ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 319, 2018-02-28 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ג באדר התשע"ח, תענית אסתר, 28 בפברואר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פותחים בשאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כול מזמין את סגן שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן לעלות לדוכן על מנת להשיב על שאילתה דחופה מס' 477, מאת חבר הכנסת ואאל יונס.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא: שילוב אחיות מומחיות בקופות החולים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יונס, אתה יכול לגשת למיקרופון ולקרוא את נוסח השאילתה בפני סגן השר.

ואאל יונס: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, משרד הבריאות שואף לשלב בקופות החולים אחיות מומחיות למתן טיפול תרופתי והפניות במקום רופא המשפחה.

ואאל יונס: יותר מ-700 רופאים חתמו על עצומה נגד המהלך ומזהירים מפני ירידה באיכות הטיפול ואף סכנה למטופלים.

ואאל יונס: השאלות הן: 1.

ואאל יונס: האם הכשרה של שנה מספיקה, כשהרופאים לומדים כל כך הרבה שנים?

ואאל יונס: 2.

ואאל יונס: האם האחיות תהיינה כפופות לרופאים?

ואאל יונס: 3.

ואאל יונס: האם המהלך הזה הוא בשביל לחסוך כסף לקופות החולים?

יעקב ליצמן: את זה הוספת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יונס.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן שר הבריאות.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ואאל יונס, הצורך בפיתוח תפקיד אחות מומחית קלינית בקהילה: תחזיות משרד הבריאות מצביעות על עלייה בתוחלת החיים, במספר ובמורכבות של החולים הכרוניים וגידול ניכר של אוכלוסיית החולים הכרוניים והקשישים.

יעקב ליצמן: כמו כן, יש הרחבה הולכת וגדלה של שירותי הבריאות הניתנים בקהילה, ובכלל זה טיפולים מורכבים הניתנים במרחב ביתו של החולה.

יעקב ליצמן: מדיניות משרד הבריאות היא לחזק את האיכות והזמינות של השירותים הניתנים לאזרחי ישראל בקהילה.

יעקב ליצמן: לפיכך, נבחנים ומיושמים מודלים טיפוליים שונים, הממקסמים את משאבי הקהילה, את איכות הטיפול, הנגשתו וזמינותו.

יעקב ליצמן: ניסיון מצטבר בעולם: תפקיד האחות המומחית הקלינית פותח בארצות הברית עוד בשנת 1965, וממוסד זה שנים במדינות מובילות, ובהן קנדה, ניו זילנד, אוסטרליה, בריטניה, אירלנד, נורבגיה ושווייץ.

יעקב ליצמן: פעילותן של האחיות המומחיות בכלל, והאחיות המומחיות בקהילה בפרט זכתה להכרה בין-לאומית והוגדרה במדיניותו המוצהרת של ארגון הבריאות העולמי, WHO, בעדיפות גבוהה ליישום מיידי ברחבי העולם כולו.

יעקב ליצמן: אחיות מומחיות עוסקות באיתור סיכון למחלות בריאותיות, ביצוע אומדן על פי ריאיון ובדיקה גופנית, ייזום בדיקות נוספות לאבחון, פיענוח של ממצאי בדיקות, קביעת אבחנות של מחלות שגרתיות ושינויים במצבי חולים כרוניים, קבלת החלטות להתערבות תרופתית ובלתי תרופתית, הדרכת בני משפחה, מעקב אחר הממצאים ושינוי ההתערבויות במידת הצורך.

יעקב ליצמן: הניסיון המצטבר בעולם, הכולל מחקר נרחב המלווה את התפקיד, מוכיח כי עבודתן של האחיות המומחיות היא בטוחה ואפקטיבית.

יעקב ליצמן: הטיפול הניתן על ידן מציג הישגים גבוהים הן בתוצאות הבריאות של המטופלים והן בשביעות רצונם מאיכות השירות, זמינותו ונגישותו.

יעקב ליצמן: עוד נמצא כי הן משפרות מדדים של איכות חיים ומקטינות סיבוכי מחלה ותמותה.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות קיבל את המלצות הוועדה בראשות פרופ' מור-יוסף לבחינת תפקיד האחות המומחית בקהילה, שבה לקחו חלק שותפים מכל הסקטורים המעניקים טיפול בקהילה.

יעקב ליצמן: הוועדה סקרה באופן נרחב את המענה הניתן כיום על ידי הצוותים הרפואיים במרפאות הקהילה לצד צורכי המטופלים, ובחנה כיצד ניתן לטייב את המענה למטופל.

יעקב ליצמן: הוועדה הגדירה את תפקיד האחות המומחית הקלינית בקהילה, הכולל את מרחב הסמכות של האחות במתן מענה למצבי חולי מוגדרים וההכשרה הנדרשת.

יעקב ליצמן: כמו כן, היא קבעה עקרונות שלפיהם האחות המומחית בקהילה עובדת בצוות רופא–אחות, והטיפול הרפואי בחולה הוא באחריותו של הרופא המטפל.

יעקב ליצמן: כמקובל בכל תחומי המומחיות האחרים, הרופא הוא הממונה המקצועי של האחות המומחית, ובהתאם – הוא זה המאציל סמכויות למומחית הקלינית במרפאתו.

יעקב ליצמן: יש לציין גם כי הוועדה המייעצת למנכ"ל משרד הבריאות לפעולות חריגות, הפועלת מתוקף חוקי של פקודת הרופאים, אישרה את המלצות הוועדה.

יעקב ליצמן: לאור האמור, המשרד סבור כי אחות מומחית שסיימה תהליך הכשרה ארוך ומורכב, הנמשך לפחות שמונה שנים של לימודים אקדמיים לתואר ראשון ושני והכשרה מקצועית על-בסיסית, צברה ניסיון רב ועברה השתלמות בת שנה לצורך קבלת תואר מומחית, יכולה לסייע ולעבוד תחת רופא ממונה על מנת לשפר את המענה הניתן לחולים, הן בהיבטי בריאות והן בהיבטי שירות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אין לך שאלות נוספות, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: ביקשת או לא ביקשת?

יעקב ליצמן: לא חייבים.

יולי יואל אדלשטיין: לא חייבים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, שאלה נוספת לחבר הכנסת ואאל יונס, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

ואאל יונס: אדוני סגן השר, אני רוצה לשאול אם זה מהלך שבא לחסוך כסף לקופות החולים.

ואאל יונס: כל המהלך הזה בשביל לחסוך כסף?

יעקב ליצמן: אמרתי במפורש – סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, אנחנו בדיאלוג לגבי הנושאים הבריאותיים כל הזמן.

יוסף ג'בארין: אני מניח שזו סוגיה שהיא מוכרת ושתוכל להתייחס אליה.

יוסף ג'בארין: בכל מה שקשור לתקציבים לבתי חולים שאינם ממשלתיים, השאלה שלי היא בעיקר ביחס לבתי החולים בנצרת.

יוסף ג'בארין: אתה בטח מכיר את המצוקה הכלכלית שלהם, בהיעדר סבסוד מהמדינה.

יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו לקראת אישור תקציב חדש ל-2019.

יוסף ג'בארין: כל הזמן היו הבטחות לבתי החולים הללו.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שתהיה תשובה משמעותית ומשכנעת לשירותים המאוד-נפלאים שבתי החולים הללו מגישים לציבור בצפון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן שר הבריאות.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: בקשר לחבר הכנסת ואאל יונס, אני אמרתי, זה לא רק כסף, זה עוזר לטיפול.

יעקב ליצמן: הם עושים חלק מהדברים.

יעקב ליצמן: אגב, גם בבתי חולים עושים את רוב הדברים האפשריים כשרופא לא נמצא.

יעקב ליצמן: זה הטיפול, הם עוזרים לקיצור הטיפולים.

יעקב ליצמן: גם בנצרת זה פשוט מאוד.

יעקב ליצמן: עד שבאתי לא היה בכלל תקציב לבתי חולים ציבוריים.

יעקב ליצמן: אני התחלתי.

יעקב ליצמן: כשנכנסתי לתפקידי הבאתי עד קרוב ל-200 מיליון שקל – לחלק לפי קריטריונים לכל בתי החולים הציבוריים.

יעקב ליצמן: לקראת הדיון בתקציב ביקשתי תוספת של 100 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: עדיין לא קיבלתי את זה.

יעקב ליצמן: אני עדיין לוחם עבור זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן ולשואלים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד לעלות לדוכן על מנת להשיב לשאילתה דחופה מס' 476, מאת חברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: צילום חשודים במעצר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת סויד תקרא את נוסח השאילתה, והשרה תשיב.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה והשרים, חבריי חברי הכנסת, צילום חשודים במעצר: צילום חשודים בדיון במעצר הפך למופע של ביוש והשפלה, לרבות באמירת אמירות מחפיצות, כפי שראינו בפרשת 4000 ו-1270 רק לאחרונה.

רויטל סויד: ברצוני לשאול את כבוד השרה: 1.

רויטל סויד: מדוע במשך דקות ארוכות מתעדת עדת צלמים חשוד באולם כשהוא מגיח מאולם המעצרים?

רויטל סויד: 2.

רויטל סויד: האם יש נהלים המסדירים את הצילום, ומהם אותם הנהלים?

רויטל סויד: 3.

רויטל סויד: האם מותר לזרוק הערות סקסיסטיות לחשודה – כגון מה שלומך, ילדה יפה?

רויטל סויד: אהבתי את הלק; הופה על הלק על הידיים – כפי שנאמר לחשודה סטלה הנדלר?

רויטל סויד: 4.

רויטל סויד: האם מתבצע תיאום בין דוברות בית המשפט לתקשורת באולם המעצרים לפני הדיון, והאם הדיונים האלה היו אכן מתואמים עם הדוברות של משרד המשפטים?

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי השרה.

איילת שקד: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת רויטל סויד טענה בשאילתה שהגישה כי דיון במעצרו של חשוד הפך למופע ביוש והשפלה, ושאלה מה נעשה בנוגע להסדרת העניין.

איילת שקד: ראשית, אני רוצה להגיד שאת מתפרצת לדלת פתוחה.

איילת שקד: בשלושת החודשים האחרונים דיברתי על כך עם כמה אנשים כאן מהכנסת, וגם עם נשיאת בית המשפט העליון, לפני כחודשיים.

איילת שקד: אני חושבת שבשעה שנלקחת חירותו של האדם אסור שיילקח גם כבודו, וזה מה שקורה.

איילת שקד: אין כל הצדקה לרמוס חשודים עד עפר ולתעדם ברגעים הקשים ביותר של חייהם.

איילת שקד: לעיתים זכות הציבור לדעת נסוגה מפני כבוד האדם.

איילת שקד: זכות הציבור לדעת אינה כוללת זכות למציצנות ורמיסה של כבוד האדם.

איילת שקד: כיום נושא הצילום בבית המשפט מוסדר במסגרת נוהל צילום והקלטה בבתי המשפט, של מנהל בתי המשפט.

איילת שקד: על פי הנוהל הקיים, צילום והקלטה באולמות בית המשפט לפני תחילה של דיון ובסיומו, לרבות כניסת שופטים, בעלי דין, עצורים ואסירים, וכן יציאתם, כפוף לאישור מראש של השופט הדן בהליך באולם בית המשפט.

איילת שקד: הפנייה אל השופט לקבלת אישור מתבצעת באמצעות מערך הדוברות וההסברה או באמצעות משמר בתי המשפט.

איילת שקד: כפי שאמרתי לך, אני פניתי בעניין כבר לפני כחודש או חודשיים לנשיאה ושוחחנו על זה; שוחחנו על כך שצריך להפסיק עם זה.

איילת שקד: ברור שאנשים שעולמם חרב עליהם, והם חפים מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתם, לא צריכים לעבור את ההליך המבזה הזה.

איילת שקד: הנשיאה ואני שוחחנו על כך, ובהחלט בכוונתנו לשנות את הנוהל.

איילת שקד: אנחנו חיים בג'ונגל.

איילת שקד: אריסטו אמר כי החירות היא בסיסה של מדינה דמוקרטית.

איילת שקד: עלינו לשמור מכל משמר על כבודו של האדם, גם בעת שלילתה של החירות.

איילת שקד: לכן אני אשמח, חברת הכנסת סויד, אם תגישי את אותה שאילתה בעוד חודשיים, כי אני בטוחה שהמצב ישתנה.

איילת שקד: אני חושבת באופן חד-משמעי שצריך לשים לזה סוף, והנשיאה ואני נטפל בזה.

איילת שקד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, גברתי השרה, יש זכות לשאלות נוספות, גם לחברת הכנסת רויטל סויד וגם לחבר הכנסת דב חנין.

רויטל סויד: קודם כול, אני מאוד שמחה על תשובתה של גברתי, ואני בהחלט שמחה שהולכים לחדש את הנהלים.

רויטל סויד: אז קודם כול השאלה שלי היא מתי לדעתך כבר נראה דברים סדורים?

רויטל סויד: האם עד שיהיו נהלים ברורים אתם פונים לדוברות כדי לומר שלא יהיה יותר מסע ביזוי והשפלה?

רויטל סויד: והאם אתם הולכים להוציא הוראה ברורה שהערות סקסיסטיות ומחפיצות, כמו לגבי לק על הידיים ו"הופה, בחורה נחמדה", ואמירות כאלה לחשודה, לא יהיו יותר במחוזותינו?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, ואז נשמע את התייחסות השרה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אכן, גברתי השרה, כמו שבית המשפט העליון פעם פסק, זכויות האדם לא יכולות להיעצר בשערי הכלא.

דב חנין: לכן אני קראתי בהסכמה מלאה את הזעזוע של שרים בממשלה על כך שעצורים התאוננו על פשפשים.

דב חנין: זה כמובן דבר חמור ומסוכן, אבל התלונות האלה לא יכולות להיעשות רק כשמדובר באנשים מפורסמים.

דב חנין: גם אנשים מפורסמים כמובן זכאים לזכויות האדם שלהם, אבל פשפשים לא תוקפים רק אנשים מסוימים.

דב חנין: לכן, גברתי השרה, יש צורך לעשות שינוי גדול בהתנהלות של בתי הסוהר במדינת ישראל.

דב חנין: בשנת 2012 אנחנו העברנו כאן בכנסת – זו הייתה הצעת חוק שלי, בתמיכת משרד המשפטים, בתמיכת המשרד לביטחון פנים – את הצעת התיקון הגדול לפקודת בתי הסוהר.

דב חנין: בית המשפט העליון פירש את התיקון הזה לפני שנה ומשהו בפסק דין חשוב של השופט רובינשטיין, וקבע שצריך גם לאפשר שטח מחיה הולם לאסירים.

דב חנין: אני מאוד מודאג כשאני קורא שהממשלה מתכוונת לבקש מבית המשפט העליון ארכה לביצוע הנורמה הזו, הבסיסית, שמבטיחה זכויות אדם מינימליות לאסירים בבתי הסוהר; ארכה שתימשך עוד שנים רבות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

דב חנין: באופן ספציפי אני רוצה להזכיר לך, גברתי השרה, שבפני הכנסת עומדת הצעת חוק, שנמצאת גם בפני משרדכם, על קיצור משך המאסר של קטינים.

דב חנין: זה חלק מתהליך.

דב חנין: אם יש לנו יותר מדי אסירים, בואו נחשוב את מי אנחנו יכולים לשחרר בלי לפגוע פגיעה משמעותית במערכת ובצדק, כדי להפחית את מספר האסירים וכדי להתקדם לתנאים יותר ראויים לאלה שנשארים.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי שרת המשפטים.

איילת שקד: לחברת הכנסת רויטל סויד, אני מעריכה שבעוד בין חודש לחודשיים – אנחנו עכשיו בדיוק בתהליך של החלפת מנהל בתי משפט, אז בין חודש לחודשיים – ישונה הנוהל.

איילת שקד: בהחלט, הערות כאלה, ברור שהן אינן במקומן.

רויטל סויד: אפשר – – – שיהיה ברור שבאולם בית המשפט אי-אפשר לצלם חשודה ולומר לה דברים כאלה?

איילת שקד: את יודעת שאני לא נותנת הוראות לשופטים, אבל בתור אמירה ערכית – בוודאי, וכנוהל של הנהלת בתי המשפט בעניין הצילום אני מתחייבת פה שזה ישונה.

איילת שקד: כפי שאמרתי לך, כשנשללת חירותו של האדם, לא צריך לקחת גם את כבודו.

איילת שקד: בעניין מה שאמר חבר הכנסת דב חנין, תראה, אני שרת המשפטים, אני לא אחראית על בתי הסוהר.

איילת שקד: כנראה יש כמה אנשים שעוד לא הבינו מה ההבדל בין שר המשפטים לשר הבט"פ, אבל האחריות לבתי הסוהר היא לא שלי.

איילת שקד: אני מסכימה עם הביקורת על תנאי המעצר; תנאי המעצר צריכים בהחלט להשתפר.

איילת שקד: לא יכול להיות שעצורים יושבים בתא מעצר עם פשפשים, זה לא יעלה על הדעת.

איילת שקד: אני יכולה להגיד לך שנציג השב"ס שהיה בישיבת הממשלה אמר שהם משקיעים, בערך, בין 20 ל-30 מיליון שקל בשנה בשיפוצים של תאי מעצר ובתי סוהר.

איילת שקד: משרד הבט"פ כמובן עושה את סדרי העדיפויות שלו.

איילת שקד: בעניין הבקשה של הממשלה לדחיית יישום פסק הדין – ברור לכולם שאי-אפשר ליישם בשנה וחצי את פסק הדין כפי שהוא ניתן, אבל הממשלה לא מתחמקת מאחריות, ובסדרה של פעולות – שחלקן הן בינוי; חלקן הן, לדוגמה, נתינת סמכות לנציבת בתי הסוהר לשחרר אסורים שכלואים עד שנה בעצמה, בלי ועדת שחרורים; חלקן – אתה גם יודע שאני לקחתי מאוד ברצינות את הצעת החוק שלך, עשיתי כמה וכמה ישיבות, כל הגורמים הגיעו, והקמנו צוות משימה שאחראי רק לזה, והמטרה באמת לבדוק את קיצור עונשם של קטינים אחרי חצי, והליך שיקומי שיתחיל כבר משלב המעצר.

איילת שקד: כי מה קורה היום?

איילת שקד: בעצם קטין שנעצר, בשלב המעצר לא מטפלים בו; אחר כך מטפל בו מישהו אחד; אחר כך, כשהוא משוחרר, מטפל בו מישהו אחר.

איילת שקד: אין שום רצף טיפולי, והכוונה שלנו, כשאנחנו יושבים כולנו יחד, היא לאפשר רצף טיפולי.

איילת שקד: בקדנציה שלי מוקמים גם בתי משפט קהילתיים בכל הארץ, בכל מחוז ומחוז.

איילת שקד: אנחנו גם נביא הצעת חוק של בתי המשפט הקהילתיים במושב הבא.

איילת שקד: זה פרויקט שמאוד מאוד מצליח, גם עם אוריינטציה שיקומית משמעותית.

איילת שקד: הממשלה מתחייבת להשקיע כמעט 300 מיליון שקל בבינוי בשנה, לאורך שנים.

איילת שקד: צריך לדעת שהגענו למצב העגום הזה גם בגלל שבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ ביטל חוק של הכנסת שדיבר על הפרטת בתי הסוהר.

איילת שקד: אז הייתה כוונה שבתי הסוהר יופרטו וכך ישופרו תנאי מחייתם של האסירים, אבל בית המשפט – בג"ץ – בעצם ביטל את החוק, ולכן התוכנית של הממשלה דאז, לפני כמה שנים, למעשה התבטלה.

איילת שקד: אז אנחנו נבוא לבג"ץ בשבוע הבא, אם אני לא טועה, או בשבועיים הקרובים, עם תוכנית מסודרת, כיצד לעמוד בפסיקת בג"ץ.

איילת שקד: זה יעלה הרבה מאוד כסף לאורך שנים, וזה ייקח הרבה מאוד זמן – אין מה לעשות, כי זה פרויקט מאוד גדול.

איילת שקד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד.

רויטל סויד: אדוני היו"ר, אני מבקשת לקבל את תשובת השרה – האם גברתי אמרה שבהתאם לנהלים אתם הולכים להפסיק או להגביל את משך הצילום עכשיו של החשודים?

איילת שקד: כן, זה בדיוק מה שאמרתי.

איילת שקד: אמרתי שזה ייקח חודשיים וגם אמרתי שאת התפרצת לדלת פתוחה כי לפני חודש או חודשיים שוחחתי על זה עם אנשים כאן ועם נשיאת בית המשפט העליון ואמרתי שהדבר הזה לא יכול להימשך לא כשיושב רוצח, לא כשיושב ראש משפחת פשע או ארגוני פשע ולא כשיושב איזשהו חשוד בעבירה של צווארון לבן.

רויטל סויד: והצילומים עכשיו נעשו בתיאום עם הדוברות?

איילת שקד: הצילומים נעשים בתיאום.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סויד, את תוכלי לגשת לשרה באולם.

יולי יואל אדלשטיין: שר האנרגיה חבר הכנסת יובל שטייניץ יעלה לדוכן על מנת להשיב לשאילתה דחופה מס' 474, מאת חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: אי-התאמת מערכות המים בגליל המערבי לתנופת הפיתוח ולפרויקט מחיר למשתכן.

יחיאל חיליק בר: אדוני השר, בוקר טוב, אני רוצה לשאול.

יחיאל חיליק בר: מערכות המים בגליל המערבי, כידוע לך, הגיעו לקצה גבול היכולת.

יחיאל חיליק בר: הקידוחים במצב חמור בגלל הבצורת ובכלל עניין הבצורת.

יחיאל חיליק בר: ברצוני לשאול: מה ייעשה למתן מענה תקציבי לצורכי משק המים לשם מניעת מצב של אי-יכולת לספק מים לשכונות עתידיות באזור?

יחיאל חיליק בר: כפי שאני אשאל בשאלת ההמשך שלי, זה גם באזורים אחרים בארץ, כידוע לך.

יובל שטייניץ: טוב, אני מודה לך על השאילתה, צודק במאה אחוז.

יובל שטייניץ: אכן, יש מצוקת מים בכל הארץ, אבל במיוחד בגליל המערבי, שנובעת משני וקטורים שחברו והחריפו עכשיו יחדיו.

יובל שטייניץ: האחד הוא וקטור מאוד מבורך – גידול באוכלוסייה בגליל בכלל ובגליל המערבי בפרט; יש תנופת בנייה בעכו, בנהריה, בכרמיאל, בשלומי, ביישובים יותר קטנים בגליל המערבי, ואנחנו שמחים על יישוב הגליל, גם הקריות, כמובן.

יובל שטייניץ: הצד השני, הווקטור השני, הוא כמובן העובדה שאנחנו אחרי ארבע שנות בצורת וכנראה – החורף עוד לא נגמר, אבל כמו שזה נראה עכשיו אנחנו על הגבול של שנת בצורת חמישית ברצף, אירוע שלא היה כמותו 50 שנה.

יובל שטייניץ: הכינרת והאקוויפרים – מאגרי המים של המדינה, הטבעיים – הם במצב החמור ביותר אי-פעם, אי-פעם בתולדות מדינת ישראל ובתולדות הציונות.

יובל שטייניץ: הכינרת, למשל, נמדדת כבר יותר מ-100 שנים, ומעולם לא הייתה קרובה כל כך לקו השחור בעונה זו של השנה כמו השנה.

יובל שטייניץ: לפי ההערכות שלנו, מה שאנחנו רואים זה לא רק מקריות של כמה שנות בצורת ביחד, אלא ייתכן שזה חלק מהתופעה שמכונה התחממות גלובלית – ההתחממות הגלובלית שנוצרת כתוצאה מזיהום האוויר, שאנחנו עמלים לצמצם אותו באופן דרמטי, בישראל לפחות – להקטין את השימוש בפחם ובדלקים מזהמים לטובת אנרגיות מתחדשות וגז טבעי.

יובל שטייניץ: אבל זה המצב, לצערנו.

יובל שטייניץ: ההתחממות הגלובלית גורמת לכך שבחלק מהאזורים בעולם יש ריבוי של גשמים, תוספת ניכרת של משקעים, ובחלק מהעולם יש הפחתה בכמות המשקעים.

