ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 318, 2018-02-27 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ב באדר התשע"ח, 27 בפברואר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הבוררות (תיקון מס' 3), התשע"ח–2018 – שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 13), התשע"ח–2018.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הונחו על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת מיכל בירן בנושא: הדרת חיילות וקצינות, בבסיסים המשלבים חיילים חרדים, משימוש בשירותים אלמנטריים, כגון חדרי אוכל ובתי שימוש; בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת קסניה סבטלובה בנושא: אפליית נשים אימהות בתהליך הקבלה לעבודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שחברי הכנסת יוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת עודד פורר יפתח היום את הנאומים.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע מי מכם יודע, אבל מחר זה יום צום, תענית אסתר, ומסתבר ששוב חלק מהמשק לא עובד, חלק מהמשק כן עובד.

עודד פורר: ילדי בתי הספר – כולם יהיו בחופשה מחר, ועדיין ההורים יוצאים לעבודה.

עודד פורר: שוב אנחנו רואים, ועדים לחוסר האיזון בין ימי החופשה של התלמידים לבין ימי החופשה של ההורים שעובדים במשק.

עודד פורר: ועדת החינוך כאן, אדוני, דנה, כולל במסקנות של ועדת משנה בראשותי, שהבאנו ואישרנו אותן בוועדת החינוך, ויצרה מנגנון של איזון, שיכול לאזן בין ימי החופשה בבתי הספר לבין ימי החופשה במשק, ליצור איזשהו תהליך כזה שיאפשר להורים ולתלמידים להיות בחופשים כשהם ביחד, ולא כפי שיקרה מחר.

עודד פורר: לצערי, משרד החינוך מתעלם לחלוטין מההמלצות של ועדת החינוך, ובסוף אנחנו מוצאים את עצמנו שוב, פעם אחר פעם, במצב שבו חצי מהמשק נמצא בחופש, חצי מהמשק עובד, וכנראה שגם כאן, בכנסת, אנחנו נראה הרבה מאוד עובדים וחברי כנסת באים עם הילדים שלהם לעבודה במקום שהם יהיו במסגרת.

עודד פורר: אני מקווה שהם לפחות יהיו מחופשים.

עודד פורר: שיהיה פורים שמח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פורר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על נושא שהוא כאוב.

ג'מעה אזברגה: לפני כמה ימים פורסם דוח הביטוח הלאומי שלראשונה בחן את ממדי העוני בקרב האוכלוסייה הערבית בכלל, ובנגב בפרט.

ג'מעה אזברגה: ואני רוצה להתייחס לצד של הנגב, שמעלה תמונה מאוד מחרידה.

ג'מעה אזברגה: מהדוח עולה שתחולת העוני בקרב הבדואים בנגב מגיעה לשיעור של 58%, למעלה מפי שלושה משיעור העוני הכללי.

ג'מעה אזברגה: תחולת העוני בקרב הילדים הבדואים מגיעה ל-70%, כלומר, מתוך 250,000 ערבים בדואים שחיים בנגב, מעל 100,000 ילדים עניים; מתוך 20 התינוקות שנולדו היום, 14 נידונו להיות עניים.

ג'מעה אזברגה: לדאבוננו, הכספים של תוכנית החומש, במקום לתת פתרונות לבעיית העוני, נועדו בעיקר לשרת גופי אכיפה, שרק מחריפים את הקרע בין המדינה לבין אזרחיה והורסים ועוד הורסים והורסים, וזה מחריף את המצב של העוני.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מוסי רז.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

ענת ברקו: כנסת נכבדה, אני רוצה לשתף אתכם ולספר לכם שלאחר שהתבשרנו, לאחר הנאום של אבו מאזן באו"ם, שמוצאו מהיבוסי, בכלל רציתי להמליץ לחבריי להחליט בסופו של דבר מה המוצא האמיתי – האם זה היבוסי?

ענת ברקו: הפרוסי?

ענת ברקו: החיתי?

ענת ברקו: כל אחד שיחפש את המקורות שלו ואת האבות שלו.

ענת ברקו: אבל יש כאן חברה, יש כאן איזשהו גוף פלסטיני, Middle East Monitor, שפתח חברת נסיעות לחברי הכנסת שלנו מהרשימה המשותפת.

ענת ברקו: ואנחנו יודעים שגם אבו מאזן מוזמן לוועידה בלונדון – כנראה שבלונדון הייאוש יותר נוח, מה שנקרא – והוא בא כדי לדבר על הנושא של ירושלים; ירושלים, שלהזכירכם מעולם לא הייתה בירה של אף מדינה אחרת זולתי ישראל.

ענת ברקו: ומי שמתיימר שתהיה לו מדינה – עם שמתיימר שתהיה לו מדינה לא יכול לדרוש בירה של מדינה אחרת.

ענת ברקו: יש עוד הרבה סיבות, אבל אני לא אחזור עליהן כאן.

ענת ברקו: הדבר הנוסף – זה גם גוף תקשורת כזה שהזמין אתכם, וגם חבר הכנסת ג'בארין, שביקר בבולגריה בשגרירות הפלסטינית.

ענת ברקו: בכלל, יש שגרירויות בכל מקום.

ענת ברקו: חבל לא לקחת את הכסף ולשלם חשמל בעזה, כדי שאנשים לא יסבלו שם באמת ממצב הומניטרי לא כל כך טוב, בגלל שעם הכספים עושים תעמולה פלסטינית.

ענת ברקו: אז יש את ביראווי, ויש את הקרן הבריטית, שהוכרזה כהתאחדות בלתי מותרת, בראשות אברהם יואיט, ויש את חברת הכנסת זועבי, שנסעה ביולי 2016, גם לבריטניה, במימון של קרן פלסטינית.

ענת ברקו: כל הקרנות הללו עושות דה-לגיטימציה למדינת ישראל, עובדות מתוך הכנסת יחד עם חברי הכנסת נגד המדינה גם בדה-לגיטימציה.

ענת ברקו: אבל מה, אני רוצה לומר לכם שמה שאהבתי בלו"ז של הכנס הזה זה לראות את רשימת המשתתפים, ותחת שמו של חבר הכנסת טיבי הופיע: כנסת ישראל.

ענת ברקו: זה לא יעזור לכם.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ילד בן 15 מחזיק באמתחתו בדיקת CT שמראה שחדר כדור לראשו.

מוסי רז: מחזיק באמתחתו את הקליע.

מוסי רז: מחזיק גם חוות דעת רפואית מבית חולים – שראיתי אותה, ונמצאת כאן גם אצלי – שהונפקה כבר מזמן, שהוא נפגע מכדור בראשו.

מוסי רז: הוא נלקח למעצר ולחקירה צבאית, ובתום החקירה הוא מודה שהוא נפל מאופניים.

מוסי רז: מעניין אותי: האם בתום חקירה צבאית כזאת אפשר גם לשכנע ילד בן 15 שהוא רצח את ארלוזורוב?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, אדוני השר, חברים, בתורה כתוב: "אלהים לא תקלל".

יהודה גליק: אומרים חז"ל: מה זה "אלהים לא תקלל"?

יהודה גליק: זה השופט.

יהודה גליק: אותנו חינכו ולימדו שמי שנכנס לבית המשפט – יושבת שם השכינה.

יהודה גליק: "צדק צדק תרדוף", לא תטה משפט, "לא תטה משפט אביונך בריבו".

יהודה גליק: כמה פסוקים; עשרות פסוקים.

יהודה גליק: התורה מלווה אותנו, ומקפידה, ואומרת לנו: "שופטים ושוטרים תתן לך בכל שעריך".

יהודה גליק: זה האלף-בית של שלטון תקין, של דמוקרטיה.

יהודה גליק: זה מה שאנחנו לומדים.

יהודה גליק: ולכן, כשיש מצב שמערכת המשפט – נפל בה כתם, זה לא עוד איזה משהו; זה רעידת אדמה על כולנו, ולכן חייבים לדאוג שהנושא הזה יטופל, לא יטואטא מתחת לשטיח.

יהודה גליק: כי בסופו של דבר, אחרי כל החקירות, יש לנו פה את המדינה הזאת, והיא חייבת להיות מדינה, ועלינו לשמור על כל מוסדותיה, מוסדות החוק שבה – המשטרה, מערכת המשפט – שיהיו נקיים מכל זיהום של אוויר.

יהודה גליק: חייבים להיות בניקיון מלא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איציק שמולי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום – הקורבן העשירי בתאונות עבודה בבניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בן 40 נהרג כשרשתות ברזל נפלו עליו מגובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה, בנוסף לעוד שני פצועים: אחד בטירה, שגם עליו נפל חפץ כבד, והשני מנצרת, שנפל מגובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך פתרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל היות שאנחנו היום ביום זכויות החולה, אני מציג פה במליאה מקרה אנושי שמחייב טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנעם אל-עטר היא ילדה מעזה שצריכה השתלת כליות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדוד שלה, אח של אימא שלה, מוכן לתרום לה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיעו לרמאללה, אבל משום מה אימא שלה, סאלווה, מסורבת להגיע אליה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבת בוכה – קורע לב; לא רוצה לאכול; היא רוצה את אימא שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנעם הגיעה לארץ חמש פעמים, אחת מהן לבדיקות בהדסה עין כרם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האימא מסורבת – אין מניעה ביטחונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקרה הוא מקרה אנושי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לדאוג לאימא שתגיע, כי היא גם תהיה מלווה – גם לבת וגם לאח שיתרום לבת שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את הריאיון שמעתי בפייסבוק של העיתונאי חסן שעלאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה מאוד כואב, ואני מקווה שכבוד היושב-ראש יעזור שהאימא תגיע לשבת ליד הבת שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקרה הוא מקרה אנושי שמחייב טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אתמול, במסגרת הדיון שהתקיים בוועדת הכלכלה, הגיעה לפתחנו הידיעה שכביכול משרד התחבורה שוקל לבטל את ההנחה בתחבורה הציבורית לאזרחים ותיקים.

