מעכשיו, כל מי שיפריע בצורה כלשהי ייקרא לסדר ויורחק לאחר שלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מעוניין לשמוע את הדברים של ראש הממשלה וראש האופוזיציה ברצף.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אני מתכבד להזמין את ראש ממשלת ישראל חבר הכנסת בנימין נתניהו להתייחס לדיון, בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום הוא יום מטלטל בפוליטיקה הישראלית.

בנימין נתניהו: אינני חושב שהיינו צריכים להגיע בכלל למצב הזה, כי הממשלה שלנו היא ממשלה מצוינת.

בנימין נתניהו: היא מתנהלת באחריות, בשיקול דעת, ביציבות, וזו ממשלה שמביאה הישגים גדולים למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אזרחי ישראל יודעים להעריך את מה שאנחנו עושים לטובתם.

בנימין נתניהו: אני אומר זאת לא מפני שאני חושש מבחירות.

בנימין נתניהו: להפך, הציבור רואה את ההישגים האדירים שלנו בכלכלה, במדיניות חוץ, בביטחון, בתחבורה, בתשתיות, בדאגה לאיכות החיים.

בנימין נתניהו: כמה מכם ציינתם את השנים שאני כאן.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם שלאורך כל השנים הללו מעולם לא ראיתי תמיכה כזאת בי – ואני חייב לציין שגם במשפחתי – ובמדיניות של הממשלה בראשותי.

בנימין נתניהו: תמיכה אדירה, ממש כך.

בנימין נתניהו: אם יהיה בחירות, נתמודד בהן וגם ננצח, אבל אנחנו עוד לא שם.

בנימין נתניהו: השעה מאוחרת, אבל לא מאוחרת מדי.

בנימין נתניהו: צריך לעשות מאמץ עליון, מאמץ עליון אחרון, כדי לשמור על הממשלה בהרכבה הנוכחי לאורך זמן.

בנימין נתניהו: אתם יודעים גם למה – ממשלה שנשענת על חודו של קול פשוט לא יכולה לתפקד.

בנימין נתניהו: היינו בסרט הזה; ראינו אותו.

בנימין נתניהו: משום כך הרחבנו את הממשלה, ואכן, הממשלה הנוכחית מתפקדת היטב, וצריך לעשות את אותו מאמץ לשמר אותה.

בנימין נתניהו: על כך יהיה לי מה לומר בהמשך דבריי, אבל קודם לכן יש לי כמה מילים לחבריי באופוזיציה.

בנימין נתניהו: אתם צריכים להעריך קצת יותר את הציבור הישראלי.

בנימין נתניהו: הוא יודע להבחין היטב בין אמת לשקר, בין עיקר לטפל, בין מנהיגות אמיתית לבין – נו, טוב.

בנימין נתניהו: שמעתי את הדברים שלכם.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד לכם, לא נפלתי מהכיסא.

בנימין נתניהו: תמיד אתם מדברים גבוהה-גבוהה, עם אין-סוף תלונות, תביעות, מסקנות, ואחר כך האבק שוקע, הענן מתפזר והדברים מתבררים כהבל.

בנימין נתניהו: עמדתם כאן, קבעתם, פסקתם, בטון אחראי, מוסמך, יודע דבר.

בנימין נתניהו: אמרתם שהרסתי את היחסים עם ארצות הברית – היחסים שלנו מעולם לא היו בשיא כזה; אמרתם שאני מפריז באיום האיראני – היום כל העולם מבין את גודל האיום הזה; אמרתם שאני מוביל לבידוד מדיני – היום מבינים שהמדיניות שאנחנו מובילים מביאה לישראל פריחה מדינית שלא הייתה כדוגמתה; אמרתם שאני הורס את הכלכלה, אבל המדיניות שלנו הביאה את כלכלת ישראל למעמד של אחת הכלכלות המובילות, המוצלחות בעולם.

בנימין נתניהו: האבטלה בשפל של כל הזמנים, הצמיחה גבוהה, האי-שוויון יורד בקביעות.

בנימין נתניהו: הכלכלה החזקה שלנו מאפשרת לנו לדאוג לביטחון – –

יואל חסון: זה תמיד אותו נאום.

יואל חסון: שנים, שנים אותו נאום.

בנימין נתניהו: – – לרווחה, לבריאות, לתשתיות, לתרבות – לכל התחומים.

בנימין נתניהו: התיירות לישראל בשיא של כל הזמנים.

בנימין נתניהו: עם ישראל ממלא את הקניונים, את המסעדות; אזרחי ישראל נוסעים לחו"ל והם גם חוזרים מחו"ל, והם אומרים: טוב לנו כאן.

בנימין נתניהו: כן, הם אוהבים את המדינה.

בנימין נתניהו: עוד יותר מזה – הם גאים במדינה, וזה בניגוד גמור למה שהם שומעים מכם ומהחברים שלכם בתקשורת.

בנימין נתניהו: ובכן, הציבור יודע להבדיל היטב בין התלונות הבלתי-פוסקות שלכם לבין העשייה הבלתי-פוסקת שלי ושל חבריי, וכיוון שהציבור יודע להבחין בזאת, הוא קובע פעם אחר פעם שאתם תשבו שם ואני אעמוד כאן, כראש ממשלת ישראל.

יואל חסון: המשטרה אמרה שאתה חשוד בשוחד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יואל חסון: אולי תיתן תשובות לציבור?

יואל חסון: תן תשובות לציבור.

בנימין נתניהו: כנראה, כנראה שגם אתם יודעים מה שאמרתי כאן, כי קורה כאן דבר, אני חייב להגיד, מדהים.

בנימין נתניהו: הייתי בטוח שאתם, בעקבות המשבר הזה, תגישו חוק לפיזור הכנסת – לא בשבוע שעבר, היום.

בנימין נתניהו: אבל זה לא קרה.

יואל חסון: אין לנו יכולת.

בנימין נתניהו: זה לא קרה, וזה לא יכולת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חסון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מיקי לוי: לא נשאר הרבה.

בנימין נתניהו: אני עוד לא ראיתי דבר כזה, אופוזיציה שמפחדת מבחירות.

יואל חסון: אין יכולת.

יואל חסון: אין יכולת כזאת.

יואל חסון: קשקוש.

מיכל רוזין: כי אתה לא מאפשר – – – חוק-יסוד – תאפשר להניח אותו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רוזין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דב חנין: ראש ממשלה – – –

בנימין נתניהו: אופוזיציה שרוצה שהממשלה תמשיך לכהן – –

יואל חסון: ממש לא.

בנימין נתניהו: – – כי היא חוששת מבחירות.

סתיו שפיר: בחירות עכשיו.

סתיו שפיר: קדימה.

מירי רגב: יאללה.

מירי רגב: בחירות עכשיו.

מירי רגב: היא אומרת: בחירות עכשיו.

מירי רגב: תגישי בחירות עכשיו.

בנימין נתניהו: זו האמת הפשוטה.

מיכל רוזין: – – –

מירי רגב: היא אומרת: בחירות עכשיו.

מירי רגב: תגישי בחירות עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רוזין, קריאה שנייה לסדר.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ומבקש שלא להפריע לראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זנדברג, לקרוא גם אותך לסדר?

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא גם אותך לסדר.

תמר זנדברג: – – – חוק פיזור הכנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: תמר זנדברג, קריאה ראשונה לסדר.

רויטל סויד: אי-אפשר להגיש חוק.

מיקי רוזנטל: שקר.

יואל חסון: זה שקר.

יואל חסון: אי-אפשר.

בנימין נתניהו: אופוזיציה שרוצה שהממשלה תמשיך לכהן כי היא חוששת מבחירות – זו האמת הפשוטה.

בנימין נתניהו: כולם יודעים את זה כאן.

רויטל סויד: שקר.

בנימין נתניהו: ולכן, גם אתם יודעים, גם אתם יודעים שהאמירות שלכם הן אמירות סרק, אמירות חסרות ערך.

בנימין נתניהו: אתם יודעים שהתמיכה הציבורית בי ובממשלה היא כבירה.

בנימין נתניהו: ולכן, בניגוד למה שאתם אומרים, העם נותן לנו מנדט, ואם יהיו בחירות, הוא ייתן לנו מנדט גדול עוד יותר.

מיקי רוזנטל: אז למה אתה לא מפרק?

מיכל רוזין: בואו נבחן את זה במציאות.

בנימין נתניהו: אבל אני רוצה לפנות עכשיו אל חבריי בקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: מיכל רוזין, קריאה שלישית לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, להתחיל לקרוא גם שרים לסדר?

יולי יואל אדלשטיין: (חברת הכנסת מיכל רוזין יוצאת מאולם המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: )

יואב קיש: האמת כואבת, סתיו.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, נא לא לעזור לי בניהול הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

ירון מזוז: – – – תוציא אותה.

ירון מזוז: מספיק, הביתה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוחנה, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, עכשיו אני רוצה לפנות אל חבריי בקואליציה.

בנימין נתניהו: דווקא בגלל ההישגים הגדולים שלנו, דווקא בגלל האתגרים הגדולים שעומדים לפנינו, אני קורא לחבריי, ובראשם שר הביטחון אביגדור ליברמן וראשי הסיעות החרדיות, ואני אומר להם: השעה מאוחרת אבל לא מאוחרת מדי.

בנימין נתניהו: צריכים לפעול באחריות.

בנימין נתניהו: המדינה זקוקה לממשלה יציבה, איתנה, רחבה, שמתפקדת לאורך זמן.

בנימין נתניהו: היא זקוקה לממשלה שלנו.

בנימין נתניהו: וכדי להמשיך – – –

סתיו שפיר: שעושה מה?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סתיו שפיר, קריאה ראשונה לסדר.

סתיו שפיר: תקציב איום ונורא.

סתיו שפיר: מה הממשלה הזאת עושה?

משה גפני: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני.

נאוה בוקר: חוץ מלדבר מה עשית?

בנימין נתניהו: כדי להמשיך את ההישגים הכבירים שלנו, כדי לעמוד באותם אתגרים גדולים שלפנינו, אנחנו צריכים להמשיך יחד.

בנימין נתניהו: בשעה המאוחרת הזאת צריך לעשות דבר אחד: לרדת מצמרות העצים אל קרקע האחריות; לעשות מאמץ עליון כדי להשאיר את הממשלה הטובה הזאת על כנה לאורך זמן.

בנימין נתניהו: ואתם כבר יודעים את שורת הסיכום שלי: את המאמץ הזה צריך לעשות הלילה, כאן ועכשיו, ונעשה אותו.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

מיקי רוזנטל: מה עם החשדות?

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו על דבריו.

מיקי רוזנטל: מה עם השחיתות?

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג לשאת דברים.

מיקי רוזנטל: מילה לא אמרת על השחיתות.

יולי יואל אדלשטיין: והכלל הוא אותו כלל: מי שיפריע, יורחק בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: השר שטייניץ, השר שטייניץ, השר שטייניץ, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, הקשבתי לנאומך ונכמר ליבי.

יצחק הרצוג: אתה קורא לשותפות שלך – לפחות שלושה ראשי מפלגות לא נמצאים כאן מהקואליציה שלך.

יצחק הרצוג: הם פשוט לא פה.

יצחק הרצוג: למה הם לא פה?

יצחק הרצוג: אתה קורא להם ומתחנן – הם לא פה.

יצחק הרצוג: אתה מדבר על ממשלה שהיא כל כך טובה, והם לא מאמינים בך ולא מאמינים בממשלה הזאת, כי הם לא פה.

יצחק הרצוג: הם לא פה.

יצחק הרצוג: אני אגיד לך למה הם לא פה.

יצחק הרצוג: הם יודעים שאתה לא מתכוון באמת, והם יודעים שאתה רוצה בחירות, והם יודעים שאתה רוצה בחירות מהר ומייד כדי לעקוף את היועץ המשפטי לממשלה בהמלצות שהוא אמור לקבל.

יצחק הרצוג: זאת ההחלטה שנמצאת על הפרק, וכל השאר זה הצגה.

יעל גרמן: נכון.

מיקי רוזנטל: כן.

יצחק הרצוג: אני אספר לך עוד דבר: בשעות האחרונות פה במליאה שרים מהמפלגה שלך ניגשו אלינו: חבר'ה, אתם צריכים בחירות ביוני.

יצחק הרצוג: צריך בחירות ביוני, כי שלחת אותם להגיד לכולנו: בחירות ביוני.

יצחק הרצוג: אבל אנחנו לא פראיירים שלך, ואנחנו נעשה מה שנכון וצודק למדינה.

אופיר אקוניס: למה מפלגת העבודה – – –

יצחק הרצוג: אנחנו לא מפחדים מבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: השר אקוניס, השר אקוניס, תודה.

אופיר אקוניס: אני שאלתי אותך למה למפלגה – – – אתם מפחדים.

יצחק הרצוג: אנחנו לא פראיירים, ולא חלילה – גחמות של אף אחד.

קריאה: אתם פראיירים – – –

יצחק הרצוג: אנחנו לא מפחדים מבחירות.

יצחק הרצוג: אנחנו לא מפחדים מפסק דין של אף בוחר או בוחרת.

נאוה בוקר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת בוקר, חברת הכנסת בוקר, נא לא להפריע.

אופיר אקוניס: – – –

יצחק הרצוג: אנחנו – אני לא מדבר עם מי נפגשתי, השר אקוניס, או עם מי חברים שלנו נפגשו.

יצחק הרצוג: אנחנו לא מפחדים מבחירות, אנחנו מפחדים ממך; אנחנו מפחדים ממה שאתה מעולל למדינה ולחברה; אנחנו מפחדים ממה שאתה מעולל לדמוקרטיה הישראלית, לשלטון החוק למערכות האכיפה ולשומרי הסף.

אופיר אקוניס: אל תפחדו.

אמיר אוחנה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוחנה, קריאה ראשונה.

יצחק הרצוג: עכשיו, בוא נראה אותך, היושב-ראש, שאתה מוציא את השר שמפריע.

יצחק הרצוג: סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים קראתי לסדר את אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: אם יהיה צורך, נקרא גם לשרים.

יולי יואל אדלשטיין: זה בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

יצחק הרצוג: מה שקורה בחודשים האחרונים במדינה, והיום במליאה – על זה מרחף רק דבר אחד:

יצחק הרצוג: הפחד שלך ואימת הדין שלך וחרדת יום הדין שלך.

יצחק הרצוג: היושב-ראש דוד אמסלם, יו"ר הקואליציה, הוא שקבע שבשבועיים האחרונים של המושב לא יהיו חוקים פרטיים, ולכן לא ניתן היה להניח את פיזור הכנסת.

יצחק הרצוג: ואף אחד לא מפחד משום דבר.

יצחק הרצוג: עכשיו אני אגיד לך, היות שאני מכיר אותך שנים רבות, ואני באמת חושב שאתה פטריוט ישראלי, ואני גם חושב באמת שאתה אוהב את המדינה, אני חושב שבגלל זה אתה צריך להתפטר.

יצחק הרצוג: ואני אומר לך: תם הטקס.

יצחק הרצוג: אתה צריך לראות את זה כך.

יצחק הרצוג: תם הטקס.

יצחק הרצוג: אי-אפשר לגרור את המדינה בשערות לסאגה בלתי נגמרת של שנים על שנים, כי צריך לנהל פה מדינה.

יצחק הרצוג: צריך.

יצחק הרצוג: עם כל הכאב שבדבר, צריך לנהל מדינה, ולכן הפרישה שלך ותום הכהונה שלך מתקרבים, בין שזה יהיה בצורה זו, בין שזה יהיה בצורה אחרת.

נאוה בוקר: בחלומות שלכם.

יצחק הרצוג: וכשאתה עומד במטוס ואומר לעיתונאים כמה אתה בעצם מזלזל בעובדי המדינה, באלה שאתה משלם להם – אתה?

יצחק הרצוג: המדינה משלמת להם משכורת כדי לשמור על החוק, כדי לשמור על ביטחון האזרחים, כדי לחנך אותם בבוקר במערכת החינוך – איפה שר החינוך – לטוהר המידות; ובערב – מה, מה תסביר?

יצחק הרצוג: ולכן אני אומר לך: זאת מוזיקה וזאת התנהגות שמובילה לפגיעה אנושה בדמוקרטיה, כפי שראינו במשטרים אפלים.

יצחק הרצוג: אני אספר לכם מה אמר הנשיא ג'ורג' וו.

יצחק הרצוג: בוש באירוע ששנינו היינו בו ביום חמישי.

יצחק הרצוג: הוא דיבר על מנהיג מדינה אחרת, אבל הוא אמר: כשמנהיג אומר לעמו אני לא בר-תחליף, אי-אפשר להחליף אותי – –

אמיר אוחנה: את זה העם אומר.

יצחק הרצוג: – – בלעדיי לא תוכלו להתקיים – –

קריאה: העם, העם.

אמיר אוחנה: – – –

יצחק הרצוג: – – זה אומר שזו לא דמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוחנה, אתה קרוא לסדר בפעם השנייה.

יצחק הרצוג: ואני מאמין שאזרחי ישראל רוצים מנהיגות של אמת, ומנהיגות של מוסר, ומנהיגות של אחריות לאומית.

יצחק הרצוג: ומנהיגים שהמדינה חשובה להם באמת יותר מהמפלגה או מהכיסא עושים צעדים נכונים; ומנהיגים שמבינים שהאחריות וטובת העם חשובות יותר משרידותם – זה המבחן שנמצא פה במליאה, לא אף מבחן אחר.

יצחק הרצוג: ואנחנו, האופוזיציה, נשקול אך ורק את טובת המדינה ושלטון החוק, כדי להבטיח אותם ולבצר אותם, ולמנוע ממך לערער אותם.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש האופוזיציה על דבריו.

איתן כבל: קצר וקולע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, התקיים דיון סיעתי בעקבות הגשת 40 חתימות.

יולי יואל אדלשטיין: שמענו את התייחסות ראש הממשלה, שמענו את דברי ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר לכולנו: מי שמצביע בעד – תומך בדברי ראש הממשלה; מי שמצביע נגד – לא מסכים עם התייחסות ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד – תומך בדברי ראש הממשלה; מי שנגד – מתנגד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הודעת ראש הממשלה – 52 נגד – 47 נמנעים – אין הודעת ראש הממשלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 53 בעד, לרבות השר דוד אזולאי, 47 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת קיבלה את התייחסות ראש הממשלה בדיון 40 חתימות.

יולי יואל אדלשטיין: [נספחות].

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה: צו לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להביא בפניכם את הצו לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018, לאישור הכנסת, בהתאם להמלצת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: רקע קצר: החוק עצמו, מה שידוע בשם חוק הוותמ"ל, פורסם באוגוסט 2014, עוד בממשלה הקודמת.

יואב קיש: תכליתו היא לגבש הליך תכנוני מיוחד שבמסגרתו יאושרו תוכניות בנייה למגורים בהיקף רחב בתוך פרק זמן קצר יחסית.

יואב קיש: החוק תוקן ב-2016 כדי לטפל בעניין השבת קרקעות מדינה, לצורך הזמינות של הקרקעות שעליהן מתוכננות התוכניות האמורות.

יואב קיש: בשנת 2017 תוקן החוק פעם נוספת כך שהורחבה תחולתו גם על תוכניות לפינוי-בינוי ותוכניות החלות על קרקע פרטית, בכפוף לתנאים שנקבעו בחוק.

יואב קיש: הוקם מוסד תכנון חדש – הוועדה הארצית לתכנון ובנייה של מתחמים מועדפים לדיור, הוותמ"ל – וניתנה לו הסמכות לדון בתוכניות מועדפות לדיור, תוך קביעת הוראות שיבטיחו את איכות התכנון וקיומו של הליך תכנוני תקין ונאות.

יואב קיש: הוראת השעה היא לארבע שנים, עד 7 באוגוסט 2018.

יואב קיש: המחוקק צפה כי ייתכן שיהיה צורך בהארכת תוקף החוק, ועל כן נקבע בסעיף 34(ב) לחוק כי ראש הממשלה ושר האוצר רשאים, יחדיו, בצו, לאחר המלצת ועדת הפנים והגנת הסביבה ובאישור הכנסת, להאריך את התקופה האמורה בשתי תקופות נוספות של שנה כל אחת.

יואב קיש: קצת מידע על הנתונים שנמסרו לוועדה מאז כניסת החוק לתוקף: הוכרזו על ידי הממשלה 88 מתחמים מועדפים לדיור, אשר מכילים כ-303,000 יחידות דיור.

יואב קיש: בהמשך לכך, הוגשו עד עתה לוותמ"ל 50 תוכניות מועדפות לדיור עם כ-161,000 יחידות דיור.

יואב קיש: מתוכן אושרו 37 תוכניות עם 104,000–105,000 יחידות דיור בכל רחבי הארץ.

יואב קיש: בנוסף, עד היום שווקו 19,000 יחידות דיור.

יואב קיש: פרק הזמן החולף עד לאישור תוכנית מועדפת לדיור בוותמ"ל קצר באופן מובהק מפרק הזמן החולף עד לאישור תוכנית במסלול תכנון רגיל.

יואב קיש: החקיקה של חוק זה אף הביאה לקיצור פרקי הזמן החולפים עד לאישור תוכניות בוועדות המחוזיות השונות, נוסף על הפחתת העומס הרב בוועדות המחוזיות.