יובל שטייניץ: לצערי הרב, אנחנו נמצאים באותו חלק, כמו, למשל, קליפורניה בארצות הברית וטקסס שנמצאות באופן כללי בחלק שבו יש הפחתה משמעותית במשקעים.

יובל שטייניץ: לכן, מה שאנחנו רואים, כנראה, זאת לא צרה חד-פעמית אלא לצערנו ולחששנו זה אולי חלק מההתחממות הגלובלית.

יובל שטייניץ: כששני הדברים הללו חוברים ביחד בגליל המערבי – גם גידול באוכלוסייה, גם אפקט הבצורת – זאת צרה צרורה.

יובל שטייניץ: מאחר שהבעייתיות בגליל המערבי – עוד לפני שהגענו לרמה הנוכחית – אובחנה כבר לפני כחמש שנים או שש שנים, וגם, כמובן, התוכניות להגדלת היישובים ולהגדלת האוכלוסייה, הוכנה על ידי רשות המים תוכנית אב לגליל המערבי, שבמסגרתה לא רק מוסיפים קידוחים – שזה בסוף משחק סכום אפס: אם אין מים, אין מים, גם באקוויפרים – אלא מחברים בפעם הראשונה את הגליל המערבי למערכת המים הארצית, כך שנוכל להוביל לגליל המערבי גם מים ממתקני התפלה או ממקומות אחרים.

יובל שטייניץ: התוכנית הרב-שנתית של מקורות בנושא הזה עלותה 250 מיליון שקל וביצועה החל בשנת 2011.

יובל שטייניץ: אבל מה – – –

מיקי רוזנטל: אממה?

יובל שטייניץ: אממה?

יובל שטייניץ: יש תופעה שנקראת NIMBY – Not In My Back Yard.

יובל שטייניץ: והתופעה הזאת היא לא רק כשאנחנו רוצים להחליף את הפחם המזהם בגז נקי, ואז אנשים אומרים: יופי שיש גז טבעי אבל שהצינור לא יעבור דרכנו, שהאסדה לא תהיה באזור שלנו, שהמתקנים לא יהיו באזור שלנו.

יובל שטייניץ: כשאתה צריך לשים קו, ואני לא מדבר עכשיו על קו דלקים או קו גז טבעי, אלא אפילו על קו מים, כל ראש עיר וראש מועצה שזה עובר בשטחו יכול להתנגד.

יובל שטייניץ: הרי המים נועדו לגליל המערבי – למה שזה יעבור דווקא בשטח שלו?

יובל שטייניץ: ולכן, במסגרת התוכנית ישנו קו 60, ממאגר סומך לבריכות שפרעם, ומטרתו לספק מים לאזור הקריות, כולל השכונות החדשות המתוכננות.

יובל שטייניץ: התגלתה התנגדות מקומית להעברת הקו בתוואי שנקבע.

יובל שטייניץ: ההתנגדות הזאת גם קשורה לכל מיני קווי ביוב שאף אחד לא רוצה שיעברו דרכו.

יובל שטייניץ: אני לא איכנס לפרטים.

יובל שטייניץ: התנגדות זו מביאה לעיכוב משמעותי בביצוע הקו, ולמעשה לפגיעה ביכולת הפיתוח העתידי של השכונות החדשות.

יובל שטייניץ: לצורך קידום הפרויקט הוכנה תוכנית והוגשה לוותמ"ל.

יובל שטייניץ: נקבע תוואי לקו וחברת מקורות מצפה, סוף-סוף, לקבל היתר בנייה לקו הזה בתוך שלושה חודשים, כאשר משך הביצוע הצפוי הוא כחצי שנה.

יובל שטייניץ: בנוסף, גם פה Not In My Back Yard: המון התנגדויות.

יובל שטייניץ: כל פעם הצעות אחרות, ואז כשמקבלים את ההצעה הזו, גם לה יש התנגדויות.

יובל שטייניץ: בנוסף, כמובן, אנחנו פועלים גם להקמת מתקן התפלה בגליל המערבי.

יובל שטייניץ: סוף-סוף, אחרי המון שנים שהתרוצצנו בין התנגדויות שונות ובין ניסיון לרצות – לא פה אז שם, ולא שם אז פה, ומועצות שהציעו שטח ואחר כך חזרו בהן כי פתאום איזה קיבוץ או מושב נוסף התנגד, או כפר נוסף – אנחנו נקים גם מתקן התפלה בגליל המערבי.

יובל שטייניץ: אנחנו הולכים כמעט להכפיל ב-12 השנים הבאות את ההתפלה בישראל.

יובל שטייניץ: אחד מהמתקנים הללו יוקם בגליל המערבי, והתוכנית כבר נמצאת בפעולה.

עמר בר-לב: יש כבר הסכמה על מיקום?

יובל שטייניץ: אין הסכמה.

יובל שטייניץ: אף פעם אין הסכמה.

יובל שטייניץ: תמיד יש מי שיתנגד.

יובל שטייניץ: תמיד.

יובל שטייניץ: לא תשים את זה פה, אז יתנגדו מפה.

יובל שטייניץ: לא תשים את זה פה, יתנגדו מפה.

יובל שטייניץ: לכל קו, לכל מתקן, לכל מתקן התפלה, לכל תחנת אנרגיה נקייה, חשמל נקי בגז טבעי שמחליף את הפחם המזהם, לכל דבר כזה יש התנגדויות.

יובל שטייניץ: אין הסכמות אף פעם.

יובל שטייניץ: ואם אתה מסכים עם מועצה אחת או עירייה אחת, אז המועצה השנייה או העירייה השנייה תתנגד או התושבים של היישוב המקומי יקימו ועד פעולה.

עמר בר-לב: איפה זה עומד היום?

יובל שטייניץ: איפה זה עומד היום?

יובל שטייניץ: אנחנו זזים למרות ההתנגדויות, כי enough is enough.

יובל שטייניץ: ולא יכול להיות שבסוף לא יהיו מים לתושבי הגליל.

יובל שטייניץ: ודרך אגב, אני רוצה מים לא רק לתושבי הגליל, אני רוצה גם מים לטבע בגליל – לנחלים בגליל.

יובל שטייניץ: מים גם לכינרת.

יובל שטייניץ: אנחנו לא ניתן שההתחממות הגלובלית – צרה צרורה בכל העולם – תגמור, בגלל מצוקת המים, את נופי ארצנו, את נופי הגליל ואת האגם הלאומי היחיד שלנו – הכינרת.

יובל שטייניץ: לא בגלל ערכים כלכליים או תיירותיים בלבד; יש לזה ערך היסטורי.

יובל שטייניץ: באנו לכאן, חזרנו לארץ אבותינו לא כדי להרוס אותה ולקלקל אותה.

יובל שטייניץ: נכון שלפעמים אין ברירה, אנחנו חיים פה, ולחיים ולכל התשתיות יש מחיר, אבל אנחנו צריכים למזער את המחירים האלה ולנסות איפה שאפשר לדאוג לטבע.

יובל שטייניץ: עכשיו אני אומר לך: תהיה לזה עלות מסוימת.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: כי הצבי הארץ-ישראלי לא ישלם בעד המים שאנחנו נזרים או נחזיר לנחלים.

יובל שטייניץ: והאמנונים בכינרת לא ישלמו בעד המים, שאנחנו כנראה נצטרך להזרים ממתקני ההתפלה עכשיו בים התיכון, במערב המדינה, לכינרת, כדי שהכינרת לא תיהרס ולא תיעלם לנו, חלילה וחס.

יובל שטייניץ: מאחר שהצבי הארץ-ישראלי והדורבן והציפורים והאמנונים בכינרת לא יישאו בעלויות האלה, תקציב המדינה יצטרך לשאת בעלויות הללו אם אנחנו רוצים שיהיו פה לא רק חיים – וחיים דורשים מים, גם לבתים וגם לחקלאות – אלא גם חיים טובים, שקשורים קשר הדוק בנופים הנהדרים של ארץ הגליל והכינרת.

יחיאל חיליק בר: יש לי שאלת המשך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת חיליק בר; כמו כן – ליעל כהן-פארן ולאחמד טיבי.

יובל שטייניץ: דרך אגב, רק עוד שנייה, אני רוצה לומר לך שזה שינוי מדיניות.

יובל שטייניץ: ההחלטה שלי שאנחנו, נוכח פני העתיד, נדאג – בזכות התפלת המים, טכנולוגיות המים, משק המים שלנו – לא רק לאדם, כלומר לא רק לאוכלוסייה ולא רק לחקלאות אלא גם לטבע הארץ-ישראלי, זו מדיניות חדשה שבדרך כלל אין לה הרבה תקדימים בעולם, אם בכלל יש.

יובל שטייניץ: אבל אני חושב שזו מדיניות נכונה.

יובל שטייניץ: אנחנו לא יכולים לוותר על הטבע שלנו בעקבות ההתחממות הגלובלית.

יובל שטייניץ: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אני מברך על המדיניות, למרות שהדברים באמת מטרידים, אבל נישאר כרגע באדם.

יחיאל חיליק בר: כפי שאמרתי, וגם אתה אמרת, ידוע שקיימות התרעות בוות"ל שלא יהיו מים.

יחיאל חיליק בר: זאת אומרת שהמים לא יהיו בלחץ שמאפשר אכלוס, גם לשכונות חדשות, הרבה מעבר לגליל המערבי.

יחיאל חיליק בר: מהמחקר שלי, זה למשל בצפון מטרופולין חיפה, חדרה, נתניה, הרצליה, רמת השרון, הוד השרון, ראשל"צ, אזור צריפין, פתח תקווה, סירקין, מטרופולין ופרוזדור ירושלים, קריית גת, הערבה, באר שבע ועוד.

יחיאל חיליק בר: אני לא אמשיך.

יחיאל חיליק בר: הסיבות זה היעדר תשתיות מתאימות – – –

יובל שטייניץ: כל המדינה, בקיצור.

יובל שטייניץ: כמעט כל המדינה.

יחיאל חיליק בר: כמעט, כמעט, אולי חוץ מהדרום.

יחיאל חיליק בר: הסיבות זה היעדר תשתיות מתאימות, צורך בתגבור תשתיות ועיכובים בהעתקת תשתיות.

יחיאל חיליק בר: ואני מבקש לשאול אותך, אדוני:

יחיאל חיליק בר: למה בעצם אין חוק ייעודי או סוג של מסלול ירוק להנחת תשתיות מים?

יחיאל חיליק בר: איך מתכוון המשרד לפתור את הפער כך שניתן יהיה להימנע מסחבת ולאפשר לאנשים, שגם לקחו משכנתה, בטווח המיידי להיכנס לדירות – ואני יודע שזו גם בעיה.

יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, לא רק בטווח הארוך, שהוא מטריד, כפי שאמרת, אלא גם באכלוס מיידי, שלחץ מים לא יהיה שם.

יובל שטייניץ: אוקיי.

יובל שטייניץ: תודה, חיליק – – –

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, רגע, אנחנו נשמע את כל השאלות ואז השר יתייחס.

יולי יואל אדלשטיין: ישנה גם יעל כהן-פארן, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: השר חייב להתייחס לדברים שקשורים לשאילתה.

יובל שטייניץ: היושב-ראש יכול להשיב לי את העט או את העיפרון, שאני ארשום?

יובל שטייניץ: יכול להיות שאני לא אזכור את כל השאלות.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: אדוני השר, קודם כול, אני מברכת על המוכנות להקדיש גם מים לטבע, ואמרתי לך את זה גם לפני כמה ימים.

יעל כהן-פארן: זה נושא שתמיד נדחק לשוליים, וצריך להבין שאנחנו חלק מהטבע.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול אותך על משהו אחר, דברים מבורכים שאמרת אתמול בוועידה בתל אביב שקשורים לרכב החשמלי והנעת רכבים נקיים בעתיד.

יעל כהן-פארן: יצאת עם הצהרות מאוד בומבסטיות, והלוואי שהן יקרו, שב-2030 לא יהיו כאן יותר רכבי בנזין ודיזל אלא רק רכבים שמונעים בחשמל ובגז.

יעל כהן-פארן: ואני שואלת אותך: איך זה מתכתב עם המציאות, שהיום ישראל היא מאחורי כל העולם בהנעה חשמלית.

יעל כהן-פארן: יש מדינות שעברו אותנו – כבר כמעט 20% מהרכבים הפרטיים בנורבגיה נוסעים בתחבורה חשמלית; אנחנו עוד לא התחלנו להוציא את המכרז לתפרוסת נקודות הטעינה המהירות.

יעל כהן-פארן: היה על זה דיון בוועדת המשנה שלי לפני שבוע בדיוק וזה מה שנאמר שם.

יעל כהן-פארן: הגז לא מגיע למקומות שצריכות להיות בהם תחנות תדלוק בגז, כי יש בעיה עם פריסת רשת הגז, ובוודאי יש בעיה גדולה עם הלחץ שיש בצינורות, ויידרשו השקעות הרבה יותר גדולות לתחנות התדלוק בגז.

יעל כהן-פארן: אז איך ההצהרות הגדולות שלך, מבורכות מאוד – אני אומרת את זה כאן – מתכתבות עם המציאות?

יעל כהן-פארן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני, ואז נשמע את התייחסות שר האנרגיה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, לפני כמה חודשים העלינו הצעת חוק לגבי חיבור בתים לחשמל, אדוני שר האנרגיה חבר הכנסת שטייניץ.

אחמד טיבי: באתי בדברים איתך ואתה, מעל הדוכן, הצעת לי לדחות את ההצבעה כדי לקיים דיאלוג איתך תוך שלושה חודשים.

אחמד טיבי: נדמה לי שההצעה שלי הייתה לפני שנה ומאז לא התקיים דיאלוג, חוץ משיחות כאן.

אחמד טיבי: והבתים ביישובים הערביים, עשרות אלפי בתים, ממשיכים להיות ללא חיבור לחשמל, למרות שחברת החשמל תומכת וגם גורמים נוספים תומכים, ולמרות שאתה הבעת דעה חיובית בנושא.

אחמד טיבי: הכיצד?

אחמד טיבי: החלק השני של השאלה מתייחס אל חבר כנסת מאוד צעיר ופילוסוף מוכר שהיה לפני כמה שנים כאן בכנסת, שבזמן החקירות של אולמרט קרא לראש הממשלה אולמרט להתפטר מייד, ואמר: ההתפטרות של הממשלה וראשה תשים קץ למסכת הכישלונות והתקלות האין-סופיות שאירעו בשנה האחרונה בתחומים שונים, לרבות טוהר המידות.

אחמד טיבי: האם, אדוני השר שטייניץ, אתה תומך בדבריו של הח"כ החרוץ גם אז, חבר הכנסת שטייניץ דאז?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

יובל שטייניץ: טוב, אני אלך לפי הסדר.

יובל שטייניץ: קודם כול, לגבי שאלת ההמשך של חבר הכנסת חיליק בר.

יובל שטייניץ: אנחנו לא רואים כרגע מצוקת מים לשתייה, או לאזרחים, ברחבי הארץ, אלא אם כן יהיו עוד שנה או שנתיים של בצורת – אם יהיו שש או שבע שנות בצורת.

יובל שטייניץ: למרות שרוב המים לשתייה מותפלים, עדיין אנחנו גם שואבים מהטבע, ואז כן נהיה בצרה צרורה.

יובל שטייניץ: אבל כרגע אנחנו לא רואים מצוקת מים לבתי האב אלא בגליל המערבי, ואנחנו פועלים כדי לתקן את המצב הזה, כמו שהצגתי לך קודם.

יובל שטייניץ: אם יש לך נתונים אחרים שרשות המים לא מכירה, אני אשמח לקבל אותם, אבל אנחנו לא מכירים תמונה כל כך קשה כמו שתיארת.

יחיאל חיליק בר: – – – שנה של בצורת שאנחנו כנראה בפתחה.

יחיאל חיליק בר: מדוע אין מסלול ייעודי של הנחת תשתיות מים כדי למנוע את זה מראש?

יובל שטייניץ: קודם כול, אנחנו פועלים בהרחבה בכל הארץ עם תוכניות מקיפות.

יובל שטייניץ: למשל, בימים אלה נקדחת מנהרת המים החמישית, מנהרת המים הגדולה בעולם והארוכה בעולם, כדי להוביל הרבה יותר מים לירושלים וליישובי גב ההר והסביבה.

יובל שטייניץ: אנחנו אישרנו תוכנית אב כדי לספק הרבה יותר מים גם ליישובים וגם לפלסטינים ביהודה ושומרון, שאנחנו עובדים עליה עכשיו, וכך בכל רחבי הארץ.

יובל שטייניץ: התוכניות הן גדולות, הן לא פשוטות, יש להן גם עלויות, אבל יש תוכניות נמרצות בכל רחבי הארץ.

יובל שטייניץ: מובן שקודם כול אנחנו צריכים לייצר יותר מים, כי יש פחות גשמים ויותר אוכלוסייה.

יובל שטייניץ: יש דרישה הולכת וגדלה והטבע יכול לתת פחות ופחות.

יובל שטייניץ: לכן אחד הדברים המרכזיים – אחרי שנים של קיפאון חידשתי את התוכניות להתפלת מים.

יובל שטייניץ: אנחנו נלך מיידית לכ-300 מיליון קוב, אחר כך אנחנו נוסיף; עד 2024 הכוונה ללכת ל-400, ועד 2030 – ל-600, שזה כמעט הכפלה של כל התפלת המים בישראל.

יובל שטייניץ: אנחנו לא שוקטים על השמרים בנושא החשוב הזה שהעלית.

יובל שטייניץ: חברת הכנסת יעל פארן – – –

יעל כהן-פארן: פּארן.

יובל שטייניץ: פּארן, עם פ"א דגושה?

יובל שטייניץ: אוקיי.

יובל שטייניץ: יעל פארן.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לך, אני, כשר אנרגיה, לא מוכן להחמיץ את ההזדמנות שנפלה בחלקי, בעקבות מאגרי הגז האדירים בים התיכון ובעקבות מתווה הגז, שסוף-סוף הוביל לפיתוח של לווייתן וכריש-תנין – שהיו תקועים כשש שנים מאז גילוים בים – כדי לדאוג לאיכות הסביבה ובריאות הציבור במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: זה חשוב לא פחות מההכנסות האדירות והתרומה לכלכלה.

יובל שטייניץ: ראשית, התחלתי בחשמל, בתחנות הכוח שלנו, ובתעשייה.

יובל שטייניץ: ההחלטה לנצל את משאבי הגז הטבעי שלנו כדי לדאוג גם לתחבורה נקייה ובלתי מזהמת – אותה קיבלתי רק לאחרונה; ללכת לצעד דרמטי, לצעדים דרמטיים בכיוון הזה.

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה לומר לך, כדי שבכל זאת תהיה לך טיפה אופטימיות, שיש איזה חיבור בין הצהרות לבין מציאות בשטח, או בין תוכניות לבין ביצוע.

יובל שטייניץ: אני רוצה לתת לך דוגמה שאת מכירה, ובכל זאת אני אזכיר אותה פה, גם למען הצופים.

יובל שטייניץ: לפני שלוש שנים 50% מהחשמל בישראל יוצר בפחם.

יובל שטייניץ: אז בדיוק מוניתי לשר האנרגיה והצהרתי שבכוונתי להשתמש בגז הטבעי כדי להתחיל להפחית את זה, כדי בסוף להגיע לאפס פחם.

יובל שטייניץ: תוך שנתיים – כמעט שלוש שנים, מהיום שאני שר אנרגיה, אבל לקח זמן להכין את התוכניות – תוך שנתיים מרגע שהחלטתי סופית שאפשר לצעוד בכיוון הזה, הגז הטבעי ירד מ-50% לבין 25% ל-27% בשנת – – –

קריאה: הפחם.

יובל שטייניץ: סליחה, הפחם, את צודקת, תודה שתיקנת אותי.

יובל שטייניץ: בתוך שנתיים הורדנו את האחוז של הפחם, את שיעור הפחם בתחנות הכוח שלנו לייצור החשמל בכל רחבי המדינה, ולא רק חברת החשמל – כמובן, הכול ביחד, הסל הכולל, כולל תחנות פרטיות.

יובל שטייניץ: הפחתנו – כן, עליזה נותנת לי הוראות.

יובל שטייניץ: בסדר, בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מקבל הוראות רק מן היושב-ראש.

יובל שטייניץ: אני מתייחס ברצינות לשאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: צודק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: בתוך שנתיים הפחתנו את הפחם ל-27% השנה – זה כדי להיות בצד הזהיר, אני מקווה שזה יהיה 25%.

יובל שטייניץ: כלומר, הורדנו בחצי את שיעור השימוש בפחם, והגז הטבעי עלה ל-72% או ל-73% השנה.

יובל שטייניץ: הוגדרנו כמדינה המהירה ביותר בעולם – שמבצעת את המעבר מדלקים מזהמים בתעשיית החשמל לגז הטבעי – בשנתיים האחרונות.

יובל שטייניץ: ב-2022 הכוונה שלי היא ששיעור השימוש בפחם ירד לאזור ה-14%–15%, ולפני 2030 – לאפס.

יובל שטייניץ: בחשמל כבר צעדנו את מחצית הדרך במהפכה הירוקה והבריאה הזאת.

יובל שטייניץ: לכן, מאחר שרק עכשיו התחלנו בתחבורה, יש מקום לאופטימיות.

יובל שטייניץ: אנחנו יודעים גם לבצע.

יובל שטייניץ: בתחבורה אנחנו רק מתחילים.

יובל שטייניץ: כמובן, המהלך שדיברתי עליו יהפוך את ישראל לאחת מהמדינות נטולות זיהום האוויר במערב, ביחד עם הולנד ונורבגיה, שמתכננות מהלכים דומים.

יובל שטייניץ: אנחנו כבר הולכים השנה למכרזים ולסבסוד של תחנות לטעינת רכב חשמלי.

יובל שטייניץ: אנחנו כבר קיבלנו תקציבים של מאות-מיליוני שקלים לשיפור הפריסה של רשת הגז וגם לעידוד של תחנות דלק שיהפכו לתחנות תדלוק ב-CNG.

יובל שטייניץ: אנחנו בונים את התשתית.

יובל שטייניץ: אנחנו מגישים לכנסת גם תוכנית להנחות, כדי שלא יהיה בלו על השימוש בחשמל או בגז טבעי, לעשור הקרוב.

יובל שטייניץ: אנחנו בטוחים שנצליח לארגן את זה.

דוד אמסלם: כבוד השר – – –

יובל שטייניץ: תשובה אחרונה לאחמד טיבי – אחמד טיבי, אני עונה לך.

יובל שטייניץ: אומרים לי: בקצרה, אבל אני מחויב לענות לך.

יובל שטייניץ: קודם כול, לגבי מה שאמרת על אולמרט, נמהרתי מדי.

יובל שטייניץ: אני חושב שלא היה נכון לקרוא לו להתפטר בטרם היו החלטות שיפוטיות בעניין של בתי המשפט או של היועץ המשפטי לממשלה.

יובל שטייניץ: אני רוצה להזכיר לך שבתקופת שרון, כשהיה מצב דומה, הוא המשיך לכהן במצב שאפילו פרקליטת המדינה החליטה להגיש נגדו כתב אישום, ובסוף היועץ המשפטי סגר את זה והוא המשיך להיות ראש ממשלה עוד שנתיים לאחר מכן.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה הלקח היותר-נכון מבחינה חוקית.

יובל שטייניץ: לגבי חיבור לחשמל – – –

דוד אמסלם: כבוד השר, כבוד השר – – – שתקצר בתשובתך.

יובל שטייניץ: אני מקצר, כפי שאתה רואה.

דוד אמסלם: לא – – –

יובל שטייניץ: בסדר.

יובל שטייניץ: אני מקצר, ואני מבקש לתת לי לקצר.

יובל שטייניץ: לא להפריע לי לקצר.

דוד אמסלם: – – –

יובל שטייניץ: לגבי מה שאמרת על חיבור בתים לחשמל, אתה צודק.

יובל שטייניץ: אני אכן התמהמהתי, אבל הדבר נמצא על שולחני.