איציק שמולי: ואומנם משרד התחבורה לא הוציא את זה כהנחיה ישירה, וגם השר טרח לעדכן את המדיניות של המשרד במהלך אתמול.

איציק שמולי: אבל הכוונה של המשרד היא להעביר את כל האזרחים לשימוש ברב-קו, ואלו שלא יעברו לא יקבלו את ההנחה.

איציק שמולי: אנחנו יודעים שאזרחים ותיקים לא תמיד מצליחים לעמוד בקצב השינוי, ולכן, הדרישה שלנו כלפי משרד התחבורה זה גם – אם הולכים לכיוון הזה של הרב-קו, לאפשר תקופת הסתגלות ארוכה יותר, כדי שחלילה האזרחים הוותיקים לא יאבדו את ההנחה הזאת.

איציק שמולי: זה חלק נכבד מאוד מהמשתמשים של התחבורה הציבורית, ובכלל, מצבם הסוציו-אקונומי ממילא ירוד ונחות יותר בהשוואה לשאר האוכלוסייה.

איציק שמולי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, ואחריו – חבר הכנסת ואאל יונס.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בדיון שהתקיים בראשית השבוע בוועדת הכספים עם שר האוצר וצמרת משרדו נמסרה סקירה מאוד מרשימה על התפתחויות במשק ובכלכלה.

איתן ברושי: בדבריי אמרתי שהחקלאות לא נהנתה או לא נהנית מהפיתוח ושיש ירידה גדולה בייצוא, גם בגלל שער המטבע אבל לא רק, ולא תהיה חקלאות בלי ייצוא, וגם היקף הייצור הוא בקיפאון.

איתן ברושי: אבל יש דבר אחד שצמח בחקלאות וגדל בממדים מדאיגים.

איתן ברושי: הוא שאל אותי מה, ואמרתי: זאת הפשיעה החקלאית.

איתן ברושי: בפשיעה החקלאית יש גידול מדאיג, ויש נסיגה בחקלאות ופגיעה בחקלאים.

איתן ברושי: שר האוצר אמר שהוא מוכן לעזור.

איתן ברושי: היום בלשכתו בתל אביב – ואני בא משם – התקיים דיון מאוד חשוב, בהשתתפותו ובראשותו של השר כחלון, עם צמרת משרדו, שעוסקת בנושא, עם נציגי המועצות האזוריות, המגזר הכפרי-חקלאי, הביטוח – קרן נזקי טבע, וגם עם מנהלי או נציגי הבעלים של בתי אריזה ובתי קירור שנשרפו טוטלית בראש פינה וביסוד המעלה.

איתן ברושי: הישיבה הזאת התקיימה מהבנת דחיפות העניין, בתחושה שזה נכון להתערב ולעזור, ולא להשאיר את זה רק לדרך הטבע, או לפקידות שאולי תסדיר משהו, ונקבע המשך עבודה.

איתן ברושי: ואני רוצה פה להודות לשר האוצר ולומר פעם נוספת שמדובר בדבר רציני.

איתן ברושי: זה לא יכול להיות דומה לשום דבר אחר, ובלי התערבות של הממשלה, של השרים המרכזיים – ביטחון פנים, חקלאות, משפטים, וכמובן שר האוצר, לא תהיה תשובה, והתשובה היא דחופה.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואאל יונס, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

ואאל יונס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר השתתפתי, יחד עם חבריי ברשימה המשותפת, בהפגנת שרשרת רכבים מאום אל-פחם עד לאדמות אל-רוחה.

ואאל יונס: זו הפגנה שארגנו ועדת המעקב וועדת המאבק למען אדמות אל-רוחה, יחד עם ראשי רשויות באזור ואדי עארה, במחאה על תכנון של קו מתח 400, שאורך כ-80 קילומטר, מאזור השרון ועד הגליל המזרחי, שעובר דווקא באזור ואדי עארה ומעל אדמות אל-רוחה, אשר נחשבות לרזרבת הקרקעות היחידה שנותרה לתושבי ואדי עארה.

ואאל יונס: הדבר מעמיד בספק את ההסכם שנחתם בשנת 2000 ואת הצווים והמפות אשר חתם עליהם שר הפנים דאז אופיר פז פינס, בהתאם להמלצות ועדת גינת – ועדת החקירה לגבולות אום אל-פחם והרשויות הגובלות.

ואאל יונס: הוועדה פרסמה במאי 2004 את המלצותיה הסופיות, הקוראות להחזיר חלק ניכר מהקרקעות לבעליהן – הפרטיים והמועצות – דבר אשר יפתור את בעיית האיכרים ויכפיל בעתיד את שטח המועצות המקומיות הסמוכות באופן שיאפשר להן בעתיד להתגבר על אחת המצוקות הקשות בחברה הערבית – מצוקת הדיור.

ואאל יונס: התכנון והקיום של קו זה פוגעים קשות באזור ובאדמות החקלאים, ונוסף על כך, קיימת כמובן בעיית הבטיחות בשל הקרבה לקו מתח שמפיץ קרינה גדולה ומסכן את חיי תושבי ואדי עארה והאזור.

ואאל יונס: קו 400 מתוכנן לעבור מערבה מאדמות אל-רוחה, מכפר קרע ועד הכפר מושירפה.

ואאל יונס: תכנון זה נעשה ללא שיתוף הציבור והגורמים הרלוונטיים, דבר שפוגם בטיב התהליך שנעשה.

ואאל יונס: בעלי האדמות, בסיוע הוועדה העממית למען אדמות אל רוחה, הגישו השגות גם בשל העובדה שקו המתח הגבוה המתוכנן עלול לפגוע באיכרים וגורם לפגיעה באדמות עד להפקעת חלקים מהן.

ואאל יונס: אנחנו קוראים לחברת החשמל ולמשרדי הממשלה הרלוונטיים להקצות משאבים לתכנון שלא יפגע באדמות ובבעליהן, וכמובן – לשתף את הציבור בתהליכים אלה.

ואאל יונס: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ואאל יונס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חברת הכנסת רויטל סויד.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, למערכת החינוך ולבתי הספר יש תפקידים ומשרות שהם נשכחים ומוזנחים, אבל בלי קיומם אין חינוך ואין עשייה חינוכית בבתי הספר, כמו הפסיכולוגים החינוכיים.

מסעוד גנאים: (אומר בערבית: הפסיכולוגים החינוכיים,) בערבית.

מסעוד גנאים: הפסיכולוגים החינוכיים בבתי הספר סובלים ממעמד נמוך ונחות, ושכר נמוך שלא הולם ולא מתאים לכובד וחשיבות המשימה והעבודה שלהם; ועבודתם חשובה יותר בימינו, עם הבעיות הרבות של בני הנוער.

מסעוד גנאים: צריך לשפר את מעמדם ולהעלות את שכרם, כי הם האמונים על בריאות הנפש של תלמידי בתי הספר ושל הקהילה.

מסעוד גנאים: צריך לעשות צדק ולכבד אותם ואת כובד האחריות שעל כתפיהם.

מסעוד גנאים: ולצערי הרב – משפט אחרון – במדינה, ככל שהאחריות שלך והעבודה שלך יותר חשובות, השכר שלך יותר נמוך, וההפך הוא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דב חנין.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, השבוע אנחנו עברנו, כולנו, טלטלה מאוד גדולה כשנחשפנו לפרשת המסרונים.

רויטל סויד: הכברנו פה מילים, גם במליאת הכנסת וגם בכלל, לגבי הפגיעה העמוקה באמון הציבור במערכת המשפט, ועל כך שמדובר בכשל מאוד מאוד גדול בהתנהגות השופטת והתובע של רשות ניירות ערך.

רויטל סויד: יחד עם זאת, כעת התפרסמה החלטת נציב התלונות על השופטים השופט ריבלין, אשר החליט שלא להעמיד לדין פלילי אלא להעמיד לדין משמעתי, כשהוא משתמש גם במילים "כסילות" ו"יהירות", אבל בוודאי לא משהו פלילי.

רויטל סויד: זה, בנוסף לתמונה שהתבהרה וניתנה כמעט במלואה כשנחשפנו אתמול לכל התכתבות המסרונים – לא רק לחלקים ממנה, אלא להתכתבות במלואה.

רויטל סויד: זה הרגע שאני רוצה לומר: אחרי שאני עצמי יצאתי בהודעה מאוד קשה, כי ראיתי בזה פגיעה מאוד קשה במערכת, ולאחר שכולנו קראנו לבחון את העניין, התקשרו אליי הרבה מאוד סנגורים וסיפרו לי על שופטת מוערכת, הגונה, מי שדואגת לזכויות אדם, לזכויות חשודים.

רויטל סויד: סנגורים התקשרו אליי וסימסו לי אחד אחרי השני ואמרו לי: רויטל, כאלה שופטים אנחנו רוצים במערכת.

רויטל סויד: אז נכון, מדובר במעשה חמור, אבל עכשיו, לאור מה שנחשפנו אליו ולאור החלטת הנציב, אני חושבת שלא צריך להעמיד על הפרק לא הדחה ולא התפטרות.

רויטל סויד: צריך לבחון איך הדין המשמעתי הזה מקבל תפנית אחרת.

רויטל סויד: התמונה התבהרה, ואנחנו צריכים להביא את זה בחשבון.

רויטל סויד: תודה.