יואב קיש: בהמשך לבקשת ראש הממשלה ושר האוצר להאריך את התקופה, קיימה הוועדה בראשותי דיונים ארוכים ושמעה נציגי ציבור רבים, חברי כנסת וארגונים ציבוריים, ראשי רשויות.

יואב קיש: לאחר ששמעה את עמדת הציבור החליטה הוועדה להמליץ לכנסת לאשר את הצו המבקש להאריך את התקופה האמורה בסעיף 34(א) בשנה נוספת, עד יום 7 באוגוסט 2019, בין היתר בהתבסס על התחייבויות הממשלה כפי שנמסרו לוועדה על ידי נציגי הממשלה המוסמכים במהלך הדיון בנושא, שאותן אפרט, ולאור הנתונים שהוצגו בוועדה.

יואב קיש: התחייבויות הממשלה: הממשלה התחייבה כי מטה הדיור יקיים הידברות עם הרשויות המקומיות שבתחומן נמצא או צפוי להיות המתחם.

יואב קיש: ההידברות תיעשה לפחות שבועיים לפני מועד ההכרזה.

יואב קיש: עמדתן של הרשויות המקומיות, ככל שתישלח, תוצג בפני חברי קבינט הדיור.

יואב קיש: הפנייה אל הרשויות המקומיות תיעשה אל ראש המועצה או אל מהנדס המועצה.

יואב קיש: הודעה המפרטת את המתחמים המיועדים להכרזה תישלח למשרדי הממשלה הרלוונטיים, בדגש על משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה, כשבוע לפני ישיבת הקבינט.

יואב קיש: עמדת המשרדים, ככל שתוגש, תוצג בפני קבינט הדיור.

יואב קיש: ההתאמה לתוכניות מתאר ארציות ולתוכניות מתאר מחוזיות: הוותמ"ל תפעל ככל שניתן בהתאמה לתכנון הארצי והמחוזי.

יואב קיש: אי-התאמה לתכנון הארצי תיעשה במשורה ובאישור קבינט הדיור.

יואב קיש: אי-התאמה לתכנון מחוזי תיעשה בשיקול דעת ובתשומת הלב הראויה.

יואב קיש: ככל שמדובר בשלב ההכרזה, הנושא יצוין בחוות הדעת של מנהלת מינהל התכנון המוצגת בפני קבינט הדיור.

יואב קיש: בנוסף, יגובש נוהל עבודה מוסדר בנוגע לאופן עבודת הוועדה אל מול הרשויות המקומיות.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה מילים נוספות שעלו בדיון.

יואב קיש: אפשר קצת שקט, היושב-ראש?

יואב קיש: זה פשוט – – –

יצחק וקנין: נא לשמור על השקט.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: כן, אדוני יכול להמשיך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה מילים.

יואב קיש: ראשית, שמחתי לראות תמיכה גם של האופוזיציה בהחלטה זו, בוודאי של הרשימה המשותפת, שבאה והציגה, יחד עם ראשי רשויות של המגזר הערבי, את העבודה החשובה שהוותמ"ל עושה גם לטובת המגזר הערבי.

יואב קיש: צריך להבין: הוותמ"ל הזה, מטרתו לתת פתרונות דיור מהירים ותכנון – תכנון ברמה הארצית לכל מגזרי החברה, כמובן למגזר הערבי ולחברה החרדית, וכמובן לכל שאר הציבור.

יואב קיש: והדבר הזה קורה.

יואב קיש: ושמחתי – אני אומר בכנות, שמחתי לראות את תמיכת המגזר הערבי בוותמ"ל.

יואב קיש: זה דבר ראשון.

יואב קיש: נושא שני שעלה בעקבות – הרי הוותמ"ל, בעצם מה שהיא עושה, היא לוקחת קרקעות, בדרך כלל חקלאיות, ומעבירה אותן לדיור.

יואב קיש: המשמעות היא פגיעה בחקלאים ובמועצות האזוריות.

יואב קיש: ולא סתם נוסח המסמך כפי שנוסח – כדי לאפשר באמת לאותן מועצות, גם שישמעו את קולן, גם הליך של הידברות.

יואב קיש: בסופו של דבר, צריך להבין: זה לא שההחלטה כפופה לאישורם, זה מעולם לא נאמר, אבל בוודאי לשמוע את עמדתם ולהתייחס אליהם זה חלק מההליך הראוי, ואני שמח שנציגי הממשלה התחייבו לזה.

יואב קיש: נושא נוסף, לגבי החקלאים, הוא נושא פינוי השטח עצמו.

יואב קיש: גם אם תהיה הפקעה, נאמר בפירוש בוועדה לנציגי הממשלה שההפקעה לא תקרה סתם, לטובת ההפקעה, אלא בדיוק לקראת מועד הפיתוח, זאת אומרת, לאפשר סיטואציה שגם אם יש החלטה על הפקעה, עדיין החקלאי יוכל להמשיך לעבד את אדמתו עד שאנחנו מגיעים לזמן ההליך של הפיתוח של הקרקע, ואז, מן הסתם, כמובן שהוא יהיה מחויב בפינוי הקרקע.

יואב קיש: עלו דוגמאות לכמה נושאים מהותיים.

יואב קיש: הייתה הרגשה כאילו הוותמ"ל לא מקפידה על נושא תשתיות, אם זה בהסכמי הגג – למשל, במתחם פינוי סירקין, מה שנקרא, א' וב' – נושא של תשתית תחבורתית שנראה כבעיה אמיתית.

יואב קיש: נאמר בצורה מפורשת גם אז לפרוטוקול: לא תאושר אף תוכנית ותמ"לית ללא פתרון מקיף, הכולל כמובן גם את נושא התחבורה.

יואב קיש: במסגרת אותה אמירה נאמר גם לפרוטוקול שדרום סירקין לא ייכנס לפעילות הוותמ"ל.

יואב קיש: כל הדברים האלה הביאו להרגשת הח"כים שבאמת יש אוזן קשבת בוותמ"ל.

יואב קיש: מצד אחד – מהלך משמעותי, נכון, של מדינת ישראל, שנעשה בשום שכל ומטרתו לעזור לפתור את מצוקת התכנון וההליכים הביורוקרטיים שעצרו את התכנון, עם תמיכה רחבה, שבסופו של דבר באה לידי ביטוי בכך שתשעה חברי כנסת בוועדה הצביעו בעד ורק שני חברי כנסת התנגדו.

יואב קיש: אני חושב שזה חשוב, וצריך לומר את זה לפרוטוקול וגם פה בדיון.

יואב קיש: ובאמת, הנושא והרגישות – כולל גם פיצוי החקלאים – וגם פה יש בחינה משפטית אם באמת אנחנו פועלים בעניין הזה כשורה ומתייחסים לדברים בשום שכל.

יואב קיש: שמחתי לראות גישה חיובית בממשלה לכל הדברים האלה.

יואב קיש: לכן, לאור כל זאת אני אבקש כי הכנסת תאשר את הצו לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018, בנוסח שהומלץ על ידי הוועדה.

יואב קיש: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לדיון בצו.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: – – –

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: ישראל אייכלר – איננו.

יצחק וקנין: מוסי רז.

יצחק וקנין: שלוש דקות לכל דובר.

יצחק וקנין: אחריו – נורית קורן.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני שאדבר על הדבר הזה אני רוצה להעיר הערה אחת על דבריו של ראש הממשלה, שאמר: אם יהיו בחירות.

מוסי רז: ואני רוצה להזכיר לכולם שבמדינה דמוקרטית יש בחירות.

מוסי רז: נקודה.

מוסי רז: השאלה מתי.

מוסי רז: ולטענה שהאופוזיציה אינה רוצה בחירות, אני אומר: אנחנו רוצים בחירות.

מוסי רז: אפשר להקדים, מצידנו, להעביר את החוק עוד הערב או כבר ביום רביעי.

מוסי רז: לגבי הצו הזה של הוועדה, הוותמ"ל, אנחנו מדברים כאן על ועדה שפועלת כבר קרוב לארבע שנים.

מוסי רז: היא אישרה המון המון המון דירות – אפשר כבר להגיד מאות אלפים, יותר מ-100,000 – אבל לא נבנתה ולו דירה אחת.

יצחק וקנין: סליחה.

יצחק וקנין: שהדברים יהיו ברורים: אני סגרתי את רשימת הדוברים.

מוסי רז: לא נבנתה ולו דירה אחת לרפואה.

מוסי רז: הוועדה הזאת אישרה תוכניות בניגוד לצרכים הסביבתיים, החברתיים, התחבורתיים, וגם צורכי הדיור של אזרחיות ואזרחי ישראל, והכול בשיטות עוקפות, שאין צורך בהן; ועדות התכנון והבנייה מתכננות מספיק, אבל בצורה טובה ובצורה הולמת ובטיחותית.

מוסי רז: אני רוצה לפנות דווקא לחבריי ברשימה המשותפת – אחמד, תקשיב לזה לפני שאתה יוצא.

מוסי רז: נשמעה הטענה שהוועדות הללו מסייעות לציבור הערבי בישראל.

מוסי רז: זו טענה לא נכונה.

מוסי רז: מעל 100,000 יחידות דיור אושרו בוועדה; 9,000 – 9,000 – הן ביישובים ערביים, זאת אומרת, פחות מ-9%, ואנחנו יודעים שהאוכלוסייה הערבית-פלסטינית בישראל היא כ-20%.

מוסי רז: זאת אומרת, הטענה הזאת איננה נכונה.

מוסי רז: גם הוועדות האלה ממשיכות במסורת של 70 שנה של אפליית האוכלוסייה הערבית הפלסטינית.

מוסי רז: אבל כמו שהן בונות 100,000 דירות – לא בונות, אישרו 100,000 דירות או 90,000 ומשהו דירות ביישובים יהודיים או מעורבים – והדירות האלה לא נבנו אבל אושרו בניגוד לסטנדרטים בטיחותיים, בניגוד לסטנדרטים סביבתיים וחברתיים, כך גם אותן יחידות ספורות, 9,000, שאושרו ביישובים הערביים.

מוסי רז: ולכן, כשאתם תבואו ותיתנו את היד לדבר הזה, אתם תפגעו בכל אזרחי ישראל כולם, אבל בראש ובראשונה באזרחים הערבים הפלסטינים בישראל, שגם הוועדות הללו מפלות אותם לרעה, ורק 9% מהתכנון שלהם שאושר עד כה, וזו הטעות שלדעתי אתם עושים.

מוסי רז: לו הייתי משתכנע שהוועדות האלה מסייעות לציבור הערבי הפלסטיני בישראל, הייתי מדבר אחרת, אולי, על אף הפגיעה הסביבתית והחברתית, אולי הייתי שוקל הצבעה אחרת, אבל הן פוגעות וממשיכות את האפליה של 70 שנה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

יצחק וקנין: נורית קורן – איננה; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – איננה; חבר הכנסת יהודה גליק – איננו.

יצחק וקנין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן – נמצאת.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: חבריי חברות וחברי הכנסת, תראו, הצעת החוק או הצו שעליו אנחנו מצביעים כאן עכשיו הוא הארכה בשנה נוספת של אותו חוק, הוראת שעה של הוותמ"ל, שהוא לא פחות מאסון למדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: לוועדת הפנים והגנת הסביבה נשלחו מעל 1,250, כמעט 1,300 התייחסויות ציבור.

יעל כהן-פארן: אני לא חושבת שזה קורה כל כך הרבה סביב נושאים שהם הרבה יותר בתקשורת ותופסים הרבה יותר כותרות, כי הציבור – וההערות היו מציבור, מאנשים פרטיים וגם מהתארגנויות ממוסדות, כמו ארגון האדריכלים והמתכננים, והמון אדריכלים ומתכננים פרטיים, והתארגנויות גדולות כמו החברה להגנת הטבע, כמובן, אבל גם נאמרו שם דברים פשוט על ידי אנשים שחווים על גופם ועל בשרם מה קורה כשהתוכניות הן הזויות, כמו התוכניות שהוותמ"ל מביאה.

יעל כהן-פארן: הוותמ"ל היא ועדה דורסנית.

יעל כהן-פארן: היא בעצם גוברת על כל תכנון אחר – על תכנון אזורי, מקומי, על תכנון ארצי.

יעל כהן-פארן: יש לה בידיים כוח לבטל תוכניות מתאר ארציות או לעקוף אותן, לעקוף תוכניות מתאר מחוזיות.

יעל כהן-פארן: ולרשויות המקומיות ולארגונים אזרחיים ולארגונים חברתיים ולציבור אין כמעט מקום להביע את דברו.

יעל כהן-פארן: אין כמעט התייעצות.

יעל כהן-פארן: חלק גדול מאוד מההתייחסויות הגיעו מראשי רשויות שאמרו: איזה מין דבר זה?

יעל כהן-פארן: אתם באים, מביאים תוכנית בתחום העיר שלי ואפילו לא מדברים איתי קודם.

יעל כהן-פארן: ישר מכריזים.

יעל כהן-פארן: לפני ההכרזה – מה שקורה בקבינט הדיור הממשלתי – אין אפילו התייעצות.

יעל כהן-פארן: לא הייתה שום התייעצות עם חלק מראשי הרשויות בחלק מהתוכניות.

יעל כהן-פארן: עכשיו תראו, יש גל ענק כזה שנקרא משבר הדיור, שאני לא מתכחשת לקיומו, אבל על הגל הזה רוכבים כל כך הרבה גלשנים, גולשים חופשיים, מה שנקרא, והוותמ"ל פשוט מובילה אותם.

יעל כהן-פארן: הרי איפה יש דיור בר-השגה בתוכנית אפולוניה – תוכנית שאגב נפסלה בבית המשפט כרגע, כי היא תוכננה על קרקע מזוהמת, אבל לא חשבו על זה בדיוק; הוותמ"ל – זו הייתה אחת מתוכניות הדגל שלה.

יעל כהן-פארן: צפון הרצליה פיתוח, על הים – ממש פתרון למשבר הדיור לזוגות הצעירים, מה אני אגיד לכם.

יעל כהן-פארן: הייתה לנו על זה גם הצעה לסדר-היום, ועל עוד כמה וכמה תוכניות, ובפרט על זה שהוותמ"ל לא הוציאה ולו תוכנית אחת לפועל, דירה אחת עוד לא נבנתה מכל ההו-הא התכנוני הדורסני הזה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לקרוא לכל חברי הכנסת שלא להאריך את הוותמ"ל – –

יצחק וקנין: תודה.

יעל כהן-פארן: – – לא לתת לוועדה הזאת להמשיך לפעול.

יעל כהן-פארן: זה שקר שהיא מובילה פה תכנון ראוי למדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: היא מובילה אותנו לתכנון רע מאוד.

יעל כהן-פארן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דודי אמסלם – איננו.

יצחק וקנין: איציק שמולי, שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת סאלח סעד.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: כבוד השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני הקשבתי היטב לנאומו של ראש הממשלה ואני רוצה לעדכן אותו, הוא כנראה לא מעודכן: כן, בהחלט הוגשו היום הצעות חוק לפיזור הכנסת, גם שלי וגם של אחרים באופוזיציה.

איציק שמולי: יש אפילו חברי כנסת מהקואליציה שבעבר היו באופוזיציה שהצעותיהם עדיין מונחות בתוך הסנהדרין, בתוך המערכת של הכנסת, וניתן בכל רגע נתון להעלותן ובעצם לקרוא ולהצביע להפלת הממשלה.

איציק שמולי: אני בוודאי רוצה להתייחס לכל מה שקרוי משבר הגיוס.

איציק שמולי: בלילה האחרון נולד מושג חדש: פשרת בן צור.

איציק שמולי: ואני רוצה לומר לכם, לא מדובר בפשרה; מדובר בכתב כניעה מביש ומיותר שאסור בשום פנים ואופן להסכים לו.

איציק שמולי: כתב הכניעה הזה הוא לא שוויוני, הוא לא חוקתי ולמעשה הוא אבסורדי עד כדי כך שקובעים מכסות, אבל אומרים: אם לא נעמוד בהן – לא נורא.

איציק שמולי: ואם יבוא אדם צעיר חרדי לבקו"ם ויגיד: אני לא מתגייס כי יש חוק מקביל, חוק לימוד התורה, חוק-יסוד שבעצם בא וקובע באופן – אני לא רוצה לפגוע פה באף אחד, אבל באמת שערורייתי – שהשירות בצבא ולימוד התורה מבחינת הנתינה למדינה זה בדיוק עומד על אותו הערך, על אותו משקל, זה דבר שערורייתי שאסור להסכים לו.

איציק שמולי: אז היו שרים בממשלה הזאת, בבית היהודי, שכבר ויתרו על הממלכתיות, על מודל צבא העם, מכרו את המשרתים ואת האימא ואת האבא של המשרתים.

איציק שמולי: עם כל הדיבורים שלכם על הלאומיות, ברגע אחד מכרתם אותם בשביל עוד כמה חודשים בתוך הממשלה.

איציק שמולי: ואני מאוד מאוד מקווה, ברוח הדברים ששמענו היום מהשר ליברמן, שגם הוא וגם שר האוצר יפגינו סטנדרטים מוסריים וציבוריים אחרים ולא יעמידו למכירה לא את צורכי הצבא, לא את הציבור שמשרת ולא את הממלכתיות, כי הם לא עומדים למכירה.

איציק שמולי: אני גם די התרשמתי – אפרופו צביעות, איך יכול להיות שמתווה יכול להיחשב על ידי סמכות רבנית כזאת או אחרת בבוקר של אותו היום ממש כחילול השם, ובערב – סוג של פעולה בשם רצונו, כאשר אפשר לומר שלא היה שינוי מהותי מהבוקר עד הלילה.

איציק שמולי: ואני אסיים, אדוני היושב-ראש, ואגיד: את המתווה הזה אסור להעביר ואסור לקבל.

איציק שמולי: כולנו מבינים שאנחנו נלך לבחירות בגלל סיבות אחרות – חקירות ראש הממשלה – אבל גם אם השוויון בנטל הוא רק התירוץ, אסור בשום פנים ואופן להעמיד אותו למכירה.

איציק שמולי: תודה רבה שאפשרת לי, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת סאלח סעד, ואחריו – מירב בן ארי מוותרת – איתן ברושי.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עמד כאן קודם ראש הממשלה והילל את הישגיו והישגי הממשלה הזאת.

סאלח סעד: הוא שכח דבר אחד: שרק אתמול פורסם דוח ה-OECD, ארגון המדינות המפותחות, שחשף את הנתונים האמיתיים והעגומים העומדים מאחורי אותה סיסמה שנתניהו כל כך אוהב להתפאר ולנופף בה כאחד מהישגיו – כלכלה חזקה.

סאלח סעד: בפועל מדובר בפיקציה אחת גדולה ושחוקה, שנטמעה היטב בציבור בלי להבין ממה היא באמת מורכבת ועד כמה היא חמורה.

סאלח סעד: אז הגיע הזמן לדבר על זה.

סאלח סעד: מערכת הבריאות קורסת, נטולת תקציבים, משאבים ותקנים; אלפי אזרחים מתים לנו כל יום; תחבורה ראויה רוויה בפרויקטים שלא מתממשים, העולה לציבור הון תועפות; מחירי דיור אסטרונומיים; תופעת העוני גדלה והופכת למפלצת שפוגעת בכולם.

סאלח סעד: גם המצטרפים החדשים לשוק העבודה – הערבים או החרדים, אדוני היושב-ראש – עובדים במשרות שלא מאפשרות להם להתפרנס בכבוד.

סאלח סעד: והפערים רק גדלים וגדלים.

סאלח סעד: אז, ביבי, חלאס עם הלוקשים.

סאלח סעד: כלכלה שצומחת על חשבון אזרחים חלשים היא כלכלה חונקת.

סאלח סעד: לא חסרות למדינה הכנסות, אבל לצערנו, מי שפורס את העוגה הגדולה הזו של התקציב לא רואה כל צורך לתת חתיכה גם לתושבים הרעבים.

סאלח סעד: אותן שכבות חלשות לא קיימות מבחינתו.

סאלח סעד: ביבי, מספיק לברבר, לא מנהלים את המדינה בסיסמאות ובפוסטים.

סאלח סעד: הינה סיסמה בשבילך: חלאס, די, אתה יכול להיות משוחרר, ולך הביתה.

סאלח סעד: ובערבית אני אומר לך: רוח אל-בית, מספיק לך, אכזבת, ובגדול.

סאלח סעד: די עם כל הברבורים שלך.

אמיר אוחנה: – – – מצביעי העבודה – – –

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת סאלח סעד.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן ברושי, ואחריו – אמיר אוחנה, אם ירצה.

אמיר אוחנה: לא תודה, אדוני.

דב חנין: אמיר מסתפק בקריאות ביניים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מזמן לא היה ניגוד כזה בין ההבנה שצריך לבנות – בעיקר בנגב ובגליל, ובפיזור אוכלוסייה – ובין הצורך בשמירת השטחים הירוקים והפתוחים.

איתן ברושי: ובאה החלטה שממשלת יאיר לפיד – צריך להגיד פה את האמת, יאיר לפיד הוא זה שהוביל את הוותמ"ל, והממשלה, בניגוד לדברים שהיא ביטלה, עשתה דין רציפות על חוק אומלל שהביאה יש עתיד.

מאיר כהן: החוק מצוין.

איתן ברושי: יכול להיות.

איתן ברושי: זאת דעתי.

מאיר כהן: מעולה.

איתן ברושי: ועכשיו הממשלה הזאת – –

מאיר כהן: ואנחנו נתמוך בו.