יובל שטייניץ: בשבוע שעבר התחלתי לדון בו, ואני מקווה – בתקופה הקרובה, במהלך החודשים הקרובים – להתקדם בעניין החשוב הזה שהזכרת.

יובל שטייניץ: באופן בסיסי, כמו שציינת, יש לי אהדה גדולה לרעיון.

יובל שטייניץ: צריך לבדוק איך מבצעים אותו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר האנרגיה והמים חבר הכנסת יובל שטייניץ ולכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את שר התחבורה והבטיחות בדרכים חבר הכנסת ישראל כץ לעלות לדוכן על מנת להשיב על שאילתה דחופה מס' 475, מאת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

יולי יואל אדלשטיין: נושא השאילתה: היעדר פיקוח על חברות הנכנעות ל-BDS במכרזים ממשלתיים.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, תוכל לקרוא את נוסח השאילתה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

פנינה תמנו: ראשית, אדוני השר, אני מברכת אותך על הולדת נכדתך הראשונה.

ישראל כץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: מזל טוב.

ישראל כץ: תודה רבה.

פנינה תמנו: מזל טוב.

פנינה תמנו: היעדר פיקוח על חברות הנכנעות ל-BDS במכרזים ממשלתיים, בזכייה במכרזים ממשלתיים: בתחקיר שפורסם בחדשות 2, חברת דויטשה בנק זכתה לאחרונה במכרז ממשלתי של הרכבת הקלה במרכז הארץ.

פנינה תמנו: מדובר בחברה שדחתה ב-2011 עבודות בישראל בגלל לחצי ה-BDS, בירושלים.

פנינה תמנו: רצוני לשאול: איך חברה שמחרימה עבודות בירושלים זוכה במכרז ממשלתי אחר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני שר התחבורה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת פנינה תמנו, אני מברך אותך פעם ראשונה לרגל הצטרפותך, גם – חזרתך לכנסת.

ישראל כץ: להלן תשובת חברת נת"ע וגם תשובתי:

ישראל כץ: חברת DB תשתתף בהקמת הקו האדום של הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב כקבלנית משנה של הקבוצה הסינית שזכתה במכרז, שנוהל כחוק ועל פי שיקולים מקצועיים בלבד.

ישראל כץ: אני רק אוסיף שמעבר לזה, ככל שידוע לי, מי שמוסמך לקבוע אם יש חברות שמנועות מלעבוד בישראל זה יכול להיות משרד החוץ ועל פי שיקולים – נאמר, אם יש חברות שבזמנו סחרו עם איראן או דברים מהסוג הזה.

ישראל כץ: רק דרג מדיני שמטפל בזה, וזה יכול להיות משרד החוץ ואולי אפילו יותר מזה, יכול לנפק רשימה.

ישראל כץ: ולו הייתה רשימה כזאת, כמובן בהתייעצות עם המשרד, עם השר ארדן בתפקידו כשר לעניינים אסטרטגיים או דברים אחרים, אז גם היה צריך להיות לה תוקף משפטי, ואז כל החברות היו מונחות בהתאם.

ישראל כץ: כל עוד אין דבר כזה – ולמרות שהיא רק בעצם קבלנית משנה, כל עוד אין הודעה רשמית מהסוג הזה, חברת נת"ע, מבחינה משפטית, מנהלת את מכרזיה.

ישראל כץ: אני, כשר, לא מעורב במכרזים, וגם מן הראוי שלא אהיה מעורב במכרזים.

ישראל כץ: לכן, היא פעלה, ואין שום מגבלה בעניין הזה לגבי הגורמים.

ישראל כץ: רק צריך לציין, ממה שידוע, שזה היה מכרז חוזר, מאחר שבסיבוב הראשון הצעות המחיר היו בין 4 ל-6 מיליארד שקלים, וכאן אני חושב שפחות או יותר זה 2.5 מיליארד, שזה בהתאם לאמות המידה שהחברה תכננה ובהתאם לתקציב שהיא תכננה.

ישראל כץ: לכן, צריך להבין גם את המשמעות מבחינת חברת נת"ע של עמידה ביעדים והיכולת לקדם את הפרויקט.

טלי פלוסקוב: אדוני השר, סיימת?

ישראל כץ: כן.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת לחברת הכנסת.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: יש לנו עוד שני שואלים נוספים.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

פנינה תמנו: אדוני השר, ממה שאני מבינה ממך, למרות הצהרות העבר של ממשלת ישראל על המאבק בחרמות נגד המדינה, אין איזו מדיניות שהיא קבועה, בטח לא שיורדת למשרדי הממשלה ובטח לא באחריות השרים, כי אתה אומר שאתה לא אחראי לזה.

פנינה תמנו: אומנם זו קבוצה סינית, אבל בסוף יש שם שותפות מאוד גדולה של החברה הגרמנית.

פנינה תמנו: אני אשמח שתענה לי אם בכלל קיימת מדיניות כזו, כי מה שאני מבינה הוא שלא קיימת מדיניות כזאת, וכל מי שמחרים את מדינת ישראל יכול, בעצם, להשתתף בכל מכרז אחר שהוא ירצה במקומות שנוח לו.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת לחבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, ושאלה נוספת לחבר הכנסת אחמד טיבי.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איציק שמולי: אדוני השר, ראשית, הרשה לי לברך אותך לרגל הולדת הנכד.

ישראל כץ: הנכדה, הנכדה.

איציק שמולי: הנכדה.

איציק שמולי: כן ירבו.

ישראל כץ: תודה רבה.

איציק שמולי: במעבר חד, אדוני השר, הייתי רוצה לשאול אותך, ואולי זו הזדמנות טובה להבהיר: השבוע הייתה מהומה גדולה על כל הסיפור של ההנחות בתחבורה הציבורית לאזרחים ותיקים, שעלולות כביכול להתבטל בגלל מדיניות חדשה של הרחבת הרב-קו.

איציק שמולי: בעצם, אדוני השר, השאלה שלי היא: מהו המצב לאשורו?

איציק שמולי: האמירה הערכית שאנחנו שומעים כאן, אני חושב שמצד חלקים רבים בבית, היא שאנחנו בוודאי תומכים במהלכים שלך להרחבה והטמעה של הרב-קו, אבל מבקשים תקופת הסתגלות כמה שיותר ארוכה כדי שקשישים, שבאמת פחות מתמצאים בטכנולוגיה, לא יאבדו את הזכאות להנחה על תחבורה ציבורית.

איציק שמולי: תודה.

פנינה תמנו: – – –

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת לחבר הכנסת אחמד טיבי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני שר התחבורה, כביש 44 בטייבה, שאושרו לו כמעט 120 מיליון שקל – היו עבודות אצלך, עשית עבודה חשובה בנושא – עדיין אנחנו רואים שהנושא מקרטע.

ישראל כץ: הסיעה המשותפת כבר הסכימה שזה ייקרא על שמך פה אחד, או שיש קושי?

אחמד טיבי: נדמה לי שזו החלטה סוברנית של משרד התחבורה.

ישראל כץ: נראה לי שזה יותר קשה מאשר להביא את התקציב לכביש.

טלי פלוסקוב: מה השאלה, אדוני?

אחמד טיבי: למה זה מקרטע?

אחמד טיבי: זה החלק הראשון של השאלה.

אחמד טיבי: והחלק השני של השאלה הוא ציטוט שאני מביא מחבר כנסת צעיר ונמרץ, שאמר בזמן חקירות ראש הממשלה אולמרט: "אין מנוס, על ראש הממשלה אולמרט להתפטר ולאפשר בחירות חדשות – –"

ישראל כץ: את זה כבר שאלת את השר ארדן, לא?

אחמד טיבי: "– – והרכבת ממשלה חדשה".

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: הציטוט הזה הוא לא של השר ארדן, הוא של חבר הכנסת כץ.

טלי פלוסקוב: תודה.

אחמד טיבי: מה דעתו של השר כץ על הדברים האלה?

טלי פלוסקוב: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ישראל כץ: אשמח על ההזדמנות.

אחמד טיבי: האם אתה תומך בחבר הכנסת כץ, אדוני?

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני השר, אתה רשאי להשיב, אתה רשאי גם לא להשיב.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: טוב, אז קודם כול לגבי – – –

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: הוא לא חייב.

ישראל כץ: חברת הכנסת תמנו, אני הסברתי מצב ברור, לא כדאי להרחיב את זה כרגע לוויכוחים ערכיים.

ישראל כץ: שני מצבים: א.

ישראל כץ: שר לא מתערב במכרזים של חברה שהיא חברה ממשלתית, למקרה הזה.

ישראל כץ: החברה – – –

פנינה תמנו: מדיניות – – –

ישראל כץ: רגע.

ישראל כץ: א.

ישראל כץ: שר לא מתערב במכרזים; ב.

ישראל כץ: כדי שהחברה שמנהלת הליך חוקי מפוקח, גם משפטית וגם כלכלית, תוכל לקחת בחשבון שיקול כזה, צריכה להיות החלטה רשמית וצריכה להיות רשימה רשמית, שאני לא בטוח שהיה ניתן – אני לא מכיר – – –

פנינה תמנו: אתה – – – שתהיה רשימה כזאת?

ישראל כץ: אמרתי, נתתי דוגמה.

ישראל כץ: למשל במקרה שהיה אז, נושא איראן, כל החרם על איראן וכו', והסנקציות, הייתה משמעות רשמית גם בהחלטות רשמיות.

ישראל כץ: אז ככל שתהיה רשימה או יהיו חברות שבאופן רשמי, עם גיבוי משפטי, חברות יונחו שלא לאפשר להם להתחרות ולהתמודד, אז החברה תפעל לפי הדבר הזה.

ישראל כץ: אני עניתי במובן הפורמלי, לא נכנסתי עכשיו לפרטי הוויכוח הערכי, גם אין בפנינו מספיק נתונים, ואפילו בפניי, מה בדיוק היה בקו לירושלים וכו'.

פנינה תמנו: ברמת המדיניות אתה חושב שנכון?

ישראל כץ: בכל מקרה, גם בקו לירושלים וגם עכשיו ברכבת הקלה לירושלים – אגב, גם זה מכרז שמתנהל על ידי גורמי המקצוע בליווי החשב הכללי באוצר על בנייה והפעלה של רשת הרכבות הנוספת, הרכבות הקלות – ככל שאני יודע יש הרבה חברות וקבוצות בין-לאומיות.

ישראל כץ: אגב, זה מעניין מאוד, כי הרכבת תעבור בכל חלקי ירושלים, כולל מזרח ירושלים ושאר המקומות, ואין החרמות.

ישראל כץ: יש בין הניגשות חברות יפניות, רוסיות, סיניות, אירופיות ואחרות – –

פנינה תמנו: אנחנו מוחרמים – – –

ישראל כץ: – – כלומר, אני מקדם בפעילותי את העובדה שחברות בין-לאומיות, על פי תחרות כחוק, כן באות וכן רוצות להתחרות על ההקמה ועל ההפעלה של כל הדברים.

ישראל כץ: אני מבין שאת מתייחסת לחברה אחת, שלפי הנטען היא החרימה או פרשה באמצע דבר – –

פנינה תמנו: לא, אני מתייחסת לרמת המדיניות של ממשלת ישראל.

ישראל כץ: – – אבל השאלה היא בכל זאת על מה שעשתה חברת נת"ע, וחברת נת"ע מחויבת לחוק המשפטי והכלכלי, והיא פעלה לפי החוק והיא לא הייתה יכולה – אם הייתה רוצה להגיד: אנחנו לא מאפשרים לכם, לא היה לה כיסוי משפטי לדבר הזה.

ישראל כץ: שלא לדבר שזאת חברת משנה, קבלן משנה וכו'.

ישראל כץ: אז השאלה שלך היא לא במישור המעשי כאן אלא יותר במישור העקרוני.

פנינה תמנו: העקרוני לחלוטין – – –

ישראל כץ: אני מציע להפנות את שאלתך כלפי הדרגים שעוסקים בזה – משרד החוץ, המשרד לעניינים אסטרטגיים ואחרים: האם יש רשימה שנובעת ממדיניות ומהשקפה וממציאות שבה – – –

פנינה תמנו: אבל אתה חבר בממשלה.

ישראל כץ: אני שואל.

ישראל כץ: זה מה שצריך לשאול – –

פנינה תמנו: אתה שר בכיר בממשלה.

ישראל כץ: – – לאו דווקא בהקשר הזה אלא באופן עקרוני, ואני מניח שיאספו את הדברים וישיבו לך לגבי הדבר הזה.

פנינה תמנו: תודה.

ישראל כץ: אני לא צריך להוכיח שהבאתי חברות מכל העולם – ובלי שום חרמות – לעבוד כאן בכול, כולל חברה סינית שהולכת להפעיל נמל בחיפה, כולל כל הדברים האחרים שתיארתי כאן, וזה לא מובן מאליו שהדברים האלה קרו.

ישראל כץ: לגבי השאלה של חבר הכנסת איציק שמולי, אז קודם כול הערנות שלך ושל חבריך היא טובה.

ישראל כץ: אין דבר יותר חשוב מאשר לאפשר לקשישים, לנכים – להבדיל, הקשישים זה בגלל הגיל – לאפשר להם לנסוע בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: המציאות היא ברורה, שאף קשיש לא יורד מהאוטובוס.

ישראל כץ: גם כשמכניסים רב-קו, הם צריכים להשתלב בזה, כי אנחנו לא רוצים שהנהג ישב וייתן עודף; יש לזה חשיבות מבחינת תחבורה.

ישראל כץ: ההנחיה היא לאפשר להם להשתמש עד שהרב-קו יופץ מספיק דרך המרכזים ושאר הדברים, לעשות.

ישראל כץ: לגבי אחמד טיבי, אז התשובה שלי היא פשוטה.

ישראל כץ: נשאלתי גם באיזו תוכנית טלוויזיה, אז אני כבר מוכן, והתשובה היא פשוטה: אמרתי שאני סומך על ראש הממשלה ושיקול דעתו ויושרתו ויכולתו לנהל ולהוביל את מדינת ישראל מתוך ראייה ממלכתית.

ישראל כץ: דיברתי על ראש הממשלה נתניהו, שגם כמי שעובד ביחד איתו אני סומך עליו בדבר הזה.

ישראל כץ: אני לא סמכתי על ראש הממשלה אולמרט בעניין הזה, במצב שהוא היה, שהכיוון שהוא יוביל יהיה כיוון נכון.

ישראל כץ: ולכן, בסופו של דבר, נכון שהייתי גם אופוזיציה וזה יותר טבעי, אבל גם במאזן וגם בדיעבד, אני חששתי ממצב שבו יינקטו דברים שאני מאוד לא מסכים איתם גם בהשקפה, ולכן ראיתי רגישות יתר ואמרתי את מה שאני אמרתי אז.

ישראל כץ: והיום, לא רק שאני לא אומר את זה, אני אומר גם ההפך.

ישראל כץ: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר התחבורה והבטיחות בדרכים חבר הכנסת ישראל כץ.

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, ואני מזמינה את השר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן להשיב על שאילתה דחופה מס' 473, מאת חבר הכנסת עמר בר-לב – בבקשה, אדוני – בנושא: טרור חקלאי.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת, חיים ילין, בבקשה, רשמתי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, חבר הכנסת עמר בר-לב, שאלתך.

עמר בר-לב: תודה רבה, גברתי, תודה רבה, אדוני השר.

עמר בר-לב: חקלאי ישראל מתמודדים כבר תקופה ארוכה עם עבירות מסוגים שונים כלפיהם, מגנבת עדרים, ציוד ותוצרת, ועד גביית דמי חסות.

עמר בר-לב: רצוני לשאול: 1.

עמר בר-לב: מהי אסטרטגיית משרדך לטווח המיידי והארוך בנושא?

עמר בר-לב: 2.

עמר בר-לב: מה ייעשה להגברת אמצעי ההרתעה בסוגיה?

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: בבקשה, כבוד השר.

גלעד ארדן: תודה, גברתי, ותודה לחבר הכנסת עמר בר-לב, ששאל שאילתה בנושא מאוד חשוב ורציני, הפשיעה החקלאית, הטרור החקלאי, והפעולות שאני והמשרד לביטחון פנים נוקטים כדי להילחם בתופעה.

גלעד ארדן: אז קודם כול, אני רוצה להזכיר ולספר על כמה אירועים רק מהחודש האחרון, כדי שחברות וחברי הכנסת יתרשמו שהעשייה היא מאוד מאוד נרחבת.

גלעד ארדן: ב-20 בפברואר נעצר אדם בן 20, תושב הצפון, בחשד לגנבת צאן.

גלעד ארדן: בעקבות המעצר הזה המשטרה הצליחה לאתר דיר שלם ובו הכבשים הגנובות, שהושבו כמובן לבעליהן.

גלעד ארדן: החשוד ניסה להימלט, אבל נעצר על ידי שוטרי מג"ב.

גלעד ארדן: ב-19 בחודש דווח על החשוד החמישי שנעצר בחשד להשתייכות לכנופיה של גנבי אבוקדו.

גלעד ארדן: הוא הצטרף לארבעה חשודים נוספים שנעצרו על ידי שוטרי מג"ב, כולם תושבי הכפר שיח' דנון, שנחשדו סך הכול בגנבה של טון אבוקדו.

גלעד ארדן: וב-1 בחודש דווח על שבעה חודשי מאסר בפועל – לא מספיק, אבל גם משהו – שנגזרו על גנבי כוורות בצפון, תושבי טובא-זנגרייה, שנעצרו לאחר מרדף שהתקיים בזכות שיתוף פעולה מאוד מרשים גם בין הכוורן שממנו הם גנבו לבין כוחות המשטרה ומשמר הגבול.

גלעד ארדן: זו דוגמה, דרך אגב, לעונשים הלא-מספיק מרתיעים שבתי המשפט גוזרים על עבריינים שנתפסים בעבירות המאוד-מאוד חמורות בתחום הזה של פשיעה וטרור חקלאי.

גלעד ארדן: כשנכנסתי לתפקידי נחשפתי די מהר לממדים של הפשיעה הזו.

גלעד ארדן: לצערי, זה קרה גם בגלל גל הטרור בירושלים, שחייב את המשטרה לתגבר כוחות בעיר הבירה, והתגבור היה באמצעות מג"ב מכל רחבי המדינה – מג"ב הוא גם זה שאחראי על הפשיעה במרחב הכפרי – ונוצר באמת מחסור בהרתעה ואכיפה במרחב הכפרי, דבר שגרם לעלייה בהיקף האירועים.

גלעד ארדן: גם אי-אפשר להתכחש לכך שהחקלאות הישראלית, יש לה חשיבות אדירה בהיבט הלאומי, מעבר לערכה הכלכלי כמובן, שגם הוא חשוב, ולכן זיהינו שלפשיעה הזו יש גם ממד לאומני.

גלעד ארדן: הרבה פעמים היא נעשית על ידי שוהים בלתי חוקיים פלסטינים.

גלעד ארדן: השטחים החקלאיים הרבה פעמים נמצאים באזורים מבודדים, מרוחקים, קרובים לקו התפר או לאזורים שמהם השב"חים נכנסים, כמו למשל בדרום, במרחבים או בשדות נגב או בלכיש.

גלעד ארדן: בכל אחד מהאירועים הללו, כמובן, גם יש פוטנציאל, מעבר לנזק הכלכלי, גם למקרים של אלימות עד כדי סכנה לחיי אדם.

גלעד ארדן: לכן הבנו והבנתי שצריך תוכנית לאומית רחבה ואסטרטגיה מאוד ברורה כדי להיאבק בפשיעה ובטרור החקלאי.

גלעד ארדן: לכן, קודם כול, לפני כשנה קידמתי החלטת ממשלה, שעברה בוועדת שרים בראשותי.

גלעד ארדן: היא קבעה שפעם ראשונה מאז קום המדינה המשרד לביטחון פנים, גם הוא מתקצב – קודם כול למועצות אזוריות בפריפריה – אמצעים של ביטחון אישי: גדרות, מצלמות, אמצעים טכנולוגיים, שערים חשמליים, טרסות שיקשו על הגעה.

גלעד ארדן: השקענו בזה כבר 35 מיליון שקלים; מאז כבר הוקמו והותקנו הרבה מאוד אמצעים באותן מועצות אזוריות שבהן הנתונים היו גבוהים במיוחד – של הפשיעה – וגם נמצאים באזורי פריפריה.

גלעד ארדן: בנוסף, נעשה שינוי מבני מאוד מאוד רחב במשמר הגבול, כשלמעשה היום משמר הגבול, גם במרחב הכפרי, מוכפף לתחנת המשטרה הכחולה, ומפקדי התחנות הכחולות נמדדים גם על נתוני הפשיעה באזורים הכפריים, לא רק על מה שקורה במרחב העירוני.

גלעד ארדן: הם למעשה אחראים טריטוריאלית גם על מג"ב.

גלעד ארדן: מג"ב פתח משרד בכל אחת מהתחנות הכחולות, ולמעשה היום מפקדי התחנות יודעים שאנחנו מודדים אותם גם על אירועי הפשיעה החקלאית, הטרור החקלאי, ובהתאם לכך מפקד התחנה באמת נתפס כמוצלח או לא מוצלח.

גלעד ארדן: בעבר, עוד פעם, הייתה הפרדה: מג"ב הייתה אחראית טריטוריאלית; אם היינו נזקקים להם לתגבור בגלל אירועי טרור, אז היה נוצר שם חוסר בכוח אכיפה.

גלעד ארדן: אבל מג"ב – לא רק ששינינו את המבנה שלהם, אלא גם העצמנו אותם מאוד ביכולת לתת מענה לפשיעה הזו, בין אם החטיבה הטקטית החדשה שהוקמה, שיכולה לשבת במקום מסוים, למשל טובא זנגרייה או באזורים כאלה, שצריך למקד מאמץ לאורך זמן להקצות לכך כוחות, לא על חשבון משימות אחרות, או מרכז הבינה שנחנך לאחרונה, שהוא מקביל לימ"רים – היחידות המרכזיות – ששם כבר מג"ב קיבלו יכולות של סייבר וסיגינט, הכול בהקשר ובמיקוד של מאבק בפשיעה ובטרור החקלאי.

גלעד ארדן: הזכרתי גם את הסכנה לחיי אדם, בגלל שמדובר במקומות מרוחקים ומבודדים.

גלעד ארדן: אני שיניתי את מדיניות הרישיונות של כלי הנשק: הוספתי תבחין, ולפי כל חקלאי היום יכול גם לקבל רישיון לכלי נשק.

גלעד ארדן: כמובן, השאיפה היא שלא ייעשה בו שימוש, אלא שכוח מקצועי מיומן הוא זה שייתן את המענה, אבל זה עוד מרכיב במרכיבי ההרתעה שאנחנו חושבים שצריך לתת בידי החקלאים.

גלעד ארדן: דבר אחרון שאני רוצה להזכיר זה את הרחבת שיתופי הפעולה עם מתנדבים.

גלעד ארדן: בסופו של דבר, המרחב הכפרי תופס את רוב השטח של מדינת ישראל, ויש לו חשיבות אדירה.

גלעד ארדן: אבל למשטרת ישראל אין הרי אפשרות להציב שוטר על כל מטר מרובע, ולכן, כמכפיל כוח, אנחנו רוצים להרחיב שיתופי פעולה עם מתנדבים.

גלעד ארדן: אני זיהיתי, למשל, את תנועת השומר החדש כאחת התנועות עם הפוטנציאל הכי גדול להרחבת שיתופי הפעולה.

גלעד ארדן: אנחנו משקיעים בזה כבר מיליוני שקלים כדי להגדיל את מספר המתנדבים.

גלעד ארדן: חנכתי בסיס הפעלה במועצה האזורית גלבוע רק לפני כשבוע, שמשם, מאותו בסיס, יופעלו המתנדבים של השומר החדש ויסייעו למשטרה בהתמודדות עם אותו טרור חקלאי.

גלעד ארדן: למעשה, לסיום, כל האמצעים שתיארתי כבר התחילו לתת תוצאות.

גלעד ארדן: אני יכול לומר שב-2017 הייתה ירידה של כ-6.5% במספר התיקים שנפתחו בתחום של הפשיעה החקלאית ביחס ל-2016; הייתה ירידה של 14% בתיקים בין גנבת ראשי צאן ובקר; אירועי בעלי חיים, אירועים שמסיבים נזק כלכלי מאוד גדול למגדלים – שם הייתה ירידה של 21%, ובגנבת טרקטורים הייתה ירידה של 56%.