יהודה גליק: את יודעת כמה אנשים התקשרו אליי להגיד לי שיש לנו ראש ממשלה מצוין – – –

ענת ברקו: וזאת כסילות, יהירות וכל מיני דברים.

ענת ברקו: אבל – – – יודעת להגן על עצמה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה לשתף אתכם, עמיתיי חברי הכנסת, בדברים החשובים שאומר היום מנהל רשות המיסים מר משה אשר.

דב חנין: הוא אומר: למדינה אין מושג כמה עולה חוק מילצ'ן.

דב חנין: הוא מביע התנגדות מוחלטת לפטור הגורף הזה ממס ומדיווח שניתן לתושבים חוזרים.

דב חנין: הוא אומר: המדינה בכלל לא יודעת כמה זה עולה לה.

דב חנין: הוא אומר: החוק איננו מעודד השקעות בישראל, ואפילו מעודד ירידה.

דב חנין: העשירים אומרים לעצמם: בואו נרד לעשר שנים ונקדם לעצמנו פטור.

דב חנין: אנשים באים לארץ, אומר מנהל רשות המיסים, וצריכים להתחלק פה בחובות ובזכויות בצורה שוויונית.

דב חנין: הדברים האלה מצטרפים לדוח החמור של מבקר המדינה משנת 2013.

דב חנין: אני, אדוני היושב-ראש, נלחמתי לאורך כל השנים נגד התיקון הזה שקוראים לו היום "חוק מילצ'ן".

דב חנין: אני מקווה שהדברים הנכונים של מנהל רשות המיסים סוף-סוף יישמעו, ואנחנו נתקן את מה שצריך לתקן, וניצור מצב שלא יעודד את הפיכתה של מדינת ישראל למקלט מס ללא שום הצדקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: יום זכויות החולה

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח כעת את הדיון המיוחד לרגל יום זכויות החולה, שהיבטיו השונים נדונו במהלך היום בכנסת – הצעות לסדר-היום מס' 9664, 9645 ו-9663.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת 1996, ממש בסוף ימיה של הכנסת השלוש-עשרה, נחקק חוק זכויות החולה.

יולי יואל אדלשטיין: מטרתו של החוק הזה היא פשוטה ומתבקשת: לקבוע ולהסדיר את הזכויות המגיעות לכל אדם הזקוק לטיפול רפואי, ולא פחות חשוב – לעגן את הזכות לכבוד ולפרטיות של החולים.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, עוד לא נמצא החוק שיוכל לרפא כאב פיזי או לעזור להבריא ממחלה.

יולי יואל אדלשטיין: המשימות האלה היו ונשארו בשטחם של אנשי הצוות הרפואי, שכולנו מכירים ומוקירים את המקצועיות ואת המסירות שלהם לבריאות הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: אבל החוק יכול להוריד עומס מיותר מאלה שנקלעו לסיטואציות רפואיות מסובכות.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יכול לדאוג שמי שמגיעה לו עזרה, גם יקבל אותה; הוא יכול לוודא שהחולים בישראל יוכלו להיות מרוכזים רק בדבר אחד: להחלים, ולדלג בקלות מעל כל המשוכות האחרות.

יולי יואל אדלשטיין: גם בעידן של התפוצצות המידע שבו אנחנו חיים חייבים לדאוג שהמידע הנחוץ יהיה נגיש וזמין לכל אחד ובכל מקום, לאוכלוסיות החלשות ולאוכלוסיות החזקות, בפריפריה ובמרכז הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולאחל החלמה שלמה ומהירה לכל חולי ישראל, ולהביע תקווה שהדיון הזה יתרום להגדלת המודעות לזכויות המגיעות להם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את ראשון המציעים הצעות לסדר-היום, חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יחיאל חיליק בר: תודה, נכבדי היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: באמת, כפי שאמרת היום, ציינו בשדולה לשוויון בבריאות, שאותה אני מוביל לצד חברתי חברת הכנסת שולי מועלם וחברי חבר הכנסת אילן גילאון, את יום זכויות החולה בכינוס מיוחד בשיתוף עם האגודה לזכויות החולה.

יחיאל חיליק בר: כפי שאתה יודע, אדוני היושב-ראש, חוק בריאות ממלכתי מגדיר את סל שירותי הבריאות שלו זכאים תושבי המדינה.

יחיאל חיליק בר: מערכת הבריאות בישראל, שפרגנו לה היום הרבה – וגם לך, אדוני השר יעקב ליצמן, שאנחנו מתנצלים שנעדרת אבל מבינים את הנסיבות – מערכת הבריאות, באמת, אנחנו מסכימים, עושה כמיטב יכולתה בתקציב הנתון לה.

יחיאל חיליק בר: כמובן, תמיד יש מה לשפר: להגדיל את סל הבריאות – שאני יודע שהגדלת ב-200 מיליון, ומגיע לך על זה פרגון גדול, בתעדוף, בתמיכה ביותר מחלות יתומות, בשיפור הרפואה המונעת בישראל, וכך גם לחסוך מעט כסף.

יחיאל חיליק בר: אבל באמת, בשנים האחרונות גדל סל התרופות מ-300 מיליון שקלים ל-500 מיליון שקלים, ועל זה, אדוני השר, מגיע גם לך – ואני מתאר לעצמי שגם לשר האוצר – לא מעט קרדיט ותודה.

יחיאל חיליק בר: גם אני וגם חברתי שולי מועלם-רפאלי הודינו לכם במהלך הכינוס.

יחיאל חיליק בר: אתם כללתם בסל גם הרחבה של טיפולי שיניים, וזה דבר מבורך.

יחיאל חיליק בר: סל התרופות אמור להעניק – וגם מעניק, במידת היכולת – טיפול שוויוני לכל אזרחי ישראל, וגם זה דבר שהוא לא מובן מאליו ברחבי העולם.

יחיאל חיליק בר: אנחנו יודעים שמדי שנה מוגשות מאות בקשות למשרד, שיש צוות מקצועי מאוד שבוחן אותן, ויש ועדה ציבורית שאותה ממנה כבוד השר, שעובדת חודשים רבים על מנת לתעדף ולכלול כמה שיותר תרופות בסל.

יחיאל חיליק בר: הוועדה עושה עבודה מצוינת.

יחיאל חיליק בר: אנחנו גם יודעים שהרבה פעמים זאת דילמה מוסרית לא קטנה מה להעדיף – מעט תרופות להרבה אנשים או הרבה תרופות למעט אנשים במחלות יותר חשוכות וקשות.

יחיאל חיליק בר: תמיד יש לאן לשאוף, אבל בהחלט אנחנו רוצים לפרגן לכם ביום הזה.

יחיאל חיליק בר: יש היום, אדוני השר, ייצוג מועט יחסית בוועדה גם למומחים מתחום בריאות הנפש וגם לציבור החולים.

יחיאל חיליק בר: אנחנו שוחחנו היום עם יו"ר ועדת הסל היוצא פרופ' הלוי על איך אפשר לתת ייצוג – – –

יעקב ליצמן: לא יוצא.

יחיאל חיליק בר: לשעבר.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: השנה היה רוני גמזו.

יחיאל חיליק בר: לשעבר.

יחיאל חיליק בר: נכון.

יחיאל חיליק בר: לא האחרון, לשעבר.

יחיאל חיליק בר: סליחה.

יחיאל חיליק בר: דנו איתו כיצד אפשר לדבר על ייצוג של חולים בוועדת הסל ובמוסדות הבריאות.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שזה דבר מאוד מבורך אם נצליח לשלב את החולים, שיהיה להם איפה להשמיע את קולם.

יחיאל חיליק בר: הוא אמר שזה משהו שהוא חושב שהוא נכון, ואפשר לבחון אותו, ואני אשמח אם כבוד השר יבחן את הדבר הזה.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה במילה האחרונה, אדוני, לדבר על המחלות היתומות.

יחיאל חיליק בר: בשבועות האחרונים התוודעתי לסיפור המרגש של מאיה, רועי, דן ויהונתן דרייר ליברמן.

יחיאל חיליק בר: דן ויונתן הם תאומים בני שנתיים וחצי שלוקים במחלת יתום בשם תסמונת CCHS, שגורמת להם, אדוני היושב-ראש, להפסיק לנשום כשהם ישנים; דבר מזעזע להורים שבינינו פה בחדר – וזה רובנו.

יחיאל חיליק בר: תארו לעצמכם את מידת החרדה והדאגה של הורה שיודע שילדיו יכולים להפסיק לנשום לא רק כשהם הולכים לישון בלילה – ואז אתה מחבר אותם למכשירים – אלא אפילו כשהם צופים בטלוויזיה ופתאום נרדמים או אחרי ארוחה.

יחיאל חיליק בר: זאת חרדה תמידית.

יחיאל חיליק בר: זאת מחלה נדירה בקרב האוכלוסייה הכללית, אך היא אחת ממחלות היתום הנפוצות יותר.

יחיאל חיליק בר: לא מושקעים, לצערי, מספיק משאבים בארץ במחקר בנושא.

יחיאל חיליק בר: לאחר שהכרתי את משפחת דרייר ליברמן ואת עמותת יד לנשימה שהם הקימו כדי להעלות את המודעות למחלה, פניתי בנושא גם לרשות לחדשנות ולגופים נוספים כדי לעודד את המחקר והפיתוח, שיוכלו אולי יום אחד לתת לדן וליהונתן ולהורים שלהם ולעוד משפחות רבות – כדי שיהיו להם חיים נורמליים.