איתן ברושי: – – הוסיפה חטא על פשע – מאיר, אל תפריע – חטא על פשע.

איתן ברושי: הממשלה הזאת עושה את זה בלי ריסון, והיא איבדה את האיזונים ואת הבלמים.

איתן ברושי: הייתי אומר שאם היה ניתן לעשות אי-אמון על תפקוד הממשלה בתחום החקלאות וההתיישבות, אני מניח שהיה לנו רוב בבית הזה, לא רק של האופוזיציה.

איתן ברושי: אבל לא רק שהם לוקחים את הקרקע בצורה מוגזמת, גם לא נותנים לבנות בתוך המקומות שנועדו לבנייה.

איתן ברושי: מעולם לא היה משבר כזה חריף עם ממשלה שנקראת ממשלה ימנית ציונית, שלא מאפשרת לבנות – כמו שניתן לבנות – במושבים, בקיבוצים, ביישובים קהילתיים, במועצות אזוריות, שזה הפתרון ולא הבעיה.

איתן ברושי: עכשיו, לא רק זה: גם לא מפצים כמו שצריך, לא משיבים קרקע, מפקיעים את הקרקע, אבל יש על זה מס מלא.

איתן ברושי: את זה לא מבצעים במקומות אחרים.

איתן ברושי: אתם יודעים שקרקע ביהודה ושומרון – של החטיבה להתיישבות – אפילו מי שגרים שם, כולל שר החקלאות, לא משלמים על הקרקע.

איתן ברושי: אנחנו משלמים כדין.

איתן ברושי: מצד שני זאת הפקעה, ויש עליה מיסוי ולא מתחשבים גם באחזקת קרקע מעבר למשבצת.

איתן ברושי: כל מה שאמר פה חברי יואב קיש הם לא דברים רציניים.

איתן ברושי: אביגדור יצחקי, תחת כנפי משרד האוצר, זה לא מעניין אותו.

איתן ברושי: הוא גם אמר לי: ברושי, אין לנו זמן בשבילכם.

איתן ברושי: הם נבחנים על הסכמים גדולים שאנחנו לא חלק מהם, והתוצאה היא חיסול מושבים וקיבוצים.

איתן ברושי: ממשלה שלא מפנה מאחז לא חוקי ומוצאת מקורות כספיים לכל בית שצריך להזיז – למקום שגם הוא אולי מיותר – לא מוצאת את הדרך לפצות או לרסן את הוותמ"ל.

איתן ברושי: ואנחנו עומדים בפני מציאות שיש בה מושבים וקיבוצים באזורים צמודי דופן במרכז הארץ שחיוני שיהיו בהם שטחים פתוחים ירוקים וחיונית החקלאות – גם לביטחון מזון, גם לעצמאות כלכלית – הממשלה ללא הצדקה, ותוך כדי התפרקות מכל האחריות – אנחנו בשנת ה-70 למדינה.

איתן ברושי: תבינו, ממשלה שמקודם דיברו על חשיבותה, מה אתם עושים להתיישבות?

איתן ברושי: מה יבינו הצעירים שגדלו עם הערכים כשאתם באים עם תכנון לא ברור, עם שיקול דעת מוטעה, ומוכנים לחסל את סירקין, את כפר ביאליק, את רמת יוחנן?

איתן ברושי: מה הם עשו לכם רע שאתם החלטתם לפגוע בהם עד כדי כך?

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

איתן ברושי: לא רק בפרנסה, אלא גם בתפיסת העולם.

איתן ברושי: אנחנו נתנגד להארכת התקנות והוראות השעה.

איתן ברושי: אפשר לבנות גם בלי להיות כל כך דורסניים ובלי לאבד את האיזונים ואת הבלמים.

איתן ברושי: ובעיקר, בעיקר, גם בשנה כזאת, לשמור על הערכים.

איתן ברושי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, ואחריך – ג'מאל זחאלקה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בין הדמדומים.

נחמן שי: זה מזכיר לי קצת את יום הכיפורים, אתה יודע, כשמתכנסים בבית הכנסת באווירה מאוד מיוחדת גם לחשבון נפש וגם לכפר.

יצחק וקנין: יש לך עוד שנה ושישה חודשים לדמדומים.

נחמן שי: אז נגיע לזה עוד שישה חודשים.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: מה אמרת?

יצחק וקנין: לא, אני לא חושב.

נחמן שי: לא נגיע?

נחמן שי: עכשיו זה מגיע, לדעתי.

נחמן שי: התחושה שלי היא שיש משהו שכבר לא ברור מאין אנחנו באים ולאן אנחנו הולכים, אבל בעיקר אנחנו זוכרים למי אנחנו צריכים לתת דין וחשבון.

נחמן שי: אני אומר את הדברים האלה כי המערכת מתפוררת.

נחמן שי: וגם האזנתי בקשב רב לדברי ראש הממשלה, זה ברור, זאת קריאה – כמו שאומרים אצלנו, הרגע האחרון.

נחמן שי: אבל אני רוצה לומר לכולכם שאם היינו צריכים לבחור על מה ללכת לבחירות, בואו נלך על העניין הזה של הגיוס, של השוויון בנטל, של פניה של החברה הישראלית.

נחמן שי: אני מוכן.

נחמן שי: אני אומר שמכל הנושאים שליוו אותנו בכנסת בשלוש השנים האחרונות, זה אחד הנושאים החשובים ביותר, כי הוא מביא לידי ביטוי את המורכבות של החברה הישראלית, את המיוחדות שלה, את המגוון שלה, את הייחוד שלה, ובסופו של דבר גם את העובדה שאנחנו חייבים למצוא פתרון לשאלת הגיוס של בני הישיבות.

נחמן שי: מוכרחים – גם כי הבעיה ברחה, גדלה, התרחבה מאוד, וגם מפני שהיא נוגעת בנימים הכי דקים של החברה הישראלית, חברה שתמיד התבססה על סולידריות חברתית, של אחד למען האחרים והאחרים למען האחד.

נחמן שי: אם לא נמצא דרך שגם ציבור של עשרות אלפי אנשים צעירים בריאים בנפשם, בגופם, בדרך כלל גם חכמים, אינטליגנטים וחריפים, ימצאו דרך לתת מזמנם לטובת החברה שבה הם חיים – אם זה שירות צבאי, אם זה שירות לאומי, לא רק בלימודים עצמם – הם פוגעים בערך היסודי של החברה הישראלית שבה הם חיים.

נחמן שי: מה לעשות, הם חיים פה.

נחמן שי: ולכן, בנקודה הזאת הציבור החרדי חייב להבין: אין דרך אחרת, מוכרחים לשרת.

נחמן שי: לא יעזרו ההפגנות, לא יעזרו החוקים, יהיה פה מרד ותהיה פה התקוממות, ויהיו דברים הרבה גרועים, אם הם לא יבינו שהשוויון בנטל הוא חלק בלתי נפרד מהחברה הישראלית.

נחמן שי: היו שנים שהייתה הבנה כזאת.

נחמן שי: ובהיסטוריה, גם של מדינת ישראל, חרדים ואנשים דתיים התמודדו עם העניין הזה – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

נחמן שי: – – ושירתו, וככה זה צריך להיות גם בעתיד.

נחמן שי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו; חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: הלוואי שיכולתי לענות קצת לנחמן שי, אבל אני לא יכול.

נחמן שי: תענה לי.

יצחק וקנין: יש לי הרבה מה לומר.

יצחק וקנין: "על מה אָבְדָה הארץ" הזאת?

יצחק וקנין: "על עָזְבָם את תורתי".

נחמן שי: זה לא סותר, חברי.

נחמן שי: זה לא סותר.

יצחק וקנין: אתם כנראה לא מבינים מה זה לימוד התורה.

נחמן שי: מבינים ומכבדים.

יצחק וקנין: אתה יודע מה, אם אתה תיקח אותם לצבא, וגם הציבור החילוני לא יקבע אפילו שעה אחת ללימוד תורה, אז מה עשינו בזה?

איציק שמולי: איציק, אתה באמת חושב ששירות בצבא ולימוד תורה זה תרומה למדינה אותו דבר?

יצחק וקנין: על מה באתי?

יצחק וקנין: כל ההיסטוריה שלנו מוכיחה – –

איציק שמולי: נכון – – –

מיקי רוזנטל: אדוני, גם אתה היית בצבא.

יצחק וקנין: – – שבלי לימוד התורה אין קיום לעם ישראל.

יצחק וקנין: חד וחלק אני אומר לך.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת וקנין, אתה היית בצבא?

יצחק וקנין: אני שירתי בצבא.

מיקי רוזנטל: אז למה זה סותר?

יצחק וקנין: אני שירתי בצבא, ואני אומר לכם, רבותיי, לדוד המלך – כתוב: ויהי לדוד – 12,000 חלוצי צבא ו-12,000 אוחזים בספר.

יצחק וקנין: זה כנגד זה.

יצחק וקנין: הייתה מלחמת מדיין, תקראו את ההיסטוריה.

יצחק וקנין: עם ישראל – חלילה וחס, אני יודע מה הערך של השירות הצבאי.

יצחק וקנין: אבל הערך של לימוד התורה – אתם כנראה מגמדים אותו לאיזשהו מקום שאתם לא מבינים מה שומר על עם ישראל.

יצחק וקנין: אבל רבותיי, מאחר שאני מנהל את הדיון – – –

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אתה מרשה לי להגיד משהו?

יצחק וקנין: מאחר שאני מנהל את הדיון, ואני לא רוצה שיגידו מחר שאני מתערב, שלוש דקות לדב חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רק אעיר לך.

דב חנין: אני מצטער שחברי כנסת מכובדים וחכמים כמו שניכם נכנסים לוויכוח שהוא פייק ויכוח.

דב חנין: אין נושא, הנושא הוא בכלל אחר.

דב חנין: הבעיה האמיתית היא לא גיוס.

דב חנין: הבעיה האמיתית שנמצאת על השולחן היא אחרת, עליה אני מייד אדבר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, סוגיית הארכת הוותמ"ל שלפנינו ראויה קודם כול לגישה עקרונית מאוד מאוד ברורה.

דב חנין: אני מתנגד לתכנון שדורס את השלטון המקומי ואת האזרחים, ואני תומך בתכנון שמשתף פעולה עם הרשויות המקומיות, וכמו שאני שומע, למשל ביישובים ערביים, דווקא הוותמ"ל מהווה מנגנון שבאמצעותו המחנק התכנוני של הרשויות הערביות קצת נפתח, ועל זה אני מברך.

דב חנין: אבל לכל הנזקים האיומים של הוותמ"ל בכל המקומות האחרים צריך להתנגד, ולהתנגד בצורה ברורה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי כאן את נאומו הדמגוגי של ראש הממשלה.

דב חנין: הוא אומר שהוא מעולם לא ראה אופוזיציה כזאת.

דב חנין: אני מעולם לא ראיתי ראש ממשלה בישראל שכל האג'נדה שלו סובבת סביב בריחה מהמשטרה והתחמקות מבית הסוהר, כי זו האמת על מה שניצב היום במרכז סדר-היום שלנו – –

יצחק וקנין: דב, אני מאוד מעריך אותך – – –

דב חנין: – – ולא שום נושא אחר, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: דב, אני מאוד מעריך אותך, אבל אתה כבר חרצת את דינו של ראש הממשלה.

דב חנין: לא, אני אומר שזה סדר-יומו.

דב חנין: אני לא אומר שהוא באמת יגיע לבית הסוהר.

יצחק וקנין: לכל אזרח, כולל ראש הממשלה, יש הזכות – – –

דב חנין: אני אומר שסדר-היום שלו הוא בריחה מהמשטרה ומסכנת בית הסוהר.

דב חנין: וראש הממשלה הזה מסתכל בעולם ורואה אנשים שעושים מעשה.

דב חנין: הוא רואה את ארדואן בטורקיה, שמשנה את כללי המשחק; הוא רואה את אורבן בהונגריה, שמשנה את כללי המשחק; הוא רואה שלטונות אוטוריטריים שמחליפים את השופטים ומפטרים את התובעים, והוא אומר: למה לא אצלנו?

דב חנין: ועל זה הוא הולך לבחירות.

דב חנין: הוא הולך לבחירות כדי לנהל כאן

דב חנין: שלטון בלי מעצורים ובלי חשבון אחרי הבחירות האלה.

דב חנין: הוא הולך לבחירות כדי שאחרי הבחירות האלה לא תהיה משטרה ולא יהיה יועץ משפטי ולא יהיה אף אחד שיוכל לבוא אליו בטענות.

דב חנין: יש מנגנונים שמאפשרים לעשות את זה.

דב חנין: התחילו לדבר עליהם אפילו בכנסת הנוכחית.

דב חנין: חוק צרפתי, חוק צרפתי משופר.

דב חנין: המכנה המשותף לכל הדברים האלה, עמיתיי חברי הכנסת, הוא ראש ממשלה שמבחינתו קודם כול בנימין נתניהו ואחר כך המדינה הזו, אחר כך האזרחים, אחר כך הבעיות האמיתיות; ולצורך המהלך הזה ראש הממשלה נתניהו מוכן להסית נגד ערבים.

דב חנין: לצורך המהלך הזה ראש הממשלה נתניהו מוכן ליצור מריבות בין חרדים לחילונים.

דב חנין: לצורך המהלך הזה, עמיתיי חברי הכנסת, ראש הממשלה, בדיוק כמו נירון, מוכן לראות את העיר עולה בלהבות, והוא ינגן לנו ולבני משפחתו בנבל על הגג.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת תמר זנדברג, ואחריה – חבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: החוק הזה גרוע מאוד, והוא גרוע פעמיים: הוא גרוע פעם אחת בגלל התוכן שלו, והוא גרוע פעם שנייה בגלל העיתוי שלו ומה שעומד כאן עוד על סדר-היום בכנסת הזו בשבוע שנותר.

תמר זנדברג: קודם כול, בתוכן שלו הוא חוק גרוע, מפני שחוק הוותמ"ל – והוותמ"ל, שזו איזו ועדה שהומצא לה שם מתוחכם, זאת מערכת דורסנית ועוקפת תכנון, שאנחנו פעם אחר פעם מאריכים אותה עוד ועוד.

תמר זנדברג: פעם אחת אמרו לנו שיש משבר דיור וזה חייב להיות פתרון זמני שחייבים לדחוף הרבה מאוד יחידות דיור דרך מערכת עוקפת, כי אין זמן לביורוקרטיה של מערכת התכנון.

תמר זנדברג: ואז הסתבר שזה לא בדיוק ככה; המערכת הזאת – את משבר הדיור לא פתרה, אבל מה, היא יצרה מסלול עוקף, ואדוני מכיר את הרשויות המקומיות ויודע עד כמה מערכת התכנון בנויה באיזושהי הייררכיה.

תמר זנדברג: יכול להיות שאפשר לשפר אותה, אבל בטח לא צריך לדרוס אותה ולהחריב אותה.

תמר זנדברג: ואת התוצאה, לצערי, אנחנו רואים.

תמר זנדברג: אנחנו בונים היום את ערי השינה באיכות בנייה לא טובה, בלי שירותים ציבוריים, גני ילדים, פארקים, תחבורה ציבורית – שזה האוויר לנשימה של כל עיר וכל מרחב, רק בשביל שנוכל לבנות, לבנות, לבנות.

תמר זנדברג: את משבר הדיור זה לא פותר, וזה מייצר מגורים ואיכות חיים לא טובה לבני האדם.

תמר זנדברג: החוק הזה גרוע פעם שנייה בגלל העיתוי שבו הוא בא.

תמר זנדברג: ואני רוצה לספר לך, אדוני היושב-ראש, היו דיונים בין הקואליציה לאופוזיציה מתי מתחילים את הדיונים בחוק התקציב: מחר, היום, מה יהיה לוח הזמנים בשבוע הזה.

תמר זנדברג: ואנחנו, ככל שחשבנו שבכלל אין צורך לדון בתקציב הזה, שזה תקציב לשנת 2009, שאנחנו דנים עליו עכשיו בתחילת – סליחה, 2019, שדנים עליו עכשיו בתחילת 2018, ותודה, מנהלת סיעת המחנה הציוני, על התיקון – אנחנו אמרנו: אפשר להתחיל לדון בתקציב מוקדם, אבל בתנאי שאת החוקים האלה, המזיקים, שאנחנו מתנגדים להם, לא נביא.

תמר זנדברג: אבל לא, חוק הוותמ"ל חשוב, אי-אפשר להמשיך את עבודת הכנסת, אי-אפשר לצאת לבחירות, אי-אפשר ללכת לשאול את דעת הציבור בלי חוק הוותמ"ל.

תמר זנדברג: כך שהחוק הזה שימש גם ככלי משחק פה במסגרת כנסת שצריכה להתפזר וללכת הביתה, במסגרת ממשלה שאיבדה תוקף מוסרי להמשיך ולנהל את ענייני המדינה, אבל למרות זאת אנחנו רואים עוד את הזנבות האחרונים – אולי אולי אולי נצליח להזיק לעוד משהו לפני שנפזר את הכנסת.

תמר זנדברג: ולו מהסיבות האלה צריך להצביע נגד החוק הזה ולפזר את הכנסת כמה שיותר מהר.

תמר זנדברג: דרך אגב, אם ראש הממשלה מציע היום – אנחנו מסכימים היום.

תמר זנדברג: בואו נניח – – –

יצחק וקנין: "היום אם בקֹלו תשמעו".

יצחק וקנין: כתוב: "היום אם בקֹלו תשמעו".

תמר זנדברג: יפה מאוד.

תמר זנדברג: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יצחק וקנין: חבר הכנסת, סגן יושב-ראש הכנסת, מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, דב, אני חושב שהחוק הזה הוא חוק מצוין, ואני אתמוך בחוק הזה.

מאיר כהן: ואני חושב – גם כשחוקקנו את זה הוא היה מאוד רלוונטי, גם היום הוא מאוד רלוונטי.

מאיר כהן: עדיין לא פתרו את משבר הדיור.

מאיר כהן: אני לא חושב שמישהו בכנסת – עם כל הכבוד לחששות ולפחדים שזורים עלינו כל מיני לוביסטים – ואני לא רוצה להגיד את שמם – שמטיילים כאן בכנסת, אני לא חושב שמישהו מחברי הכנסת צריך לתקוע מקלות בגלגלים.

מאיר כהן: וכן, משבר הדיור הוא של כולנו, חוצה מפלגות.

מאיר כהן: הוא של הבנים שלנו, של הבנות שלנו, ועל כן אני לא רואה שום סיבה היום לבוא לשר האוצר ולהגיד: תשמע, אנחנו מצביעים נגד חוק הוותמ"ל.

מאיר כהן: ולסיפור של תשתיות – זה לא שייך לחוק הוותמ"ל.

מאיר כהן: התשתיות – זה הסכמי גג גרועים, וצריך לבדוק אותם.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: בוודאי אף אחד מחברי הכנסת, אני מקווה, ומאלה שאוהבים את המדינה, לא מחכך ידיים בעקבות האירועים האחרונים בכנסת.

מאיר כהן: בסופו של דבר, מי שאוהב את המדינה הזאת – אני לא חושב שהיום עומד ומחכך ידיים ושמח על המשבר הזה.

מאיר כהן: ואגב, אני מאלה שאומרים: הלוואי שראש הממשלה יצא נקי – אני וחבריי – הלוואי.

מאיר כהן: אנחנו לא צריכים, זה לא לכבודנו.

מאיר כהן: אבל דבר אחד אני מזהיר.

מאיר כהן: אני שומע את דבריו של ראש הממשלה, וכמו שאמר חבר הכנסת חנין, החשש הגדול שלי זה מהקיצוניות הנוראה ומהשיסוי שרמוז בדבריו.

מאיר כהן: בסופו של יום זאת מדינה אחת.

מאיר כהן: כולם אוהבים את המדינה.

מאיר כהן: המכנה המשותף זה שאנחנו נמצאים כאן.

מאיר כהן: ואני פונה לראש הממשלה: היה זהיר בדבריך.

מאיר כהן: בחירות זה אקט דמוקרטי, זה לא אקט של שיסוי.

מאיר כהן: אני כבר שומע את הרחוב.

מאיר כהן: מי שלא חושב כמו ראש הממשלה הוא בוגד, ומי שלא חושב כמו ראש הממשלה הוא לא פטריוט.

מאיר כהן: אני פונה לחבריי בקואליציה ובאופוזיציה: אם ראש הממשלה לא עושה, אנחנו נעשה את זה.

מאיר כהן: אנחנו, לפחות, נהיה זהירים בדברינו, אנחנו נהיה ממלכתיים כולנו.

מאיר כהן: נטיף למה שמאחד אותנו ולא למה שמשסע.

מאיר כהן: בחירות מותר; שיסוי – אסור.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה; חבר הכנסת יוסי יונה – איננו; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – איננה; עאידה תומא סלימאן – איננה.

יצחק וקנין: עמר בר-לב, ואחריו – חברת הכנסת לאה פדידה.

יצחק וקנין: אם לא תהיה, חבר הכנסת יואב קיש יסכם את הדיון.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

לאה פדידה: אני כאן, אני כאן.

יצחק וקנין: אמרתי, במידה שלא תהיי.

יצחק וקנין: עיניים רואות ואוזניים שומעות.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אתה מוסיף לי איזה 30 שניות, כן, אדוני היושב-ראש?

עמר בר-לב: הדבר היחיד שמעניין את ראש הממשלה זה בחירות מוקדמות, ובחירות מוקדמות ביוני.