גלעד ארדן: ואולי עוד נתון מעניין, לא פחות חשוב: החזרת הגנבה לבעליה לאחר שהיא אותרה – זה מלמד על ההשקעה בפיצוח אותם פשעים.

גלעד ארדן: ב-2017 הוחזרו 43.5% יותר ראשי בקר וצאן שנגנבו, ומתוך 31 טרקטורים אותרו והוחזרו 14 טרקטורים לבעליהם.

גלעד ארדן: והנתון המדהים והאחרון הוא מספר העצורים, שבו הייתה עלייה של 91% ב-2017 אל מול 2016.

גלעד ארדן: זה רק מלמד כמה הקשב לנושא הזה ותשומת הלב גברו.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, אני מקווה שגם בתי המשפט יבינו את הנזקים הנוראים מהתופעה הזו, שבעצם מחסלת לפעמים מפעל חיים של אדם, ויחמירו את הענישה על כל פושע כזה שהמשטרה שמה עליו את ידיו, כדי שתיווצר הרתעה.

גלעד ארדן: עד כאן, תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני השר.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת, חבר הכנסת עמר בר-לב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: יש לנו עוד שתי שאלות נוספות.

טלי פלוסקוב: נא להפעיל מיקרופון, בבקשה, לחבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני השר.

עמר בר-לב: בהחלט מרשימים, השינויים שעשית.

עמר בר-לב: אפילו הצלחת לגנוב לי את אחת משאלות ההמשך, כי רציתי לשאול אותך אם יש לכם נתונים לגבי ההשפעה של כל השינויים האלה בין 2017 ל-2016.

עמר בר-לב: בהחלט מרשים.

עמר בר-לב: אני רוצה לשאול: אמרת שהושקעו 35 מיליון שקל, נדמה לי, ב-2017 באמצעי מיגון לחקלאים.

עמר בר-לב: מה התוכנית לגבי 2018 ולגבי תקציב 2019?

עמר בר-לב: מה התוכנית לגבי זה, והאם זה מופיע בתקציב?

עמר בר-לב: שאלה נוספת: האם מפקדי תחנות מקומיות, יש להם גם אתגרים כמותיים לנוכח מספר הפשיעות שיש להם באזור שלהם?

עמר בר-לב: האם יש להם יעד ל-2018 או 2019 לעלות במספר האירועים שהם מצליחים להתמודד איתם?

עמר בר-לב: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: שאלה נוספת מחבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

טלי פלוסקוב: נא להפעיל מיקרופון, בבקשה, לחבר הכנסת חיים ילין.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

חיים ילין: כבוד השר, היושבת-ראש, השאלה שלי היא מאוד פשוטה.

חיים ילין: קודם כול, אני מודע לזה שאתה מחולל שינויים, אני גם מודע לתחנה שנפתחה מול השומר החדש, ואני מבין את מכפיל הכוח.

חיים ילין: צריך גם לציין את "המתמיד" – –

גלעד ארדן: צודק.

חיים ילין: – – שהם המתנדבים של מג"ב במרחב הכפרי, כי בלעדיהם אין לילות.

חיים ילין: אבל אני רוצה להעלות נקודה שהיא נקודה מהותית: זה לא רק אתה צריך להילחם הרי מול הטרור החקלאי; יש פה את שר החקלאות, שצריך לטפח את נושא הביטוח – אלה אזורים שאין ביטוח – ויש גם שרת המשפטים, שהיא אמונה על האכיפה.

חיים ילין: מה שאני שומע גם מהשוטרים, ואני אומר לך את זה, כבוד השר, שהם באים, תופסים, ולמוחרת הבן אדם בחוץ, מסתובב חופשי.

חיים ילין: אין מספיק הוכחות, אין צילומים – אין לי מושג מה בעצם בתי המשפט דורשים.

חיים ילין: אבל השאלה שלי היא: במקום ששלושה שרים צריכים להיות מסונכרנים, מי אחראי על הסנכרון בין כל השרים?

חיים ילין: הרי זה תפקיד, וידוע שבשביל זה יש מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

חיים ילין: למה הוא מנכ"ל?

חיים ילין: הוא צריך לתכלל בין משרדים.

חיים ילין: הכשל הוא לא פוליטי, הוא כשל ניהולי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

חיים ילין: בשביל להילחם מול הטרור החקלאי, בשביל להילחם מול תאונות דרכים, בשביל להילחם בכל דבר שיש בו מעבר למשרד אחד – חייבים תכלול.

חיים ילין: אני מבקש לשמוע ממך איך אתה רואה את התמונה במלחמה הבין-משרדית מול הטרור החקלאי.

חיים ילין: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת חיים ילין.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, גם שאלה שלך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, ב-19 בחודש נפצע אמיר ג'באלי בכביש 531.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשפחה שלו פנתה למשטרה כדי לדעת אם הוא עבר תאונה, אם הוא בבית חולים, אם יש לה מידע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התשובה הייתה: אנחנו לא נתחיל לטפל בענייני נעדרים – למרות שהם לא ביקשו שיהיה כנעדר – אלא אחרי 24 שעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק זה – מאז ועד היום עברו עשרה ימים מיום התאונה; עד עצם הרגע הזה המשפחה לא קיבלה שום עדכון בקשר לתאונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמיר פצוע קשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, דיברתי איתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביקשת שאני אשלח את הפרטים – שלחתי את הפרטים, ועד לפני חצי שעה התעדכנתי שאף אחד לא פנה אליהם ולא קיבלו תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תאונת הדרכים – החקירה של התאונה, אפילו אם יש פגע וברח או כל סיבה אחרת – –

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – הנתונים הראשונים לפחות, שאפשר לעדכן בהם את המשפחה, צריכים להיות באותו יום או יום למוחרת לכל היותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד עצם הרגע הזה לא קיבלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה הנוהל של המשטרה?

טלי פלוסקוב: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה ספציפי לאותו איש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: או מה הסיבות, למה עוד לא קיבלו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: כן, בבקשה, כבוד השר, תשובתך.

גלעד ארדן: טוב, לגבי השאלה של חבר הכנסת עמר בר-לב, אז בהחלט היום מונהגת במשטרה תוכנית שנקראת תוכנית אמו"ן, שבה כל מפקד תחנה אמור להתמקד בכמה משימות, כמובן תלוי אזור ותלוי הנושאים המרכזיים שרלוונטיים לאותו אזור.

גלעד ארדן: אנחנו לא רוצים שסוג העבירות יהיה אותו דבר בכל רחבי המדינה, כי כל אזור והמאפיינים הייחודיים שלו, ולא דומה מה שמעסיק מועצה אזורית בתחום מסוים לאזור עירוני במרכז הארץ.

גלעד ארדן: ולכן כל מפקד תחנה היום נמדד על איזשהן עבירות מרכזיות בתחומו, שעליהן יש לו יעדים שהוא מקבל עליהם ממש ציון, והשאלה אם הוא הצליח להפחית ב-10%, 20% או 30% את ההיקף שלהן.

גלעד ארדן: לגבי התקציב – ראשית, אני עוד לא הגעתי לסיכום עם האוצר על תקציב 2019, ואנחנו עדיין במשא ומתן.

גלעד ארדן: וזה כמובן משליך אחורה גם על תקציב 2018, ולפי זה אני אוכל לדעת מה ניתן או לא ניתן.

גלעד ארדן: כיוון שהאוצר מעולם לא תקצב בבסיס תקציב המשרד לביטחון הפנים את נושא מרכיבי הביטחון במועצות האזוריות, זה דבר שאני וגם יושב-ראש הקואליציה – אז זה היה יושב-ראש ועדת הפנים – דודי אמסלם, באמצעות לחץ פוליטי, הצלחנו להשיג את התקציב הזה.

גלעד ארדן: אני גם פיניתי מתקציבי משרדי, והשאיפה שלי היא להרחיב את התמיכה במועצות האזוריות.

גלעד ארדן: גם במשא ומתן שלי עכשיו עם האוצר אנחנו מדברים על מודל חדש שייקרא שיטור מועצתי, שדומה לשיטור העירוני.

גלעד ארדן: כלומר, איזושהי שותפות שהמועצה תקצה פקחים, אנחנו נקצה תקני שוטרים, ויוקמו יחידות מיוחדות, שלא יצאו מהשטח של המרחב הכפרי ויטפלו אך ורק בנושא של פשיעה במרחב הכפרי.

גלעד ארדן: זה דבר שלא קיים היום חוץ מהמשרדים של מג"ב או מהמש"ק, שזה כמובן כוח אדם זעום ביחס למה שאני מדבר עליו.

גלעד ארדן: אשר לשאלתו של חבר הכנסת חיים ילין – אני לא בדיוק הבנתי, כי זה לא גן ילדים.

גלעד ארדן: כלומר, כל שר יש לו את תחום האחריות שלו, שבו יש לו אחריות ישירה אל מול הציבור.

גלעד ארדן: ציינת, בצדק: שר החקלאות צריך להגן על החקלאות הישראלית – לא על החקלאים, על החקלאות הישראלית.

גלעד ארדן: כאשר האינטרס של החקלאים חופף, אז חופף; לפעמים הוא אולי רוצה להוזיל את התוצר.

גלעד ארדן: בהקשר הזה הוא פועל מולי, ויש לנו ישיבות ושיתופי פעולה.

גלעד ארדן: לעיתים יכולות להיות גם – אני לא יודע אם יש מחלוקות, אבל יש דברים שהמשטרה חושבת, והם באחריות וסמכות משרד החקלאות.

גלעד ארדן: אני לא יכול לכפות עליו, ושום ישיבה משותפת לא תגרום לזה לכפות עליו.

גלעד ארדן: למשל, מאגר הדנ"א שהמשטרה המליצה שיוקם לטובת הפיקוח על כל נושא הבקר והצאן במדינת ישראל, לאחרונה נחשפנו לזה בהקשר אחר של הגמלים גם עם השבב.

גלעד ארדן: ברור, זה עולה כסף, אני יודע, אבל אם אנחנו מבינים את פוטנציאל ההרס שיש לטרור החקלאי ואפילו לתאונות דרכים שמעורבים בהם למשל גמלים, אז המשטרה חשבה שראוי להשקיע את המשאבים האלה בכך.

גלעד ארדן: גם את ההשקעה של המשטרה לא מודדים תמיד אל מול הנזק הישיר באותה שנה של הפשיעה; יש גם נזקים עקיפים לפשיעה או לתאונות דרכים.

גלעד ארדן: ולפעמים זה גם קשור להיבט המוסרי של חיי אדם והדאגה להם.

גלעד ארדן: ולגבי שרת המשפטים – עוד פעם, יש מחלוקת בסיסית בין המשטרה, ביני, לבין מערכת בתי המשפט לגבי עונשי מינימום.

גלעד ארדן: ואנחנו מנסים לקדם את זה כל הזמן.

גלעד ארדן: אני מאוד אשמח אם הכנסת תתרום את חלקה בנושא, כי משרד המשפטים לא אוהב לכבול את שיקול הדעת של שופטי ישראל, שהם כידוע רחמנים בני רחמנים, ודווקא במקומות הלא-נכונים, לצערי.

גלעד ארדן: ונתת דוגמאות מתאימות בהקשר הזה, של הסגת גבול: כשהמשטרה תופסת אנשים באמצע הלילה בשטח חקלאי, ברור כשמש מה הם עשו שם, ובתי המשפט משחררים אותם לעיתים.

גלעד ארדן: ולכן אנחנו מנסים היום לייצר חזקות מסוימות, מנסים לקבוע קנסות מינהליים על גנבות בהיקף פעוט יותר, כדי לייעל את האכיפה.

גלעד ארדן: אבל זה אתגר לא מבוטל, ואני בהקשר הזה דווקא בשיתוף פעולה עם שרת המשפטים, אני חושב ששיתוף פעולה טוב.

חיים ילין: תן מילה טובה ל"מתמיד".

גלעד ארדן: ואני בהחלט מצטרף לדבריך.

גלעד ארדן: אני התמקדתי בשומר החדש, אבל אין ספק שלאורך שנים רבות מתנדבי "המתמיד" של משמר הגבול עשו עבודה ועושים עבודה מדהימה ביחס להיקף כוח האדם והמשאבים שלהם.

גלעד ארדן: והשאיפה שלנו היא היום להעצים, להגדיל ולהרחיב את היקף המתנדבים.

גלעד ארדן: זה גם מעודד אזרחות טובה, זה גם מכפיל כוח.

גלעד ארדן: ובאמת, זה השילוב המנצח בין משטרה לבין מתנדבים, שמסייעים לנו באכיפה.

גלעד ארדן: בקשר לשאלתו של חבר הכנסת חאג' יחיא – השאלה הזאת נאמרה לי באופן ישיר פה לפני פחות מ-48 שעות.

גלעד ארדן: ביקשתי פרטים.

גלעד ארדן: אפילו לא אמרת לי שנתת את הפרטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נתתי למשרד שלך.

גלעד ארדן: יכול להיות.

גלעד ארדן: אינני יודע למי במשרד שלי, לא אמרת לי שנתת, לא אמרו לי שקיבלתי.

גלעד ארדן: אפשר היה להביא את זה לפה, ואנחנו נברר.

גלעד ארדן: ואם תרצה, גם אמסור את הנוהל הכתוב של המשטרה.

גלעד ארדן: אני אגיד לך, זה לא תענוג גדול לשרת בתפקידים האלה במשטרה.

גלעד ארדן: המשטרה, לצערנו הרב ובכאב עצום, נאלצת להודיע – תראה, אנחנו מדברים על צה"ל רבות, ובצדק, וזה סיוט, זה דבר נורא להודיע למשפחה של חייל שנהרג, ולו יהי שלא יהיו בכלל כאלה.

גלעד ארדן: תחשבו שמשטרת ישראל צריכה להודיע ל-350 משפחות בערך בממוצע בשנה על מות בניהם, בנותיהן – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

גלעד ארדן: רק רגע.

גלעד ארדן: – – בתאונות דרכים.

גלעד ארדן: יש יחידה מאוד מסודרת במשטרת ישראל בנושא הזה.

גלעד ארדן: היא גם צריכה להודיע לאלפי אלפי פצועים של תאונות דרכים בכל שנה ושנה.

גלעד ארדן: האם יכול לקרות שיש תקלות?

גלעד ארדן: יכול להיות שיש תקלות, ותביאו את הפרטים ונטפל בהן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – – תשובות.

גלעד ארדן: האם יכול להיות שלפעמים המשטרה חוקרת נסיבות של תאונת דרכים כי מדובר בנהג שאולי עשה פשע או תאונת פגע וברח או נהג תחת שכרות?

גלעד ארדן: גם יכול להיות.

גלעד ארדן: ואז המשטרה גם מוגבלת מאוד ביכולת שלה למסור פרטים למשפחה, והיא לא עושה את זה להרע אלא לטובה, כדי שהפרטים לא יזלגו לאחר מכן, מה המשטרה יודעת או לא יודעת.

גלעד ארדן: אני לא מכיר עדיין את פרטי המקרה, אבל כיוון ששאלת – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם המשרד שלך לא מעבירים לך, לא צריך לבוא אלינו בטענות שלא קיבלת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה רוצה שנשלח לך ביד?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני לא יודע מתי העברת את הפרטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שעה אחרי.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: ועדיין מדובר על לפני יום וחצי בערך.

גלעד ארדן: מאה אחוז, אז אנחנו נעביר לך את התשובה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: כן, סיימת?

גלעד ארדן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן.

טלי פלוסקוב: הודעה למזכירת הכנסת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 59) (איסור פרסום ונקיבה של מחיר בשטרי כסף או במעות שאינם הילך חוקי), התשע"ח–2018, של חבר הכנסת יחיאל חיליק בר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 60) (איסור גביית עמלה בעד עסקת מכר מרחוק שנעשתה באינטרנט), התשע"ח–2018, של חברת הכנסת תמר זנדברג וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/5050/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, יש לנו שינויים בסדר-היום.

טלי פלוסקוב: חמשת הסעיפים הראשונים ירדו מסדר-היום, לכן אנחנו עוברים להצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, הצעה של חברי הכנסת אלי אלאלוף ומרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת מירב בן ארי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, לרשותך עד עשר דקות.

טלי פלוסקוב: ויש לנו עוד הצעות שהוצמדו, שתי הצעות שנמשיך אחר כך בדיון עליהן.

טלי פלוסקוב: עד עשר דקות לרשותך.

מירב בן ארי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: אדוני השר, אם יש כאן שר, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג לפניכם את הצעת החוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה, לאישור בקריאה טרומית.

מירב בן ארי: כיום החוק מאפשר להגיש בקשות לרישום גם של פסקי דין שניתנו לפני כניסתו לתוקף של החוק.

מירב בן ארי: בקשות אלה הוגבלו לשלוש השנים הראשונות שלאחר כניסת החוק לתוקף.

מירב בן ארי: תקופה זו הסתיימה אך הסתבר שעדיין לא הותקנו תקנות מסדירות וטרם הובאו החוק ותקופת הארכת מועדי הרישום לידיעת הציבור.

מירב בן ארי: לכן, הצעת החוק מציעה להאריך בשנה אחת נוספת את התקופה לרישום פסק הדין לחלוקת חיסכון פנסיוני שניתן לפני יום כניסת החוק לתוקף.

מירב בן ארי: ההצעה קיבלה את תמיכת הממשלה ואני קוראת לחברותיי וחבריי חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

מירב בן ארי: אני דיברתי בדיוק דקה כי אני חושבת שיש כאן היום הצעות חוק טובות מאוד וכמעט כולם בעד, אז אני ממליצה לכל מי שמדבר אחריי לדבר קצר כדי שנספיק הכול.

מירב בן ארי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4464/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: כאמור, יש לנו שתי הצעות שהוצמדו להצעה הזאת – הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ז–2017, של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: גברתי, לרשותך עד שלוש דקות.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי.

מרב מיכאלי: אכן הדבר מאוד פשוט, כפי שהציגה אותו חברתי מירב בן ארי, אבל אני רוצה להגיד את הדבר הבא, וחבריי וחברותיי, אני רוצה רגע את תשומת ליבכן, ברשותכם.

מרב מיכאלי: מדובר פה בסוגיה אנושית מדרגה ראשונה.

מרב מיכאלי: מדובר פה בבני זוג שחיו את חייהם ביחד שנים כשאחד-אחת עובדת בחוץ ומשתכרת יותר כסף ולכן חוסכת יותר כסף לפנסיה, ואחת או אחד מושקע יותר בבית, בטיפול בילדות ובילדים, מתוך הנחה שהתכוונו לחיות לנצח ביחד ויש הסתמכות על הפנסיה הזאת.

מרב מיכאלי: אבל אז נפרדו, ועד 2015 החיסכון הפנסיוני הזה בעצם לא היה מתחלק ביניהם.

מרב מיכאלי: ובעיקר נשים – צריך להגיד את זה – שהשקיעו את רוב חייהן בגידול הילדות והילדים ובעבודות הבית בעוד הגבר צבר המון כסף לפנסיה, נותרו בלא כלום ולעיתים מתחת לקו העוני.

מרב מיכאלי: 14 שנה לקח לתקן את העוול הזה, גברתי היושבת-ראש.

מרב מיכאלי: 14 שנה, עד שב-2014 – וצריך להגיד – השר חיים כץ, אז יו"ר ועדת העבודה והרווחה, וחברת הכנסת זהבה גלאון עשו בעניין הזה עבודה מדהימה.

מרב מיכאלי: אממה, כאן מתחילה שרשרת הפשלות של הממשלה הקודמת והממשלה הזאת, שרשרת מפוארת של פשוט התרשלות וחוסר עשיית העבודה הכי בסיסית שלהם.

מרב מיכאלי: בשביל שאפשר יהיה להגיש בקשה לחלוקה של החיסכון הפנסיוני גם אם ההסכם כבר נחתם בזמן שעבר החוק, היה צריך להתקין תקנות, והיה צריך ליידע את הציבור שהיא והוא יכולות ויכולים להגיש בקשה כזאת.

מרב מיכאלי: והממשלה לא עשתה את זה, למרות שהיא הגבילה את התקופה שבה אפשר לבקש לפתוח את ההסכם – בהתחלה לשנה ואחר כך הוסיפה עוד שנתיים וכל הזמן הזה עדיין לא התקינה תקנות, ועדיין לא פרסמה את זה לציבור.

מרב מיכאלי: עכשיו, במקום שהממשלה תראה שפוקעת התקופה שאפשר לעשות שימוש בדבר הזה, ותבוא מיוזמתה להאריך את החוק וסוף-סוף להתקין תקנות ולפרסם לציבור, נאלצה חברת הכנסת גלאון יחד איתי – לשמחתי, יש לי זכות להיות חתומה אתה על ההצעה הזאת – ובאנו אנחנו לממשלה ואמרנו: בואו נאריך את התקופה.

מרב מיכאלי: ובאמת, לא אנחנו היינו צריכות לעשות את זה, אבל שמחנו לעשות את זה.

מרב מיכאלי: אממה, מצאתי את עצמי מעלה את הצעת החוק הזאת לוועדת שרים לא פחות מחמש פעמים, חברתי היושבת-ראש, והאוצר תומך בזה, כי האוצר יודע שזה נדרש.

מרב מיכאלי: אבל בגלל המשחקים הקואליציוניים של הענשת האופוזיציה, או – מי תשמע, מי נתנה או לא נתנה להם קיזוז – הם לא אישרו את זה.

מרב מיכאלי: את יודעת איך זה מאושר היום, גברתי?

מרב מיכאלי: שאני הלכתי לחבר הכנסת אלאלוף ואמרתי לו – תגיש אתה את הצעת החוק הזאת כי אתה חבר בקואליציה, ולך יאשרו את זה, וככה נעביר את הצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: זאת בושה וחרפה לממשלה הזאת, שגם עכשיו מעבירה את זה רק בקריאה הטרומית, כשהחוק כבר פקע, ונשים וגברים שרוצים וצריכים לקבל את החלק שלהם בחיסכון הפנסיוני לא יכולות ויכולים עדיין להגיש בקשה.

טלי פלוסקוב: תודה.

מרב מיכאלי: חבריי וחברותיי, בואו נאשר בקריאה טרומית ונקווה שנחליף את הממשלה כל כך מהר שהממשלה הבאה תקדם את זה כמו שצריך ובזמן.

מרב מיכאלי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4962/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: הצעה נוספת שהוצמדה היא הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, של חברת הכנסת מיכל רוזין.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק וינמק חבר הכנסת מוסי רז.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: גם לך – עד שלוש דקות.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברות וחברי הכנסת, אין כל כך מה להציג את ההצעה שהוסברה היטב על ידי קודמתי, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מוסי רז: בהחלט יש פה מה לתת עוד שנה לאנשים על מנת שימצו את הזכויות שלהם.

מוסי רז: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שעליתי לכאן, כיוון שעל ההצעה הייתה חתומה חברת הכנסת זהבה גלאון, שהודיעה היום על פרישה מהחיים הפוליטיים, כדי ולהגיד שהכנסת הזאת ואזרחי ישראל חייבים המון לחברת הכנסת זהבה גלאון, שבמשך שנים רבות, במשך 18 שנה, קידמה כל כך הרבה נושאים של זכויות אדם, של מגדר, של שלום, מאבק בכיבוש, נושאים חברתיים.

מוסי רז: יהיה מן הראוי להעביר גם היום עוד חוק שהיא יזמה.

מוסי רז: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני לא רואה את סגן שר האוצר, איציק כהן, שהיה צריך להשיב על ההצעה הזאת, אבל הממשלה תומכת, ולכן אנחנו מייד נעבור להצבעות, ויהיו לנו שלוש הצבעות רצופות על שלוש הצעות החוק האלה.