יחיאל חיליק בר: בלי תמיכה של ועדת סל הבריאות ומערכת הבריאות כולה ילדים כמו דן ויונתן יהיו מופקרים, ואני רוצה להודות לך, אדוני השר, גם על זה שאתם כל פעם מתייחסים לעוד ועוד מחלות יתומות ולעוד ועוד מקרים קשים, ולא רק למחלות יותר כלליות, ובאמת אתם נותנים פתרון למשפחות הנואשות הללו, שצריכות את הפתרונות האלה כמו אוויר לנשימה.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה, ב-20 שניות שנותרו לי, להודות לידידי יושב-ראש האגודה לזכויות החולה, השותף שלנו לדאגה לחולים ולמטופלים בישראל, שמוליק בן יעקב, שהוביל איתנו היום את היום החשוב הזה, לטל מורגנשטרן, מנהלת האגף להערכת תרופות וטכנולוגיות במשרד הבריאות, לפרופ' נחמן אש, משנה למנכ"ל מכבי, ולד"ר דוד מוסינזון, סמנכ"ל רפואה בקופת חולים מאוחדת, וגם, אדוני היושב-ראש, לתומר מוז, שהוא נציג הפרלמנט של הנוער המדעי בירושלים, שהגיע ונתן את קולו של הדור הצעיר, כמובן לפרופ' דב טשרניחובסקי, טלי קפלן ולכל מי שעסק במלאכת הקודש.

יחיאל חיליק בר: אז בשמי, בשם שולי – שגם תודה – ובשם אילן:

יחיאל חיליק בר: תודה שאפשרת לנו את היום המיוחד הזה, ותודה לכל מי שעשה בשביל לקדם את הנושא החשוב הזה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מלכיאלי – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע את חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני מצטרף לברכות של חברי חיליק בר לכל אלה שעסקו ביום הזה, וכאדם שבא ממערכת הבריאות אני רוצה להודות גם לסגן השר על זה שהוא מקדם – ואני יודע שהוא רגיש לעניינים של הבריאות של הציבור בכלל, והוא ממש רתום לכל דבר שמקדם את הבריאות, והוא נגד כל דבר שפוגע בבריאות, החל ממכרה הפוספטים ועד התמיכה בטיפול ב-SMA, בתרופה למחלה חשוכת המרפא.

ג'מעה אזברגה: אנחנו באמת מודעים לעניין של המצוקות במערכת הבריאות מאז ומתמיד.

ג'מעה אזברגה: עבדתי איזה 20 שנה במערכת הבריאות.

ג'מעה אזברגה: מאז ומתמיד מערכת הבריאות הייתה במצוקה.

ג'מעה אזברגה: אבל ביום הזה, אנחנו יודעים שאולי ב-20 שנה האחרונות אחד החוקים החברתיים הטובים ביותר שחוקקו בכנסת ישראל הוא חוק בריאות ממלכתי.

ג'מעה אזברגה: אני זוכר את חיים רמון, שר הבריאות לשעבר, שקידם את החוק הזה, ואני חושב שאחד הדברים שבתוך החוק הזה, חוק בריאות ממלכתי, זה שהוא נתן הזדמנות לכל מטופל, לכל חולה במדינת ישראל, לקבל את השירות, אם הוא במצב סוציו-אקונומי נמוך או גבוה, אם הוא בריא או פחות בריא, וחייב את הקופות לקבל כל חולה במצב הנתון, איך שהוא, בלי קשר למצבו הבריאותי; וזה לא היה דבר מובן מאליו לפני כן, אדוני היושב-ראש, לפני החלת חוק בריאות ממלכתי.

ג'מעה אזברגה: בהזדמנות של היום הזה אני רוצה לדבר על כמה נקודות בעניין חוק בריאות ממלכתי, שקיימות ולא מנצלים אותן.

ג'מעה אזברגה: אחד הדברים שרציתי לדבר עליהם הוא ההבדל בחוק בריאות ממלכתי – למרות החוק, שמחייב שוויון בין כל האזרחים, לא משנה באיזה מקום, יש עדיין הבדל בין הפריפריה למרכז במתן השירות ובקבלת השירות.

ג'מעה אזברגה: עדיין זה קיים, אדוני השר.

ג'מעה אזברגה: בפריפריה, במיוחד בדרום ובצפון, עדיין עבור חלק מהאוכלוסייה השירות הרפואי לא בהישג יד כמו שאנחנו חושבים ולא מובן מאליו כמו שאנחנו חושבים.

ג'מעה אזברגה: אדוני השר, המרחק של נותני השירות מהאוכלוסייה – השירות לא קיים, במיוחד בכפרים הבלתי-מוכרים.

ג'מעה אזברגה: ביישובים הבלתי-מוכרים עדיין מרוכזים הרבה מאוד אנשים, אלפי אנשים, והשירות הזה לא קיים ולא ניתן ולא בהישג ידם של התושבים של הכפרים האלה.

ג'מעה אזברגה: אני רציתי לדבר על עוד נקודה, אדוני סגן השר: זמני ההמתנה, במיוחד ברפואה המקצועית, בפריפריה לעומת המרכז, ממש עצומים וגדולים.

ג'מעה אזברגה: אם אתה תושב ערד, למשל, ואתה צריך שירות מקצועי, לפעמים זה לא בהישג יד שלך, ואתה צריך לנסוע 60 קילומטר לבאר שבע, או מלקיה אתה צריך לנסוע לתל אביב, לשם שינוי.

ג'מעה אזברגה: במיוחד הרפואה המקצועית עדיין לא בהישג יד של הפריפריה, אדוני השר.

ג'מעה אזברגה: אפילו הביטוחים המשלימים – אלה שיש להם את הביטוח הבסיסי, הוא לפי חוק בריאות ממלכתי, ויש את הביטוח המשלים, שזה עניין של בחירה, זאת לא חובה.

ג'מעה אזברגה: הביטוח המשלים – גם אם תרצה לנצל את השירות בביטוח המשלים, אתה חייב לנסוע למרכז, גם כי אין בעלי מקצוע שיכולים לספק לך את השירות הזה, והיחס בין הפריפריה למרכז עדיין עצום וגדול, אדוני סגן השר.

ג'מעה אזברגה: וברגע שאין לך את האפשרות הזאת אנשים זולגים לביטוח פרטי, וזאת אולי אחת הבעיות שלנו, שמבדילה בין עשיר לעני, ועדיין יש לנו בעיה עם הנושא הזה בין הפריפריה למרכז.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, אני כמובן ראיתי שמונחת – רשומה רפואית של חברי ניסן סלומינסקי, וכמובן שאני אתמוך בזה, בזכות החולה לקבל טיפול אצל רופא לא בהסכם, שגם זה דבר מעיק.

ג'מעה אזברגה: אני יודע שסיימתי את הזמן.

ג'מעה אזברגה: אני מסיים במשפט סיום.

ג'מעה אזברגה: כמובן, גם בזה אני אתמוך, אדוני היושב-ראש, בשני החוקים שמונחים על שולחן הכנסת, ואנחנו מקווים לצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז בכל מה שנוגע לשירות הרפואי בכלל.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בבקשה, גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני השר, חברי סגן השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, המטרה של כולנו היא מערכת בריאות זמינה, איכותית ושוויונית.

שולי מועלם-רפאלי: במדינת ישראל של תשע"ח, 2018, יש לנו מערכת בריאות מצוינת, בזכות האנשים שמובילים אותה ונמצאים בתוכה – רופאים, אחיות, אנשי מקצוע פארה-רפואיים, אנשי מינהל, הנהלות של מערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: ביום הזה, שבו דיברנו על זכויות חולים והתמקדנו בסל הבריאות, בסל התרופות, אני רוצה להגיד תודה רבה לחבריי לראשות השדולה, חבר הכנסת חיליק בר, שנמצא כאן, וחבר הכנסת אילן גילאון, שכפי שאנחנו נוהגים להגיד בהבדלה, אף על פי שאינו כאן, כבודו כאן.

שולי מועלם-רפאלי: דיברנו היום על הסל, ואני רוצה רק לתת איזה רקע קצר ולהתחיל באמת מהעדכון המשמעותי שנעשה – וגם חיליק הזכיר את זה וגם אני אזכיר את זה, כי זה היה שינוי משמעותי ודרמטי – בעלייה של הסכום שהוקצה לסל מ-300 מיליון ל-500 מיליון, ועל זה תודה גדולה לסגן השר הרב ליצמן ולשר כחלון.

שולי מועלם-רפאלי: רק בשביל שתבינו, ב-2018 הוגשו 712 בקשות לסל הבריאות, ומתוכן היו 574 תרופות.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף, בסוף התהליך המאוד-משמעותי שעושה ועדת הסל, הגיעו תרופות וטכנולוגיות בגובה של 3 מיליארד שקל לשני ה"לבלים" העליונים, 8A ו-A9 – לא צריך להיכנס לכאלה רזולוציות – ובסוף, מתוך זה, צריך לבחור בסכום של 500 מיליון שקל.

שולי מועלם-רפאלי: מזה אתם למדים שחברי ועדת הסל – כל אחד ואחת מהם – עושים עבודת קודש בעבודתם על הסל, מתוך שיתוף פעולה וראייה חברתית גם של חברות הפארמה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להגיד כאן ששיתוף הפעולה בין חברות הפארמה למערכת הבריאות במדינת ישראל מיטיב עם החולים, כיוון שגם בחברות – אין מה להסתיר את זה, הן חברות עסקיות – הראייה שלהן בבואן לשיתופי פעולה היא ראייה חברתית.

שולי מועלם-רפאלי: כמי שעוסקת כל הזמן בשאיפה לצמצם את הפער בתוך מערכת הבריאות, צריך לדעת שסל התרופות הוא אחד האלמנטים המרכזיים בצמצום פערים, כי תרופה או טכנולוגיה שנכנסת לסל ניתנת באופן שוויוני למטופלים כולם.