עמר בר-לב: לכן ברגע שהוא שמע את ההחלטה של גדולי התורה אתמול אחר הצוהריים – שהם דחו את המתווה – הוא נשם לרווחה ואמר: יופי, הולכים לבחירות.

עמר בר-לב: אז הולכים לבחירות, ובחירות ביוני.

עמר בר-לב: ואז הוא שמע את יושב-ראש מפלגת העבודה, את אבי גבאי אומר: אנחנו לא מפחדים מבחירות.

עמר בר-לב: יהיו בחירות מתי שיהיו, הכי קרוב שיהיה.

עמר בר-לב: ואז מי נבהל, אדוני היושב-ראש?

עמר בר-לב: נבהלו לפחות שלושה ראשי סיעות בקואליציה – מפלגות אחרות: הבית היהודי, ישראל ביתנו, כחלון.

עמר בר-לב: למה הם נבהלו?

עמר בר-לב: כי הם בעצם נאבקים – אפילו יותר מאיתנו – על אותם קולות שהצביעו לליכוד.

עמר בר-לב: והם אמרו, מה, בחירות ביוני?

עמר בר-לב: חס וחלילה, לא נספיק להתארגן; שלא לדבר – אני לא רוצה להאריך כאן במילים מדוע לראש הממשלה מאוד מסתדר העניין ביוני.

עמר בר-לב: אז הם אמרו, לא, אנחנו נהיה מוכנים ללכת לבחירות בספטמבר.

עמר בר-לב: אבל לראש הממשלה זה לא מתאים ספטמבר, כי החקירות תימשכנה, ולהערכתי, הוא ישקע בבוץ יותר ויותר.

עמר בר-לב: לכן מה הוא עשה?

עמר בר-לב: הוא בא ואמר: אוקיי, בואו נעשה פליק-פלאק לאחור, ונביא את חוק הגיוס – או חוק האין-גיוס.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אתה זוכר שבכנסת הקודמת, כשהייתי יחד איתכם באופוזיציה, היו לי השגות מאוד עקרוניות לגבי חוק השוויון בנטל שיש עתיד הביאה, כי זה היה ללכת ראש בראש, במקום ללכת יחד ולעשות חוק – שמצד אחד מכבד את לימוד התורה ואת החשיבות שלה.

עמר בר-לב: אני מבין שזה לא עניין של מכסות כאלה ואחרות – בכלל, אני שונא את המילה מכסות – אבל מצד שני מקדש את השירות הצבאי.

עמר בר-לב: אתה שירת בצבא ואני שירתי בצבא וכן הלאה.

עמר בר-לב: כשאתם הגעתם לממשלה הפכתם את זה למשהו שבג"ץ לא אישר אותו.

עמר בר-לב: מה אני רוצה לומר – ואני רואה שזמני כברא קצר: הפירוד הזה, המאבק הזה שפעם אחת ראש הממשלה תומך ביש עתיד שמביאה חוק כזה, ועכשיו הוא תומך ביהדות התורה, ואולי בכם, שמביאים חוק אחר – שני החוקים האלה הם חוקים שפועלים נגד החברה הישראלית, נגד האחדות ומגבירים את השנאה ואת הפירוד בתוך העם.

עמר בר-לב: לצערי, זאת השיטה של ראש הממשלה.

עמר בר-לב: היא לא תעבוד במקרה הזה.

עמר בר-לב: אני מאמין שלא יהיו בחירות ביוני, אבל אני מאמין שלקראת סוף השנה הקרובה, הנוכחית, יהיו בחירות.

עמר בר-לב: קשה לי להאמין שהחוק המוצע עכשיו, חוק האין-גיוס, יעבור לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עמר בר-לב: בסופו של דבר התכנונים המאוד-מורכבים והמניפולטיביים שראש הממשלה מפעיל כאן – סיעה אחת נגד סיעה אחרת – לא יעבדו, ואנחנו נלך לבחירות.

עמר בר-לב: ראש הממשלה הבא במדינת ישראל לא יהיה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עמר בר-לב.

יצחק וקנין: אחרונת הדוברים – לאה פדידה.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה יואב קיש.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

לאה פדידה: יושב-ראש הכנסת וכנסת נכבדה, אני באמת רוצה לדבר על הצעת החוק הזאת, שעליה ישבנו שעות על גבי שעות – לא על הצעת החוק, בעצם על הרחבת, הארכת הוותמ"ל.

לאה פדידה: אבל דקה לפני זה: אני יושבת שם ורואה את ראש הממשלה נואם, וזה היה נראה תיאטרון אחד גדול של "תחזיקו אותי".

לאה פדידה: אבל, ראש הממשלה, אף אחד לא רוצה להחזיק אותך.

לאה פדידה: כולנו רוצים ללכת לבחירות ולראות מה יגידו הבוחר והבוחרת.

לאה פדידה: בהארכת הוותמ"ל יש גם מה שנקרא צדק סביבתי ומוסר סביבתי.

לאה פדידה: ישבנו בוועדת הפנים שמנהל יואב קיש, וזה היה עצוב לראות שיקולים זרים; שיקולים של רצון להוריד את מחיר הדיור אבל לא מצליחים ומתעלמים ממנכ"ל משרד הפנים שאומר שזאת תהיה בכייה לדורות; ומתעלמים מזה שעמותת האדריכלים אומרת שהבנייה היא לא נכונה; מתעלמים מכך שאומרים שזה גוף דורסני וגוף שאינו שומע את השלטון המקומי ואינו בא להתייעצות ועושה מה שהוא רוצה; מתעלמים מזה שאין ולו פעם אחת – אחרי שדרשנו שיראו לנו עומסי תנועה, תכנון סביבתי, תכנון בר-קיימא.

לאה פדידה: אני ואתם גם מחויבים להשאיר לדורות הבאים.

לאה פדידה: שאלנו אם תכננתם וראיתם שארנונת המגורים של הבתים והבניינים שאתם בונים יספיקו לשירותים, יספיקו לשצ"פים – שטחים ציבוריים פתוחים.

לאה פדידה: תשובות איִן.

לאה פדידה: כן הקשיבו, שמעו, אבל אף אחד לא הביא את הנתונים לשאלות הקשות שנשאלו.

לאה פדידה: אנחנו יודעים טוב מאוד שבנייה מסיבית כזאת תביא, באותן ערים שחתמו על הסכמי הגג – והוותמ"ל עוקף את הכול – תביא לסיטואציה של משכנות עוני וערי סלאמס, ואנחנו לא נוכל לעמוד בזה.

לאה פדידה: הרי אנחנו יודעים שארנונת מגורים לא מכסה את מה שראש עיר, או ראש רשות, צריך לתת לציבור התושבים שלו לא מבחינת תרבות, פנאי או גני ילדים.

לאה פדידה: לאיפה אנחנו רוצים להגיע באותה עיר שאנחנו מאשרים בה בצורה כזאת דורסנית?

לאה פדידה: שיהיו פקקים?

לאה פדידה: שלא יהיה שטח פתוח?

לאה פדידה: שהילדים שלנו יגדלו בלי גן שעשועים?

לאה פדידה: זאת תהיה בכייה לדורות.

לאה פדידה: במקום להתעסק בחוק הזה, תתעסקו בפיזור הכנסת, ואת הארכת הוותמ"ל תשאירו עד אחרי הבחירות, כדי שאולי נוכל באמת להביא צדק סביבתי.

לאה פדידה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת לאה פדידה.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חייב להגיד שלא שמעתי פה דברים חדשים שלא נאמרו בוועדה.

יואב קיש: נכון, במאזן הסופי של הכוחות, כשמסתכלים ומשקללים, חוק הוותמ"ל הוא חוק חשוב למדינת ישראל, ואני ממליץ שיעבור.

יואב קיש: אבל – ואת זה אני אומר ואמרתי גם בוועדה, ואני אומר את זה לצוות הוותמ"ל ולכל מי שקשור לתכנון – הם חייבים להתחשב גם בצרכים של המועצות האזוריות.

יואב קיש: אני אתן לכם דוגמה לנושא שעלה לדיון, אם זה ממועצה מקומית מגידו, יקנעם – הינה, יושבת פה חברת הכנסת פדידה שרצתה שראש העיר שלה ידבר: הוא מצד אחד רוצה לצמוח, ואת אומרת – אני לא יודע אם את בעד או נגד.

לאה פדידה: אני נגד.

יואב קיש: אז את נגד.

יואב קיש: כי בצמיחה שלו, אם לא נשים לב, הוא יהרוג את אליקים.

יואב קיש: אליקים יש להם גם זכות לשמור על הצביון של המושב שלהם ולשמור על הגישה ולדאוג שיהיו פתרונות תחבורה, וכל הדברים האלה צריכים להיות.

יואב קיש: אבל בסופו של דבר יקנעם צריכה לצמוח.

יואב קיש: אין מה לעשות.

יואב קיש: זאת הדילמה בוותמ"ל, נקודה.

יואב קיש: חברים, אני לא מסתיר את זה, זה ברור לכולם: יש לנו מדינת ישראל עם משבר דיור, והערים צריכות לצמוח.

יואב קיש: יש מקומות שבהם אין מה לעשות, הם ילכו למועצות האזוריות והם ייקחו שטחים חקלאיים, והם ישתמשו בהם.

יואב קיש: אבל – ופה האבל הגדול – צריך לעשות את זה בשום שכל.

לאה פדידה: צריך לעשות את זה בתכנון סביבתי נכון.

יואב קיש: אני חושב שהם עושים את זה – והתעקשנו על כך בוועדה, שהם ישמעו היטב וידברו עם ראשי המועצות האזוריות.

יואב קיש: ואני אומר לך, למשל במקרה כמו שנתתי לך, של יקנעם, מגידו ואליקים – במקומות האלה חייבים לשים לב.

יואב קיש: שם צריך לשים לב שאנחנו מאפשרים ליישובים לשמור על הצביון שלהם מצד אחד, ומצד שני נותנים לעיר לצמוח, ואני אומר עוד פעם, צריך להסתכל גם על לוחות הזמנים.

יואב קיש: אני לא אומר כבר לגרש, ביום אחד, את החקלאים מאדמתם; רק כשמגיע הפיתוח.

יואב קיש: גם על זה נאמר, גם על זה דיברנו, ולכן בעניין הזה אני חושב שבמאזן – מה שנקרא, כשמשווים – החוק הזה הוא חוק חשוב.

יואב קיש: הינה, אני אומר את זה לחברי הכנסת:

יואב קיש: גם אם נמצא את עצמנו הולכים לבחירות מחר, או היום בערב או בעוד כמה חודשים – גם בסיטואציה הזו, החוק הזה נכון שיעבור, והכנסת צריכה לתמוך בו, ואני אבקש את אמון הכנסת.

יואב קיש: מכיוון שנותר בידי עוד זמן לדבר על כמה דברים – היה לנו פה נאום מעניין של ראש הממשלה, ואני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו.

אלעזר שטרן: לא רק מעניין, נאום מדהים.

יואב קיש: תראה, אם אתה בחרת, אז אני אתייחס לנאומו של חבר הכנסת יאיר לפיד, שהיה פה על הבמה.

יואב קיש: יאיר לפיד – אתה יודע מה, כמה יהירות, אני שואל אותך.

יואב קיש: יושב פה יאיר לפיד, שמה לעשות, היה שר אוצר כושל ושדרן מצוין, זה מה שהוא היה; והוא בא בטענות לראש הממשלה וחורץ את דינו, כאילו הוא גם שוטר, גם שופט, גם הכול, והוא מחליט מה הציבור רוצה.

יואב קיש: כמה יהירות יש ליאירות, תגיד לי.

יואב קיש: זה פשוט היה מגוחך.

אלעזר שטרן: כמה באמת?

יואב קיש: היה מגוחך לראות פה את יאיר לפיד כביכול מטיף מוסר ובא ומדבר.

אלעזר שטרן: – – –

יואב קיש: הרי מה אתה עשית, יאיר לפיד, מה אתה עשית.

יואב קיש: יש פה ראש ממשלה – – –

אלעזר שטרן: – – –

יואב קיש: יש פה ראש ממשלה שמוביל מדיניות חוץ, שמוביל את מדינת ישראל להצלחות הכי גדולות שיש לה – בכלכלה, בצמיחה, וכן, גם בסגירת פערים.

יואב קיש: מי שדיבר פה – אנחנו מתקנים את הפער שהיה קיים עשרות שנים, מצמצמים את זה – ורואים את זה במדד ג'יני.

יואב קיש: ואני מציע להישאר באמת ולא ללכת להמצאות ולסיסמאות ולשקרים.

יואב קיש: ואני רוצה להתייחס – חבר הכנסת שטרן, סיימתי להתייחס ליאיר לפיד – –

אלעזר שטרן: אז אני יכול להגיד לך משהו?

יואב קיש: – – אני רוצה להתייחס לאמירה שאמר ראש הממשלה על אופוזיציה שמפחדת מבחירות.

יואב קיש: אני רוצה לשאול אתכם, חבריי חברי הכנסת מהאופוזיציה – – –

אלעזר שטרן: אתה היית יושב-ראש ועדת הכנסת?

יואב קיש: מה?

אלעזר שטרן: היית יושב-ראש ועדת הכנסת.

יואב קיש: הייתי יושב-ראש ועדת הכנסת.

אלעזר שטרן: יש חוקים מפורטים – תביא מחר.

יואב קיש: אבל אלעזר שטרן, אתה מפחד מבחירות?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: תביא מחר.

יואב קיש: אה, אוקיי, יש עתיד לא מפחדת מבחירות.

אלעזר שטרן: לא, אתה יודע שלא, תביא מחר חוק.

יואב קיש: מרצ מפחדת מבחירות?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: רגע, המחנה הציוני, אני רוצה לשאול אתכם: אתם מפחדים?

יואב קיש: חברת הכנסת מרב מיכאלי, את מפחד מבחירות?

מרב מיכאלי: אנחנו לא – – –

עמר בר-לב: הבית היהודי מפחד, וש"ס מפחדת, וישראל ביתנו מפחדת – – –

אמיר אוחנה: יואב, למה אתה שואל את השבעה הראשונים?

יואב קיש: השבעה הראשונים לא מפחדים, אבל מה עם השריונים?

עמר בר-לב: כולנו מפחדים.

יואב קיש: רגע, רגע, מה עם השריונים?

יואב קיש: השריונים שלכם מפחדים מבחירות?

יואב קיש: לא, כי גם השריונים – עד לאן הם מגיעים?

יעל כהן-פארן: – – –

יואב קיש: אם הם מעל 11, אני – – –

עמר בר-לב: עוד פעם אתה מאשים את האופוזיציה?

אמיר אוחנה: אני חושב שגם השריונים – – –

יצחק וקנין: אני הייתי מציע ליואב – – –

עמר בר-לב: עוד פעם האופוזיציה אשמה?

יעל כהן-פארן: – – –

עמר בר-לב: לחוקק חוק עם החרדים – – –

יצחק וקנין: יואב, זו לא השאלה – מי מפחד ומי לא מפחד.

יצחק וקנין: אבל דבר אחד בטוח, חבר הכנסת עמר בר-לב: אם אנחנו נעשה הצבעה חשאית מי בעד בחירות ומי לא, מעל 100 חברי כנסת יצביעו לא.

עמר בר-לב: נכון, אבל אם נעשה הצבעה חשאית מי בעד להחליף את ראש הממשלה, גם אז 100 חברי כנסת יצביעו בעד החלפתו.

יעל כהן-פארן: – – –

יואב קיש: אני חייב להגיד לך – – –

עמר בר-לב: אני בעד הצבעה חשאית מי בעד להחליף את ראש הממשלה.

יצחק וקנין: חבר'ה, אתם מזוכיסטים, אני אומר לכם.

יעל כהן-פארן: – – –

יואב קיש: היושב-ראש, אל תהרוס לי את הדיון, תן לי – – –

יצחק וקנין: נו, אבל רוצים להצביע.

יואב קיש: איזה רוצים להצביע.

יצחק וקנין: הזמן קצר, יש ליואב בן צור חתונה, הוא יכעס עלינו.

יואב קיש: אף אחד לא ביקש שאני אצביע.

יואב קיש: אני באמצע דיון מרתק.

יואב קיש: היושב-ראש, אנחנו באמצע דיון מרתק.

יואב קיש: הועלתה פה הצעה שלך, כבוד היושב-ראש, שהחלטה על פיזור הכנסת תבוא להצבעה חשאית.

יואב קיש: אמירה מעניינת, ואולי אז נראה באמת מי מחברי הכנסת – – –

עמר בר-לב: כולל החלפת ראש הממשלה.

עמר בר-לב: הצבעה חשאית על – – –

יואב קיש: מה?

עמר בר-לב: הצבעה חשאית על החלפת ראש הממשלה.

יואב קיש: השתיקה, אתה אומר, בקואליציה?

יואב קיש: איפה בקואליציה?

יואב קיש: איפה יהיה שקט בקואליציה בנושא בחירות?

יוסי יונה: השתיקה שם, השתיקה שם.

יצחק וקנין: כי הם יודעים שלא יהיו בחירות, אז הם שותקים.

יואב קיש: אני רוצה לשאול – רגע, חבר הכנסת יואל חסון, הגעת, תודה.

יואב קיש: יש לי שאלה שמעניינת אותי.

יואב קיש: הרי אתם העברתם שינויים במרכז שלכם לאחרונה לגבי הסמכות של יושב-ראש המרכז – לא מרכז, איך זה נקרא אצלכם?

לאה פדידה: ועידה.

יואב קיש: ועידה.

יואב קיש: יושב-ראש הוועידה, היו לו שינויים – – –

יואל חסון: אני לא העברתי.

יואל חסון: זה לא אני, למה אתה שואל אותי?

יואב קיש: לא אתה, לא משנה, אני שואל אותך בתור מרכז האופוזיציה – – –

יצחק וקנין: דוד ביטן, תעשה לי טובה.

יואב קיש: אני שואל אותך בתור מרכז האופוזיציה: עד איפה השריונים ברשימה של המחנה הציוני מגיעים?

איציק שמולי: לא יהיו שריונים.

יואל חסון: אני אעביר לך בווטסאפ, בסדר?

יואב קיש: אז תעביר לי בווטסאפ.

יואב קיש: כי אם זה עובר את 11 – אני חושב שגם השריונים האלה צריכים לדאוג.

יואל חסון: בסדר, אני לא דואג.

יואב קיש: אתה לא דואג, אתה בעצם התנועה.

יואב קיש: אז רגע, אתה משוריין או שאתה מתמודד בפריימריז?

יואל חסון: תדאג לעצמך, תדאג לעצמך.

יואב קיש: אני אציע לך לחזור לליכוד, יש לי הרגשה שאם תחזור לליכוד אולי יהיה לך סיכוי יותר טוב מבפריימריז במחנה הציוני.

רויטל סויד: היהירות, היהירות.

יואב קיש: מקום 40 בליכוד, אולי תיכנס.

יואב קיש: מה אתה אומר, יואל?

רויטל סויד: היהירות, היהירות.

יואל חסון: אוי, היהירות, היהירות.

רויטל סויד: חטא היהירות.

יואב קיש: יואל, אתה מכיר את המקום הזה.

יואב קיש: הליכוד כבר הביא 40 מנדטים, אתה זוכר את זה.

יואב קיש: יש לך סיכוי.

יואב קיש: רגע, אבל חבריי בליכוד, אנחנו מוכנים לזיג-זג הזה?

מכלוף מיקי זוהר: לא מקבלים אותו.

יואב קיש: לא מקבלים.

יואב קיש: סליחה, הסרתי את ההצעה מסדר-היום.

יואל חסון: חבר הכנסת קיש, אתה יהיר, ואני אומר לך מניסיון, נאומים מהסוג הזה מסתיימים בבכי.

יואב קיש: לא, יהיר לפיד, דיברנו עליו קודם.

יואב קיש: יהיר לפיד, דיברנו עליו קודם, הבן אדם הולך ומטיף מוסר.

יואב קיש: חבר הכנסת מיקי זוהר – בא לפה יאיר לפיד, האיש שהיה שדרן מצוין ושר אוצר כושל, ומטיף מוסר לראש הממשלה של מדינת ישראל, שמוביל את מדינת ישראל להצלחות מדהימות במדיניות החוץ, בכלכלה, בצמיחה – בכל מקום שאתם מסתכלים.

יעל כהן-פארן: יש תשתית ראייתית להעמיד אותו לדין על שוחד.

יואב קיש: אין לכם על מה לדבר, הדבר היחידי שאתם רוצים זה לפחד מבחירות.

יואב קיש: אני אומר לכם – גם אם נלך לבחירות, מי שיקבע זה לא האמירות חסרות התוכן שלכם, מי שיקבע זה העם.

יואב קיש: והעם יודע היטב מה עשה ראש הממשלה, מה עשתה הממשלה הזו בשבילו.

יואב קיש: הוא לא צריך את האמירות שלכם, הוא מסתכל גם בהצלחות הכלכליות, הוא מסתכל מה קורה כשראש הממשלה נוסע לוושינגטון, איך הוא מתקבל, אם זה באיפא"ק או אצל הנשיא.

יואב קיש: ועל הדברים האלה יאיר לפיד יכול רק להמשיך לחלום.

יואב קיש: ולכן, אני רוצה כן לדבר פה לצד של הקואליציה, לגבי נושא הבחירות.

יואב קיש: חבר הכנסת דוד ביטן, איפה אתה?