טלי פלוסקוב: ההצבעה הראשונה היא על הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, של חבר הכנסת אלי אלאלוף ומרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 34 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק עוברת בקריאה טרומית ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ז–2017, כפי שנומקה על ידי חברת הכנסת מרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: רבותיי, כשאני מקריאה אני לא יכולה להגיב לידיים, אז בבקשה להצביע ואחר כך אני אוסיף אתכם לפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39 נגד – אין נמנעים –אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ז–2017, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 39 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת החוק הנ"ל עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: כעת אנחנו עוברים להצבעה שלישית – הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, כפי שהוצגה על ידי חבר הכנסת מוסי רז.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43 נגד – אין נמנעים –אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 43 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת החוק הנ"ל עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה הראשונה.

טלי פלוסקוב: הודעה למזכירת הכנסת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון מס' 9), התשע"ח–2018, שהוחזרה מוועדת הכלכלה; הצעת חוק המהנדסים והאדריכלים (תיקון מס' 9), התשע"ח–2018, שהוחזרה מוועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [הצעת חוק פ/4956/20; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הבטחת קשר בין ילדים להוריהם, התשע"ח–2018, של חברת הכנסת רויטל סויד.

טלי פלוסקוב: הנמקה מהמקום.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, למיקרופון.

טלי פלוסקוב: יש לך דקה.

טלי פלוסקוב: קיבלו אישור?

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, אז עד עשר דקות לרשותך.

רויטל סויד: גברתי היושבת-ראש, השרה, חבריי חברי הכנסת, אימא – מילה כה קטנה שהפכה למשמעותית וחשובה.

רויטל סויד: אני שומעת ילד קורא לאימו אימא ואני מזילה דמעה.

רויטל סויד: זו מילה ששמעתי אותה מילדיי עד לפני שנה.

רויטל סויד: אימא – מילה שלא נאמרה לי 365 ימים, ובהם חגים ושבתות, ימי הולדת ומסיבות סיום.

רויטל סויד: אני מתעוררת כל יום ומקווה, אולי היום הם ישובו אליי, אולי הם יצלצלו אליי, אם הם ייזכרו בי כאימא.

רויטל סויד: אני הולכת לישון וחושבת: איך עבר עליהם היום – האם הם שמחים?

רויטל סויד: עצובים?

רויטל סויד: בריאים?

רויטל סויד: חולים?

רויטל סויד: כואבים?

רויטל סויד: ארבעה ילדים יצאו מרחמי, ילדיי, עצמי ובשרי.

רויטל סויד: נתתי להם חיים, הייתי שם תמיד עבורם, ואין על כך עוררין.

רויטל סויד: אימא אמיתית, דואגת, אוהבת, מחבקת, שמחה בשמחתם, עצובה בצערם.

רויטל סויד: אימא שמלווה אותם בכל צעד ושעל, אימא כזו שכל החברות של הבנות אוהבות.

רויטל סויד: לפי כשלוש שנים החל הליך הגירושין, ובעוד אני הרוסה, שבורה, מפורקת, מבולבלת, אבי ילדיי איגד אותם נגדי ופתח במתקפה.

רויטל סויד: בעודי בעבודה הוא וילדיי ארזו את החפצים ועזבו את הבית.

רויטל סויד: הם לא נפרדו לשלום.

רויטל סויד: הוא הסית אותם נגדי וברח איתם כגנבים.

רויטל סויד: כל ניסיון ליצור איתם קשר כשל.

רויטל סויד: הם החרימו את משפחתי, וגם אימי, שהייתה סבתא משמעותית בחייהם, ניתקו איתה קשר.

רויטל סויד: מאימא דואגת ואוהבת, משמעותית, הפכתי לאיום.

רויטל סויד: ויודע כל אשר נשמה באפו כי ילד זקוק לאם ולאב.

רויטל סויד: עזרו לי, עזרו לי להבהיר לילדיי, לבית המשפט, לרשויות, עזרו לי להבהיר להם את התמונה, עזרו לי להחזיר את הילדים שלי אליי.

רויטל סויד: אלה הדברים של א', אם שארבעת ילדיה לא החליפו איתה מילה במשך שנה.

רויטל סויד: לפני חודשים ספורים יצאתי לדרך, יצאתי לדרך להבטחת החוק של זכות הקשר בין ילדים להוריהם.

רויטל סויד: הסיפורים התחילו להגיע אליי לאט-לאט.

רויטל סויד: כל סיפור חרת בי צלקת נוספת.

רויטל סויד: כל סיפור שיקף לי אב או אם שלא נמצאים בקשר עם הילדים שבועות, חודשים ושנים.

רויטל סויד: התופעה שבה מסרב ילד לקשר עם אחד מהוריו אך ורק בגלל הליך הסכסוך, הפרידה, הגירושים, הקשר בין ההורים, הוא סיפור קשה מנשוא.

רויטל סויד: התופעה היא רווחת, היא חוצה מגדרים, היא חוצה מגזרים, היא לא נוגעת למצב סוציו-אקונומי כזה או אחר.

רויטל סויד: זה אבות ואימהות, שאם יש משהו שמאפיין אותם, והצלחתי לראות בכולם, זה את המבט שלהם בעיניים.

רויטל סויד: תהומות של כאב, של עצב, שעד שאתה לא מבין את התופעה ועד שאתה לא רואה את האב או את האם האלו, שהילדים שלהם כבר לא בקשר, אלה שהם גידלו אותם, שהם חיתלו אותם, שהם חיפשו אותם בפורים, שהם מכסים אותם בלילות, עד שלא רואים את תהומות הכאב בעיניים, לא מבינים את התופעה.

רויטל סויד: ואז פניתי לשופטים, לדיינים, לעורכי דין, לשרת המשפטים, לשרה לשוויון חברתי, והבנתי שאנחנו חייבים לראשונה לעשות היסטוריה.

רויטל סויד: אנחנו חייבים לראשונה לצייד את בית המשפט בארגז כלים שיאפשר לו להתמודד עם התופעה.

רויטל סויד: אנחנו חייבים לאפשר לבית המשפט ולהורים לזהות את הבעיה כבר מהשנייה הראשונה – כשהילד מסרב לדבר עם אימא בטלפון, כשהבת מסרבת ללכת לאבא לשבת.

רויטל סויד: אנחנו חייבים לתת לבית המשפט את היכולת להתמודד עם התופעה הזו לא אחרי שמונה ועשרה חודשים, לא אחרי שאנחנו נמצאים במצב שבו בין דיון לדיון יש חודשיים, שלושה, ארבעה, עשרה.

רויטל סויד: היום, כאשר ילד מסרב לקשר עם ההורה שלו, זה משתרבב לו אי-שם בתוך ההליך השגרתי של הגירושים, של הפרידה – הסדרי ראייה, משמורת, הסדרי רכוש.

רויטל סויד: בית המשפט קורס תחת העומס, ואז זה מגיע למצב שבין דיון לדיון יש שמונה ועשרה חודשים.

רויטל סויד: כאשר ילד מסרב פעם ראשונה לדבר עם אימא בטלפון והדיון הבא הוא בעוד עשרה חודשים, ההורה כבר יהיה מנוכר.

רויטל סויד: הילד כבר לא יראה את אימא שלו, הבת כבר לא תראה את אבא שלה, לא נוכל להחזיר את הגלגל אחורה.

רויטל סויד: והצעת החוק הזו, שבאה ועושה היסטוריה, יוצרת הליך ייעודי, נפרד, מהיר, שבו אנחנו באים ואומרים: הזכות הבסיסית הכי גדולה היא הזכות של ילדים לקשר עם הוריהם.

רויטל סויד: ילד לא יכול לגדול בלי קשר עם אבא ואימא.

רויטל סויד: הילדים יגדלו עם צלקות נפשיות שלא נוכל למצוא אי-פעם פתרון להן, כי אין מה לעשות.

רויטל סויד: והצעת החוק הזו תציל את חייהם ואת נפשותיהם של אלפי ילדים.

רויטל סויד: היא תגרום לכך שבית המשפט יזמן את הצדדים מייד, כבר מההתחלה.

רויטל סויד: היא תגרום לכך שיהיו מומחים ייעודיים, היא תגרום לכך שההליך יהיה מהיר.

רויטל סויד: משפחה תיכנס לטיפול, נרתום את כל הצדדים.

רויטל סויד: היא תגרום לכך שעקרון טובת הילד, שזה הדבר הכי חשוב לנו, יהיה, וירחף לו גם בהליכי הפירוד והסכסוך הקשים.

רויטל סויד: מדינת ישראל חתומה על האמנה לזכויות הילד; אמנה שהצטרפנו אליה כבר ב-1991 – אמנה שהיא כבר מ-1989 אבל אנחנו אימצנו אותה ב-1991.

רויטל סויד: הצעת החוק הזו תשמר את היחסים התקינים.

רויטל סויד: הצעת החוק הזו תציל את הנפשות של אלפי ילדים.

רויטל סויד: אתם היום, חבריי במשכן, שותפים למהלך חזק ומשמעותי, שהוא יצירת היסטוריה.

רויטל סויד: אתם שותפים היום לכך שאלפי ילדים יזכו לקשר עם הוריהם.

רויטל סויד: אתם שותפים לכך שאנחנו יוצרים יש מאין.

רויטל סויד: אתם שותפים לכך שבבית המשפט מעתה יהיה הליך שכל-כולו אך ורק ההבטחה שאף ילד לא ינתק קשר לא עם אבא ולא עם אימא.

רויטל סויד: אתם שותפים לכך שאת המשפט הבא לא נשמע יותר לעולם – ואלה הדברים שאומר ל', אב מנוכר: מאותו היום חיי השתנו.

רויטל סויד: אני חי בידיעה שבתי חיה ונושמת, אבל אין לי אפשרות לחבק אותה, לשחק איתה, לגונן עליה, לתת לה דמות אבהית בחייה.

רויטל סויד: אני ממש מרגיש הורה שכול לילדה חיה.

רויטל סויד: חלום בלהות.

רויטל סויד: גיהינום.

רויטל סויד: תנסו לדמיין לרגע איך חייכם היו נראים ללא ילדיכם, הייתם מצליחים לתפקד?

רויטל סויד: בשנת 2016 טופלו 2,378 משפחות במרכזי קשר, 4,040 ילדים.

רויטל סויד: אלו רק המספרים של אותם הילדים שבהם המערכת מצליחה לגעת.

רויטל סויד: ואנחנו יודעים שהרווחה קורסת, ואנחנו יודעים שפקידות הסעד – על כל אלפי משפחות וילדים יש פקידת סעד אחת, הן לא מגיעות אל הילדים האלה, זה לא שהן לא רוצות.

רויטל סויד: ואנחנו יודעים שבית המשפט אומר לנו: תנו לנו את הכלים, תנו לי את ההליך המהיר הזה, תנו לי את האפשרות לעזור לכל המשפחות.

רויטל סויד: אנחנו נאבקים בטחנות רוח, ואנחנו רוצים להפסיק את זה.

רויטל סויד: י', אם שפגשתי רק בשבוע שעבר, אם לבת 17 ובת 12, שהיא לא רואה, סיפרה: אני חסומה, חסומה מלגעת בבנות שלי, שיצרתי להן בית חם.

רויטל סויד: אני לא יודעת איך הילדות שלי מרגישות, אני לא יודעת מה סדר-היום שלהן, מי החברות שלהן, מה עובר עליהן, לאיזה חוגים הן הולכות.

רויטל סויד: חטפו לי את הבנות.

רויטל סויד: זה לא אותן הילדות שאני מכירה.

רויטל סויד: אין אף גורם שפשוט עוצר את המחדל.

רויטל סויד: אני חוזרת לבית ריק, אני רואה את החדרים שלהן, שבניתי אותם באהבה, רואה אותם ריקים.

רויטל סויד: אני רואה את החברות שלהן, ואני לא רואה את הבנות שלי.

רויטל סויד: כל תמונה של הורה עם הילדים שלו, וצחוק ואוהבים גורמים לי מבפנים לשבר.

רויטל סויד: שבעה חודשים אף אחד לא קורא לי אימא.

רויטל סויד: אני רוצה להודות לשרה לשוויון חברתי גילה גמליאל על התמיכה ועל ההצעה.

רויטל סויד: ואני רוצה במיוחד להודות לכל האימהות ולכל האבות ששיתפו אותי בסיפורים הכואבים, השוברים.

רויטל סויד: יחד נדליק את האור שכבה במבטכם.

רויטל סויד: חבריי, אנחנו היום עושים היסטוריה.

רויטל סויד: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת רויטל סויד.

טלי פלוסקוב: להצעת החוק הנ"ל תשיב שרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני שבועיים צפיתי בכאב בריאיון עם אב גרוש החווה ניכור הורי, שבו הוא מאחל לילדו יום משפחה שמח בשידור.

איילת שקד: לצערו הרב, זו הייתה הדרך היחידה שלו להתקרב לילדו ולברכו.

איילת שקד: הצעת חוק הבטחת קשר בין ילדים להוריהם של חברת הכנסת רויטל סויד מבקשת להתמודד עם מקרים שבהם זכותו של ילד לקשר תקין עם הוריו נפגעת אגב פרידה של ההורים, ונועדה לתת לבתי המשפט כלים להתמודד עם התופעה – זאת, בין היתר, על ידי קביעת הליך ייעודי עם סדרי דין ייחודים לטיפול בתופעה.

איילת שקד: על פי דברי ההסבר, ממד הזמן הוא קריטי שעה שעוסקים בילד ובמערכת היחסים הרגישה בין הורה לילד, וחלוף הזמן יכול להוביל עד כדי סירוב ליצירת כל קשר, דבר המקשה על חידוש הקשר בין הצדדים.

איילת שקד: הצעת החוק מבקשת לקבוע בחוק כי הורה הטוען לסירוב לקשר או נתק בינו לבין ילדו רשאי להגיש תובענה לבית המשפט לענייני משפחה או לבית הדין הרבני.

איילת שקד: ההצעה מבקשת להקים מערך מומחים ייעודי המורכב ממטפלים המתמחים בתחום.

איילת שקד: המומחים יגישו חוות דעת לבית המשפט הכוללת אבחון מערכת היחסים בין הילד להורה ויציעו דרכי טיפול.

איילת שקד: בנוסף קובעת ההצעה רשימת סעדים שיינתנו על ידי בית המשפט אם נמנעת הזכות לקשר, חיוב ההורים והילד בסדנאות הוריות ועוד.

איילת שקד: על פי המצב המשפטי כיום, כאשר ההסדר שנקבע בהסכם בין ההורים או על ידי בית המשפט אינו מיושם, יכול ההורה שנפגע מכך לפנות לבית המשפט בבקשה שיורה על אכיפת ההסכם.

איילת שקד: כמו כן, לבית המשפט יש סמכות כללית לנקוט אמצעים זמניים או קבועים לשמירה על עניינו של הקטין.

איילת שקד: זאת ועוד, לבית המשפט קיימות סמכויות נוספות לפי פקודת בזיון בית המשפט.

איילת שקד: הצעת החוק מעלה כמה קשיים.

איילת שקד: כך, למשל, קיים חשש כי הצדדים יעשו שימוש לרעה בהליך ייעודי זה במסגרת סכסוך גירושין קשה, בפרט כאשר המונחים "נתק בין ילד להורה" ו"סירוב לקשר" מוגדרים בהצעה בצורה עמומה ולאור אי-תחולת הוראות החוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה על חוק זה.

איילת שקד: בנוסף, חלק מהמוצע בהצעת החוק נמצא כבר כיום בחוק או בתקנות, כגון שמיעת ילדים בתקנות, מינוי אפוטרופסות לדין ותקנות המסדירות את נושא חוות הדעת בבית המשפט לענייני משפחה.

איילת שקד: אבקש לציין כי במסגרת הדיון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות של חבר הכנסת יואב קיש ואחרים – שינוי חזקת הגיל הרך – הגורמים המקצועיים במשרד המשפטים הציעו הסדר בעניין הפרת הסכם הורות או הסדר הורות.

איילת שקד: ההסדר נועד לתת מענה גם לתופעה של ניכור הורי.

איילת שקד: הסעיף קובע סנקציות על הורה שהפר הסכם או הסדר הורות, ובין היתר, שינוי ההסדרים הקבועים בהסדר או הסכם ההורות, מינוי צד שלישי שילווה את ההורים, חיוב ההורה המפר בתשלום להורה השני ועוד.

איילת שקד: נוסח הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות אושר לקריאה ראשונה.

איילת שקד: לתופעת הניכור ההורי נחשפתי בתקופה האחרונה, ולצערי יש בה ממש.

איילת שקד: בסופו של יום, לשופטים יש שיקול דעת נרחב ויכולת להביא את הצדדים לעמק השווה.

איילת שקד: יחד עם זאת, אני סבורה שהתופעה מצריכה דיון מעמיק ויצירת כלים משפטיים לטיפול בה.

איילת שקד: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולקרוא להורים: גם בעת גירושין תחשבו תמיד על טובת הילדים.

איילת שקד: אנא, עשו הכול על מנת שלא לגרום להם לתפוס צד.

איילת שקד: גם אני וגם מערכת המשפט עברנו תהליך יחד עם חברת הכנסת רויטל סויד.

איילת שקד: כשהנושא עלה לראשונה אני רוצה להגיד לכם ששופטי המשפחה חשבו שאין צורך בהצעה, הם אמרו שהם מודעים לתופעה וחסר להם כלי של מרכזי קשר.

איילת שקד: זאת אומרת, כשהם מאתרים את התופעה הם צריכים כלי של מרכז קשר לשלוח לשם את ההורים.

איילת שקד: אבל ככל שעבר הזמן ונכנסנו יותר ויותר לדיונים, גם הם, השופטים עצמם, בשיחות שלי איתם, חשבו שהצעת החוק נחוצה.

איילת שקד: אני רוצה להגיד לכם שזאת אחת התופעות המטלטלות ביותר שנחשפתי אליהן.

איילת שקד: אני חושבת שאם לי היו עושים את זה או היו מרחיקים אותי מהילדים שלי הייתי פשוט מאבדת את שפיות דעתי.

איילת שקד: אז אני שמחה שכולנו נרתמים ביחד – קואליציה, אופוזיציה, מערכת המשפט, אני, משרד המשפטים, השרה לשוויון חברתי, שר הרווחה – וכולנו ביחד ננסה במעט לתת כלים לחברה להתמודד עם התופעה הקשה הזאת.

איילת שקד: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשרת המשפטים איילת שקד.

טלי פלוסקוב: יש לנו בקשה נוספת, מהשרה לשוויון חברתי גילה גמליאל, להשיב בשם הממשלה.

טלי פלוסקוב: לפני שהשרה עונה אני חייבת לבקש אישור מחברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: בוודאי.

רויטל סויד: השרה גמליאל הייתה שותפה מלאה למהלך.

טלי פלוסקוב: בוודאי.

טלי פלוסקוב: גברתי, לך יש עד חמש דקות, בבקשה.

גילה גמליאל: כבוד היושבת-ראש, השרה איילת שקד, שלוקחת חלק משמעותי בהרבה דברים מהפכניים וגם בנושא החשוב הזה, אבל בראש ובראשונה, חברת הכנסת רויטל סויד, שעמלה באופן מקצועי, מדויק, רציני, אני רוצה לומר לך שאני בהחלט מברכת אותך על היוזמה הברוכה, שבהחלטה משותפת חשבנו לנכון שהיא תהיה גם המהירה ביותר, של הגשת הצעת חוק פרטית.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לך שעשית עבודה כל כך יסודית והנושא הוא מאוד כאוב.

גילה גמליאל: נושא הניכור ההורי מדבר על ילדים, שבעצם מה קורה איתם?

גילה גמליאל: בגלל הרבה סיבות הם הופכים לראות את אחד מההורים שלהם כמי שהם לא רוצים – לא לראות אותו, לא לשמוע עליו, לעיתים הם אף מגיעים לדרגה מאוד קשה של ניכור שבו הם אף מעלילים על ההורים שלהם שכביכול הם עברו אלימות מינית, פיזית.

גילה גמליאל: וכאן אנחנו צריכים להבין את אותם ילדים, איזה סבל הם עוברים.

גילה גמליאל: מן הצד האחד הם מפסידים את ההורה, מן הצד השני הנושא הזה ילווה אותם כל חייהם בתסביכים נפשיים קשים שימנעו מהם את היכולת לחיות בצורה תקינה ויהיה להם מאוד קשה להתגבר מבחינה נפשית בסוגיות הללו.

גילה גמליאל: התסמונות הללו נחקרו הרבה מאוד.

גילה גמליאל: יש מאמרים מאוד חשובים של ויצטום וברגמן שמתארים את אותה תופעה, כיצד מופעלים אמצעים פסיכולוגיים שמניעים את אותם ילדים להביע את אותו כאב ואת אותן תלונות שווא, כשלצערם, במקום להרוויח את שני ההורים, שזוהי טובתם, בגלל אותם אמצעים פסיכולוגיים הם נמצאים במקום הרבה יותר קשה.

גילה גמליאל: ד"ר דניאל גוטליב אף הראה כיצד כל גורמי המקצוע שמתמודדים מול אותם ילדים נתקלים בכמה רמות של אותו ניכור של הילדים מול הוריהם.

גילה גמליאל: זוהי חובתנו, חברת הכנסת רויטל סויד, ועל כן אנחנו צריכים לתת להם את הטובה שלהם, שהיא בעצם הטובה של ליהנות משני ההורים.

גילה גמליאל: ואנחנו צריכים להוקיע מקרבנו מצבים מעין אלו שאנחנו נתקלים בהם מההורים.

גילה גמליאל: זה יכול להיות אבות גרושים וזה יכול להיות אימהות גרושות.

גילה גמליאל: זה בדרך כלל מתבצע לאחר הגירושין.

גילה גמליאל: היום יש פיקוח ואכיפה של גורמי מקצוע, אבל אנחנו כאן כבר נמצאים בשלב הקשה של המקרה.

גילה גמליאל: כאן ההתערבות הישירה למניעת הניכור היא כבר מאוד קשה והיא מאוד בעייתית, ועל כן ההצעה של חברת הכנסת רויטל סויד היא לתת למערכת המשפט את הכלים לדאוג לאמצעים טיפוליים שיסייעו גם בידי ההורים הגרושים, ובטח ובטח בידי הילדים, לעבור את אותה משוכה של ניכור הורי.

גילה גמליאל: תודה רבה, ואנחנו בהחלט תומכים בשם הממשלה בהצעת החוק.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשרה גילה גמליאל.

טלי פלוסקוב: יש לנו בקשה להתנגד, רבותיי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, לרשותך עד שלוש דקות.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

עאידה תומא סלימאן: חשוב לי להדגיש בתחילת הדברים שלי שגם אני רואה את החשיבות בקשר הזה בין ילדים לבין ההורים שלהם, קשר מאוד חיובי, שיישאר ויתמיד, ויהיה מלווה בחיים גם של הילדים וגם של ההורים, לאורך כל הדרך.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה כאימא, ואני אומרת את זה, כפי שאתם יודעים, גם כסבתא עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה ששאלתי את עצמי – עליתי בעצם לא להגיד שאני מתנגדת עד הסוף, אלא יש התלבטות מאוד קשה בחוק הזה: נכון שהחוק הזה בא קודם כול לענות על בעיה שקיימת, אבל החוק כבר נתן לה פתרונות.

עאידה תומא סלימאן: החוק כבר אמר מה צריך לעשות במקרה שיש החלטה שיפוטית ומישהו מפר אותה – אז ההורה שמנוכר יכול לפנות.

עאידה תומא סלימאן: חסר לי משפט מאוד חשוב בחוק הזה שהוא טובת הילד ושלומו.

עאידה תומא סלימאן: טובת הילד ושלומו היא מעל לכול.

עאידה תומא סלימאן: היא גם כן מעל לקשר, אני חייבת להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רק לפני יומיים הזדעזענו כולנו ממקרה של רצח, מקרה של רצח ילד.

עאידה תומא סלימאן: האם הקשר הזה עלול להיות גם כן מעל לטובת הילד?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלא.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחוק שיש בו את כל המרכיבים שנמצאים בחוק אחר הוא מיותר, במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: למה צריך לחוקק אותו במיוחד כאשר מעגנים את הקשר, ולא מזכירים במילה אחת את העניין?

עאידה תומא סלימאן: האם ילד שמסרב להיות בקשר עם הורה אלים – אם זה אימא או אבא – יוכרח להיכנס לתוכנית טיפולית כדי להדק את הקשר הזה?