שולי מועלם-רפאלי: אז מה הייתי רוצה לבקש, אדוני סגן השר, בדרך ובמחשבה איך להיטיב את סל הבריאות, סל התרופות, בפעם הבאה שנעבוד עליו?

שולי מועלם-רפאלי: קודם כול, אני חושבת שזה עלה היום ביתר שאת מכל הדוברים בכינוס של השדולה, וזה עלייה משמעותית בתקציב – שנעשתה, כמו שאמרתי, והודיתי עליה.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה שלנו היא עלייה קבועה וידועה מראש.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נקבל החלטה, כדי שאפשר יהיה לתכנן הכנסה של תהליכים, טכנולוגיות ותרופות.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לדעת.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לקבל החלטה על עלייה קבועה בסל התרופות ושידעו אותה מראש בוועדת הסל.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השני שאני מבקשת, שהוא בעיניי קריטי, זה קדנציה קבועה.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נקבל החלטה מה יהיה האורך שלה, אבל שתהיה קדנציה, שידעו מתי נכנסים ומתי מסיימים.

שולי מועלם-רפאלי: בכינוס של השדולה היום דיברו על שלוש שנים או ארבע שנים.

שולי מועלם-רפאלי: הקדנציה הקבועה הזאת תהיה של נציגי הציבור בוועדת הסל.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה בזה חשיבות אדירה.

שולי מועלם-רפאלי: לנציגי הציבור בוועדת הסל יש משמעות גדולה, גם לאמון הרב שהציבור רוחש לוועדה הזאת, וכדי שהם ילמדו לעומק את התהליכים ויעשו את זה באופן אמיתי, אנחנו חייבים להגדיר קדנציה שהיא משמעותית.

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה פה ארבע שנים; היו כאלה שחשבו שאפשר גם להסתפק בשלוש.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם אנשים מוכנים להתמסר לעניין הזה, נכון לנו לעשות את זה.

שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף זה להכניס נציג חולים לוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאין מישהו מחברי או חברות הכנסת שבתקופת העבודה של ועדת הסל לא קיבל ללשכתו או באחת הוועדות שהוא חבר בהן פנייה למפגשים עם מטופלים, משפחות מטופלים, ארגוני חולים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה חשיבות גדולה בעבודה המשותפת שלנו עם ארגוני החולים, ומתוך זה – נציג חולים בוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר האחרון – היום הוועדה עובדת מאוקטובר עד דצמבר.

שולי מועלם-רפאלי: באופן אמיתי, בסוף דצמבר הוועדה מסיימת את עבודתה.

שולי מועלם-רפאלי: בפועל אנחנו רואים שחודש ינואר מתבזבז, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: חודש ינואר – עד שהקופות מקבלות, נגיד ב-8 בינואר, עד שהן מוציאות את הנהלים, עד שבסוף זה מוטמע ומגיע למטופלים, משהו מתפספס בחודש ינואר.

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה, אדוני סגן השר, שהעבודה בוועדה תתחיל חודש קודם ותיגמר לקראת אמצע דצמבר, וכך לא נאבד, לא נפסיד, ונטמיע את ההחלטות של ועדת הסל בתוך מערכת הבריאות כבר בתחילת חודש ינואר.

שולי מועלם-רפאלי: לסיום אני רוצה להגיד משפט.

שולי מועלם-רפאלי: בתוך ההודיה הגדולה על מערכת בריאות מצוינת, אני אגיד את מה שאני תמיד אומרת יחד עם זה גם בוועדות הרלוונטיות: מדינת ישראל, מערכת הבריאות במדינת ישראל, חייבת לעבור להשקעה גדולה, שתלך ותגדל, במערכות מניעה, כדי שנוכל לחסוך בעתיד, בעזרת השם, על טיפולים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את סגן שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן להשיב על ההצעות לסדר-היום.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חיליק, אני קודם כול רוצה להתנצל.

יעקב ליצמן: ממש לא יכולתי לבוא היום.

יחיאל חיליק בר: התנצלנו בשמך.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אני אנסה.

יעקב ליצמן: קשה לי לענות לכם על ההצעות לסדר-יום, כי בסך הכול אני איתכם.

יעקב ליצמן: אני חושב שאתם צודקים – זו השורה התחתונה.

יעקב ליצמן: כל הדברים שאני אענה: שיפרנו, ושיפרנו, והעלינו, ומתוך 300 העלינו ל-500 – בסדר.

יעקב ליצמן: גם אם יהיו לי 1.5 מיליארד זה לא יספיק לי.

יעקב ליצמן: עוד מעט אתייחס גם לשמוליק – שהוא כאן, שהיה אצלי גם אתמול עם חולים.

יעקב ליצמן: זה לא פשוט, הנושא הזה, ואני אשתף אתכם גם בהתלבטויות.

יעקב ליצמן: קודם כול, אני אקריא את התשובה של המשרד, ואחר כך בכמה דקות אפרט לבד: חוק זכויות החולה הוא חוק ייחודי למדינת ישראל, והוא אחד החוקים החברתיים החשובים ביותר.

יעקב ליצמן: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי עיגנו את זכותו של כל אזרח לקבל טיפול רפואי הולם.

יעקב ליצמן: חוק זכויות החולה משלים אותו על ידי הגדרת הזכויות של כל מטופל במערכת הבריאות:

יעקב ליצמן: הזכות לקבל טיפול ללא אפליה; הזכות לטיפול נאות תוך שמירה על רצף טיפולי; הזכות לנוכחות מלווה ולקבלת מבקרים; הזכות לדעת מי המטפלים, שמם ותפקידם; לדרוש הסברים; לקבל מידע מהרשומות הרפואיות; לקבל חוות דעת נוספת; הזכות לשמירה על כבודם של המטופלים, על פרטיותם, על הסודיות הרפואית בעניינם; הזכות להיות מעורב ומשפיע.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות פועל במשך שנים לקידום קיומם של העקרונות המתבטאים בחוק.

יעקב ליצמן: המשרד פועל בשיתוף פעולה עם גופים רבים, וראוי לציין במיוחד את האגודה לזכויות החולה בראשות שמוליק בן יעקב, כפי שציינתי קודם, יוזם היום הזה בכנסת ושותף ותיק לדרך.

יעקב ליצמן: אני מבקש לדבר היום על העקרונות ועל הפעולות שאנחנו עושים כדי לקדם ולקיים אותם.

יעקב ליצמן: הדבר הראשון זה שקיפות.

יעקב ליצמן: המידע המצטבר במשרד הבריאות הוא מידע ששייך לציבור.

יעקב ליצמן: יש לחשוב איך להנגיש אותו בצורה טובה ויעילה, תוך שמירה על פרטיות וסודיות, במגבלות החוק, אבל אין מחלוקת שהמידע הוא של הציבור.

יעקב ליצמן: ככל שיש מידע אמין, זמין ונגיש יותר, ניתן לקבל החלטות טובות יותר, גם ברמת המערכת וגם ברמת המטופלים; ניתן לייצר רפואה טובה יותר.

יעקב ליצמן: סקרי האיכות והשירות שלנו מתפרסמים לציבור, מהמדדים הקליניים ועד מדדי החוויה.

יעקב ליצמן: אנחנו נפגשים במטופלים בחדרי מיון, במחלקות הפנימיות, בבתי חולים פסיכיאטריים, במרפאות החוץ.

יעקב ליצמן: מעבר לטיפול הרפואי שהם מקבלים, אנחנו שואלים אותם על החוויה שלהם: איך אתם מעריכים את הטיפול?

יעקב ליצמן: איך היחס שקיבלתם?

יעקב ליצמן: האם נתנו לכם את כל המידע?

יעקב ליצמן: האם אתם מרגישים שאתם בידיים טובות?

יעקב ליצמן: אנחנו לומדים את התשובות ברמה הלאומית, מפרסמים אותן, מסיקים מסקנות ומקדמים שיפור מתמיד דרך תוכניות ייעודיות.

יעקב ליצמן: במסגרת חוק חופש המידע אנחנו מקבלים מאות שאלות למשרד בכל שנה.

יעקב ליצמן: אנחנו פועלים רבות כדי לקדם שקיפות בכל המחלקות ומענה מהיר ככל האפשר על שאלות מהאזרחים.

יעקב ליצמן: הסעיף השני זה מיצוי זכויות.

יעקב ליצמן: כולנו נתקלים בקושי למצות את הזכויות שלנו מגורמים במערכת הבריאות, ובממשלה בכלל.

יעקב ליצמן: במצבים בריאותיים הקושי רב יותר.

יעקב ליצמן: לפעמים חסר מידע, לפעמים המודעות נמוכה, יש חשש מפני הביורוקרטיה, קושי להתנהל מול מוסדות גדולים, מאבקים שנדרשים כדי לקבל זכויות.

יעקב ליצמן: מיצוי הזכויות חשוב במיוחד להתמודדות עם מצבים בריאותיים, והוא יכול לקדם את הבריאות.

יעקב ליצמן: קושי במיצוי זכויות עלול להשפיע לרעה על המצב הבריאותי עצמו.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות מקים בימים אלה מערך ארצי של מרכזי מיצוי זכויות בבתי החולים, ובהמשך – בקהילה.

יעקב ליצמן: מרכזים אלה ינגישו מידע למטופלים ויסייעו להם במימוש זכויותיהם מכלל משרדי הממשלה ומערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: המרכז הראשון נפתח לפני שבוע וחצי באיכילוב.

יעקב ליצמן: מטופלים ראשונים כבר קיבלו סיוע.

יעקב ליצמן: בשנתיים הקרובות צפויה פריסה של כ-30 מרכזים ברחבי הארץ.