יואב קיש: דוד ביטן.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דוד ביטן, הוא שואל אם לרדת.

יואב קיש: עוד לא.

יואב קיש: אז אני רוצה להתייחס למה ששואלים אותנו בתקשורת מהבוקר.

יואב קיש: התחלנו את סבב השיחות – מה קורה, לא קורה.

יואב קיש: אני חושב שהייתה פה הפתעה בבוקר, כל התקשורת הרגישה כאילו כבר הסיפור נפתר.

יואב קיש: אז לא, הסיפור לא נפתר.

יואב קיש: ואני יכול להגיד שדווקא מה שעושה הרגשה פחות – בוא נגיד ככה, הרגשה שמערערת את המצב, זה הערר.

יואב קיש: זה הולך ביחד: מערערת עם ערר.

יואב קיש: הערר של השר סופה לנדבר מעיד אולי על מדיניות שיכולה בסופו של דבר להוביל את הממשלה הזו לבחירות.

יואב קיש: אני פונה גם לחבריי מישראל ביתנו וגם לחרדים: אני חושב שהממשלה הזו היא ממשלה מצוינת, עם הישגים מצוינים.

יואב קיש: אנחנו לא רוצים להמשיך בממשלה של 61, שיכולה להיות מאוד רגישה.

יואב קיש: ולכן, גם לכם, חבריי מישראל ביתנו – ביטן, זהו?

דוד ביטן: לא באים, יאללה, רד, רד.

יואב קיש: גם לחבריי מישראל ביתנו:

יואב קיש: בואו נפתור את המשבר הזה בתוך הבית ונמשיך קדימה כממשלת ימין מאוחדת.

יואב קיש: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על צו לקידום הבנייה במתחמים המועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד הצו – 50 נגד – 20 נמנעים – 2 צו לקידום הבנייה במתחמים המועדפים לדיור (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשע"ח–2018, נתקבל.

יצחק וקנין: 50 בעד, 20 נגד, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצו אושר.

יצחק וקנין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקה ופיצול של הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), התשע"ח–2018.

נאזם בדר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [מס' מ/945; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' ט"ו, ישיבה 40, עמ' 3005; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק וקנין: יציג אותה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יצחק וקנין: הצעה זו ללא הסתייגויות וגם לא הוגשו בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, מייד אחרי כן אנחנו נצביע על ההצעה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת, לקריאה שנייה ושלישית, את הצעת החוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018.

ניסן סלומינסקי: זאת לנו לדעת – ואני מניח שרוב הציבור פה יודע ומכיר – ש-130 מיליארד שקל מסתובבים מתחת לרדאר כהון שחור.

ניסן סלומינסקי: 130 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: כסף כזה הוא החמצן של הטרור, החמצן של ארגוני פשע והחמצן של הברחות או הלבנת הון.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני חושב שהכנסת כולה – ואנחנו כבר העברנו כמה וכמה חוקים לרשות להלבנת הון כדי לתמוך ולהיאבק בהון השחור.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה, מטרתו העיקרית גם היא להיאבק בהון השחור, ולכן גם אני חושב שהייתה הסכמה – לא שמעתי הסתייגויות, אין הסתייגויות – כמעט מקיר לקיר, שצריך לעשות מאבק נחרץ בהון השחור.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא אוסר שימוש במזומן, אבל הוא כן מתחיל לצמצם את השימוש במזומן.

ניסן סלומינסקי: אני עוד מעט אגיד בדיוק מה הוא אומר – איזה רעש – אבל לחוק הזה, שיש לו מטרה כל כך מרכזית, גם יש – תמיד אנחנו מנסים לשמור גם על הערכים של חירות הפרט וזכויות הפרט, ויכולה להיות לו פגיעה לא פשוטה בציבורים שלמים שרגילים להשתמש במזומן או שהם חדלי פירעון ואין להם חשבונות בנק.

ניסן סלומינסקי: לכן, עיכבנו את הדיון בחוק הזה עד שבנק ישראל בא והציב לנו אלטרנטיבות.

ניסן סלומינסקי: ועדת לוקר, שזה הבסיס של החוק, גם כן ביקשה בזמנו מבנק ישראל, ואנחנו לא התקדמנו עד שבנק ישראל הגיע והציג בפני הוועדה אמצעים אלטרנטיביים, בשביל מי שרגיל להשתמש במזומן, שיהיה לו במה כן להשתמש, כדי שהוא יוכל לחיות – בפרט אם אין לו חשבון בנק וזה מעוקל וכל אגורה שהוא יכניס לחשבון הבנק שלו מעוקלת.

ניסן סלומינסקי: צריכים לתת לו אלטרנטיבות, כמו כרטיס נטען ודברים מהסוג הזה.

ניסן סלומינסקי: רק לאחר ששמענו, במשך ישיבה וחצי, מבנק ישראל את האלטרנטיבות, התחלנו לקדם.

ניסן סלומינסקי: עדיין אני אומר, שוב, האלטרנטיבות האלה הן על המדף; אנחנו רוצים שהן יהיו כבר בתוך הציבור, שהציבור ישתמש בהן יותר ויותר כדי שלא נשאיר את הציבור פתאום בצמצום של מזומן, אבל האלטרנטיבות עדיין לא חדרו.

ניסן סלומינסקי: לכן, גם בחוק עצמו השקענו זמן עד שהחוק יתחיל בכלל : תשעה חודשים להיערכות של המערכת ועוד תשעה חודשים להסתגלות של הציבור.

ניסן סלומינסקי: הציבור יסתגל וידע איך הוא יכול לחיות במקום במזומן.

ניסן סלומינסקי: לגבי החוק עצמו, גם פה עשינו הרבה מאוד שינויים.

ניסן סלומינסקי: זה חוק שונה ממה שנכנס.

ניסן סלומינסקי: הדבר הראשון, החוק בא ואומר שהוא מטיל מגבלה על הסכום.

ניסן סלומינסקי: כאן יש שני מצבים: יש מצב אחד שמדבר על בין אדם לעוסק.

ניסן סלומינסקי: עוסק יכול להיות כל מי שהוא תאגיד, חברה, עמותה – עוסק, בקיצור; בין אדם לעוסק המגבלה היא 11,000 שקל: עד 11,000 שקל מותר להשתמש במזומן ומעבר לזה, אי-אפשר להשתמש במזומן.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, במערכת היחסים שבין אדם לחברו – לדוגמה, אני רוצה לקנות מכונית מחבר – כאן אפשרנו לשלם במזומן עד 50,000 שקל.

ניסן סלומינסקי: כי מי שיודע איך קונים מכונית: באים שני הצדדים למשרד הרישוי; הצד האחד צריך לחתום שהוא מוכר את המכונית, הצד השני צריך לתת את התמורה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא ייתן צ'ק, האיש מפחד: מחר הצ'ק יחזור והמכונית כבר אצלו.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל כבר עושים את זה במעמד שניהם, במזומן.

ניסן סלומינסקי: לכן, הלכו לקראת הנושא הזה ואפשרו עד 50,000 שקל.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על זה שייאסר תשלום – עד 10% מהסכום שמדובר עליו אפשר יהיה לשלם במזומן, כי לפעמים יש דמי קדימה או דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, אם מישהו עושה עסקה עד 15,000 שקל, 10% מזה – 1,500 – הוא יוכל לשלם במזומן.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, אני אומר, אם העסקה היא על הסכומים שדיברנו, אסור לשלם מעבר לזה סכומים במזומן.

ניסן סלומינסקי: אפילו אם נניח מישהו רוצה לשלם בסכום הזה, נניח, 2,000 שקל במזומן, אסור לו, בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לתיירים: שוב, לפי בקשה של שר התיירות, ואולי החלטה של ועדת שרים, כדי לאפשר תיירות, תייר שמגיע לפה והוא רוצה להשקיע ולתת וכו', מאפשרים לו מגבלה שהיא פי חמישה מהסכום שמותר.

ניסן סלומינסקי: ואם הסכום המותר הוא 11,000 אז פי חמישה זה 55,000 שקלים שמותר לו לעשות במזומן, כי אנחנו רוצים שהוא ישקיע בישראל, יפתח וכל הדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: יש הגבלות על שימוש במזומן בשכר עבודה, תרומה, מתנה וכו'.

ניסן סלומינסקי: החרגנו מהנושא הזה קרובים, קרובי משפחה.

ניסן סלומינסקי: אבא יכול לעזור לבן שלו במזומן.

ניסן סלומינסקי: לא שמנו כאן מגבלה, כי אנחנו חושבים שבתוך המשפחה המצומצמת – ויש כאן הגדרה – כן אפשר יהיה לשלם, שהאבא יוכל לעזור.

ניסן סלומינסקי: לא עד כדי כך אנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: אני כבר מסיים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן גם עיצומים על כל מי שכן ישתמש במזומן.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרתי קודם, גם קבענו תאריך: תשעה חודשים ואחר כך עוד תשעה חודשים של הסתגלות.

ניסן סלומינסקי: אני מסיים.

ניסן סלומינסקי: וגם יש את נושא הצ'קים – צ'ק פתוח זה מזומן, אז אסור.

ניסן סלומינסקי: הסבה אחת מותרת, ולגופים החוץ-בנקאיים מותרות שתי הסבות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה חוק חשוב למאבק בטרור, מאבק בהון השחור.

ניסן סלומינסקי: ולכן, אני מבקש מחבריי לתמוך בזה בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: ניסן, מרבה דברים מרבה חטא.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסיקי, יושב-ראש ועדת החוקה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: רבותיי, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אמרתי, אין הסתייגויות ואין רשות דיבור אז אנחנו עוברים מייד להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018.

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1– 44 – 48 נגד – 9 נמנעים – 1 סעיפים1–44 נתקבלו.

יצחק וקנין: 48 בעד, תשעה מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אני עובר להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 49 נגד – 9 נמנעים – 1 חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018, נתקבל.

יצחק וקנין: 49 בעד, תשעה מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ה–2015, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/1147, פ/3728/20, פ/3729/20; דברי הכנסת, מושב שלישי, חוב' ל"ה, ישיבה 254, עמ' 23281, חוב' י"ד, ישיבה 200, עמ' 20278 ועמ' 20280; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק חסימת מספר טלפון לשם מניעת ביצוע עבירות, התשע"ח–2018, גם זו בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג אותה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית שאליה מוזגו שתי הצעות חוק פרטיות, אחת של חברתנו מרב מיכאלי ואחרים ואחרת של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי ואחרים.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת, במילה אחת, אומרת שאם יש מספר – הרבה פעמים אנחנו רואים ששמים לנו על המכוניות, מי שהיה באילת, או בכל מיני מקומות – יש מספר, ואם אתה רוצה לצרוך סמים או להשתמש לצורך זנות, אתה מצלצל למספר הזה והמספר הזה, בלי שאתה יודע מי זה, זה הספק או הסרסור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים בחוק הזה כוח ויכולת למשטרה לחסום את המספר הזה וכך לנתק את הסרסור מהאנשים או את האנשים מהסרסור.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שני מצבים – כולם יוכלו לראות את זה: יש חסימה מינהלתית ל-30 יום ויש חסימה שיפוטית.

ניסן סלומינסקי: אין לזה הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: חוק חשוב מאוד במאבק בזנות ובסמים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מחבריי לתמוך בזה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מרב מיכאלי ביקשה רשות דיבור.

יצחק וקנין: אני אאפשר לך.

יצחק וקנין: יוליה – איננה.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מייד אחרי עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: גם שולי, סליחה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: חבריי, חברותיי חברות הכנסת, זה יום חג ממש.

מרב מיכאלי: זה חוק פשוט יחסית, שלקח לנו המון זמן להעביר אותו, אבל הוא ממש ממש ממש מביא בשורה.

מרב מיכאלי: קודם כול, ממש ברמה של הכרטיסים האלה, כרטיסי הזנות המטונפים והמטנפים, שנמצאים על יותר מדי מכוניות ביותר מדי ערים במדינת ישראל, שמובטחים עליהם כל מיני מסאז'ים וכל מיני סוגים של גן עדן, ובצד השני יש נשים שסובלות מאלימות ומניצול קשה ביותר – אז החוק הזה יאפשר את זה שאתם תצלצלו – אני מקווה שאתם לא תתקשרו למספרים שכתובים שם, אבל מי שכן יתקשר פשוט יתקשר ולא יגיע לשום מקום.

מרב מיכאלי: במקום שבצד השני הוא יגיע באמת לאפשרות שהוא יפעיל עוד אלימות, אונס, כיבוי סיגריות והתעללות בנשים האלה, הוא לא יגיע לשום מקום, פשוט.

מרב מיכאלי: אז אנחנו מדברות ומדברים פשוט על הדבר הבסיסי הזה של חסימת קווי הטלפון שמשמשים לזנות.

מרב מיכאלי: זו הצעת החוק שלי וגם הצעת החוק של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שנאלצה ללכת לטפל בילדתה בת החמש החולה עם חום גבוה, אבל הייתה שותפה במאבק לקדם את החוק הזה.

מרב מיכאלי: אנחנו מאוד מאושרות שהגענו ליום הזה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד מילה.

מרב מיכאלי: אנחנו עדיין נאבקות על ביטול הזנות כאופציה הגיונית וחוקית בעולם הזה.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, זנות היא לא מקצוע.

מרב מיכאלי: אין דבר כזה המקצוע הכי עתיק בעולם.

מרב מיכאלי: ילדות בישראל נאספות לזנות בממוצע בגיל 11.

מרב מיכאלי: זה לא מקצוע, זה אונס.

מרב מיכאלי: לכן, אנחנו עדיין צריכות להעביר את הזנות בכלל, את הקונספציה הזאת, מהעולם.

מרב מיכאלי: אבל מה שאנחנו עושות כאן היום ועושים כאן היום זה צעד חשוב בדרך לשם, משום שזה יתמודד עם הדבר המכונה ביקוש – עם הלקוחות, אלה שפשוט מצלצלים לפרסומים האלה, היפים, שמבטיחים גן עדן, אבל בצד השני של הקו נמצא בעצם גיהינום עבור הנשים האלה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד תודה רבה למטה למאבק בסחר בנשים ובזנות, שהן השותפות שלנו בניסוח החוק ובכלל במאבק בזנות; למנהלות הקודמות שלו, ראומה שלזינגר ואביטל רוזנברג; למנהלת הנוכחית שלו, בהווה, ניצן כהנא, חברת מפלגת העבודה; לחברתי ושותפתי, אמרתי, יוליה מלינובסקי ולצוות שלה; לשר ארדן, שהרים את הכפפה וקידם יחד איתנו את החוק הזה, כשהחוק הממשלתי עוסק גם בסמים; למתנדבות בלשכה שלי, שעשו עבודה מדהימה, ספיר, פז ואופיר ביטן, בעבודה על החוק הזה ספציפית; ליועצת המשפטית הנהדרת של ועדת החוקה, נעמה מנחמי; ליושב-ראש ועדת החוקה, כמובן.

מרב מיכאלי: לסיום, אני רוצה להגיד תודה למכינה הקדם-צבאית בני ציון, שעשתה איתי לפני שנה מבצע אדיר, שבו חילקנו ברחובות תל אביב – הם חילקו – כרטיסים פיקטיביים כאלה, והם עשו שיחות לכל – המוני המתקשרים, צריך להגיד – שהתקשרו וחשבו שיגיעו למקום עם זנות וקיבלו בעצם שיעור על המציאות העגומה של הזנות.

יצחק וקנין: שמת לב שלא עצרתי אותך והזמן – – –

מרב מיכאלי: לא הפסקת אותי.

יצחק וקנין: נתתי לך את כל האפשרות.

מרב מיכאלי: אז אני רוצה להגיד לבחורות ולבחורים הצעירים האלה ממכינת בני ציון: העבודה שלכם השתלמה.

מרב מיכאלי: הינה, עובר היום החוק, והמציאות עומדת להמשיך ולהשתנות.

יצחק וקנין: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יצחק וקנין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, שלוש דקות.

יצחק וקנין: מזל טוב על הנכד שנולד לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

יצחק וקנין: תזכו לראות אותו בחופתו.

שולי מועלם-רפאלי: אמן, אמן.

שולי מועלם-רפאלי: קודם נכניס אותו בזמן בבריתו של אברהם אבינו ואז, בהמשך.

יצחק וקנין: שלב-שלב.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: חבריי השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת שהובילו חברותיי מרב מיכאלי ויוליה מלינובסקי היא בעצם עוד שלב בשימוש בכלים שלא היינו מורגלים בהם פעם במלחמה הגדולה של כולנו למיגור הזנות במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אחרי ההצעה היחסית ממוקדת שלנו, שדיברה על חסימת קווים שמשמשים לזנות, החרה-החזיק השר גלעד ארדן, שהוא וצוותו עשו עבודה נפלאה כדי שנגיע לנקודת הסיום הזאת, והוסיפו גם את הקווים שמתייחסים למכירת סמים, לחלוקת סמים.

שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל והחברה הישראלית אומרות בחוק הזה שוב אמירה ברורה ביחס לערכים שמובילים את החיים שלנו כאן – ערכים שהם נגד עוולות כמו זנות, מכירת סמים; ערכים שהם בעד חזרה אל המקום האמיתי של ערבות הדדית.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהיו אין-סוף ניסיונות בתוך הוועדה, אדוני – שהוביל אותה בחוכמה גדולה חברי ניסן סלומינסקי – אין-סוף ניסיונות שנבין בדיוק איך התהליך הזה יתרחש, מה יהיו בעצם השלבים, איך אנחנו נעשה את זה בפועל.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדברים מופיעים בחוק, והיועצים המשפטיים של המשרד ושל הוועדה עבדו על הפרטים כדי לנסות ליצור באמת מעגל שלם.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שבחוק הזה ישנה אמירה גדולה נוספת, ואמרתי אותה הבוקר גם לשר גלעד ארדן, ואני גאה להגיד את זה פה שוב: כשהתחלנו עם ההתקדמות הסופית של החוק להפללת לקוחות זנות ושיקום נשים במעגל הזנות, השר גלעד ארדן והמפכ"ל רוני אלשיך היו הראשונים שהניפו את דגל התמיכה הטוטלית בהצעת החוק הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: בעיניי, הצעת החוק שעליה אנחנו נצביע עכשיו מצטרפת למאבק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בסופו של דבר הערכים שמובילים אותנו הם הערכים היהודיים, הערכים המוסריים, הערכים האנושיים, הערכים של ערבות הדדית וראיית כל אדם כעולם שלם, כל אדם כמי שנברא בצלם, ולכן כל הפעילות שלנו ממוקדת בדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאחלת לכולנו שנצליח כבר במושב הקרוב באמת להביא לכדי סיום גם את החוק הגדול והמשמעותי של הפללת לקוחות זנות ושיקום נשים בזנות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת החוק חסימת מספר טלפון לשם מניעת ביצוע עבירות, התשע"ח–2018, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–8 – 54 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

יצחק וקנין: 54 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: כן, חברת הכנסת שולי מועלם?

שולי מועלם-רפאלי: – – –

יצחק וקנין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי בטעות לחצה על נוכח אבל היא התכוונה להצביע בעד.

יצחק וקנין: תתקני את זה בהצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 54 נגד – אין נמנעים – אין חוק חסימת מספר טלפון לשם מניעת ביצוע עבירות, התשע"ח–2018, נתקבל.

יצחק וקנין: 54 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר העברת הסמכויות המוקנות לשר הפנים לפי חוק העות'מאני על האגודות אל שרת המשפטים.

יצחק וקנין: את ההודעה יציג חבר הכנסת השר צחי הנגבי.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להודיע לכנסת שהממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את הסמכויות המוקנות לשר הפנים לפי החוק העות'מאני על האגודות אל שרת המשפטים.

צחי הנגבי: בהתאם לסעיף האמור, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה.

יצחק וקנין: תודה לשר צחי הנגבי.

יצחק וקנין: רבותיי, יש רשימת דוברים.

יצחק וקנין: יש דיון על הנושא.

יצחק וקנין: מאחר שיש הצבעה, יש גם דיון.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, ג'מאל זחאלקה – מדבר בטלפון; נורית קורן – מוותרת; מוסי רז – איננו; נחמן שי – גם הוא מדבר בטלפון; סאלח סעד – מוותר; אמיר אוחנה.

יצחק וקנין: דב חנין, שלוש דקות לרשותך, אדוני חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: דב מנצל כל דקה לזכותו, וזה, ייאמר לזכותו, בדברי טעם, בדרך כלל.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הממשלה הזאת התחילה את דרכה, אני מזכיר לכם, בסדרה ארוכה של העברת תיקים וסמכויות משר לשר, וכך היא גם רוצה לסיים את דרכה.

דב חנין: כמו ההתחלה, גם הסיום זה דיון על העברת סמכויות.

דב חנין: תשאלו פעם מה עשתה הממשלה הזאת בשלוש שנות כהונתה, ואנחנו נענה לכם שהיא העבירה סמכויות משר לשר ומשרה לשרה.

דב חנין: כמה עשרות דיונים כאלה היו בכנסת?

דב חנין: כמה עשרות שעות ניהלנו, עמיתיי חברי הכנסת, על הנושאים האלה?

דב חנין: לא מפתיע שכך הממשלה הזאת גם בוחרת לסיים את דרכה.

דב חנין: אבל, עמיתיי חברי הכנסת, בנאום הקודם דיברתי על האג'נדה האמיתית של מערכת הבחירות שלפנינו.