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת שאלה מאוד מהותית.

עאידה תומא סלימאן: אם כבר המערכת השיפוטית יכולה לתת את צו הראייה, והמערכת של המשטרה יכולה לאכוף את זה, למה צריך לתת עוד כלי, לסחוב את המשפחות, את ההורים המתגרשים, כדי להתדיין שוב בעוד תהליך בבית משפט?

עאידה תומא סלימאן: זה יגזול מהכוחות, מהכסף, וילבה עוד יותר את הסכסוכים הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: למה צריך לשפוך עוד נפט על האש הקיימת?

עאידה תומא סלימאן: יש לי התלבטות מאוד עמוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהחוק הזה לא רק שהוא מיותר, אלא החוק הזה יכול לגרור אפילו ליותר סכסוכים, ואני חושבת שהוא גם כן מזניח – –

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: – – את העיקרון של טובת הילד ושלומו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים – את רוצה לשכנע אותה?

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, מותר לך עד שלוש דקות, חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: חברתי עאידה תומא סלימאן, את מדברת – אני יודעת שהלב שלך במקום הנכון – את מדברת דברים לא נכונים.

רויטל סויד: אימהות פנו אליי, לא ראו את הילדים שלהן שנה ושנתיים.

רויטל סויד: מה שקרה – הטרגדיה שקרתה השבוע לא קשורה לזה בכלום.

רויטל סויד: שופטים רוצים – אנחנו לא יכולים לטפל בהסדרי רכוש, בגירושין, במשמורת, בכול יחד.

רויטל סויד: תנו לנו את היכולת לעשות את הדברים תוך שבוע; תנו לנו אנשי מקצוע; תנו לנו את היכולת לטפל בילדים.

רויטל סויד: אף ילד לא יכול לצאת נורמלי כשהוא לא רואה את אימא שלו במשך שנתיים.

רויטל סויד: למה זה מגיע לאימהות האלה?

רויטל סויד: למה זה מגיע לאבות האלה?

רויטל סויד: אני רוצה לומר לך שישבתי עם כולם – –

קריאות: – – –

מירב בן ארי: אבל מה עם הילדים?

מירב בן ארי: מה עם הילדים?

רויטל סויד: – – כולם אומרים שהחוק הזה חשוב.

רויטל סויד: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מירב בן ארי: מה עם הילדים?

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: טובת הילד זה החוק הזה.

טלי פלוסקוב: תודה.

יואל חסון: רויטל, לא היית צריכה לעלות.

יואל חסון: את דופקת את כולם.

יואל חסון: לא היית צריכה לעלות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת.

טלי פלוסקוב: מי שיושב ביציע, אין לו זכות להביע דעה.

טלי פלוסקוב: גברת, אם את עוד פעם מדברת אנחנו פשוט נוציא אותך מהאולם.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: וכעת נצביע על הצעת חוק הבטחת קשר בין ילדים להוריהם, התשע"ח–2018, של חברת הכנסת רויטל סויד.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

יואב קיש: רויטל, לא טוב, רויטל.

רויטל סויד: תגיד לחברות שלך שם.

רויטל סויד: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47 נגד – 5 נמנעים – 4 ההצעה להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק הבטחת קשר בין ילדים להוריהם, התשע"ח–2018, נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 47 חברי כנסת, חמישה מתנגדים, ארבעה נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק הבטחת קשר בין ילדים להוריהם, התשע"ח–2018, עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/3303/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – החלת זכויות נפגעי עבירה), התשע"ו–2016 – הנמקה מהמקום, אני מבינה, חברת הכנסת ענת ברקו.

טלי פלוסקוב: זה מה שרשום אצלכם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, הנמקה מהמקום.

ענת ברקו: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כיום – אני יודעת שאתם מאוד מתעניינים בנפגעי עבירה, אז כדאי שיהיה פה קצת יותר שקט; גם כאלה שנפגעו מפיגועי טרור.

ענת ברקו: אז, בבקשה, אם אפשר, גברתי – –

טלי פלוסקוב: בהחלט, אנחנו – – –

ענת ברקו: – – שאני אוכל לשמוע את עצמי, זה מאוד יעזור לי.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מכולם להירגע.

טלי פלוסקוב: קצת שקט.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, דקה עבורך.

ענת ברקו: כיום קיימת אמפתיה ביחס לקורבנות עבירה, אך יש הבחנה ברורה על פי מקום המשפט.

ענת ברקו: במה הדברים אמורים?

ענת ברקו: הצעת החוק שלי נועדה לשמור על זכויותיהם של כל נפגעי פעולות איבה ובני משפחותיהם, ללא קשר לשאלה באיזו ערכאה נשפט הטרוריסט שפגע בהם או ביקיריהם.

ענת ברקו: אנחנו יודעים שלפני 17 שנה, ב-2001, חוקקה הכנסת את החוק המקנה זכויות לנפגעי עבירה.

ענת ברקו: חוק זכויות נפגעי עבירה, החוק נותן לקורבנות מעשי עבירה זכויות, כמו הזכות לקבל מידע על ההליך הפלילי, זכות הבעת עמדה לעניין הסדר טיעון, זכות הגנה מפני החשוד ומשפחתו.

ענת ברקו: הדבר הזה לא מתקיים בבתי המשפט הצבאיים.

ענת ברקו: ולכן, ההסדר אינו שלם ומפלה בין דם לדם, בין נפגעי פעולות איבה שהטרוריסט שפגע בהם נשפט במערכת השיפוט הישראלית, לבין נפגעי פעולות איבה שטרוריסט שפגע בהם נשפט במערכת השיפוט הישראלית הממוקמת מחוץ לקו הירוק – היא מערכת בתי המשפט הצבאיים.

ענת ברקו: לכן, התוצאה היא שבאופן אקראי קורבנות עבירה פשוט לא זוכים לטיפול שווה.

ענת ברקו: ולכן, ביקשתי לקבוע במפורש בחוק המסדיר את זכויותיהם של נפגעי פעולות האיבה, ללא קשר למקום השיפוט של העבריין והטרוריסט.

טלי פלוסקוב: תודה.

ענת ברקו: אני רוצה רק להגיד במילה, גברתי היושבת-ראש, שלפני 15 שנה חוליה מהחמאס רצחה את אסף צור בקו אוטובוס בחיפה – הם לא ידעו שקיצרו למחבל שליש, הם לא ידעו שהוא מסתובב באזור שלהם.

טלי פלוסקוב: נא לסכם, גברתי.

ענת ברקו: החוק הזה היה מכסה את העניין הזה ונותן מענה לקורבנות עבירה, גם אלו שהתוקפים שלהם נשפטו על ידי בתי המשפט הצבאיים.

טלי פלוסקוב: תודה.

ענת ברקו: ולכן, אני רוצה רק, ברשותך, להודות לשרת המשפטים, לתמר, סופי ומאיר, על הסיוע בהכנת החוק.

ענת ברקו: ואני מקווה שתצביעו בעדו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת ענת ברקו.

טלי פלוסקוב: רבותיי, החוק הזה בתמיכת הממשלה, אין לנו תשובה של הממשלה, ולכן אנחנו עוברים מייד להצבעה.

טלי פלוסקוב: וכעת נצביע על הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – החלת זכויות נפגעי עבירה), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת ענת ברקו.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38 נגד – 8 נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק תגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – החלת זכויות נפגעי עבירה), התשע"ו–2016, נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 38 חברי כנסת בעד, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – החלת זכויות נפגעי עבירה), התשע"ו–2016, עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4433/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ז–2017, של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי וקבוצת חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: הנמקה מהמקום.

טלי פלוסקוב: בבקשה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, דקה לרשותך.

טלי פלוסקוב: ישיב השר חיים כץ.

טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שהוא יגיע לכאן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, שרים, קיים מצב אבסורדי שהיום אם בן אדם מגיע לו משהו מביטוח לאומי, הוא יכול לקבל את הזכויות שלו רטרואקטיבית שנה, 12 חודש.

יוליה מלינובסקי: ודווקא הדבר הזה לא חל על קצבאות ילדים.

יוליה מלינובסקי: יש לזה סיבות היסטוריות שכבר מזמן הן לא רלוונטיות, והאפליה הזאת בעצם פוגעת בשני סוגי אוכלוסייה: בשליחים שלנו בחו"ל שלא הספיקו לרשום ילדים תוך 30 יום במרשם האוכלוסין, ובעולים חדשים שמגיעים לארץ ולא מספיקים – ולא יודעים – שצריך ללכת לביטוח לאומי ולרשום שם ילדים.

יוליה מלינובסקי: עד כמה שזה נשמע – בצלאל סמוטריץ, חברי, אני לא שומעת את עצמי, כי אתה עומד על ידי ומדבר – עד כמה שזה נשמע לא הגיוני, אכן זה היה.

יוליה מלינובסקי: לקח לי חצי שנה להסביר ולשכנע את משרד האוצר בחוסר ההיגיון שבתקנה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת לציין לשבח את ביטוח לאומי, שהיה שותף מלא, ועשינו את עבודת השכנוע מול האוצר ביחד.

טלי פלוסקוב: תודה.

יוליה מלינובסקי: זה לקח חצי שנה, ואני מקווה מאוד שאנחנו נעביר את זה במהירות שיא, כדי לתקן את העיוות.

יוליה מלינובסקי: כי לא הגיוני שדווקא שליחים של מדינת ישראל בחו"ל ועולים חדשים – –

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: – – יהיו האוכלוסייה שמופלית לפני התיקון הזה.

יוליה מלינובסקי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

טלי פלוסקוב: אני לא רואה – יש שר שמשיב או אין?

יחיאל חיליק בר: לא צריך.

טלי פלוסקוב: אין תשובה של השר.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק היא בתמיכה של הממשלה, רבותיי.

טלי פלוסקוב: לכן אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ז–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ז–2017, נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 49 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ז–2017, עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה מבקש להצטרף כתומך, לפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/3478/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – דירת מגורים יחידה), התשע"ז–2016, של חבר הכנסת אורי מקלב, משה גפני ויעקב אשר.

טלי פלוסקוב: ינמק מהמקום חבר הכנסת אורי מקלב.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-בראש.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת יעקב אשר באה לתקן פרשנות של חוק מיסוי מקרקעין שקיימת היום.

אורי מקלב: אדם שיש לו היום דירה ורוצה לשפר דיור או רוצה להחליף דיור, וקנה דירה חדשה, יש לו את הזמן, את האפשרות, למכור את הדירה שלו שנה וחצי מקבלת המפתח.

אורי מקלב: דהיינו, בזמן הזה הוא יכול לחפש קונה ולא מכריחים אותו מיד בכניסתו לדירה החדשה למכור, כדי באמת לאפשר לו למצות את המיצוי הכי נכון במחיר ובקונה המתאים לו ביותר.

אורי מקלב: זה נעשה אחרי פעילות רבה של חבר הכנסת גפני כיושב-ראש ועדת הכספים.

אורי מקלב: גם זה לא היה דבר פשוט, אבל אני חושב שזה אחד הדברים הכי ברורים והכי מתחשבים.

אורי מקלב: דא עקא, מה קורה כשבן אדם, אין לו דירה, יש לו בסך הכול – הוא חבר, הוא קנה בקבוצת רכישה, ועכשיו הוא רוצה לקנות את הדירה החדשה.

אורי מקלב: לא אפשרו לו לראות בדירה, באותה פיסת קרקע שהוא קנה או באותה חברות באותה קבוצת רכישה, כאילו הוא גר בדירה.

אורי מקלב: הסברה היא בדיוק הפוכה: אם נותנים לבעל דירה, שיש לו דירה וקונה עוד דירה: אם נותנים לו עוד שנה וחצי שלא נקרא שיש לו שתי דירות, קל וחומר היה צריך להיות לבן אדם שיש לו רק חברות בקבוצת רכישה ואין לו עוד שום דבר ושהוא קונה דירה שנייה.

אורי מקלב: את הפרשנות הזאת בחוק – החוק הזה עכשיו שלנו, בא לתקן.

אורי מקלב: אני מבקש את תמיכת חברי הכנסת.

אורי מקלב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

טלי פלוסקוב: האם סגן שר האוצר כאן כדי להשיב?

טלי פלוסקוב: גם לא.

טלי פלוסקוב: החוק בתמיכת הממשלה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – דירת מגורים יחידה), התשע"ז–2016.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת הכספים את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – דירת מגורים יחידה), התשע"ז–2016, נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 46 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – דירת מגורים יחידה), התשע"ז–2016, עברה בקריאה הטרומית ועוברת לוועדת הכספים להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4792/20; רשומות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – מרשם סרבנים אינטרנטי), התשע"ח–2017, של חברת הכנסת רויטל סויד, איציק שמולי וקארין אלהרר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רויטל סויד, החוק שלך.

טלי פלוסקוב: הנמקה מהמקום.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

רויטל סויד: גברתי היושבת-ראש, השרים, חבריי חברי הכנסת.

רויטל סויד: יש תופעה שהיא תופעה קשה, שכולנו רואים אותה ומתמודדים איתה, וזה סרבני הגט.

רויטל סויד: בני זוג שחושבים שהם יכולים לכלוא את בן הזוג שלהם – שהם כבר לא בקשר איתו – בנישואים עקרים מתוכן, על הנייר, ולהכניס אותם לכלא של החיים.

רויטל סויד: מסורבות הגט ומסורבי הגט הם אנשים שחייהם מתנהלים כחיים מתים.

רויטל סויד: הם לא יכולים להינשא, הן לא יכולות להביא ילדים.

רויטל סויד: נשים שהן מסורבות גט בגיל צעיר גם לא תזכינה להקים משפחה.

רויטל סויד: הצעת החוק הזו באה להקל עליהם ולו במעט.

רויטל סויד: היא באה ליצור מרשם של סרבני גט.

רויטל סויד: מרשם כזה שיחשוף את הפנים המכוערות של סרבני הגט.

רויטל סויד: כמו שיש מרשם של פושטי רגל, כך ידע כל מי שלא משחרר את אשתו וכובל אותה בנישואים ריקים מתוכן, ששמו ופרצופו יתנוססו באופן כזה שכולם ידעו איך הוא מעגן את אשתו.

רויטל סויד: זה צעד קטן – – –

טלי פלוסקוב: תודה.

רויטל סויד: אני רוצה להודות לשר הדתות, השר אזולאי, למשרד לשירותי דת, לשרת המשפטים ובעיקר לרב לאו, הרב הראשי לישראל, שעושה לילות כימים למען מסורבות הגט.

רויטל סויד: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת רויטל סויד.

טלי פלוסקוב: שוב, אין לנו שר להשיב להצעה, אבל החוק בתמיכת הממשלה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – מרשם סרבנים אינטרנטי), התשע"ח–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – מרשם סרבנים אינטרנטי), התשע"ח–2017, נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 47 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – מרשם סרבנים אינטרנטי), התשע"ח–2017, עברה בקריאה הטרומית ועוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/3543/20; רשומות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – מענק ליורשי נפטר), התשע"ז–2016, של חבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, גם הנמקה מהמקום.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: גם הצעת החוק הזו בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מיקי לוי: כנסת נכבדה, הצעת החוק שאני מציג היום לפני הכנסת מבקשת לתקן עוולה צורמת שפוגעת במשפחות מאוכלוסיות חלשות ברגע קשה שלהן, ואין שום סיבה שתתרחש.

מיקי לוי: כיום החוק לא מותיר ליורשיו של אדם שנפטר לקבל את כספי מענק העבודה שצבר כדין במהלך השנה האחרונה לחייו, כל זאת למרות שאם אותו אדם בדיוק היה חייב כסף לרשות המיסים היא הייתה גובה אותו מיורשיו.

מיקי לוי: זה חוסר צדק משווע מצד המדינה, ואני מציע היום לתקנו.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהמדינה יודעת רק לקחת כסף ממשפחתו היורשת של אדם שנפטר, אך מנגד מסרבת להחזיר את כספו, שעבורו עבד ואשר הגיע לו בדין.

מיקי לוי: חברי כנסת נכבדים, כאמור, בדרך כלל מדובר באוכלוסיות חלשות ובמשפחות אשר זקוקות לכסף של המענק הזה כאוויר לנשימה.

מיקי לוי: לא אחת הן חוות מכה כלכלית עם פטירתו של קרוב משפחתם שיכול להיות שהיה המפרנס היחידי או העיקרי.

מיקי לוי: פעמים רבות המשפחה כבר הביאה את סכום הכסף הזה בחשבון והסתמכה עליו.

מיקי לוי: ולכן, חבריי חברי הכנסת, אני מודה לחברי ועדת השרים על התמיכה בהצעת החוק שכן אין צודק ומוסרי מתמיכה בהצעת החוק ומתיקון עוולה זו.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, הצעת החוק הזאת היא אחת מתוך שורה של הצעות חוק שאני מקדם בכנסת העשרים להרחבת הזכאות לקבלת מענק העבודה.

טלי פלוסקוב: משפט אחרון, בבקשה.

מיקי לוי: אני מודה לממשלה על התמיכה בהצעה, ומבקש מחברי הכנסת לאשר אותה בקריאה טרומית.

מיקי לוי: הגיע הזמן שתהיה מדיניות מס אחידה.

מיקי לוי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: ישיב סגן שר האוצר.

טלי פלוסקוב: יצחק כהן, נמצא?

טלי פלוסקוב: לא נמצא.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק בתמיכת הממשלה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – מענק ליורשי נפטר), התשע"ז–2016.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – מענק ליורשי נפטר), התשע"ז–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 49 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – מענק ליורשי נפטר), התשע"ז–2016, עברה בקריאה טרומית, ועוברת לוועדת הכספים להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל רזבוזוב הצביע בטעות בעמדה של עליזה לביא במקום בעמדתו.

טלי פלוסקוב: רשום בפרוטוקול, תודה.

טלי פלוסקוב: ההצבעה של גפני לא נקלטה, וגם חבר הכנסת אורי מקלב מצטרף.

טלי פלוסקוב: זה לא משנה את התוצאה, אבל אתם רשומים כתומכים בהצעת החוק.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4684/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח–2017, של חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שאתה מבקש את כל עשר הדקות לרשותך, לא? בבקשה.

טלי פלוסקוב: בכל מקרה יש לך, אז כמה שתחליט.

יואל רזבוזוב: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציע לפניכם את הצעת חוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי).

יואל רזבוזוב: חברים, אני אעשה את זה מאוד קצר.

יואל רזבוזוב: הצעת החוק הזאת היא בשורה אמיתית למאות אלפים אנשים שעוסקים בספורט עממי ולא נחשבים מקצוענים, לא מקבלים על זה שכר.

יואל רזבוזוב: הם משלמים עשרות מיליוני שקלים כל שנה על ביטוח כפול, והצעת החוק הזאת תפטור אותם מהחובה של ביטוח על פי חוק הספורט.

יואל רזבוזוב: למי שיש ביטוח פרטי, מי שרכש ביטוח מהבית או מהעבודה או מכל מסגרת אחרת, פשוט יהיה פטור מהביטוח הכפול הזה, ואנשים יחסכו עשרות מיליוני שקלים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזו באמת בשורה אמיתית לכל מי שעוסק בספורט עממי.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, ותודה לחברי ועדת שרים שאישרו את ההצעה החשובה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואל רזבוזוב.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני גם לא רואה את שרת המשפטים – נמצאת פה?

טלי פלוסקוב: איילת, את רוצה להשיב, גברתי?

טלי פלוסקוב: היא בטלפון.

טלי פלוסקוב: אתה משיב?

טלי פלוסקוב: רגע, תחליטו.

טלי פלוסקוב: מי משיב?

טלי פלוסקוב: סגן שר האוצר משיב, בבקשה, בשם שרת התרבות והספורט.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: למגינת רוחם של כמה.

יצחק כהן: על כל פנים, גברתי היושב-ראש, הצעת החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) – אנחנו מדברים על אותו חוק?

יצחק כהן: אנחנו מדברים על 3543?

טלי פלוסקוב: חוק הספורט.

יצחק כהן: אז זה לא זה.

טלי פלוסקוב: לא, זה 4684.

יצחק כהן: לא, זה לא זה.

טלי פלוסקוב: אבל תגיד – – –

יצחק כהן: אז הממשלה תומכת.

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: רבותיי, הצעת החוק הזאת גם בתמיכת הממשלה.

טלי פלוסקוב: לכן, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח–2017, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 50 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת החוק הספורט (תיקון – פטור מביטוח לעוסקים בספורט עממי), התשע"ח–2017, עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת עפר שלח מצטרפים, וחבר הכנסת יואל חסון – מצטרפים כתומכים בהצעת החוק – לפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: גם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4626/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח, של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי יציג לנו את הצעת החוק.

טלי פלוסקוב: גם הצעת החוק הזאת בתמיכת הממשלה.

טלי פלוסקוב: לרשותך, אדוני, עד עשר דקות.

ניסן סלומינסקי: לא, דקה, דקה.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר או השרים, חבריי חברי הכנסת, חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט–1959, נותן מענה לאוכלוסיות הזכאיות ליחס מועדף בציבוריות הישראלית ומאפשר את שילובן הראוי בשירות המדינה.

ניסן סלומינסקי: בחוק הזה אני מבקש להוסיף גם את אנשי המילואים שמשרתים שירות מילואים פעיל, שההגדרה שלו היא 20 ימים מצטברים, לפחות, בתקופה של שלוש שנים.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהמחויבות שלנו לאנשי המילואים שעדיין נשארו, שעושים שירות מילואים פעיל, זה לצרף גם אותם לאותה רשימה.

ניסן סלומינסקי: שיהיו להם ההטבות שיש לאחרים במסגרת חוק שירות המדינה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שזה מקובל על כולם ונוכל להגיע להסכמה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

טלי פלוסקוב: ישיב השר יריב לוין בשם ראש הממשלה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יריב לוין: כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט–1959, נותן מענה לאוכלוסיות הזכאיות ליחס מועדף בציבוריות הישראלית ומאפשר את שילובן הראוי בשירות המדינה.

יריב לוין: עקרון הייצוג ההולם בשירות המדינה קבוע בסעיף 15א(א) לחוק.

יריב לוין: הצעת החוק מבקשת להוסיף בסעיף זה גם את מי שזכאי לתעודת משרת מילואים פעיל, ובכך להעניק יתרון משמעותי למשרתי מילואים, שכן הם מקריבים למען המדינה.

יריב לוין: התיקון המוצע יאפשר הטבה איכותית יותר לחיילי המילואים ויעניק יתרון מסוים בקבלה לעבודה בשירות המדינה, שאותה משרת נאמנה חייל המילואים.

יריב לוין: משרת מילואים פעיל הוגדר בהחלטות ממשלה כמי ששירת 20 ימים מצטברים, לפחות, בתקופה של שלוש שנים רצופות או חלק מהן.

יריב לוין: משרת מילואים פעיל זכאי לתעודה שתאפשר לו סל הטבות, בהן הטבות ממשלתיות.

יריב לוין: הממשלה רואה חשיבות במתן הוקרה לחיילי המילואים בצבא הגנה לישראל, המהווים קבוצה נבחרת של משרתים ושותפים לשמירה על ביטחון המדינה, ופועלת להרחבת סל ההטבות לחיילי מילואים, וזאת כמובן גם לשם עידוד יציאה לשירות מילואים.

יריב לוין: לאור זאת, הממשלה תומכת בהצעת החוק.

יריב לוין: הצעת החוק נדונה בוועדת שרים לענייני חקיקה ביום 25 בפברואר 2018, והוחלט כי ההצעה תאושר בקריאה טרומית בכפוף לכך שהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת שרת המשפטים ושר האוצר ובתיאום עם נציבות שירות המדינה.

יריב לוין: אני מבין שהמציע, חבר הכנסת סלומינסקי, מקבל עליו את הסיכום הזה.

דוד אמסלם: – – –

יריב לוין: זו לא התניה של הממשלה, את זה תסכמו ביניכם.

יריב לוין: אני רוצה כמובן לברך את חברי חבר הכנסת סלומינסקי על ההצעה החשובה הזאת, ולבקש מהכנסת לאשר אותה.