יעקב ליצמן: בנוסף, משרד הבריאות הקים את מה שנקרא תחנת "קול הבריאות" – מערכת מידע המרכזת את כל הזכויות במערכת הבריאות בצורה המאפשרת השוואה בין קופות חולים, כולל הביטוחים המשלימים.

יעקב ליצמן: נציבות הקבילות לחוק ביטוח בריאות ממלכתי היא מוסד ייחודי, הפועל בתוך המשרד למען המטופלים ומאפשר להם לפנות בצורה ישירה להתערבות הרגולטור בכל מקרה שבו עולה אפילו חשש לפגיעה בזכויותיהם.

יעקב ליצמן: 3.

יעקב ליצמן: שיתוף מטופלים – ברור לנו כי שיתוף מטופלים הוא אבן יסוד בקידום הבריאות, הבטיחות, איכות הטיפול ואיכות השירות.

יעקב ליצמן: אנחנו פועלים לשתף מטופלים ומשפחות בתהליכי תכנון מדיניות והטמעתה.

יעקב ליצמן: אנחנו מזמינים ומקדמים בברכה השתתפות של מטופלים וארגוני מטופלים בכל הנושאים.

יעקב ליצמן: תוכניות שחשוב לי לציין היום מתוך מגוון תוכניות הפועלות בשטח: בריאות הנפש – במסגרת מהלכים לשיפור הטיפול בבריאות הנפש הוקמו התוכניות עמיתים לזכויות ועמיתים מומחים – תוכניות שבהן מתמודדים בבריאות הנפש מנגישים מידע ומקדמים מיצוי זכויות בקרב אוכלוסיית המתמודדים באשפוז ובקהילה ובקרב הציבור הרחב.

יעקב ליצמן: המתמודדים עצמם הם שותפים מלאים בהובלת התוכנית והטמעתה.

יעקב ליצמן: שותפים לחיים היא תוכנית להתמודדות נכונה ובונה עם אירועים של טעויות בטיפול הרפואי.

יעקב ליצמן: הדגשים העיקריים בה: אמון במטופלים שאומרים שהטיפול פגע בהם, תמיכה מתמשכת במטופל ובמשפחתו לאחר הפגיעה, כנות ופתיחות לגבי מה שקרה, כולל התנצלות, סיוע בהתמודדות עם טראומה נפשית בעקבות המקרה, בעיקר כשנדרש המשך לטיפול, יידוע המטופלים לגבי שינויים שנעשו ומאמצים למנוע טעויות נוספות בעתיד ועוד.

יעקב ליצמן: התוכנית גובשה בשיתוף פעולה עם משפחות ומטופלים שנפגעו מטעויות כאלה.

יעקב ליצמן: בחודשים האחרונים מתקיימים ברחבי הארץ מפגשים של משפחות המטופלים עם צוותים רפואיים כדי להטמיע את הדגשים הללו ולחזק את השותפות.

יעקב ליצמן: אני מברך את יוזמי האירוע היום ואת כל הנוכחים, ומזמין את כל מי שנושאי הבריאות וזכויות החולים חשובים לו לפעול ביחד איתנו למען מערכת בריאות טובה יותר.

יעקב ליצמן: עכשיו אני רוצה להתייחס לכמה דברים שהעליתם.

יעקב ליצמן: א.

יעקב ליצמן: יש 16 חברים בוועדת הסל.

יעקב ליצמן: החלוקה שם – לי אין הרבה.

יעקב ליצמן: צריכים להיות, קודם כול, מארבע קופות החולים, שאין לי say בהן; אחר כך אני צריך מומחים – ארבעה; נציגי ציבור – ארבעה; אחר כך יש כל מיני, שזה השותפות ביני לבין שר האוצר.

יעקב ליצמן: בדרך כלל אני ממנה.

יעקב ליצמן: אני מניח שפה ושם יש התערבות על אחד, אבל זה המצב.

יעקב ליצמן: כולם עובדים קשה.

יעקב ליצמן: כולם.

יעקב ליצמן: גם השופטת גרסטל עושה שם עבודה נהדרת.

יעקב ליצמן: אני מציין אותה, במקרה היא עלתה, אבל היא ממש יסודית שם, וכל מיני דברים היא עושה שם.

יעקב ליצמן: הם לומדים את כל הדברים לפני שהם מגיעים להיות חברים בוועדה.

יעקב ליצמן: לשר או לסגן שר הבריאות אין מילה בסל הבריאות.

יעקב ליצמן: אסור להם להתערב, ואני לא אתן לאף אחד להתערב.

יעקב ליצמן: אני יודע שיש בקשות מכל הכיוונים, אבל אני לא אתן לאף אחד להתערב בסל, כולל סגן שר הבריאות.

יעקב ליצמן: זה לא תפקידו.

יעקב ליצמן: יש מומחים.

יעקב ליצמן: יש מומחים שבדקו את זה.

יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לך שאנחנו כרגע בסוף פברואר, והתחילו כבר לעבוד על הסל הבא.

יעקב ליצמן: יושב צוות במשרד הבריאות, והם ממיינים, בודקים את המחירים, מתמקחים על המחירים – לא סתם שואלים כמה עולה.

יעקב ליצמן: אם אתם צריכים ראיה, הדבר הכי מפורסם זה מה שעשינו עם SMA.

יעקב ליצמן: אף אחד לא האמין לי שאני אביא פתרון, והבאתי.

יעקב ליצמן: הבטחתי אז בוועדת הכספים, נדמה לי – – –

לאה פדידה: סגן השר, מה עם המבצע שאמרת על ניתוחים קטנים?

יעקב ליצמן: זה יצא, אבל אני לא כל-יכול שאני אומר ומייד זה נהיה.

יעקב ליצמן: לאט-לאט זה יצא.

בצלאל סמוטריץ': צדיק גוזר והקדוש ברוך הוא מקיים.

יעקב ליצמן: אבל קודם כול צריך להיות צדיק.

יעקב ליצמן: כדי להיות צדיק – יש הרבה עבודה לפני כן, כדי להיות צדיק.

יעקב ליצמן: אחר כך נדבר על הצדיק הזה.

יעקב ליצמן: אז ברור שאני רוצה לעשות את זה.

יעקב ליצמן: זה לא קל.

יעקב ליצמן: הסל זה 500, ויורד מזה 400 לשיניים לילדים.

יעקב ליצמן: זה הסל.

יחיאל חיליק בר: 40.

יעקב ליצמן: 40, סליחה.

יעקב ליצמן: הבשורה הטובה היא שזה נגמר, כי בתקציב 2019 העברתי כבר עד גיל 18.

יעקב ליצמן: נגמר.

יעקב ליצמן: עשיתי מבצע, הכנסתי עוד כסף ממשרד הבריאות לשנתיים, 80 מיליון שקלים, לתת טיפולי שיניים לילדים עד גיל 18.

יעקב ליצמן: זאת בשורה.

יעקב ליצמן: אני עשיתי את זה מסיבה – הייתה שרת בריאות שהחזירה את הכסף לאוצר.

יעקב ליצמן: לפני שעזבתי בפעם הקודמת השארתי 8 מיליון שקל והחזירו את זה, שלא צריך.

יעקב ליצמן: אז אני הייתי חכם הפעם והעברתי את זה.

יעקב ליצמן: עכשיו אני אגיד לכם כמה דברים: סל בריאות הולך להשקיע הרבה כסף בבריאות הנפש, המון כסף, בתקציב הבא.

יעקב ליצמן: המון כסף.

שולי מועלם-רפאלי: – – –

יעקב ליצמן: אני לא ידעתי מה היה, לא הספקתי.

יעקב ליצמן: אבל אני יכול להגיד לכם: המון המון כסף.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להגיד סכום, כי אתם תחשבו שזה מופרז, אבל בהחלט המון כסף.

יעקב ליצמן: יש סיבה לכך, למה קיבלנו כסף לזה.

יעקב ליצמן: אנחנו מקבלים – עוד לא קיבלנו, אבל מקבלים.

יעקב ליצמן: בריאות הנפש – שיפצנו בכפר שאול, אני חושב.

יעקב ליצמן: זה עולם אחר היום.

יעקב ליצמן: ביקרתי שם, וזה עולם אחר, לא מה שהיה – חדרים שחורים כאלה, שזה מכניס מורת רוח, מורת נפש.

יעקב ליצמן: זה אחרת, הטיפול שם.

יעקב ליצמן: אז יש דברים שעושים.

יעקב ליצמן: מה שאמרתי קודם – לזה אין לי פתרון.

יעקב ליצמן: הייתי שמח אם הייתי מקבל כל מיני הצעות.

יעקב ליצמן: להגיד שנקבל מהאוצר – זה הפתרון שגם אני יודע לומר, אבל אין לי את הפתרון הזה.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, גם התחייבתי שלא אבקש יותר כסף.

יעקב ליצמן: קיבלתי סיעוד, קיבלתי שיניים – לא משנה, אני לא נכנס כרגע.

יעקב ליצמן: אני מדבר על המחלות היתומות.

יעקב ליצמן: זה המון כסף.

יעקב ליצמן: המון כסף.

יעקב ליצמן: יש מחלות, בלי לנקוב בשמות, שאם הייתי בטוח שזה מרפא לגמרי, יכול להיות שהייתי הופך עולמות בצורה אחרת, לא יודע, כפי שעשיתי קצת עם SMA.

יעקב ליצמן: יש דברים שאני לא בטוח שזה מרפא; אולי מקל.

יעקב ליצמן: את הסכומים שנדרשים – אין לי לזה.

יעקב ליצמן: אף שאני חושב – ואני אומר את זה כל הזמן, ואני מביא את הראיה מהחייאה: כשאנחנו עושים החייאה בבית חולים, אף אחד לא יודע כמה זמן החולה יחיה; יכול להיות חצי שעה ויכול להיות שנים.