דב חנין: מערכת הבחירות הזאת נועדה להגן על ראש הממשלה נתניהו מאימת המשטרה, מאימת המשפט ומסכנת הכלא.

דב חנין: מטרת הבחירות האלה היא לא לקדם חוק גיוס ולא למנוע חוק גיוס; מטרת הבחירות האלה היא להגן על בנימין נתניהו מפני חקירות המשטרה ומפני המלצות היועץ המשפטי.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, עכשיו אנחנו רואים את המהלך הבא, את התרגיל הבא.

דב חנין: ראש הממשלה נתניהו הנחה את הוועדה המיוחדת להתכנס מחר בבוקר כדי להצביע על חוק הלאום.

דב חנין: מה פתאום חוק הלאום, תשאלו?

דב חנין: אז הינה האג'נדה של הבחירות.

דב חנין: בבחירות האלה ראש הממשלה יעבור את כל הקווים האדומים.

דב חנין: הוא יסביר לציבור שהסכנה אורבת מבפנים; הוא ישכנע את החרדים שהבעיה היא החילונים, ואת החילונים – שהבעיה היא החרדים, ואת כל הציבור היהודי הוא ינסה לשכנע שהבעיה האמיתית היא הערבים.

דב חנין: לכן הוא יניף את הדגל של הפטריוטיות, הדגל הלאומי.

דב חנין: הוא ינהל קמפיין בחירות ויגיד: מי שפטריוט – מאחוריי, ומי שמולי לא נאמן למדינה, לא מעוניין בעתידם של תושבי המדינה, לא מעוניין בפתרונות לאזרחי המדינה.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, חוק הלאום שנתניהו מנסה להעביר מחר, במהלך מזורז, הוא מהלך מסוכן.

דב חנין: לא משנים את החוקה כדי להגן על מושחתים; לא מייצרים אג'נדה לציבור שמפצלת ומפלגת בין רוב לאומי לבין מיעוט לאומי כדי לייצר אג'נדה לראש ממשלה שבורח מחקירה.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, ברגע הזה נדרשת אחריות לא רק מספסלי האופוזיציה.

דב חנין: גם אתם, חברי הקואליציה, רואים לנגד עיניכם את המהלכים, וגם אתם מבינים מה קורה מאחורי הדיבורים היפים.

דב חנין: אתם צריכים להתייצב היום.

דב חנין: חברי הקואליציה, המדינה הזאת שייכת גם לכם, וגם אתם צריכים להתייצב היום נגד ראש ממשלה בעייתי, מסוכן, שאיבד את הקווים האדומים שלו, ולהגיד לו בצורה ברורה: עד כאן.

יצחק וקנין: תודה לדב חנין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת מירב בן-ארי – איננה; תמר זנדברג – מוותרת; איציק שמולי – מוותר; מסעוד גנאים – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – מוותר; מיכל רוזין – איננה; יוסי יונה – איננו; קסניה סבטלובה – מוותרת; עאידה תומא סלימאן – מוותרת; איתן ברושי – איננו; עומר בר-לב – איננו; סליחה, עמר מוותר.

יצחק וקנין: סתיו שפיר.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: אתה לא רוצה להפסיק את השוונג, אתה אומר.

יצחק וקנין: אדוני, אני מצטער.

יצחק וקנין: ככה אתה הולך אחד אחרי השני, אז – סתיו, שלוש דקות.

יצחק וקנין: אחרונת הדוברים – שרן השכל ביקשה, והיא לא פה.

רויטל סויד: אני מוותרת.

יצחק וקנין: רויטל אין אצלי ברשימה.

יצחק וקנין: אז הן מוותרות, אז אחרונת הדוברים – סתיו שפיר, בבקשה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: אדוני היושב-ראש וחברי כנסת נכבדים – נכבדים, אבל לפחות בצד הזה של המפה הפוליטית מבוהלים ומפוחדים – אי-אפשר להבין את מה שהלך פה במליאה רק לפני כמה שעות.

סתיו שפיר: עומד ראש הממשלה, והלוואי שהיה טורח גם לשבת פה ולהקשיב מפעם לפעם לדברים שנאמרים כאן בדיונים, ואולי גם לענות.

סתיו שפיר: ראש הממשלה מפחד מאוד להגיע לכנסת ולהשיב על שאלות.

סתיו שפיר: ראש הממשלה מפחד מאוד מאוד לענות על שאלות בתקשורת, להתראיין ולהיאלץ לעמוד אל מול העובדות על מה שקורה כאן במדינה.

סתיו שפיר: הקשבתי באמת בקשב רב לדברים המופרכים שנאמרו כאן.

סתיו שפיר: ראש הממשלה, על בעיית העוני – באמת, יושב פה חבר הכנסת אלי אלאלוף, שניהל את הוועדה למלחמה בעוני; בעיית העוני בישראל נגמרה, הכלכלה מצוינת, נכון?

סתיו שפיר: איך אפשר לשבת בממשלה כל כך מושחתת, מושחתת מהיסוד, ממשלה שחלק מחבריה נמצאים בחקירות כבר שנים – זה חוץ מחקירות ראש הממשלה – –

ירון מזוז: את בחורה חוצפנית.

סתיו שפיר: – – ממשלה שהעומד בראשה נמצא בחקירות; ממשלה שהעומד בראשה עמד כאן על הדוכן והתוודה ואמר שהוא קיבל מתנות – –

ירון מזוז: כן.

סתיו שפיר: – – בסכומים עצומים – –

ירון מזוז: כן.

סתיו שפיר: – – ואמר שהוא ניסה להשפיע על שוק התקשורת.

ירון מזוז: חוץ מלדבר, מה אתם יודעים?

קריאה: על מה אתם צועקים?

ירון מזוז: חוץ מלגדף.

נאוה בוקר: – – –

סתיו שפיר: חברת הכנסת נאוה בוקר, אתם יודעים מה קרה היום בוועדת הכספים?

ירון מזוז: וקנין, כבוד היושב-ראש, נגמר הזמן.

סתיו שפיר: הסתבר שבהסכמים הפוליטיים, שבהם חברת הכנסת בוקר ביקשה 10 מיליון שקלים מכספם של אזרחי ישראל לפני שנתיים כדי להעביר למקורב שלה בליכוד – –

נאוה בוקר: את חוצפנית – – –

סתיו שפיר: – – הייעוץ המשפטי של הממשלה החליט שההעברה – – –

נאוה בוקר: את שקרנית.

סתיו שפיר: זה נאמר בוועדת כספים.

סתיו שפיר: ולכן, 10 מיליון שקלים שהיו יכולים ללכת לשירותי הבריאות, שהיו יכולים ללכת לניצולי שואה – 10 מיליון שקלים פשוט הלכו לעזאזל.

נאוה בוקר: את שקרנית.

סתיו שפיר: הם חזרו מקופת האוצר, ושום שימוש לא נעשה בהם, בגלל שחברת הכנסת בוקר רצתה להעביר אותם ככספים פוליטיים לאחד החברים שלה, אבל מה לעשות, הייעוץ המשפטי החליט שזה לא חוקי ואסור לעשות את זה.

נאוה בוקר: – – – את חוצפנית ושקרנית – – –

ירון מזוז: מה שאת אומרת – תתבעי אותה דיבה – – – תתביישי לך – – –

סתיו שפיר: צר לי שאני נותנת אותך כדוגמה, את תוכלי בטח להגיב.

סתיו שפיר: צר לי שאני נותנת אותך כדוגמה.

ירון מזוז: תבקשי לדבר.

ירון מזוז: חוצפה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת נאווה בוקר, נא שבי במקומך.

סתיו שפיר: הייתי מאוד רוצה לקבל תשובות על הכספים הפוליטיים, שיש פה עוד לפחות 15 חברי כנסת בקואליציה שהם קיבלו אותם.

סתיו שפיר: גם שם עשרות מיליוני שקלים פשוט ירדו לטמיון.

סתיו שפיר: אגב, במשרד החקלאות רצו להעביר כספים פוליטיים – כמה מיליוני שקלים, זו המצאה של המשרד – ותפרו תקנה מיוחדת כדי להעביר לשם כסף, של עמותה מיוחדת שמקורבת לשר, וגם זה – שנייה לפני העברת הכספים הבינו שהעברה הזאת לא ראויה, וביטלו אותה.

ירון מזוז: שקרנית, חוצפה – – – בחירות – – –

סתיו שפיר: וככה עוד 4 מיליון שקלים הלכו לעזאזל, במקום שילכו לעזור לאזרחי ישראל.

ירון מזוז: מתי – – – זאת חוצפה.

ירון מזוז: היושב-ראש, נגמר הזמן.

סתיו שפיר: אתם יכולים לצעוק כמה שאתם רוצים.

סתיו שפיר: אתם יכולים לצעוק, אתם יכולים לקלל, ואתם יכולים לנסות להסתיר את האמת.

סתיו שפיר: אתם יכולים להמשיך לשקר.

ירון מזוז: אדוני היושב-ראש, מספיק.

ירון מזוז: מספיק לשמוע את דברי בלע – – –

מאיר כהן: שקט, בבקשה.

סתיו שפיר: אבל אזרחי ישראל רואים שאתם מרמים אותם.

ירון מזוז: דברי בלע, חוצפנים.

ירון מזוז: אתם מרמים.

סתיו שפיר: אזרחי ישראל רואים שבמקום לדאוג היום להעביר תקציב מדינה טוב, שבאמת דואג לאזרחים, כל מה שאתם עושים זה להתעסק בעצמכם.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

ירון מזוז: את מגדפת ומקשקשת – – –

סתיו שפיר: סליחה, הוא מפריע לי, ואני לא מצליחה לסיים את המשפט, אני רק במשפט האחרון.

מאיר כהן: בבקשה, משפט אחרון.

סתיו שפיר: כל מה שהממשלה הזאת עסוקה בו, כל היום, זה בלהישאר בשלטון.

סתיו שפיר: משפט אחד לא שמעתי על איך אתם הולכים לשקם את שירותי הבריאות, שסגן השר ומנכ"ל משרד הבריאות אמר בעצמו שזה נס רפואי שהם בכלל קיימים, עם כל כך מעט תקציבים.

סתיו שפיר: מילה אחת לא אמרתם לאזרחי ישראל.

מאיר כהן: תודה רבה, חברת הכנסת שפיר.

סתיו שפיר: הדבר היחידי שמתעסקים בו זה בלשמור על עצמכם על הכיסא.

סתיו שפיר: תתביישו, פחדנים.

סתיו שפיר: מילה אחרונה – אני בטוחה שאתה תסכים איתי, היושב-ראש:

סתיו שפיר: אם הקואליציה באמת רוצה בחירות, ואם בליכוד באמת רוצים בחירות, בבקשה, אנא מכם, תביאו את הצעת החוק לפיזור הכנסת עכשיו.

סתיו שפיר: אני מתחייבת בפניכם שאנחנו נצביע בעד לפזר את הכנסת הזאת מיידית.

סתיו שפיר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת שרן השכל.

מאיר כהן: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברי הכנסת, שלום רב, היה לי חשוב לעלות כי מכיוון שזה השבוע האחרון של המליאה, אנחנו לא נוכל לקיים עוד דיונים מהירים ודיונים דחופים בוועדות.

שרן השכל: קראתי היום משהו פשוט מזעזע, שחשוב שנדון בו וחשוב שכמה שיותר חברי כנסת יצטרפו, כדי לשנות את המציאות הזו של נשים שנאנסו והוטרדו מינית.

שרן השכל: אני רוצה לקרוא לכם פוסט שהעלתה רוני אלוני סדובניק: "שוהה בלתי חוקי אנס צעירה ישראלית.

שרן השכל: כשגילתה שהיא בהיריון מהאונס, כבר היה מאוחר מדי לבצע הפלה והיא החליטה לגדל את התינוק.

שרן השכל: היא הגישה תלונה במשטרה, והחקירה – כמו 92% מהתלונות על עבירות מין – נסגרה מחוסר ראיות.

שרן השכל: על כך שלא היו ראיות מספקות הגישו ערר פלילי והן ממתינות.

שרן השכל: האנס – שאין לו כאמור כל מעמד בישראל, ויש לו משפחה וילדים בארץ מוצאו – הגיש לבית המשפט לענייני משפחה, ברוב חוצפתו, בקשה להסדרי ראייה עם התינוק.

שרן השכל: זו הדרך היצירתית החדשה של שוהה בלתי חוקי, המבקש לאנוס את המדינה לתת לו מעמד קבע בישראל בשל היותו אב לתינוק ישראלי.

שרן השכל: מתקשרת אליי עובדת סוציאלית מהרווחה, שהתבקשה להכין תזכיר בעניין זה עבור בית המשפט, ואז זה קרה.

שרן השכל: שאלתי אותה בתמימות: האם יש מצב בכלל שהרווחה תמליץ על הסדרי ראייה לאנס עם הילד שנוצר מהאונס שהוא ביצע?

שרן השכל: היא ענתה לי שלא משנה אם האבא הוא אנס, רוצח, פדופיל או נרקומן, לילד יש זכות לפגוש את אביו בכל מצב, כי זו טובת הילד.

שרן השכל: האומנם?

שרן השכל: איפה המחקרים שקובעים כך?

שרן השכל: מסתבר כי ברווחה של ישראל הנחת היסוד היא שעדיף לילד להיפגש עם אב שאנס את אימו, מאשר לא לפגוש אותו כלל.

שרן השכל: ומה עם ההרגשה של האימא?

שרן השכל: מה עם טובת הנפגעת?

שרן השכל: ומי אמר שזה באמת טוב לילדים להיפגש קבוע עם אב אלים או אנס?

שרן השכל: " אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו, כולנו בבית הזה, לאור המציאות העגומה שמייצרת מקרים שפשוט יכולים להרתיח אותנו – כמו סכין בבטן – הגיע הזמן לשנות את המדיניות הזו, ולהעביר חקיקה, ובעיקר חקיקה שתיטיב עם נשים שנאנסו או נפגעו או הותקפו מינית.

שרן השכל: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אם כן, מישהו מסכם?

מאיר כהן: סליחה, בבקשה, אלעזר שטרן, אחרון הדוברים.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות, אדוני.

אלעזר שטרן: אדוני היושב בראש, אמר קודם חברי חבר הכנסת איציק וקנין, שישב בראש, שיש דברים שאי-אפשר, הוא לא יכול לא להתערב.

אלעזר שטרן: אז אני אגיד במה אני לא יכול לא להתערב.

אלעזר שטרן: תראה, יש עתיד העבירו חוק בכנסת הקודמת על השוויון בנטל.

אלעזר שטרן: על החוק הזה אנחנו יודעים שהחרדים היו צריכים להגיד הלל, אבל הם דרשו לבטל אותו, ואמרו שהחרדים לא מתקפלים.

אלעזר שטרן: גפני, תגיד, נכון שליצמן התקפל?

אלעזר שטרן: זה נכון שליצמן התקפל?

אלעזר שטרן: מה אני רוצה לומר?

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר שכשיש ממשלה בישראל, או יש ראש ממשלה שיודע, רוצה להגיד משהו – או במקרה הזה יש שר ביטחון, שהוא לא מהמפלגה שלנו אבל הוא ניצב ושומר על הערכים הכי בסיסים של החברה הישראלית, של חובת השרות וכניסה מתחת לאלונקה – אז החרדים התקפלו.

אלעזר שטרן: מועצת גדולי התורה, שיש אליה הרבה כבוד, זזה ככה, מפה לפה, העיקר שחס וחלילה לא יעזבו את הממשלה.

אלעזר שטרן: הרי אנחנו חשבנו שכשהחרדים אומרים לא לשרת, זה כאילו מישהו מהם פגש את הריבונו של עולם, והריבונו של עולם אמר לו: אסור לשרת.

אלעזר שטרן: והינה, פתאום, קצת בלחץ של ישראל ביתנו – אנחנו כמובן מברכים על זה – מתחילים להתקפל.

אלעזר שטרן: כבר לא צריך שלוש קריאות לפני פסח.

אלעזר שטרן: גם אפשר כבר שיהיו מכסות.

אלעזר שטרן: עליזה, את רוצה להוסיף לי זמן?

מאיר כהן: עליזה, חברת הכנסת, את רוצה לשבת איתנו?

מאיר כהן: אנא ממך.

אלעזר שטרן: אבל בואו נחזור עכשיו לדבר הבסיסי.

אלעזר שטרן: תראו, לתורה יש חשיבות, שאף אחד לא ילמד אותנו – ללימוד התורה יש חשיבות, שאף אחד לא ילמד אותנו:

אלעזר שטרן: החרדים לא שמרו לבד על עם ישראל לאורך כל ההיסטוריה.

אלעזר שטרן: את הבלוף הזה צריך להוציא.

אלעזר שטרן: במדינת ישראל לומדים תורה כמו שלא למדו אף פעם.

אלעזר שטרן: בכל ההיסטוריה של אלפיים השנים האחרונות לא למדו תורה כמו שלומדים במדינת ישראל – וזה בזכות הציונות.

אלעזר שטרן: הציונות מכירה גם בחשיבות לימוד התורה, אבל גם בעבודה, גם בהגנה.

אלעזר שטרן: איך אנחנו שרים בבני עקיבא: "ראשינו בעמקי תורתה, כפינו ברגבי אדמתה".

אלעזר שטרן: ולפעמים, אם צריך, גם דמנו ברגבי אדמתה.

אלעזר שטרן: אמר השופט רובינשטיין: דמנו לא סמוק מדמכם.

אלעזר שטרן: אין דם סמוק מדם בחברה הישראלית.

אלעזר שטרן: למה הייתם צריכים את הפארסה הזאת?

אלעזר שטרן: למה הייתם צריכים לבטל את חוק השוויון בנטל הקודם?

אלעזר שטרן: בשביל להרבות שנאה.

אלעזר שטרן: אדוני ראש הממשלה, אנחנו – החלק הזה – לא פוחד: לא מלשרת, לא אם צריך לסכן חיים, וגם לא מבחירות.

אלעזר שטרן: תודה.

מאיר כהן: תודה, רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, השר הנגבי, אתה מסכם, או אנחנו עוברים להצבעה?

מאיר כהן: הצבעה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: אם כן, להזכירכם, אנחנו מצביעים על הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר העברת הסמכויות המוקנות לשר הפנים לפי החוק העות'מאני על האגודות, אל שרת המשפטים.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 8 בעד הודעת הממשלה – 29 נגד – 14 נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת סמכויות משר הפנים לשרת המשפטים נתקבלה.

מאיר כהן: 29 בעד, 14 מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הכנסת אישרה את הודעת הממשלה.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1217); נספחות.

מאיר כהן: ].

מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף 8.

מאיר כהן: הצעת חוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות, התשע"ח–2018, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: ההצעה הזו קיבלה פטור מחובת הנחה.

מאיר כהן: יציג את החוק סגן שר הפנים משולם נהרי.

מאיר כהן: אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת משולם נהרי.

מאיר כהן: כן, אדוני.

משולם נהרי: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, החוק המוצע מאגד תיקוני חקיקה הנוגעים להליך הבחירות בעיריות, במועצות מקומיות ובמועצות אזוריות, על שלביו השונים, לרבות סמכויות ומועדים הקשורים בו.

משולם נהרי: ההסדרים המוצעים בנוגע לבחירות בעיריות ובמועצות המקומיות נדרשים על רקע ניסיון העבר ממערכות בחירות קודמות ברשויות המקומיות, ובהם מוצעים פתרונות לכמה סוגיות אשר לגביהן נקבע – בהליכים משפטיים ובכמה דוחות שערך מבקר המדינה בנושאים הקשורים למערכות הבחירות השונות – כי ראוי שהמחוקק ייתן את דעתו עליהן.

משולם נהרי: לעניין זה יצוין, כי נוכח המאפיינים המשותפים של הבחירות לכנסת ולרשויות המקומיות, התיקונים המוצעים נערכו ככל הניתן בשים לב להסדרים דומים הקיימים בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969, ולתיקונים שנערכו בו.

משולם נהרי: בנוסף, על רקע תיקון חקיקה שנערך לאיחוד מועדי הבחירות לכלל הרשויות המקומיות, החל ממועד הבחירות הקרובות, שצפויות להיערך בחודש אוקטובר 2018, מוצע לערוך תיקונים בדיני הבחירות במועצות האזוריות לצורך האחדה והתאמה להסדרים החלים על העיריות והמועצות המקומיות בנוגע לסוגיות שאינן נדרשות ומתחייבות, על מנת לאפשר את השוני המהותי בשיטת הבחירות ברשויות המקומיות ובמועצות האזוריות.

משולם נהרי: זאת, על דרך אימוץ והרחבה של ההסדרים לפי חוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה–1965, וחוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה–1975, החלים על העיריות והמועצות המקומיות, גם לגבי מועצות אזוריות, בשים לב ובהתחשב בטבען ומאפייניהם השונים של שיטות הבחירות.

משולם נהרי: בדרך זו יינתן מענה יישומי ותפעולי להפעלה בו בזמן של מערכי בחירות שונים, ויבוצעו האחדה וקביעת נורמות אחידות ושוויוניות, שיחולו על כלל המועמדים והבוחרים לרשויות המקומיות בישראל.

משולם נהרי: הצעת החוק אושרה בוועדת השרים לענייני חקיקה ביום 25 בפברואר.