יריב לוין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר יריב לוין.

טלי פלוסקוב: רבותיי, כעת אנחנו נצביע.

טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע על הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47 נגד – 3 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 47 חבר כנסת בעד, שלושה מתנגדים, אחד נמנע.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח–2017, עברה בקריאה טרומית, ועוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: כן, בבקשה?

טלי פלוסקוב: חבר יאיר לפיד מבקש, לפרוטוקול, כתומך להירשם.

טלי פלוסקוב: גם גפני, נכון?

משה גפני: לוועדת הכספים.

טלי פלוסקוב: אתה מבקש לוועדת הכספים?

טלי פלוסקוב: טוב, אם יש פה חילוקי דעות, אז אני אומרת שהחוק עובר לוועדת הכנסת לקביעת הוועדה שתמשיך לדון בנושא.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, גם לפרוטוקול, מבקש להתנגד.

טלי פלוסקוב: עאידה תומא סלימאן, גם להתנגד – רשום בפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/4103/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי לידה לעצמאיות – מתן זכות לעבוד חלקית), התשע''ז–2017, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, חברותיי חברות הכנסת, תקשיבו, הצעת החוק הזו שאני מגישה עכשיו באה לתקן עיוות היסטורי שיוצר אבטלה אמיתית, ובעיקר אבטלה של נשים במשק.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה הוא כזה?

אורלי לוי אבקסיס: כי נשים עצמאיות נדרשות שלא לפקוד יותר את בית העסק שלהן בתקופה של חופשת הלידה שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: הרציונל שעמד בבסיס החקיקה של החוק הזה היה להגן על אותן נשים שכירות, כדי שהבוס לא ינצל את חופש הלידה שלהן ויכריח אותן להגיע למקום העבודה שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: וכדי להגן על אותן נשים, עשו איזושהי הוראה גורפת.

אורלי לוי אבקסיס: מכאן יצא שאותן נשים עצמאיות, במידה שתידרשנה להציל את העסק שלהן – ולעיתים הן לא רק מצילות את העבודה שלהן עצמן, אלא הן מעסיקות של נשים נוספות – במידה שהן מגיעות לעסק שלהן בצורה כזו או אחרת בתקופת חופשת הלידה, הן עברייניות – הן נדרשות לשלם קנס, וגם נלקחים מהן רטרואקטיבית דמי הלידה.

אורלי לוי אבקסיס: החוק הזה הוא חוק מיושן, הרציונל שלו לא תקף לגבי נשים עצמאיות, ובהצעת החוק שלי ניסיתי לבוא ולתקן – ושרת המשפטים שוב פעם ברחה – לנסות ולתקן את ההוראה הגורפת הזו, בעצם להחריג את העצמאיות ולקבוע להן סך של מספר שעות שבהן כן יוכלו לפקוד את העסק.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, אני בקושי שומעת את עצמי.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, זה נחמד מאוד, אבל אני בקושי שומעת את עצמי, ומסתבר שגם את לא שומעת אותי.

טלי פלוסקוב: חבריי חברי הכנסת, אנחנו מבקשים קצת שקט באולם.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אם אפשר בבקשה שקט באולם.

טלי פלוסקוב: עודד פורר – – –

אורלי לוי אבקסיס: אותן נשים עצמאיות – – –

טלי פלוסקוב: שנייה גברתי, בואי, אם כבר עצרנו, אז תני לי בבקשה להרגיע את חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין ומירב בן ארי, אני מבקשת להירגע.

טלי פלוסקוב: לצאת – מי שרוצה לדבר, לצאת החוצה.

טלי פלוסקוב: אני אבקש מהסדרנים קצת לעבור באולם ולהרגיע את חברי הכנסת, אנחנו עדיין לא שומעים את עצמנו.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי, אני כבר ביקשתי פעם אחת.

טלי פלוסקוב: אנחנו שומעים את השיחה שלכם פה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, את יכולה להמשיך.

אורלי לוי אבקסיס: אז כן, אז כמו שאמרתי, מה שנכון לאותה שכירה כדי שהבוס לא ינצל אותה בזמן חופשת הלידה שלה ויכריח אותה לבוא למקום העבודה, לא נכון לגבי עצמאיות, שאם לא תגענה למקום העבודה שלהן במשך כשלושה חודשים, לא יהיה להן מקום עבודה לחזור אליו.

אורלי לוי אבקסיס: באתי לעשות את ההפרדה ולומר: ראשית, לא רק שאין לזה עלות כלכלית; שנית, אדרבה, יש לזה תועלת כלכלית – לאפשר לאותן נשים להציל את העסק שלהן, שהרבה פעמים הוא גם מהווה משכורת לנשים נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: אני הצלחתי להגיע לדברים עם חבר הכנסת ושר הכלכלה אלי כהן, שכמובן מההתחלה אמר לי: איך לא עשו את זה קודם, ואני תומך; שר העבודה והרווחה חיים כץ, שתמך מייד, ואפילו השר כחלון, שאמר: אין לזה עלות כלכלית, אני תומך.

אורלי לוי אבקסיס: אממה?

אורלי לוי אבקסיס: החוק הזה מגיע פעם אחר פעם לוועדת שרים לחקיקה, וראו זה פלא – כל המשרדים הרלוונטיים תומכים, אבל יושבת-ראש הוועדה לחקיקה, ועדת שרים לחקיקה, מונעת את ההצבעה כדי לדחות את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, אני הולכת להגיד פה כמה דברים קשים, וכדאי שתקשיבו.

אורלי לוי אבקסיס: מפת האינטרסים במדינת ישראל כל כך רחבה, עד כדי כך שגם נשים עצמאיות נופלות קורבן לאותה מפת אינטרסים.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה אני אומרת מפת אינטרסים?

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים לדעת למה שרת המשפטים איילת שקד מסרבת לעשות הצבעה על החוק הספציפי הנ"ל?

אורלי לוי אבקסיס: היא רוצה לסחור בו.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שאת ההסכמות כבר השגתי, ובלי טובתה, או מפלגתה – היא רוצה לסחור בהישגים על חשבון אותן נשים עצמאיות.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה זה?

אורלי לוי אבקסיס: את חוק הכיתות הפוגעניות, שכתבתי ביחד עם חבר הכנסת – השר היום – יריב לוין, הגשתי והעברתי כבר טרומית בכנסת הזו; בכנסת שעברה לא סיימנו את החקיקה, היא התפזרה מוקדם מדי – כל העניין של גואל רצון, "לב טהור" וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אממה?

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שיש כל כך הרבה לוביסטים לכל מיני ארגונים שמפחדים שיחשיבו אותם לכת פוגענית, וביניהם המון מתפקדים שהתפקדו גם לליכוד ולמפלגות אחרות, ומשום כך ניסו לעצור את חקיקת החוק נגד הכיתות הפוגעניות.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שכבר העברתי אותו קריאה טרומית, והוא הגיע לשולחנו של ניסן סלומינסקי בוועדת חוקה, חוק ומשפט, עצרו את זה שם שרת המשפטים בהתנגדות נחרצת לדון שם, ועד שלא עירבנו את היועץ המשפטי לכנסת, שיכריח אותם בחוק שעבר כמעט שנתיים מאז שעבר קריאה טרומית במליאה, אפילו יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט השתכנע גם בתשובת הנציגה של משרד הרווחה, שאמרה חד וחלק: החוק הזה הוא הכרחי.

אורלי לוי אבקסיס: גייסתי לנושא של חוק הכיתות הפוגעניות את שופט בית המשפט העליון בדימוס אליקים רובינשטיין, שקורא לחוק הזה הצלת נפשות ממש, אבל מסתבר שללוביסטים ולמתפקדים של מפלגות יש הרבה יותר כוח מאותם ילדים קטנים ומסכנים שזועקים את הזעקה שאף אחד לא שומע אותה, כי הם נמצאים בכת פוגענית שדורסת את הזכויות שלהם ופוגעת בהם בשלל תחומים.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, ניסו להפיל את ההתנגדות על החסידים – על חבר הכנסת ליצמן וחבריו.

אורלי לוי אבקסיס: רק טענתי שקודם, במקור, אפילו אורי מקלב היה איתנו.

אורלי לוי אבקסיס: כן, ולא רק שאני רוצה להצביע, אני רוצה לחשוף מה קורה עם הכיתות הפוגעניות.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהגעתי לדין ודברים גם עם המפלגות החרדיות, והובהר שאנחנו רוצים לתפוס את הכיתות הפוגעניות, נלחצה שרת המשפטים איילת שקד, והחליטה: נוסח מוסכם?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא מקובל עליי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשלח את כלבי השמירה כדי שישכנעו אותם ששום נוסח לא מגן חלילה וחס על הדת.

אורלי לוי אבקסיס: אז יש כיתות שהן נורמטיביות – גם אני בן אדם מאמין, ואני לא באתי לתפוס את האנשים המאמינים; באתי לתפוס את אותם אנשים שנותנים הוראה לבצע עבירות בתוך ארגון שבו הם שולטים.

אורלי לוי אבקסיס: ואת זה שרת המשפטים איילת שקד מנסה לעצור.

אורלי לוי אבקסיס: באיזה מחיר?

אורלי לוי אבקסיס: בכל מחיר שלא יהיה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אספר לכם רכילות מתוך ועדת השרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: אחד העוזרים של אחד השרים, שנורא היה חשוב לו שהחוק הזה יעבור, היה בשוק ששבוע אחרי שבוע דוחים את החוק, למרות שיש הסכמה מקיר לקיר בין כל שותפות הקואליציה לבין המציעה, ושאל שוב: מדעו זה נדחה לאחרי הפגרה?

אורלי לוי אבקסיס: נאמר: אולי אורלי תוותר על חוק הכיתות.

אורלי לוי אבקסיס: סחר מכר על ידי שרת המשפטים במדינת ישראל בוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: בשביל זה ראוי שיהיו גם פרוטוקולים לוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: נעשה הרמות מסך.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי פה 20 חתימות של חברי כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: נעשה את זה הצבעה שמית, ונגלה מי אותם אנשים שמוכנים לפגוע באימהות.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אתן לכם קצת נתונים חדשים: נשים מהוות 33% מכלל העצמאים במשק, שהן כ-8.4% מכלל המועסקות במשק.

אורלי לוי אבקסיס: מתוכן 123,000 עצמאיות שאינן מעסיקות עובדים, וכ-26,000 מעסיקות עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: בשנים האחרונות שיעור העצמאיות במשק נמצא במגמת עלייה, בעוד ששיעור המעסיקות במשק נמצא במגמת ירידה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רק צריכים לזכור שיכולת ההישרדות של עסקים קטנים ובינוניים במצב שבו אנחנו נמצאים הוא נמוך מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: תוחלת החיים של עסק עצמאי, של עסק קטן, היא בסביבות חמש שנים.

אורלי לוי אבקסיס: בכל שנה נפתחים כ-45,000 עסקים קטנים, ובכל שנה נסגרים כ-35,000 או 40,000 עסקים.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, אם היה מדובר היום על כך – כל פעם שאנחנו שומעים על מפעל שנסגר ומאות משפחות, חלילה וחס, הולכות להיזרק לשוק האבטלה אנחנו מזדעזעים, ובצדק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כאשר מדובר על העצמאים, שהם המעסיקים הגדולים ביותר – בכל שנה אם נסגרים כ-30,000 – וניקח את הנתון הנמוך – עסקים קטנים, בכל שנה 30,000 אנשים מפוטרים נשארים ללא מקום עבודה וללא הכנסה, וכן, גם ללא רשת סוציאלית מתאימה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה – בואו נעלה אותם קורבן, כי יש מתפקדים במפלגות שאולי שרת המשפטים רוצה לרוץ בהן היום או מחר.

אורלי לוי אבקסיס: למה נשים עצמאיות צריכות לשלם את המחיר של ההתנגדות לחקיקת חוק כיתות פוגעניות?

אורלי לוי אבקסיס: מישהו חושב שאני אסחר על עתידו של הילד שאולי נולד עכשיו לאשה עצמאית, שאימא שלו תישאר בלי פרנסה כי אסור לה להגיע לעסק שלה שלושה חודשים, או שאני אסחר על עתידו של הילד שעובר התעללות בכת פוגענית?

אורלי לוי אבקסיס: מה זה, בחירתה של סופי, שרת המשפטים?

אורלי לוי אבקסיס: אני קצת המומה שהנושאים פה מתערבבים.

אורלי לוי אבקסיס: ואחר כך אנחנו אומרים: איך קורה שנופל רפש בבתי המשפט, אצל השופטים, אצל החוקרים, כאשר הדברים האלה קורים הלכה ולמעשה על ידי ובניצוחה של שרת המשפטים.

אורלי לוי אבקסיס: שר הרווחה בעד, שר הכלכלה בעד, שר האוצר בעד, אז תגידו לי אתם למה שרת המשפטים נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אני את הצעת החוק הזאת אנסה להעביר היום, ואני אעביר אותה בקריאה שמית, כדי שאנחנו נדע מיהם האנשים שמצביעים נגד נשים, או לחלופין כנגד נשים וילדים שנמצאים בכיתות פוגעניות ועוברים התעללות יומיומית.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך, גברתי היושבת-ראש, להעביר את החוק הזה להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: החתימות נמצאות כאן.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעה שמית היא חשובה.

אורלי לוי אבקסיס: הנראות היא חשובה, ושלא יוכלו להסתתר תחת החלטות שהתקבלו בוועדת שרים לחקיקה תחת המעטה של אין-שקיפות.

אורלי לוי אבקסיס: שרת המשפטים לשעבר ציפי לבני ניסתה להעביר מהלך, שיהיו פרוטוקולים לוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: צר לי מאוד שהמהלך הזה לא צלח.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה שבתקופתנו יש אינטרסים גדולים מאוד שלא יהיו פרוטוקולים לוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני אגלה לכם משהו – יש מדליפים לא רק מהמשטרה; יש מדליפים גם מוועדת שרים לחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: מי משיב לנו?

טלי פלוסקוב: שרת המשפטים איילת שקד, בבקשה.

טלי פלוסקוב: כאמור, רבותיי, קיבלנו בקשה להצבעה שמית.

טלי פלוסקוב: מייד לאחר תשובתה של השרה נקיים את ההצבעה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה.

איילת שקד: אני משיבה בשם שר הרווחה.

איילת שקד: דמי הלידה, ככל הגמלאות מחליפות השכר, נועדו להחליף את שכר המבוטחת או המבוטח בתקופת הלידה וההורות, שבה אינם יכולים לעסוק בעבודתם.

איילת שקד: לפיכך, נקבע בסעיף 49 לחוק הביטוח הלאומי כי דמי הלידה ישולמו בעד פרק הזמן שבשל ההיריון או הלידה המבוטחת אינה עובדת או עוסקת במשלח ידה.

איילת שקד: כאשר המבוטחת עוסקת בעבודתה או במשלח ידה, אין היא נדרשת לפיצוי בגין החסר בשכרה, ולכן אף אינה זכאית לגמלאות מחליפות שכר.

איילת שקד: החוק נשען על העיקרון הסוציאלי שלפיו לאחר הלידה תוכל היולדת לשהות ולטפל בתינוקה, לכל הפחות בשבועות הראשונים להיוולדו, ולשם כך נועדו דמי הלידה.

איילת שקד: כפועל יוצא מעיקרון זה, אף נקבע בחוק עבודת נשים כי על המעסיק חל איסור להעסיק את העובדת בתקופת ההורות והלידה.

איילת שקד: הצעת החוק שלפני

איילת שקד: כם מבקשת לקבוע כי עצמאית שעסקה במשלח ידה גם בתקופת חופשת הלידה – לא יראו אותה כעוסקת במשלח ידה, אם עיסוקה הוא בהיקף שאינו עולה על 40 שעות לחודש, היא עבדה כעצמאית בתקופה של 12 חודשים לפני הפסקת העבודה, העסק שבבעלותה הינו עסק זעיר או קטן כהגדרתו בחוק חובת המכרזים.

איילת שקד: האמת היא שהצעת החוק הזאת מצוינת, וגם אנחנו ביקשנו מהמציעה לחכות כמה שבועות, לעשות כמה תיאומים, ולהעביר אותה ביחד.

איילת שקד: אני חושבת שהיא נכונה גם מהותית, היא לא עולה כסף רב שאין לנו.

איילת שקד: לכן אני חייבת להודות שבאמת יהיה חבל להפיל את הצעת החוק.

איילת שקד: מה גם שאחרי שהיא תיפול, אי-אפשר יהיה להצביע עליה למשך חצי שנה.

איילת שקד: אבל רצונה של חברת הכנסת כבודה, והיא ביקשה כרגע להצביע ולהפיל, במקום לחכות לשבוע הראשון – – –

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: יש הסכם עם כל השרים הרלוונטיים.

איילת שקד: אנחנו ביקשנו לחכות לשבוע הראשון של המושב הבא.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

איילת שקד: כדי לתאם את זה היטב מול המשרדים, ואז הקואליציה תתמוך בשמחה.

איילת שקד: השאלה אם את רוצה לחכות לשבוע הראשון, רוצה או לא רוצה?

איילת שקד: יושב-ראש הקואליציה, איפה הוא?

איילת שקד: דודי, אנחנו ביקשנו מהמציעה לחכות לקבוע הראשון של המושב הבא, לסיים תיאומים ולהעביר את ההצעה.

איילת שקד: ההצעה, אני חייבת להודות, היא הצעה טובה.

איילת שקד: זו הייתה הבקשה של ועדת השרים.

נורית קורן: יאללה, אורלי, תסכימי.

נורית קורן: תסכימי.

נורית קורן: חבל.

טלי פלוסקוב: רגע, שנייה.

טלי פלוסקוב: גברתי, את לא יכולה לעלות בחזרה עד שהשרה לא מסיימת, והיא ממתינה לתשובה.

טלי פלוסקוב: מהצד.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת בראש, סוף-סוף אנחנו שומעים שבאמת זו הצעה מצוינת, ולכן אני לא מבינה למה בוועדת שרים שבוע לאחר שבוע השרה דוחה את ההצבעה, גם לאחר שיש תיאומים עם כל המשרדים הרלוונטיים.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות בעצם – בהצעה ובהצגה שלי פה הצלחנו להציל את החוק הזה בלי שתנסה השרה שקד לסחור עם זה מול הצעת חוק הכיתות הפוגעניות, כי אני לא אסחר בין ילד לילד.

אורלי לוי אבקסיס: אני אקבל את ההצעה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעביר את זה לשבוע הראשון של המושב הבא, בלי נדר, שאלוהים יחזיר אותנו בריאים ושלמים, ואתם מבטיחים להעביר אותה בשבוע הראשון, כפי שהובן.

איילת שקד: כן, כן.

איילת שקד: אני מסכימה.

איילת שקד: אני חושבת שהחוק הוא חוק מצוין.

איילת שקד: נעשה את כל התיאומים הנדרשים, ונעביר אותו בשבוע הראשון של המושב הבא.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשרה איילת שקד.

טלי פלוסקוב: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: כאמור, ההצבעה במועד אחר, רבותיי.

טלי פלוסקוב: סיכמנו שבשבוע הראשון של המושב הבא.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/5018/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – תוספת ותק לקצבת זקנה), התשע"ח–2018, של חבר הכנסת עודד פורר וקבוצת חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, לרשותך עד עשר דקות להציג לנו את הצעת החוק שלך.

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: אני לא אצטרך עשר דקות.

עודד פורר: הצעת החוק הזו היא באמת לא מהמסובכות ולא מהמורכבות.

עודד פורר: אנחנו, במסגרת ההסכם הקואליציוני שלנו, בתקציב הקודם הצלחנו להוסיף כמיליארד שקלים לקצבאות הזקנה כדי לבטל את שנות האכשרה לתוספת ותק.

עודד פורר: המשמעות היא בעצם שאזרחים שהיו כאן ועבדו לא יצטרכו לחכות כדי להגדיל בכמה שקלים את קצבת הזקנה שלהם.

עודד פורר: בסוף מדובר על קבוצה של אזרחים שלא יכולה להגיע לקצבת הזקנה שכל אזרח מקבל.

עודד פורר: כל אזרח מקבל 2,300 שקל, ואנשים שלא עברו את אותה תקופת אכשרה בזמנו לא יכלו לצבור ולהגיע לאותו סכום.

עודד פורר: הצלחנו לבטל את זה.

עודד פורר: הביטול בתקציב הקודם נפרס על פני ארבע שנים.

עודד פורר: לשמחתי, בתקציב הזה, בהסכמה שהושגה בין שר הביטחון אביגדור ליברמן לשר האוצר משה כחלון, הצלחנו להקדים את זה, וההקדמה הזו תחול עוד מהשנה הזו, עוד מ-2018.

עודד פורר: זאת אומרת שלאחר שנאשר את התקציב, אנשים יקבלו את זה רטרואקטיבית מ-1 בינואר 2018.

עודד פורר: לכן חשוב במובן הזה להצליח להעביר את זה, כי מדובר בסוף בכמה מאות שקלים תוספת שיינתנו לאותה אוכלוסייה שבאמת צריכה אותה, שעבדה, שעכשיו הגיעה לגיל של קצבת זקנה ולא מצליחה ליהנות ממה שכל אזרח ישראלי אחר כן נהנה ממנו.

עודד פורר: בסוף התוספת הזו תועיל בעיקר לשתי אוכלוסיות: אוכלוסיית העולים החדשים ואוכלוסיית הנשים במדינת ישראל, שגם הן משום מה לא הצליחו לצבור את אותן שנות האכשרה.

עודד פורר: לכן, גברתי, אני מבקש מהקואליציה והאופוזיציה כאחד לתמוך בחוק הזה, שיוצמד לחוק ההסדרים וכמובן יעמוד בכל התנאים כפי שאושר חוק ההסדרים בקריאה ראשונה, וכפי שדנו בו גם בוועדה בראשותו של חבר הכנסת אלי אלאלוף.

עודד פורר: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר, ישיב סגן שר האוצר איציק כהן.

טלי פלוסקוב: אני לא יכולה להגיד חבר הכנסת.

טלי פלוסקוב: התרגלתי, אבל כבר לא.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יצחק כהן: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – תוספת ותק לקצבת זקנה), של חבר הכנסת עודד פורר ואחרים – ועדת השרים לענייני חקיקה טרם סיימה את הדיונים, אבל בדיונים עם המציע הוחלט שאנחנו נתמוך בהעברה בקריאה טרומית – ולחבר אותה להצעת החוק הממשלתית.

יצחק כהן: לא תהיה התקדמות נפרדת, אוקיי?

יצחק כהן: התנאי מקובל עליך.

יצחק כהן: אז אני מבקש להצביע בעד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר האוצר יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – תוספת ותק לקצבת זקנה), התשע"ח–2018.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 61 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – תוספת ותק לקצבת זקנה), התשע"ח–2018, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 61 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים, אני קובעת כי הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון – תוספת ותק לקצבת זקנה), התשע"ח–2018, עברה בקריאה טרומית ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ח–2018, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 29 והוראת שעה), התשע"ח–2018, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יוסף ג'בארין ועיסאווי פריג' בנושא: קליטת מרצים ערבים במוסדות האקדמיים; מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת איתן ברושי בנושא: חינוך ממלכתי התיישבותי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי מזכירת הכנסת.

טלי פלוסקוב: רבותיי, בכך סיימנו את החקיקה להיום.

טלי פלוסקוב: פרסום ההתכתבות בין השופטת לנציג התביעה על מעצרי חשודים בתיק 4000

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעות דחופות לסדר-היום.

טלי פלוסקוב: ההצעה הראשונה שאנחנו נדון עליה היא פרסום ההתכתבות בין השופטת לנציג התביעה על מעצרי חשודים בתיק 4000.

טלי פלוסקוב: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברת הכנסת רויטל סויד, אם היא תהיה כאן, ומירב בן ארי, גם אם היא תהיה כאן.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

טלי פלוסקוב: חברי הכנסת, אני מבקשת שקט באולם, ואני מבקשת שהשר יכבד את המליאה גם, אני גם לא רואה את השר בינתיים.