יעקב ליצמן: אף אחד לא יודע, אבל עושים, לא משנה.

יעקב ליצמן: זה, לדעתי, צריך להגיע גם בהשקעה בלהציל אנשים – לא משנה כמה זמן הם יחיו.

יעקב ליצמן: זאת דעתי.

יעקב ליצמן: אבל מה, היות שמדובר בהרבה מחלות, לא מספר קטן – שמעתי את זה אתמול, גם ישבתי איתם – ומדובר בסכומי עתק, גדולים, אני לא מדבר על להתערב או לא להתערב, אבל קשה לי להגיד שאני יכול להביא את הכסף הזה.

יעקב ליצמן: אני אשמח, רבותיי, אם אתם תקיימו דיון.

יעקב ליצמן: אני אבקש להעביר את זה לוועדה.

יעקב ליצמן: אני אבקש בוועדה, אם אתם מוכנים, מעבר לכל הדברים של זכויות החולה, לבקש דיון רק על המחלות היתומות, רק על זה.

יעקב ליצמן: תבקשו דיון – אני אבוא, אני אגיד לכם מה הדילמות שלי במשרד.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם במפורש: עד לרגע זה אין לי פתרון, אבל אני יכול להגיד לכם במפורש: אני אגיד שבהחלט צריך פתרון.

יעקב ליצמן: פה ושם עשינו מבצע, קצת כסף, הורדנו רק למחלות האלה.

יעקב ליצמן: אבל זה קשה, זה הרבה מחלות.

יעקב ליצמן: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם, את ההתלבטות שלי, עם הכנסת, עם חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: רבותיי, תעזרו לי לחפש פתרון.

יעקב ליצמן: לא יודע.

יעקב ליצמן: אז אני אשמח מאוד שבוועדה אצל אלי אלאלוף תקיימו.

יעקב ליצמן: תפרידו את הדיונים.

יעקב ליצמן: יש דיון על זכויות החולה – זה שטויות; בסדר, מטפלים.

יעקב ליצמן: על המחלות תקיימו דיון ונתלבט ביחד, נחפש איזה פתרון ביחד.

יעקב ליצמן: עניתי לך על נציגים, נציג החולים.

יעקב ליצמן: אני חושב שנציגי החולים הם גם אישי ציבור שנמצאים שם.

יעקב ליצמן: יש אישי ציבור נהדרים שם, כפי שהזכרתי – גרסטל, ואני אומר עוד כמה.

יעקב ליצמן: הם באמת עבדו טוב, אני אומר לכם מתוך הוועדה.

יעקב ליצמן: אז אני מסכים, אי-אפשר לעשות מכל – אפילו אני הכנסתי ערבי לתוך הוועדה; בפעם האחרונה הכנסתי קצין רפואה דרוזי של צה"ל.

יחיאל חיליק בר: כן, דרוזי מבית ג'ן, ד"ר – – –

יעקב ליצמן: אני לא יודע, אני לא זוכר שמות, תאמין לי.

יעקב ליצמן: ביקשתי המלצות – קיבלתי.

סאלח סעד: – – – בחור עשר, כל הכבוד לכם.

יחיאל חיליק בר: מה, מה השם שלו?

סאלח סעד: ד"ר זיאד דבור.

יעקב ליצמן: – – –

סאלח סעד: זו בחירה מצוינת, אני אומר לך.

סאלח סעד: אני מכיר אותו.

סאלח סעד: עשה שעות על גבי שעות – – –

יעקב ליצמן: אני יודע, אני יודע.

יעקב ליצמן: אמרתי לך.

יעקב ליצמן: אמרתי.

יעקב ליצמן: לכן, חבר הכנסת עפו אגבאריה היה לפני שנתיים הנציג שלי בוועדה.

יעקב ליצמן: מה רע?

יעקב ליצמן: היה חבר כנסת.

יעקב ליצמן: אז הוא אחד מתוך ה-13.

יעקב ליצמן: הכנסתי אותו.

יעקב ליצמן: אני לא משחק פוליטיקה לגבי הדברים האלה, אני מחפש שיהיה טוב לכולם ונציג לכולם.

יעקב ליצמן: אז אני מציע, רבותיי, א.

יעקב ליצמן: להעביר את זה לוועדה; ב.

יעקב ליצמן: אני אומר – – –

בצלאל סמוטריץ': רגע, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': להעביר לוועדה אז זו הכותרת של "יום זכויות החולה".

בצלאל סמוטריץ': אם רוצים דיון ספציפי – – –

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: הפסקת אותי באמצע.

יעקב ליצמן: אז הכותרת של "יום זכויות החולה" – מעבירים לוועדה.

יעקב ליצמן: נקודה.

יעקב ליצמן: נגמר.

בצלאל סמוטריץ': נצביע על זה.

יעקב ליצמן: בסדר, נצביע.

יעקב ליצמן: אני אמרתי לחברי הכנסת גם לדבר עם אלי אלאלוף שבנפרד מהדיון על זכויות החולה, לעשות דיון על המחלות היתומות.

יעקב ליצמן: אני אשתדל – בלי הבטחה – אני אשתדל לבוא, ונראה ביחד, נתלבט לראות בדיוק מה ניתן.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אז אנחנו רגע לפני ההצבעה על הצעתו של השר להעביר את הנושא להמשך דיון בוועדה.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו כאן הבעת עמדה נוספת, של חבר הכנסת שמולי, ואם יבוא חבר הכנסת גליק, אז גם הוא.

בצלאל סמוטריץ': דקה, אדוני, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חברי חיליק בר וגם את היוזמים – את שולי ושאר היוזמים של היום הזה.

איציק שמולי: באמת כל הכבוד.

איציק שמולי: אני רוצה לשבח גם את סגן השר, גם על הפעולות להגדלת סל הבריאות וגם על הטיפול הממוקד במחלות היתומות.

איציק שמולי: זה בהחלט ראוי לציון.

איציק שמולי: שלוש הערות קצרות בחצי דקה.

איציק שמולי: האחת, לגבי זכויות החולה – אני חושב, אדוני סגן השר, למרות הפעילות המבורכת של מוקד קול הבריאות, אני חושב שיש מקום לחשיבה נוספת איך להפוך את הזכויות, את מיצוי הזכויות, לחלק מובנה מההליך הרפואי.

איציק שמולי: זאת אומרת, כשאני בא לרופא, אז אולי בלחיצת כפתור נוספת אצל הרופא המקצועי בקהילה הוא יוכל להוציא לי, על סמך המידע שיש אצלו על המחשב, מהן הזכויות המגיעות לי, לפי האבחנה הרפואית שהוא נתן לי, לפי הסל המשלים ולפי סל הבריאות הממלכתי.

איציק שמולי: דבר שני – אני אסתפק רק בהערה נוספת, כי אין לי זמן – אני חושב שדווקא ביום הזה ראוי לגנות את הדברים של יושב-ראש ההסתדרות הרפואית – שאני מאוד מעריך אותו – שיצא כנגד המקצועיות של האחיות במערכת הבריאות וקבע שהעברת סמכויות מהרופאים לאחיות זה בגדר סיכון של המטופלים במערכת הבריאות.

איציק שמולי: זו אמירה שערורייתית שחייבים לגנות בכל תוקף.

איציק שמולי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת שמולי.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו נעבור כעת להצבעה כעת על הצעתו של סגן השר להעביר את הנושא להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': סליחה – ועדת העבודה, רווחה ובריאות, אני מתקן: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים –אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 12 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': גם חברת הכנסת רויטל סויד מצרפת את תמיכתה, לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה תועבר להמשך דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/4116/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו כאן שתי הצעות חוק מוצמדות.

בצלאל סמוטריץ': הראשונה – הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי ואילן גילאון.

בצלאל סמוטריץ': ינמק את ההצעה – כמובן, לקריאה טרומית – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך יש לנו הצעה מוצמדת, שתנומק בשלוש דקות על ידי חבר הכנסת מוסי רז, ואז, אם תהיה תשובה – טוב, אם לא – נצביע על שתיהן, אחת אחרי השנייה.

בצלאל סמוטריץ': עד עשר דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ח–2018, חוק שלי וגם של אילן גילאון – שאני מבין שהוא לא יהיה היום.

ניסן סלומינסקי: רק לומר, אני רוצה להודות לחברי וידידי עמיעד טאוב, שהוא יושב-ראש עמותת אופק – חזרה לחיים, שפועלת למניעת רשלנות רפואית ולקידום מערכות הבריאות במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: הוא חווה את זה על בשרו, כמו שאומרים – בשר ילדו – וגם קיבלתי מאנשים נוספים מקרים נוספים שהובאו לידיעתי.

ניסן סלומינסקי: יש חשיבות גדולה מאוד לכך שאדם יקבל את היידוע או את הרשומות הרפואיות בזמן שהוא עוזב.

ניסן סלומינסקי: מטופלים רבים אינם מודעים לזכותם לקבל מהמטפל או מהמוסד הרפואי מידע מהרשומה הרפואית שלהם, ולכן הם לא מבקשים את המידע כשהם משתחררים.

ניסן סלומינסקי: ומה שקורה – לעיתים תכופות, כשהוא נזקק לזה אז אין לו את זה, ואם הוא צריך לקבל טיפול רפואי נוסף, או לפעמים, אם הוא רוצה להגיש תביעה על רשלנות רפואית, פתאום אין לו את זה, וכשהוא הולך לקבל את זה אחרי זמן מתברר שזה לא מושלם, לא בדיוק, לא זה – אבל זה כבר אחרי הרבה זמן, וזה כבר לא רלוונטי, ולא יכול לעזור לשום דבר.