משולם נהרי: נוכח מועד הבחירות הקרב, 30 באוקטובר 2018, והצורך בהשלמת הליכי החקיקה בזמן מספיק טרם הבחירות, על מנת לאפשר היערכות מתאימה הן למתמודדים והן למשרד הפנים לקראת הבחירות, ועל מנת לאפשר הנחת ההצעה עוד במושב הנוכחי של הכנסת וקידום הליכי החקיקה, מוצע לאשר את טיוטת החוק – אשר אושרה על ידי ועדת השרים לענייני חקיקה – על ידי הממשלה לשם הגשתה המיידית לכנסת, מבלי להמתין שבועיים בהתאם לקבוע בתקנון עבודת הממשלה.

משולם נהרי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חברת הכנסת מירב בן ארי – לא נמצאת; חבר הכנסת מוסי רז – לא נמצא; חבר הכנסת מסעוד גנאים – לא נמצא; חברת הכנסת זנדברג – לא נמצאת; חברת הכנסת קורן נורית – לא נמצאת; חבר הכנסת נחמן שי – תודה רבה, מוותר; חבר הכנסת סאלח סעד – לא מוותר.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות, בבקשה.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, אנחנו יודעים שבכל שני וחמישי יש תחקיר אחר על מצב הבריאות בישראל, ושר הבריאות וסגנו מתפקדים על תקן שכיר חרב וקברן.

סאלח סעד: אחרת אי-אפשר להסביר איך אלפי אזרחים, שמגיעים לקבל טיפול בבתי החולים ובחדרי המיון, חוזרים בארון מתים.

סאלח סעד: לצערי אני אומר את זה.

סאלח סעד: לאן לעזאזל הולכים מיליארדי השקלים שמקבל המשרד, ואיך ייתכן שלא הוכרז עד כה מצב חירום לאומי, כשיש יותר מתים בבתי החולים מאשר בתאונות דרכים ובפיגועי טרור?

סאלח סעד: העסקת רופאים ללא התמחות במיון היא רק סימפטום לחולי.

סאלח סעד: החולי הוא של כל המערכת והממשלה, האימפוטנטית הזו, שמובילה בסופו של דבר למותם של חפים מפשע, והורסת משפחות שלמות – רק בגלל שהם שמים עלינו קצוץ.

סאלח סעד: אין שר, אין סגן ואין בריאות.

סאלח סעד: אחד עסוק בבריחה מהמציאות, והשני במשבר הזיוף, והאזרחים משלמים את המחיר.

סאלח סעד: מדובר בכישלון מוחלט ואסון בקנה מידה לאומי.

סאלח סעד: אתמול פניתי למבקר המדינה, ודרשתי לחקור את ההזנחה המתמשכת של הממשלה ואת מותם של אלפי אזרחים כתוצאה מכך.

סאלח סעד: מדובר ברשלנות פושעת.

סאלח סעד: פשע נגד האנושות, שיש לתת עליו את הדין, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: מיכל רוזין, בבקשה – לא נמצאת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – לא נמצאת; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה, גברתי.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מרתק לראות פה כיצד כמעט כמו בקזינו – אני שמחה מאוד שלא פתחו פה קזינו, למרות שראש הממשלה רצה, והשתעשע עם הרעיון הזה, לפתוח פה איזה קזינו באילת.

קסניה סבטלובה: לו באמת היה פותח, עכשיו היו מתנהלים הימורים לא רעים בכלל: כן בחירות, לא בחירות, באיזה תאריך הבחירות.

קסניה סבטלובה: בעצם רק בדבר הזה עסוקים עכשיו חברי הממשלה ועסוקים עכשיו אותם חברי כנסת.

קסניה סבטלובה: במקום שיהיו בוועדות ויילחמו על התקציב, ויעבדו למען הציבורים שלהם, הם בעצם עסוקים אך ורק בכלכלת בחירות, בהימורי בחירות, בתגרות בחירות – כן, יש גם דבר כזה – באגרוף בחירות.

קסניה סבטלובה: זה הדבר היחיד שמעניין אותם – זה הדבר האחד והיחיד שמעניין אותם, שכרגע מעסיק את כל מדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: ותראו על מה הבחירות: על ראש ממשלה שמוכר לנו את הספין הזה של חוק הגיוס, ובעצם במקום חוק הגיוס הוא מנסה בעצם לגייס את הזמן.

קסניה סבטלובה: הוא רוצה להרוויח זמן.

קסניה סבטלובה: הוא רוצה להרוויח כוח ועוד השפעה פוליטית ועוד השפעה פוליטית, רק כדי לשמור על עצמו.

קסניה סבטלובה: לא כדי להשתמש בכל הכוח הזה כדי לקדם דברים חשובים למדינה שלנו; לא, זה בכלל לא עלה לו לראש, לדעתי.

קסניה סבטלובה: זה רק אינסטינקט של הישרדות, לדבוק בכיסא בכל מחיר.

קסניה סבטלובה: ואם צריך בשביל זה ללכת לבחירות ביוני – ללכת לבחירות ביוני.

קסניה סבטלובה: ואם צריך בספטמבר – אז בספטמבר.

קסניה סבטלובה: לא משנה מתי, ולא טובת המדינה ולא טובת החקיקה, ולא טובת הכנסת – לא שום דבר, הדבר היחיד שמעסיק את הקואליציה הזאת זה עניין של הישרדות.

קסניה סבטלובה: אז לא פנסיות לעולים; לא אי-העלאתם של יהודי אתיופיה; לא חיילים בודדים שמתאבדים – כן, ההתאבדויות בקרב חיילים בודדים בעלייה מתמדת, במיוחד בשנתיים האחרונות; לא מספר העניים, קשישים עניים, 150,000 קשישים עניים שחיים מתחת לקו העוני; לא המשבר בתחום הבריאות; לא המשבר בתחום החינוך; לא האלימות בבתי הספר – לא אף אחד מהדברים האלה.

קסניה סבטלובה: אף שר, אף סגן שר, אף חבר הכנסת מהקואליציה לא בא ואומר: חבר'ה, אני לא מוכן לזה, אני רוצה לפרק את הממשלה הזאת בגלל שהיא לא מבצעת את תפקידה; לא על כך שאנחנו לא מתקדמים בשדה המדיני.

קסניה סבטלובה: ותפסיקו כבר למכור את הלוקשים על כך שמצבנו מעולם לא היה טוב יותר.

קסניה סבטלובה: אתם יודעים עד כמה המצב שלנו שברירי, ועד כמה התקרבות לכוחות שהם לא דמוקרטיים על חשבון חברות ותיקות, שאיתנו יש להן לא רק זהות אינטרסים אלא גם אופי – אופי מדיני, איך שהמדינות שלנו בנויות; אלה הן חברות האמת שלנו, אלה הן חברות של כבוד בקהילייה הבין-לאומית, ולא משטרים אפלים, בין אם זה באפריקה או במקומות אחרים, שאתם עכשיו מכנים אותם חברים.

קסניה סבטלובה: לא על הדברים האלה אתם רוצים לצאת, ולהגיד ולמחות, ולהגיד: אנחנו לא מוכנים לשבת בממשלה הזאת.

קסניה סבטלובה: אז זו תעודת עניות לממשלה שהתחילה את דרכה, למרות שהיא ממשלה ימנית, אבל התחילו אותה ברגל שמאל, וככה היא גם מסיימת את תקופתה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אנחנו ממשיכים.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלי אלאלוף – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; חבר הכנסת איתן ברושי – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת כהן-פארן יעל, בבקשה, גברתי.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: חבריי חברות וחברי הכנסת, לפני כמה שעות עמד כאן ראש הממשלה ומנה את הישגיו בתחום הכלכלה ובתחומים אחרים.

יעל כהן-פארן: רק אתמול פורסם דוח של ה-OECD שבו מוצגת ישראל והכלכלה שלה בשני זרקורים מאוד ברורים.

יעל כהן-פארן: נכון, יש מדדים כלכליים מצוינים מצד אחד, אבל מהצד השני הפערים החברתיים בישראל עומדים למוטט אותה.

יעל כהן-פארן: הפערים החברתיים האלה הם בדיוק מה שראש הממשלה לא רוצה להסתכל עליו, כי מבחינתו זה לא קיים, רק החצי שהוא מעוניין להסתכל בו.

יעל כהן-פארן: יותר מזה, הפערים החברתיים האלה מבוססים בעיקר על שני חלקים בחברה, שני מיעוטים בחברה, אחד מהם זאת החברה הערבית, והשני זאת החברה החרדית – שלכל אחד מהצדדים הפוליטיים, מהמפלגות הפוליטיות – בעיקר כמובן החברות בקואליציה – יש אינטרס להשאיר אותם חלשים, להשאיר אותם מוחלשים; להשאיר אותם עניים; להשאיר אותם ללא מקצועות ליבה; להשאיר אותם בפריפריה בלי תחבורה ציבורית שיכולה להביא אותם למרכזי תעסוקה; להמשיך ולדרוך עליהם, ולזעוק ביום בחירות: הערבים נוהרים לקלפיות באוטובוסים.

יעל כהן-פארן: השיסוע של החברה הישראלית הוא אינטרס שלכם; אתם מחדדים אותו, כל יום, כל רגע, שעה-שעה, דקה-דקה.

יעל כהן-פארן: זה מה שבונה אתכם פוליטית.

יעל כהן-פארן: על החלקים המפולגים של החברה הישראלית והשיסוי שלהם אחד בשני.

יעל כהן-פארן: אז אני אומרת כאן – אתם יודעים, כולנו כאן יושבים בכנסת, roller coaster כזה עוד לא היה לנו כמו היום.

יעל כהן-פארן: כנראה שהולכים לבחירות – כמו שזה נראה כרגע – ואתם תשלמו על זה כי הציבור הישראלי מבין שאתם עובדים רק בשביל ההישרדות הפוליטית של ראש הממשלה, ולא בשביל עם ישראל, שיושב בארץ ישראל ורוצה לראות כאן מנהיגות ישרה; מנהיגות הנחושה להוביל את המדינה הזאת למקום טוב, ולא לחברה שסועה, מפולגת ועם כל כך הרבה הסתה ושנאה.

יעל כהן-פארן: אני מאחלת לכם שתצאו לבחירות ותקבלו בחזרה מהציבור בדיוק מה שהוא חושב עליכם.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת אברהם נגוסה, שלוש דקות, אדוני.

אברהם נגוסה: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, כנסת נכבדה, הערב הפגינו יותר מ-1,000 אזרחי ישראל יוצאי אתיופיה בקור של ירושלים, אימהות, ילדים, אחים ואחיות, וזעקו: תעלו את משפחותינו.

אברהם נגוסה: כידוע, ממשלת ישראל ב-2015 וב-2016 קיבלה החלטות להעלות את אחינו שנותרו באתיופיה ונמצאים במצב קשה.

אברהם נגוסה: הממשלה הבטיחה להעלות אותם, ובמסגרת ההחלטות האלו עלו 1,300 ב-2017, אבל באותה החלטה בסעיף 5 כתוב: בהמשך העלייה ידונו בתקציב 2019.

אברהם נגוסה: היום אנחנו רואים בספר התקציב שהנושא לא מופיע.

אברהם נגוסה: לא נכלל.

אברהם נגוסה: הממשלה – בניגוד להחלטה שלה – לא הכניסה את זה להחלטת הממשלה, והמשפחות עומדות בקור של ירושלים בשעה כזו מול הכנסת, מול משרד האוצר.

אברהם נגוסה: לא ייתכן שתקציב המדינה, שנגע בכל חיי החברה הישראלית – רק העניין של העלייה מאתיופיה לא מופיע בתקציב.

אברהם נגוסה: ולכן אני פונה לשר האוצר, לראש הממשלה ולשר הפנים, לכלול בתקציב המדינה ולהעלות את אחינו לאלתר, משפחות שממתינות שם.

אברהם נגוסה: מתוך 7,691, ל-783 יש בנים ובנות בישראל; 2,191 מהם, יש להם הורים בישראל; 2,434 מהם, יש להם אחים ואחיות בישראל; 2,281 מהם, יש להם דודים ודודות בישראל.

אברהם נגוסה: זו קהילה בלתי נפרדת מהקהילה שנמצאת פה.

אברהם נגוסה: ולכן אני קורא לחבריי חברי הכנסת – במיוחד לחבריי מהקואליציה – ללחוץ על שר האוצר לכלול את זה בתקציב.

אברהם נגוסה: כולנו נפעל ביחד ללחוץ על הממשלה לבצע את החלטותיה לאלתר.

אברהם נגוסה: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, אחרון הדוברים, בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, איך נגמרת דמוקרטיה ואיך מסתיימת רפובליקה, זו שאלה היסטורית מרתקת שיש לה משמעויות אקטואליות.

דב חנין: אנחנו בדרך כלל רואים מהלך הדרגתי, אבל במהלך הזה יש נקודות שבר, וכולנו צריכים לשאול את עצמנו בערב הזה אם אנחנו לא מתקרבים לנקודת שבר כזו.

דב חנין: גאיוס אוקטביאנוס, הקיסר הרומי הראשון, אגב, לא נקרא אף פעם קיסר; הוא נקרא: פרינקפס, האזרח הראשון.

דב חנין: אני שמעתי את נאומו של נתניהו היום, זה ממש היה נאום קיסרי.

דב חנין: חסר היה רק לתת לו את התואר, וכל המקומות האחרים כבר היו מסתדרים מצוין.

דב חנין: בהיסטוריה אנחנו יכולים לראות איך המשבר מתגלגל ומוביל את הפיכתה של הרפובליקה לקיסרות – וזו מטרתו של נתניהו: הוא רוצה לכונן קיסרות שהוא יהיה בה הקיסר, הוא יהיה במרכז המערכת, מסביבו עדר של משרתים חנפים, מוגן מפני כל גורמי חקירה וגורמי משפט.

דב חנין: זוהי מטרתו של ראש הממשלה ועל כך הוא הולך לבחירות.

דב חנין: אבל ראש הממשלה נתניהו – אני לא בטוח – מכיר את הדוגמה הרומית של גאיוס אוקטביאנוס; אני חושב שראש הממשלה נעזר יותר בדוגמאות אקטואליות.

דב חנין: והדוגמה הקרובה ביותר אלינו היא, כמובן, טורקיה, שבה ארדואן הוביל מהלך שיטתי של הפיכה של מערכת רפובליקנית למערכת בלתי דמוקרטית ובלתי רפובליקנית.

דב חנין: המהלך הזה נעשה בשלבים.

דב חנין: חלק מרכזי בו הוא בדיוק האלמנט הזה של פירוק מערכות השלטון והחוק.

דב חנין: אתם חושבים, עמיתיי חברי הכנסת, שאי-אפשר לפטר שופטים?

דב חנין: תסתכלו בטורקיה, פיטרו מאות שופטים.

דב חנין: לא אחד.

דב חנין: אתם חושבים שתובעים יוכלו להמשיך לתבוע?

דב חנין: תסתכלו מה קורה בטורקיה.

דב חנין: גם שם, אגב, המהלך התחיל מפרסום שהיה בתקשורת על שערוריית שחיתות שבה, לפי הטענה, היה מעורב ארדואן יחד עם בני משפחתו.

דב חנין: ארדואן החליט שהוא לא הולך לכלא, וגם שבני משפחתו לא הולכים לכלא.

דב חנין: והוא לא מצמץ והלך למהלך של פירוק המערכת הרפובליקנית הטורקית, ועשה את זה בהצלחה רבה.

דב חנין: היום, עמיתיי חברי הכנסת, לא ארדואן נמצא בכלא הטורקי בגלל מעשה שחיתות.

דב חנין: בכלא הטורקי נמצאים עיתונאים חוקרים שהעלו את האשמות השחיתות הזאת; בכלא נמצאים תובעים שניסו לקדם מערכת של חקירה נגדו ובכלא נמצאים גם השופטים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, האם זה רק בטורקיה?

דב חנין: האם אי-אפשר ללמוד ממה שקרה שם?

דב חנין: אני מציע לכולנו לחשוב היטב על השאלה הזאת.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אדוני, סגן השר, האם אתה מסכם?

מאיר כהן: אין צורך.

מאיר כהן: אם כן, אני מבקש מכולם לשבת, אנחנו נעבור להצבעה.

מאיר כהן: להזכירכם, אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות, בבקשה.

מאיר כהן: בקריאה ראשונה, בבקשה, מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות, התשע"ח–2018, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מאיר כהן: 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק לתיקון דיני הבחירות לרשויות המקומיות תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה להמשך דיון והכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1218); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף 9, ברשותכם – הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17) (הרכב ועדת שחרורים), התשע"ח–2018, שקיבלה פטור מחובת הנחה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת צחי הנגבי, אדוני.

מאיר כהן: השר, השר – כבודו – בשמה של השרה איילת שקד.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חוק שחרור על תנאי ממאסר, התשס"א–2001, קובע את הרכבן של ועדות השחרורים.

צחי הנגבי: לפי החוק כוללת ועדת השחרורים, בין היתר, קצין שב"ס בדרגת רב-כלאי ומעלה.

צחי הנגבי: נקבע שהוא רשאי להשתתף בדיונים ללא זכות הצבעה, בניגוד ליתר החברים.

צחי הנגבי: חברים אחרים הם שופט – שהוא יושב-ראש הוועדה – ושני חברים שלכל אחד מהם חמש שנות ניסיון בתחומים שאותם מונה החוק: קרימינולוגיה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה, פסיכיאטריה או חינוך.

צחי הנגבי: החוק גם קובע כי הרכבה של ועדת שחרורים מיוחדת, שדנה בשחרור על תנאי ממאסר ממושך וממאסר עולם – לאסיר עולם שהעונש שלו נקצב – יכלול, בין היתר, קצין שב"ס בדרגת רב-כלאי, ללא זכות הצבעה.

צחי הנגבי: מכיוון שקצין השב"ס אינו בעל זכות הצבעה ועל רקע העברת האחריות לניהול ועדות השחרורים להנהלת בתי המשפט, הצעת החוק חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון – הרכב ועדת שחרורים), מבקשת לקבוע שקצין השב"ס לא יהיה עוד חלק מוועדות השחרורים.

צחי הנגבי: בהצעה מוצע לשמר נוכחות של נציג שב"ס בדיוני הוועדות.

צחי הנגבי: נוכחות גורם מטעם שב"ס מאפשרת לוועדות לקבל מענה מיידי על שאלות שמתעוררות במהלך הדיון בעניינו של אסיר, מתוך המידע שאגור ומצוי בידי שירות בתי הסוהר.

צחי הנגבי: יחד עם זאת, אדוני היושב-ראש, אין הכרח שתפקיד זה יבוצע דווקא על ידי קצין בדרגת רב-כלאי, וגם נציג בדרגה נמוכה יותר יכול לבצע אותו.

צחי הנגבי: עוד מוצע לקבוע שהגורם הממנה את הנציב לא יהיה עוד השר לביטחון הפנים אלא נציב שירות בתי הסוהר, וזאת לאור העובדה שאין מדובר עוד במי שנמנה עם הרכב הוועדה.

צחי הנגבי: נוכח האמור, הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעביר את ההצעה לוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

צחי הנגבי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: הרשימה סגורה.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג, גברתי – לא נמצאת; חבר הכנסת שמולי איציק – מוותר; חברת הכנסת מירב בן ארי – לא נמצאת; חבר הכנסת מוסי רז – לא נמצא; חבר הכנסת מסעוד גנאים – לא נמצא; חברת הכנסת נורית קורן – מוותרת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת סאלח סעד – מוותר; חברת הכנסת קרין אלהרר – לא נמצאת; חברת הכנסת חנין זועבי – לא נמצאת; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – מוותרת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; חבר הכנסת איתן ברושי – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – מוותרת; חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, ואחריו אחרון הדוברים – דב חנין.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, עליתי לכאן כדי לבשר בשורה לכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: סדרי הדיון של מחר משתנים: הם לא יהיו מחר בשעה 11:15 – חוק התקציב לא יעלה מחר ב-11:15 לדיון.

מכלוף מיקי זוהר: מה שיקרה הוא שהכנסת תיפתח מחר בשעה 16:00, כפי שהיא נפתחת – המליאה – כמדי יום שלישי, ויוצבע מייד חוק הגיוס.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי שנצביע על חוק הגיוס במשך כחצי שעה, כי מדובר בהצבעה טרומית, יחלו הדיונים על חוק התקציב בהתאם לסיכום שיהיה עם האופוזיציה, על מנת שיהיו סדרי דיון חדשים.

איילת נחמיאס ורבין: לפני זה יהיה חוק פיזור הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, הסברתי.

מכלוף מיקי זוהר: בשעה 16:30 יהיה חוק התקציב, ואחר כך כנראה יעלה תקציב המדינה לדיון.

מאיר כהן: אם כן, אדוני, תבהיר את דבריך.

מאיר כהן: מתחילים בשעה 16:00 מחר.

מכלוף מיקי זוהר: כן, זה הסיכום.

יואב קיש: חוק הלאום.

מכלוף מיקי זוהר: זה הסיכום.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר – – –

איציק שמולי: אני אבהיר את הדברים, הדברים אומרים שכולנו מחוץ לממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, לא סיימתי לומר את דבריי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: חוק הלאום.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, זה לא עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: עוד לא.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שגם זה יעלה.

מכלוף מיקי זוהר: היתכנות גדולה גם לחוק הלאום.

מכלוף מיקי זוהר: לא רק לחברותינו לקואליציה יש דרישות.

מכלוף מיקי זוהר: גם לנו בליכוד יש דרישות וחוק הלאום הוא חוק טוב.