טלי פלוסקוב: אה, השרה כאן, סליחה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

אורי מקלב: מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, הסערה שהייתה בעקבות התיאומים בין השופטת לבין נציג הרשויות ודאי זעזעה את כל מי ששמע את כל המערכות, אבל אם אנחנו רוצים להגדיר, אני חושב שיש כאן שלושה דברים מרכזיים שהיו.

אורי מקלב: קודם כול, עצם המעשה עצמו, ששופט יחד עם אחד מתוך המערך השיפוטי או מערך האכיפה מתאם עמדות לפני דיון בבית המשפט, זה כשלעצמו צריך באמת לקבל את המבט והטיפול הנכון.

אורי מקלב: וצר לי, כמו שרבים מרגישים, שגם בזה כל הגילדה מנסה לעזור ומנסה להמעיט ולהסביר: זה חיובי ולא חיובי.

אורי מקלב: הדבר הזה היה צריך לקבל טיפול הרבה הרבה יותר מהיר ונחוש.

אורי מקלב: ואני מקבל את מה שאומרת שרת המשפטים יחד עם נשיאת בית המשפט העליון, שזה יעבור דבר ראשון מערך שיפוטי פנימי-משמעתי, אבל ודאי צריך לראות אחרי זה איך מטפלים בזה באופן מערכתי.

אורי מקלב: הדבר השני שהיה מאוד מאוד בולט, זה שהדבר הזה – זה לא דבר שקורה מעצמו, זה לא דבר חריג, מתברר יותר ויותר.

אורי מקלב: ויותר יש מה לחשוב שזה מטיל צל כבד על כל המערכת השיפוטית והקשר בין המשטרה, רשויות האכיפה, לבין השופטים.

אורי מקלב: אין אחד שחושב שזה המקרה היחיד.

אורי מקלב: גם הגילוי שלו היה כל כך מקרי, לא בתוך בדיקה עצמית, לא מתוך איזה מישהו או שניים שביקשו והתבררה האמת.

אורי מקלב: והדבר השלישי שאני חושב שהוא מאוד חשוב, ואני לא חושב שהתקשורת שמה על זה מבט נכון – על מה היה תוכן הוויכוח ביניהם.

אורי מקלב: תוכן הוויכוח ביניהם היה בגלל שהמשטרה הולכת בגישה מחמירה.

אורי מקלב: כשאנחנו רוצים אפילו לדון לזכותו, המעשה הוא מעשה שלא ייעשה.

אורי מקלב: אבל מה התוכן?

אורי מקלב: אדם ערכי, שהיה אכפת לו שמבקשים הארכות מעצר כנגד מה שרשות ניירות ערך רוצה, מה שהם חושבים שצריך להגיע, איך שהם משתמשים בחקירה לדברים אחרים.

אורי מקלב: והאגרסיביות והקיצוניות, וההקשחה שהולכת במשטרה בהארכת מעצרים, הדבר הזה הוא זה שמטיל – למה צריך להיות כזה הבדל?

אורי מקלב: סימן שחסר – זה ערעור מקצועי שמערער על המקצועיות השנייה.

אורי מקלב: ופעם ראשונה שמדברים על זה, גברתי היושבת בראש.

אורי מקלב: כמה פעמים שואלים, כשרואים שמביאים סדרה של עצורים דווקא לבית המשפט בראשון לציון, ודווקא בפני שופט מסוים: זה נקרא צדק?

אורי מקלב: איך בכלל יכולה המשטרה לקבוע מי יהיה השופט, ולתאר את תאריך הדיונים בזמן שרוצים שופט כזה בבית משפט כזה?

אורי מקלב: גם לנשפט נותנים את האפשרות לבחור את עורך הדין?

אורי מקלב: למה למשטרה כן, אפשר?

אורי מקלב: איזו עליונות נותנים?

אורי מקלב: יש כאן עיוות הדין לכל אורך הדרך.

אורי מקלב: אנחנו רואים גם באורך המעצר – אנשים נמצאים במעצר מסיבות לא סיבות, כל השיג והשיח בין בית המשפט – – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

אורי מקלב: אני מסיים מייד.

אורי מקלב: בין בית המשפט לבין רשויות האכיפה, זו הטלטלה האמיתית, בזה צריך לטפל מהשורש, וחוששני שלא בזה.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, אני לא יודע אם יש שופטים בירושלים, אבל אין שופטים בתל אביב.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, שרת המשפטים, חבריי חבר הכנסת, פרשיית המסרונים היא לא רק מטלטלת, אני יכולה לומר לכם שהציבור כולו, כל מערכת המשפט, ישבו בערב פרסום הפרשה, חשיפת הפרשה, והיו מזועזעים.

רויטל סויד: זה היה נראה כמו פגיעה בקודש הקודשים של שלטון החוק.

רויטל סויד: זה נראה היה כאילו יש תיאום בין שופטת לתובע, איך באים ומאריכים מעצר לחשודים מעל לראשם, מעל להליך המשפטי, מעל להליך הצדק.

רויטל סויד: וקודש הקודשים של כל שלטון החוק ומערכת המשפט זה הליך הוגן.

רויטל סויד: אמון הציבור במערכת המשפט נותן לה את כוחה; מזה היא יונקת את הלגיטימציה לפעול.

רויטל סויד: ואני ראיתי מאוד בחומרה את הדברים האלה.

רויטל סויד: ואז למוחרת נחשפה כל ההתכתבות, וניתן היה לראות התכתבות פסולה ואסורה, שהשופט ריבלין, נציב תלונות הציבור על השופטים, גינה אותה, קרא לה "מבזה", ובכלל אמר את הדבר הכי חשוב: לא יכול להיות שבמעמד צד אחד – ששופט ייפגש עם אחד הצדדים.

רויטל סויד: יש לכם מה לומר שהוא חסוי?

רויטל סויד: תעשו את זה בכתב או באולם.

אמיר אוחנה: בית המשפט רוכב על אופניו.

רויטל סויד: וכאן אנחנו רואים שיש שופטת – ופנו אליי סנגורים ואמרו לי עליה: היא הגונה, היא מוערכת, היא אחת השופטות שסנגורים שהתקשרו אליי וסימסו לי אמרו לי: רויטל, אנחנו רוצים שופטות כאלה במערכת; שומרת על זכויות אדם, שומרת על זכויות הפרט, מקפידה מאוד על זכויות חשודים ונאשמים באולמה.

רויטל סויד: וזה הרגע, גברתי שרת המשפטים, וגם הנשיאה חיות, שאני פונה אליכן.

רויטל סויד: המעשים הם מאוד חמורים, אי-אפשר להקל בהם ראש.

רויטל סויד: שום דבר לא יכול להמעיט מחומרת העניין.

רויטל סויד: יחד עם זאת, עדיין צריך לבחון ולשקול איך מתקדמים מפה והלאה.

רויטל סויד: בדוח המאוד-חמור, בהחלטה המאוד-חמורה של השופט ריבלין הוא ייחד פסקה שלמה לעובדה שלא ייתכן גם בשלבי המעצר ששופטים יהיו במעמד צד אחד, בין אם זה בלשכה ובין אם זה בהתכתבות, שהיא בוודאי אסורה בקשר בהליך הזה.

רויטל סויד: אף שהוא מתיר על פי חוק חיסיון מסוים מצד הלקוחות ומצד הפרקליטים, יותר נכון הסנגורים והחשודים.

רויטל סויד: ואני מציעה, קודם כול, לראות את מה שכתוב שם בחוק ולחדד את זה בצורה ברורה, שאסור – בטח ובטח לא התכתבות אישית כזאת, שהיא פסולה ומבזה, כפי שקבע השופט ריבלין; וגם לא לאפשר מעמד צד אחד בנושאים שכאלה.

רויטל סויד: יחד עם זאת, כשהתמונה התבררה ורואים את כל התמונה המלאה, דין משמעתי הוא בהחלט ממצה את העניין.

רויטל סויד: והדבר הכי חשוב, לסיום, אמון הציבור במערכת המשפט, שנפגע אנושות השבוע, חייב להשתקם.

רויטל סויד: לא בטוח שעל גבם של שני אלה.

רויטל סויד: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: שרן השכל, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה, אם יהיה באולם, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ואם לא, השרה תסכם.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ביקשתי דיון במליאה בנושא הזה, כי אני חושבת שכמוני, רבים בציבור הישראלי הזדעזעו מהמקרה הזה.

שרן השכל: שופטת במדינת ישראל מתאמת גרסאות ומתאמת מה הולכת להיות התוצאה בבית המשפט לפני דיון.

שרן השכל: מה המשמעות של זה?

שרן השכל: האם אנחנו, כאזרחים שתולים את תקוותנו במשפט צודק והוגן, מכינים את עצמנו לקראת בית המשפט כדי להציג את הטענות שלנו, והשופט בכלל לא מסתכל על זה, הוא כבר מראש קבע מה הולכת להיות הפסיקה שלו?

שרן השכל: זאת אומרת שכל הכסף שאנחנו שופכים על עורכי דין, על ייצוג, על שעות של הכנה לקראת הדיון – אין בזה טעם בכלל.

שרן השכל: מסתבר שיש שופטים במדינת ישראל שכבר מחליטים לפני שהתחיל הדיון הזה.

שרן השכל: הדבר הזה הוא פשוט מזעזע.

שרן השכל: אני חושבת שהציבור כבר הביע את חוסר האמון שלו, גם בנבחרי הציבור – לפעמים בצדק.

שרן השכל: לצערנו הרב, ישב נשיא, ישב ראש ממשלה בכלא על מעשים, וזה ערער את אמון הציבור בנבחרים.

שרן השכל: בתקשורת גם – אנחנו יודעים שקיים חוסר אמון מוחלט בין הציבור לבין התקשורת.

שרן השכל: אבל אחד הדברים שבהם תלו תמיד את התקוות, גם אנחנו, הוא מערכת בתי המשפט במדינת ישראל.

שרן השכל: וכאשר נוצר חוסר אמון כל כך קשה, בגלל המקרה הזה, בין הציבור לבין מערכת בתי המשפט במדינת ישראל, חייבים לחקור את המקרה הזה לעומק.

שרן השכל: לא רק להשעות את השופטת הזו, השרה שקד.

שרן השכל: אי-אפשר רק לבוא ולהשעות את השופטת הזו; חייבים לערוך תחקיר מעמיק בסוגיה הזו ולבחון אם שופטים במדינת ישראל מביעים את עמדתם וכבר מחליטים ומייצרים את גזר הדין לפני שהתקיים דיון בתוך בתי המשפט.

שרן השכל: גם בעניין של חקירות ראש הממשלה – שאנחנו מגבים, ואנחנו סומכים עליו, אנחנו מאמינים בחפותו – פעם אחר פעם – – –

מיקי רוזנטל: לא כולם.

מיקי רוזנטל: את מאמינה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: פעם אחר פעם אנחנו אומרים: תנו למערכת המשפט לסובב את גלגלי הצדק.

שרן השכל: גם לראש הממשלה מגיעה זכות החפות, ובית המשפט הוא זה שיחליט.

שרן השכל: אבל כאשר אנחנו רואים מקרים כאלה, ששופטים אפילו לא דנים בתביעה, במה נעשה, לא שומעים את הצד השני, האם אנחנו יכולים לתת את כל אמוננו במערכת הזו?

שרן השכל: והשרה שקד, זה עומד לפתחך וזה נמצא בידיים שלך.

שרן השכל: אנחנו חייבים להחזיר ולהראות לציבור שאפשר לתת אמון במערכת המשפט.

טלי פלוסקוב: לסיים, בבקשה.

שרן השכל: השופטת הזו צריכה לעמוד בחקירה; צריך לראות אם נעשה משהו פלילי, ובמידה שכן – חייבים לפטר אותה, פשוט כך.

שרן השכל: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת שרן השכל.

טלי פלוסקוב: תשיב שרת המשפטים, חברת הכנסת איילת שקד.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי השרה.

איילת שקד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ההתכתבויות שנחשפו בין השופטת לבין חוקר הרשות לניירות ערך במסגרת תיק 4000 מהוות פגיעה קשה באמון הציבור במערכת המשפט, וכמובן התנהגות פסולה.

איילת שקד: עם פרסום הכתבה פניתי יחד עם נשיאת בית המשפט העליון לנציב תלונות הציבור על השופטים בבקשה לערוך בירור דחוף.

איילת שקד: במקביל השופטת שוחררה מטיפול בפרשת תיק 4000 ומכל תיק אחר, וכך גם חוקר הרשות.

איילת שקד: אתמול מסר לנו הנציב את דוח הבירור, ומייד פרסמנו אותו לציבור.

איילת שקד: במסגרת הבירור הנציב תשאל את השופטת ואת נציגי המשטרה, וקיבל לידיו את תמלילי החקירה של חוקר הרשות לניירות ערך בנציבות שירות המדינה.

איילת שקד: הנציב קבע כי השופטת הפרה את כללי האתיקה לשופטים בכך שלא הקפידה על התנהגות שיש בה כדי לקיים ואף להגביר את האמון בשיטת המשפט בכלל ובמעשה השפיטה בפרט.

איילת שקד: בנוסף קבע הנציב כי השופטת פעלה באופן שאינו הולם שופט ולא הקפידה על חזות אובייקטיבית ומקצועית כפי שנדרש במסגרת כללי האתיקה לשופטים.

איילת שקד: לצד זאת, קבע הנציב, ואני מצטטת: בשום פנים לא הייתה כאן הטיית משפט או קנוניה בין התביעה לבין בית המשפט.

איילת שקד: כמו כן, הוא קבע כי לא עולה חשש למעשה פלילי.

איילת שקד: במישור האישי, הנציב המליץ להגיש קובלנה כנגד השופטת לבית הדין המשמעתי לשופטים.

איילת שקד: אני אומר שאני עובדת על הקובלנה, ואגיש אותה במהירות האפשרית.

איילת שקד: נשיאת בית המשפט העליון תקים את בית הדין המשמעתי לשופטים.

איילת שקד: צריכים להיבחר שני שופטי בית משפט עליון ושופט אחד מחוזי, וההליך הזה יתבצע כבר בשבוע הבא.

איילת שקד: במישור המערכתי – רגע, עוד משהו על המישור האישי.

איילת שקד: מובן שלאחר הגשת הקובלנה, הנשיאה – בסמכותה יהיה להשעות את אותה שופטת עד לסיום ההליך המשמעתי.

איילת שקד: במישור המערכתי מצא הנציב שבתיקי מעצר גלויים אין הקפדה על אי-שמיעת התביעה במעמד צד אחד בלשכת השופט.

איילת שקד: וזה אולי דבר החמור ביותר בכל הפרשה, שאנחנו למדים שמכל מיני סיבות – אני לא אפרט כרגע את הסיבות; הסיבות הן גם רצון להקל על המערכת, לעשות הליכים יותר מהר, להקל על העצורים, לא להאריך מעצר בעוד יום כדי שהשופט ילמד את החומר – מכל מיני סיבות טובות, בסוף יצאה תוצאה רעה, שלא מקפידים על זה שהתביעה לא תישמע במעמד צד אחד בלשכת השופט כשבאים לבקש הארכת מעצר.

שרן השכל: שרת המשפטים – – –

איילת שקד: מייד, תני לסיים.

איילת שקד: כללי האתיקה לשופטים קובעים דרישה לנייטרליות בניהול המשפט במהלך הדיון.

איילת שקד: הסיבה לכך שהכללים אינם מתייחסים לשלב שלפני הדיון היא שאף אחד לא העלה על דעתו קשר בלתי אמצעי בין תביעה לשופטים שמתקיים הרחק מעין הציבור, וזאת עוד בשלב המקדמי שלפני דיון ראשוני בנושא.

איילת שקד: במעשיה של השופטת נפלו כשלים אתיים חמורים שפגעו באמון הציבור.

איילת שקד: לכן, כפי שאמרתי, אגיש קובלנה משמעתית כנגד השופטת לבית הדין המשמעתי לשופטים.

איילת שקד: צריך לומר שבית הדין מוסמך לנזוף, להשעות או להדיח שופט.

איילת שקד: גם בסמכות הוועדה אחר כך – הוועדה לבחירת שופטים – יש הסמכות להדיח שופט.

איילת שקד: אנחנו מכירים את המקרה המאוד-נדיר של השופטת הילה כהן, שהוגשה נגדה קובלנה משפטית; מי שהייתה אז שרת המשפטים, ציפי לבני, הגישה נגדה קובלנה משפטית, ומאחר שהתוצאה של הקובלנה הייתה נזיפה, השרה פעלה להדיח אותה בוועדה לבחירת שופטים.

איילת שקד: כן?

שרן השכל: הרעיון הזה שלמעשה השופט יקבע, והוא יודע מה תהיה התוצאה לפני שהתקיים דיון – האם זה משהו – חייבים לבדוק אם זה משהו שרווח במערכת המשפטית, כי זה בלתי נתפס שעורכי דין יגישו את הטיעונים שלהם והשופט כבר החליט מראש מה הולכת להיות התוצאה בבית המשפט.

רויטל סויד: אבל בגלל זה הנציב ריבלין כתב כמה זה חריג, כמה הוא לא מוכן שהם יהיו במעמד צד אחד וכמה שהדבר הזה לא רווח – – –

שרן השכל: צריך לבדוק את זה – – –

רויטל סויד: – – –

איילת שקד: אז בואו, אני אענה לחברת – – –

רויטל סויד: – – –

שרן השכל: כשמגיעים לבית המשפט – – –

טלי פלוסקוב: חברות הכנסת שרן השכל ורויטל סויד, בואו ניתן לשרה להשיב.

איילת שקד: חברת הכנסת שרן השכל, מה שהיה שם זה כמובן דבר פסול שאסור שיקרה, אבל גם לא צריך לעוות את המציאות.

איילת שקד: השופטת לא אמרה לנציג של הרשות לניירות ערך כמה ימים היא תפסוק.

איילת שקד: הוא אמר לה את דעתו, שזה חמור ביותר; היא לא אמרה לו כמה ימים היא תפסוק.

איילת שקד: הנשיאה כינסה כבר את כל הנשיאים והיא תכנס אותם גם בשבוע הבא על מנת לתחקר את האירוע.

איילת שקד: כל נשיא צריך לתחקר את האירוע בבית המשפט שלו, והיא תפיץ אחר כך נהלים מאוד מאוד ברורים כדי שהעניין הזה לא יחזור על עצמו.

איילת שקד: כל אדם שמגיע לבית המשפט צריך לקבל את יומו, מגיע לו הליך הוגן, כמו שאמרתן, מגיע משפט צדק.

איילת שקד: צריך גם להגיד שהשופטת בשום צורה שהיא לא הטתה משפט.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: מה את מציעה?

רויטל סויד: מתי לדעתך תהיה כבר החלטה – – –

איילת שקד: אני צריכה להגיש את הקובלנה, צריך גם תובע שיעשה את זה.

איילת שקד: בשבוע הבא הנשיאה תקים את בית הדין המשמעתי.

איילת שקד: אני מעריכה שזה יהיה עניין של כמה שבועות.

רויטל סויד: התובע הוא שופט?

טלי פלוסקוב: גברתי, מה את מציעה?

איילת שקד: לא, התובע הוא פרקליט.

איילת שקד: או פרקליט או עורך דין חיצוני.

איילת שקד: אני יכולה או לקחת פרקליט או לקחת עורך דין חיצוני.

טלי פלוסקוב: מה את מציעה, להסתפק – – –

רויטל סויד: בבית הדין זה שופטים.

איילת שקד: בבית הדין זה שני שופטים – – –

טלי פלוסקוב: חברות הכנסת, אני מבקשת להפסיק לדבר אחת עם השנייה.

טלי פלוסקוב: אני שואלת, גברתי השרה, מה את מציעה?

טלי פלוסקוב: להסתפק?

איילת שקד: אני מציעה או להסתפק בזה או להעביר את זה לוועדת חוקה.

שרן השכל: אנחנו נשמח שיהיה דיון, כדי שנוכל – – –

איילת שקד: אז דיון בוועדת חוקה.

טלי פלוסקוב: בוועדת חוקה.

איילת שקד: רק אני אענה.

איילת שקד: שני שופטים של בית משפט עליון ושופט אחד של בית משפט מחוזי.

טלי פלוסקוב: תודה לשרת המשפטים איילת שקד.

טלי פלוסקוב: כמו שאני מבינה, מבקשים להעביר את הדיון לוועדה.

טלי פלוסקוב: יש לנו בקשה לדעה נוספת, של חברת הכנסת נורית קורן.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו חייבים לסיים את המליאה.

טלי פלוסקוב: חשבתי שאני אספיק גם את הסעיף הבא, הוא על ניצולי שואה, וזה חשוב, אבל קיבלנו הוראה חד-משמעית לסגור ולנעול את המליאה.

טלי פלוסקוב: לכן דעה נוספת, הודעה למזכירה ונועלים.

נורית קורן: אז אני רוצה לומר, גברתי היושבת-ראש, השרה שקד וחבריי חברי הכנסת, זה מקרה חמור ביותר.

נורית קורן: אני חושבת שהשרה נהגה נכון וגם הנשיאה.

נורית קורן: צריך עכשיו לבדוק בכל המערכת שדבר כזה לא יקרה שוב.

אלי אלאלוף: – – – טעות אחת.

אלי אלאלוף: מספיק – – –

נורית קורן: לא, אדוני.

נורית קורן: אדוני, חברי, עכשיו למדנו שיש בעיה, וצריך ללמוד – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אלאלוף, אם תרצה, גם לך תהיה אופציה להבעת דעה.

נורית קורן: אני רוצה רק לעמוד על ההחלטה, ויש כאן עוד מסמך אחד.

נורית קורן: כולם אומרים: לא היה לה עוזר משפטי, לא הייתה לה קלדנית, לכן היא עשתה את זה.

נורית קורן: לא, חברים, היא הייתה בשנת שבתון.

נורית קורן: החוקר התקשר אליה וביקש ממנה לבוא ולשבת בדיון המעצר.

נורית קורן: אם היא נמצאת בשנת שבתון, למה היא חזרה?

נורית קורן: למה היא ביקשה לשבת דווקא בדיון הזה?

נורית קורן: אני חושבת שזה מעשה שאסור שייעשה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: משפט אחרון, בבקשה.

נורית קורן: לגבי לשבת עם נציג אחד של המשטרה ולבוא ולדון – יש פסיקה של בית משפט שאומרת שחייבים ליידע גם את הצד השני שהייתה ישיבה, ואם שניהם נמצאים, חייב להיות פרוטוקול.

נורית קורן: צריך ללכת לפי הכללים.

נורית קורן: זה מה שצריך להיות.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אלאלוף, אתה רוצה?

טלי פלוסקוב: בבקשה, הבעת דעה של חבר הכנסת אלי אלאלוף, ואז אנחנו נצביע, רבותיי.

אלי אלאלוף: המעשה שנעשה הוא נוראי, וההתנהגות של מערכת המשפט מוכיחה כמה היא חזקה ופועלת נכון.

אלי אלאלוף: מצד שני, אל תשכחו שזה גם בן אדם, וההתעללות והפגיעה האנושה באישה הזאת, זה לא אנושי.

אלי אלאלוף: לצערי לא כל המדינה עם מערכת בתי המשפט, ורואים מסביבנו כמה התנהגויות פסולות שאף אחד לא מזיז את האצבע כדי לתקן, כולל במליאה הזאת.

אלי אלאלוף: לכן אני מציע, גם מידת הרחמים היא חובה בהתנהגות מול הגברת הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אלאלוף.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו נעבור להצבעה.

טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע על העברת המשך הדיון בנושא הזה לוועדה.

טלי פלוסקוב: הבנתי שיש הסכמה שזו תהיה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

טלי פלוסקוב: שישה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים, אני קובעת כי ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך הדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

טלי פלוסקוב: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (סמכות בין-לאומית בתביעה לגירושין), התשע"ח–2018; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 58) (חייב המשלם לפי הוראה לתשלום בשיעורים), התשע"ח–2018; הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות (תיקון מס' 18 והוראת שעה), התשע"ח–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תם סדר-היום.

טלי פלוסקוב: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ח באדר התשע"ח, 5 במרס 2018, בשעה 16:00.

טלי פלוסקוב: חג פורים שמח.

טלי פלוסקוב: ישיבה זו נעולה.