מכלוף מיקי זוהר: וחוק הלאום צריך לעבור וחוק הלאום יעבור, כי אם הוא לא יעבור, אז גם אנחנו יודעים מה יכול להיות.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני אומר, חברים – – –

איציק שמולי: מיקי, אפשר להביא את חוק הצבעות הקשישים שלנו?

מכלוף מיקי זוהר: רעיון טוב.

מכלוף מיקי זוהר: רעיון טוב, שמולי.

איציק שמולי: איזה מערוף קטן לאופוזיציה.

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אבל גם זה יבוא.

מכלוף מיקי זוהר: גם זה יבוא, בעזרת השם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר לחברים – תראו, זה אומר דבר אחד פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שהבחירות עדיין לא כאן ועדיין יש אפשרות למנוע אותן.

קריאה: למה?

איילת נחמיאס ורבין: מה אתה אומר.

מכלוף מיקי זוהר: הכיצד נמנע אותן?

איילת נחמיאס ורבין: איך?

מכלוף מיקי זוהר: בכך שחוק הגיוס יעבור מחר יחד עם ליברמן – לא כשהוא מתנגד לחוק ולא כשהשרה שלו מתנגדת לחוק, אלא יחד איתו – ואז הסקר הנורא-נורא לא מחמיא לליברמן שראינו עכשיו – –

קריאה: מה, מה?

מכלוף מיקי זוהר: – – יכול אולי להימנע בשלב זה.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם אנחנו נלך לבחירות מחר בבוקר, וליברמן יחליט להצביע נגד הליכוד ונגד חוק הגיוס, ייתכן מאוד שחברתו אורלי לוי אבקסיס תחליף אותו פה בכנסת כראש סיעה.

מכלוף מיקי זוהר: ואם דבר כזה יקרה, אני חושב שליברמן לא יהיה מרוצה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, ליברמן צריך לבוא מחר להצביע יחד עם הקואליציה כפי שהוא מחויב, בהתאם להסכמים הקואליציוניים שעליהם הוא חתם, ובכך נמנע את הבחירות.

מכלוף מיקי זוהר: ואם הוא לא יבוא, אזיי יכול להיות, חברים, שניכנס למערכת בחירות.

מכלוף מיקי זוהר: כולנו תקווה שזה יימנע, ונראה את זה מחר.

מכלוף מיקי זוהר: אז נתראה מחר ב-16:00 ולא ב-11:15, תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

קריאות: – – –

יעל כהן-פארן: רגע, מיקי זוהר, חבר הכנסת זוהר, אתה עלית רק לשלוש דקות.

יעל כהן-פארן: זו הודעה רשמית?

קריאות: – – –

יעל כהן-פארן: לא, לא, באמת.

יעל כהן-פארן: אתה לא עלית כהודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת, אתה עלית לדבר בתור חבר כנסת.

יעל כהן-פארן: השאלה אם זו הודעה רשמית.

יעל כהן-פארן: אתה עלית לדבר בתור חבר כנסת, לא כיושב-ראש ועדה.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

יעל כהן-פארן: זו לא הייתה הודעה מטעם ועדת הכנסת.

מאיר כהן: אני מבקש ממזכירות הכנסת להביא מסמך רשמי מהמזכירות שאכן יש מחר – היות שהוא דיבר במסגרת שלוש דקות.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: דב, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

לאה פדידה: מיקי, אתה מוכן להסביר לי – – –

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, עמיתיי חברי הכנסת, המקום הכי חם בגיהינום שמור לאלה שבימים של משבר מוסרי שומרים על ניטרליות.

דב חנין: הדברים הם דבריו של דנטה, והם נכונים מאוד לימים האלה.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, יש לנו ראש ממשלה מסוכן, יש לנו ממשלה מסוכנת, אבל לא איתם צריך לעשות את החשבון כרגע.

דב חנין: צריך לעשות את החשבון עם אלה שרואים את הסכנה ולא יוצאים להיאבק נגדה.

דב חנין: ונגד הסכנה הזו, עמיתיי חברי הכנסת ורבותיי וגבירותיי אזרחי ישראל, נגד הסכנה שמגלם בנימין נתניהו צריך עכשיו לצאת למאבק.

דב חנין: צריך לצאת למאבק דמוקרטי על דמותה של הארץ הזאת; צריך לצאת למאבק דמוקרטי להגנה מפני מושחתים ומפני שחיתות; צריך לצאת למאבק דמוקרטי להגנה מפני אלה שרוצים להסית כנגד מיעוט לאומי או כנגד מיעוטים דתיים; צריך לצאת למאבק דמוקרטי, כי הארץ הזאת יקרה לנו, כי אנחנו לא מתכוונים לוותר, כי אנחנו חושבים שיכול להיות פה אחרת, יותר טוב.

דב חנין: אנחנו, עמיתיי חברי הכנסת, אנחנו אזרחי ישראל, יכולים וצריכים להראות בחודשים הקרובים למי שחשב שכולם נמצאים אצלו בכיס, שאנחנו ממש לא בכיס של אף אחד; שאנחנו ניקח את גורלנו בידנו ואנחנו נוביל את המדינה הזו, את הארץ הזו, לעתיד אחר – של שלום, של צדק, של דמוקרטיה.

דב חנין: אנחנו נוביל את הארץ הזו לעתיד טוב יותר בלי בנימין נתניהו – לא בנימין נתניהו ראש ממשלה וגם לא בנימין נתניהו קיסר.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אדוני השר, האם אתה עולה לסכם?

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: השר עולה לסכם, בבקשה.

מאיר כהן: ובדבר הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת, אנחנו מבקשים אישור מיושב-ראש הכנסת.

מאיר כהן: אדוני.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

צחי הנגבי: קשה לסכם כשלא הייתה אף התייחסות לגוף ההצעה.

צחי הנגבי: אני לא רוצה לחזור ולשעמם את החברים בחזרה על נאום הפתיחה, אז אני אתייחס קצת לדברים שבאמת נאמרו כאן בהקשרים של ענייני דיומא.

צחי הנגבי: שמעתי שכאילו כל המשבר, כל-כולו, נוצר על ידי ראש הממשלה, מטעמיו הוא, בהקשר של רצון להקדים את הבחירות.

צחי הנגבי: אין לי – – –

קריאות: – – –

מאיר כהן: חברות, בבקשה.

מאיר כהן: חברת הכנסת שאשא ביטון.

מאיר כהן: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני עושה קצת סדר – – –

מאיר כהן: לא, את לא אמורה לעשות סדר.

מאיר כהן: בבקשה, שבי.

מאיר כהן: תודה רבה.

קריאות: – – –

צחי הנגבי: אין לי מושג, אדוני היושב-ראש, אם יש איזו חשיבה מאחורי הקלעים, אם יש איזה תיאום כמו הספקולציות שהתקשורת מעלה.

צחי הנגבי: אני רק יודע שבמפגש של שרי הליכוד אתמול, שאמור להיות מפגש אינטימי, הכי אינטימי שיכול להיות בתוך הליכוד – שאלנו שאלות, והתשובות היו חד-משמעיות.

צחי הנגבי: הליכוד לא יזם את המשבר, לליכוד אין – – –

דב חנין: אפילו אתכם הוא מרמה.

דב חנין: אפילו אתכם הוא מרמה.

צחי הנגבי: למה אפילו?

צחי הנגבי: קודם כול.

דב חנין: קודם כול אתכם.

צחי הנגבי: המשבר באמת נוצר בהקשר של עימות בין סיעות קואליציוניות.

צחי הנגבי: כל אחת מהן מאמינה כנראה שאנחנו קרבים אל הבחירות.

צחי הנגבי: כשקרבים אל הבחירות – זה נקרא תסמונת השנה הרביעית, למרות שהשנה בכלל היינו אמורים להגיע לשנה החמישית.

צחי הנגבי: תסמונת השנה הרביעית, אני מכיר אותה מהבית הזה כבר שש פעמים, שבע פעמים, והיא מייצרת סיטואציה של מיסקלקולציה קלסית, והיא קורית בעיקר בקואליציה כי מפלגות הקואליציה מתחילות לחשב את קיצן לאחור, והעצבים קצת רופפים, וכל אחת חושדת ברעותה, ופתאום רואים צל הרים כהרים, או צל הצעות חוק כהצעות הרריות, או צל – החלטות שבימים כתיקונם היו נראות כהחלטות לגיטימיות, נראות כאילו כל הבסיס שלהן זה השאיפה לאחוז בעוד כמה וכמה מצביעים ולגזול אותם ממפלגות אחרות.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו זוכרים איך הכול החל.

צחי הנגבי: הכול החל באמירה של חבר הכנסת ליצמן, סגן השר, שבאה בהפתעה לכולנו – אני חושב שהיא באה בהפתעה לראש הממשלה כמו שהיא באה בהפתעה לכל חברי הבית הזה – שהוא מתנה את הצבעת סיעתו בעד תקציב המדינה בהעברת החוק בשלוש קריאות, חוק פטור מגיוס לתלמידי ישיבות.

צחי הנגבי: אנחנו ידענו, עד לרגע שבו נולדה ההפתעה הזאת, שאכן על הכנסת למצוא את הנוסח הראוי לחוק הזה בעקבות החלטת בית המשפט העליון, רק שידענו שיש זמן.

צחי הנגבי: נדמה לי עד חודש ספטמבר הקרוב, כלומר לאחר פגרת הכנסת ניתן היה להתארגן במועד; עד אז משרד הביטחון אמור היה להביא לפני הכנסת את הנתונים, את ההצעות, את ההתייחסות לאמירות שנכללו בפסק הדין של בית המשפט הגבוה לצדק.

צחי הנגבי: וכשנולדה האמירה הזאת חשבנו שהיא אמירת סרק, שהיא לא באמת מייצגת דרישה פוליטית.

צחי הנגבי: כי אם היא מייצגת דרישה פוליטית, אז ברור שזה נועד להביא להכשלת התקציב.

צחי הנגבי: ושר האוצר אמר בגלוי – הוא משליך את יהבו על התקציב לא רק כשר אוצר אלא זאת הייתה למעשה החלטה שהתגבשה כקונסנזוס של כלל סיעות הקואליציה.

צחי הנגבי: לאורך תקופה עברו, דנו בסעיפי התקציב, הממשלה כמובן אישרה את התקציב פה אחד, דבר שלא זכור לי כמעט מהצבעות על התקציב בעבר, וזה שיקף את העובדה שאין בתוך הקואליציה מחאה נגד התקציב, אין ממורמרים, וניתן להגיע אל הכנסת מתוך הנחה בסיסית שהכנסת תתאחד סביב הצעת התקציב.

צחי הנגבי: מה שקרה בפועל זה ששר האוצר הבהיר שאי-אפשר כרגע ללכת לאחור, כי נכון – זאת הייתה חלק מן הביקורת – נכון שלא חייבים להעביר את תקציב 2019 דווקא במרס 2018, זה לא דבר שהוא בחזקת הכרח – – –

יפעת שאשא ביטון: חייבים.

צחי הנגבי: לא.

צחי הנגבי: זה לא דבר שקבוע בחוק וזה לא דבר שמלכתחילה היה הכרחי, אבל ברגע שהוסכם שהולכים לכיוון הזה, העברת התקציב כבר מתחייבת, כיוון שדברים משמעותיים מאוד, שנוגעים לתקציב 2018 שכולנו ממתינים להם – שממתינים להם הנכים וממתינים להם סקטורים אחרים במשק – הדברים כבר כרוכים זה בזה.

צחי הנגבי: ולכן ויתור מלכתחילה על המגמה הזאת לאחר שהיא כבר גיבשה הסכמה של כלל מרכיבי הקואליציה, זה דבר שלא היה לו ואין לו – נכון לרגע זה ודאי שאין לו – הצדקה.

צחי הנגבי: בסופו של דבר, אני חושב שהמהלכים שננקטו על ידי המפלגות החרדיות – המפלגה החרדית אגודת ישראל ויהדות התורה – הובילו לכך שנמצאה נוסחה גואלת: מעבירים את החוק של הגיוס בקריאה טרומית, אין יותר התניה לגבי קריאה שנייה ושלישית עכשיו, לפני שנאשר את התקציב – אמורים לאשר את התקציב ב-48 השעות הקרובות – ולכאורה המשבר נפתר.

צחי הנגבי: אבל אז נולדה צמרת עץ חדשה.

צחי הנגבי: אני מבין שישראל ביתנו באופן טבעי לא אמורה להתלהב מהפשרה הזאת ולא רוצה לתמוך בה, וזה לגיטימי שהיא עדיין עומדת על דעתה בנושא הזה – אבל לא ציפינו, ואני עדיין לא מצפה ששרי הממשלה מטעם ישראל ביתנו, כל אלה שחברי כנסת, יצביעו נגד.

צחי הנגבי: זה לא מתחייב.

צחי הנגבי: אפשר להצביע נגד – חברי הכנסת יכולים להצביע נגד, זה כבר קרה, זה לא תקדים מטלטל מדי; כבוד השרה, שככל הידוע לי היא ממילא לא בארץ, יכולה להיעדר מההצבעה.

צחי הנגבי: ברגע שהיא נעדרת מההצבעה, למעשה מסתיים המשבר.

צחי הנגבי: אם זה מה שיהיה, אני באמת חושב שהיומיים הקרובים יהיו פחות – – –

מיכל רוזין: יאללה, צחי, יש בחירות.

מיכל רוזין: אפשר לסגור את העסק.

צחי הנגבי: אם תודיעו לי שאתם לא מתנגדים, לא ישאירו אותי, החברים שלי.

צחי הנגבי: רק לא הבנתי למה אתם מתנגדים להצעת החוק.

מיקי לוי: נו, יש רוב, יואב.

יואב קיש: אני רוצה לבדוק.

יואב קיש: אני אחסוך.

יואב קיש: אני בודק את זה רגע.

צחי הנגבי: זה חוק שהם אמורים להיות בעדו.

יואב קיש: רק המחנה הציוני נגד.

צחי הנגבי: למה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: גם מרצ נגד.

ואאל יונס: אנחנו בעד.

יואב קיש: אתם בעד.

יואב קיש: שלושה, בסדר.

צחי הנגבי: מבחינת ועדת השחרורים, אין סיבה שהם יהיו נגד.

יואב קיש: לא יודע למה.

יואב קיש: למה אתם נגד?

יואב קיש: פדידה, את בעד, נכון?

יואב קיש: חמישה.

קריאות: – – –

יואב קיש: עליזה, יש חמישה בעד באופוזיציה.

צחי הנגבי: אני חושב שהחוק הזה משקף קונסנזוס בין כל הסיעות.

יואב קיש: יאללה, בסדר, צחי.

צחי הנגבי: אני מודה לכנסת ומבקש לאשר אותו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: להזכירכם, הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17) (הרכב ועדת שחרורים), התשע"ח–2018.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – 12 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שחרור על תנאי ממאסר (תיקון מס' 17) (הרכב ועדת שחרורים), התשע"ח–2018, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מאיר כהן: יש עוד שני סעיפים, אני מבקש.

מאיר כהן: 27 בעד, 12 מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק עברה את אישור הכנסת ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לשנייה ושלישית.

מאיר כהן: [נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים, ברשותכם, לסעיף 10 – הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול סעיפים 36 ו-37 מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע"ח–2018.

מאיר כהן: ההחלטה הזאת דורשת הצבעה.

מאיר כהן: אדוני חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותיי השרים, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת – על פי הצעת ועדת הכספים מחליטה הכנסת, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, לאשר את החלטת הוועדה לפצל את הצעת החוק להצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד מההצעה יכלול את סעיפים 36 ו-37 וחלק אחר מההצעה יכלול את יתר הסעיפים.

משה גפני: אני מבקש להסביר למליאת הכנסת בקצרה.

משה גפני: מדובר על הקמת קרן למפעלים במצוקה, ואצלנו בוועדת הכספים זה אחד הנושאים המרכזיים שאנחנו עוסקים בהם.

משה גפני: זה היה עם פרי הגליל, זה היה עם תעש, זה היה עם מתפרת העצמאות במצפה רמון – שורה ארוכה של מפעלים שאנחנו בוועדת הכספים בסופו של דבר סייענו להם – זה היה עם המפעל במושב שתולה על גבול הצפון, שמנענו את סגירתו.

משה גפני: אני יכול למנות מפעלים רבים שהיו במצוקה ונפלו בין הכיסאות, ודאגנו לכך שזה יקרה ושיסייעו להם.

משה גפני: בעבר אישרנו את הקמת הקרן למפעלים במצוקה.

משה גפני: חלק מהמפעלים העבירו את חלקם, חלק מהאנשים, מהפועלים, לא העבירו – חלק קטן יותר – והאוצר מבקש לחייב בחוק להביא את אותם מפעלים כדי שלא תהיה אפליה.

משה גפני: ההחלטה שלהם בעניין הזה היא צודקת, אך אנחנו, כאשר התחלנו את הדיון בעניין הזה, דיברנו גם על המפעלים הפרטיים, וצריך לעשות את הדיון.

משה גפני: אני תומך בזה, לפי דעתי כל חברי הוועדה תומכים, אבל הדיון לא יכול להיות בחוק הסדרים; הוא חייב להיות דיון רחב יותר, ולהביא גם את המעסיקים הפרטיים, להביא את כל אלה שנוגעים בדבר.

משה גפני: התחייבתי למשרד האוצר שאני אקיים את הדיון הזה מהר, ולא שבגלל שמפצלים את זה אני אשאיר את זה אני לא יודע למתי.

משה גפני: להפך, אנחנו מעוניינים בדיון הזה.

משה גפני: הקמת הקרן למפעלים במצוקה היא כורח מציאותי, ואנחנו מעוניינים בה.

משה גפני: כדי לקיים את הדיון באופן נורמלי ומסודר ושהוא ימצה את העניין, חברי הוועדה כולם, ללא יוצא מן הכלל, מבקשים לפצל את זה, ואני, כשליחם, מבקש ממליאת הכנסת לפצל את זה כדי שנקיים את הדיון באופן מסודר ונורמלי, ונעשה את זה במהירות הנדרשת, בעזרת השם.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת המליאה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: ההחלטה טעונה הצבעה.

מאיר כהן: להזכירכם, אנחנו מצביעים על החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול סעיפים 36 ו-37.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: מי בעד ומי נגד?

מאיר כהן: הצבעה מס' 11 בעד הצעת ועדת הכספים – 26 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע"ח–2018, נתקבלה.

מאיר כהן: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, ההחלטה אושרה על ידי הכנסת.

מאיר כהן: [נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: ברשותכם, אנחנו עוברים לסעיף 11 – החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקה ופיצול של הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית), התשע"ח–2018.

מאיר כהן: גם החלטה זו טעונה הצבעה.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

): חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, יש הצעת חוק בכל מה שקשור לתחבורה המטרופולינית.

): רצינו להעביר את זה בחוק ההסדרים.

): הסתבר שמדובר בחוק מאוד מאוד מורכב ומאוד מאוד חשוב, חשוב מכדי שנעביר אותו במהירות הבזק בחוק ההסדרים, ולכן החלטנו לפצל את החוק מחוק ההסדרים, ועל כך אנו זקוקים לאישור המליאה, על מנת שנוכל לפצל אותו.

): בהמשך ועדת הכנסת תדון בחוק ותעביר אותו לאחת מוועדות הכנסת, כדי שיתעורר בו דיון רציני ומעמיק, עד לכדי אישורו בוועדה, ולאחר מכן – פה במליאת הכנסת.

): על כן, אני מבקש את תמיכתכם.

): תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: דב חנין, אתה צריך לבוא ולהירשם.

מאיר כהן: אני מאשר לך הפעם, אבל תבואו ותירשמו.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אחד המעשים האחרונים של הכנסת הזאת, אולי, הוא דווקא מעשה ראוי, רק חבל שלמעשה הזה לא יהיה המשך.

דב חנין: פיצול סוגיית הרשויות המטרופוליניות מחוק ההסדרים הוא מהלך נכון, מכיוון שאי-אפשר להסדיר שאלה כל כך גדולה, כל כך מהותית, כמו הקמת רשויות מטרופוליניות לתחבורה, במסגרת של חוק הסדרים.

דב חנין: למה צריך רשויות מטרופוליניות לתחבורה?

דב חנין: צריך רשויות מטרופוליניות לתחבורה כי לא ייתכן שכל התחבורה הציבורית במדינת ישראל תנוהל ממקום אחד בירושלים.

דב חנין: הניהול של מערכת התחבורה הציבורית צריך להיות מקומי ואינטגרטיבי.

דב חנין: רשויות תחבורה מטרופוליניות קיימות ועובדות בעולם בצורה מצוינת, ולכן קידומן של רשויות תחבורה מטרופוליניות בישראל הוא מהלך נכון, מהלך מתבקש.

דב חנין: טוב שאנחנו מפצלים את זה מחוק ההסדרים, אבל חבל מאוד שזה כבר לא יקודם בכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: ברשותכם, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: להזכירכם: החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקה ופיצול של הצעת חוק התוכנית הכלכלית.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 12 בעד הצעת ועדת הכנסת – 23 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר חלוקה ופיצול של הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית), התשע"ח–2018, נתקבלה.

מאיר כהן: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: ההחלטה אושרה.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, אם ירצה השם, יום שלישי, כ"ו באדר התשע"ח, 13 במרס 2018, בשעה 16:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.