ניסן סלומינסקי: הוא גם לא זוכר תמיד את כל הפרטים, ויש משמעות גדולה מאוד למטופל שהוא יקבל את זה בזמן שהוא עוזב, שאז הכול טרי.

ניסן סלומינסקי: מה שקורה – בזמן שהוא בבית החולים בשביל עצמו או ילדיו, הוא בלחץ, כמו שכל אחד מאיתנו יודע; אין לו ראש לזה והוא לא חושב על זה.

ניסן סלומינסקי: אם בית החולים לא ייתן לו תזכורת וישאל אותו: כבודו, אדוני רוצה את הרשומה הרפואית?

ניסן סלומינסקי: הוא ישכח מזה לגמרי, ואחר כך כבר יהיה מאוחר מדי, נגיד כך.

ניסן סלומינסקי: אז באמת, במקרה שאנחנו מדברים עליו – שאני מודע לו, מלווה אותו כבר הרבה זמן – היו לזה השלכות גדולות מאוד, והתוצאות לא היו טובות, בגלל שלא היה את הרישום הזה.

ניסן סלומינסקי: ההצעה הזאת גם יכולה לפעמים להציל חיים, משום שאם המטופל מיודע ויש לו את הרישומים המדויקים ונבדק בזמן שעוזבים את בית החולים והכול עוד טרי וידוע, אחר כך, כשיש המשך, אז זה יכול לעזור, ולפעמים, כשאין את זה, זה לפעמים יכול להיות גם סכנת חיים.

ניסן סלומינסקי: לפיכך, הצעת החוק אומרת שיש להטיל על המוסד הרפואי את האחריות ליידע מטופל המשתחרר מטיפול רפואי על זכותו – זכות קיימת, אבל להגיד לו: אדוני עוזב את בית החולים; זכותך, אם תרצה, לקבל את הרשומה, לקבל עותק של זה.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אם המטופל הוא קטין או פסול דין – במקרה הזה זה קרה, אבל זה קורה בהרבה מאוד מקרים כשמדובר בילד – הזכות תהיה גם לאפוטרופוס שלו.

ניסן סלומינסקי: יובהר כי במקרים שבהם על פי חוק לקטין יש זכות לקבל טיפול רפואי על דעת עצמו, אזי הזכות לקבל את הרשומות הרפואיות היא שלו, זה יהיה בידו.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף – וגם היינו עדים לזה שכשאתה כבר מבקש, זה נמשך ונמשך ונמשך עד שאתה מקבל, למרות שלפעמים זו לחיצת כפתור; היום, בטכנולוגיה של היום – וכולם ממוחשבים והכול – זה לחיצת כפתור, ומושכים אותך עד שהנשמה יוצאת, אתה מתייאש וכו'.

ניסן סלומינסקי: לכן, בחלק האחרון מוצע לקבוע כי המטופל שביקש לקבל רשומה – מי שלא מבקש ולא רוצה, לא, אבל מי שכן מבקש, שיקבל את זה בתוך 48 שעות ממועד בקשתו.

ניסן סלומינסקי: ואני אומר שוב, בעידן הטכנולוגי של היום זה לא בעיה וזה אפשרי.

ניסן סלומינסקי: זו הצעת חוק חשובה, ואני אומר לכם מהמציאות, מהחיים, אנחנו יודעים – וגם מהמקרים האלה – שיש לזה חשיבות עצומה, ולכן אני מבקש מחברי להצטרף ולאשר את זה בקריאה טרומית ולהעביר את זה, אני מניח, לוועדת העבודה והרווחה.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/1013/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': יש לנו הצעה מוצמדת – הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת אילן גילאון, ומשום מה ינמק אותה מהמקום חבר הכנסת מוסי רז.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה, דקה לרשותך.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אם חבר הכנסת סלומינסקי ואנוכי מסכימים, כנראה זו הצעה טובה.

מוסי רז: אני גם חושב שהוא נימק אותה היטב.

מוסי רז: בעצם, למטופל שמשוחרר מטיפול רפואי יש זכות לקבל את הרשומות הרפואיות.

מוסי רז: לא תמיד הוא יודע על כך, וגם אם הוא יודע, לא תמיד הוא מבקש אותן.

מוסי רז: צריך לדאוג ליידע אותו על מנת שיוכל לקבל אותן ויוכל לדעת מה מצבו.

מוסי רז: כפי שאמר גם חבר הכנסת סלומינסקי, לפעמים זה אפילו מציל חיים.

מוסי רז: לפעמים זה לא מציל חיים אבל זה סתם עוזר בחיים, ואין שום סיבה שזה לא יהיה.

מוסי רז: אני מניח שזה יתקבל עכשיו פה אחד, וחבל להוסיף על כך מילים.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת מוסי רז.

בצלאל סמוטריץ': משיב על ההצעות במשותף סגן שר הבריאות חבר הכנסת הרב ליצמן.

עיסאווי פריג': כבוד השר, אתה לא חייב להשיב.

יעקב ליצמן: אולי אני חושב לענות כמו שאתם רוצים לשמוע.

יעקב ליצמן: גם זה קורה.

מוסי רז: כמו שאומר שופט בבית משפט: אני מסכים.

בצלאל סמוטריץ': סגן השר, כבר סיכמנו שהוא יסיים להשיב עד – – –

יעקב ליצמן: בימים אלו להזכיר שופטים זה לא פופולרי, אז אנא.

בצלאל סמוטריץ': סגן השר יסיים להשיב לא יאוחר מהשעה 18:00, כך סיכמנו, אז אפשר להירגע.

יעקב ליצמן: תודה רבה, אדוני.

לאה פדידה: מה, 50 דקות הוא ישיב?

בצלאל סמוטריץ': לא יאוחר מהשעה 18:00, תהיו רגועים.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לכם שאקצר מאוד.

יעקב ליצמן: קבלת העתק מהרשומות הרפואיות היא אחת מזכויות המטופלים המוגנות בחוק זכויות החולה.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות עמל זה זמן רב על שיפור גישתם של מטופלים לתיקי הרשומה הרפואית, הן מבחינת הגדרת הרשומה והן מבחינת התשלום המרבי שניתן לגבות עבור העתק הרשומה.

יעקב ליצמן: לשם כך הפיץ המשרד את תקנות זכויות החולה (תשלום מרבי בעד העתק רשומה רפואית או עיון בה) להערות הציבור.

יעקב ליצמן: בימים אלו מושלמת העבודה על התקנות לקראת הגשתן לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יעקב ליצמן: לפיכך, לא חשבנו שיש צורך בהצעת החוק של חברי הכנסת סלומינסקי וגילאון, שההוראות שבה ומטרותיה לא ברורות דיין, וממילא יכולות להיקבע במסגרת תקנות ולא בחקיקה ראשית.

יעקב ליצמן: ועדת השרים החליטה לתמוך בהצעת החוק – גם אני – בקריאה טרומית, בתנאי שלא תקודם במשך שישה חודשים, ועד אז בכוונת המשרד להגיש את התקנות לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מה שייתר את הצורך בדיון בהצעת החוק.

יעקב ליצמן: אם תראו אחר כך שזה לא מייתר, אני מוכן לשמוע עצה אחרת.

יעקב ליצמן: זה לא אוטומטי, מה שהם כותבים לי כאן, שזה חייב להיות.

יעקב ליצמן: אני אומר שאני כרגע חושב שזה צריך לייתר.

יעקב ליצמן: אם תרגישו שלא, אני פתוח להמשיך עם החוק.

יעקב ליצמן: בכוונת המשרד להמשיך לקדם את המטרות החשובות של שיפור זכויותיהם של מטופלים במערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: האם זה מספק אותך, אדוני?

יעקב ליצמן: חברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: כן.

יעקב ליצמן: לא שומעים.

ניסן סלומינסקי: כן.

יעקב ליצמן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': מוסי מסכים?

מוסי רז: כן.

בצלאל סמוטריץ': מוסי, אתה מסכים בשם חבר הכנסת גילאון, יש לך ייפוי כוח.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אז אנחנו נעבור כעת לשתי הצבעות נפרדות.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה ראשונה על הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ז–2017, של חברי הכנסת ניסן סלומינסקי ואילן גילאון, בקריאה טרומית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ז–2017, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 19 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה התקבלה בקריאה טרומית, והיא מועברת להמשך דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצביעים כעת על ההצעה השנייה: הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת אילן גילאון.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – זכות מטופל לקבל רשומות רפואיות), התשע"ה–2015, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 20 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': גם הצעה זו התקבלה בקריאה טרומית, וגם היא מועברת, בהצמדה, לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': תושבי הערבה התיכונה והערבה הדרומית אינם מקבלים את שירותי הבריאות המקובלים והנדרשים

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא והאחרון שעל סדר-יומנו להיום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: תושבי הערבה התיכונה והערבה הדרומית אינם מקבלים את שירותי הבריאות המקובלים והנדרשים, מס' 9512.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איתן ברושי, אדוני, עד עשר דקות לרשותך – שלוש, סליחה, זו הצעה דחופה.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני סגן שר הבריאות, יושב-ראש הכנסת, הגשתי הצעה דחופה בנושא הקיפוח בתחום הבריאות של הערבה התיכונה והדרומית.

איתן ברושי: אני רוצה לומר כאן, אדוני סגן השר, שהייתי רוצה שתענה לי על מה שאני אומר.

איתן ברושי: אתה יודע שאני מעריך אותך, אבל מעבר לשביעות הרצון הכללית שקיימת, אמרתי גם בדיון ועדת הכספים: אין תוכנית לאומית לבריאות בישראל, אין מפת עדיפות לבריאות בישראל, ועם כל ההתפארות וההישגים של המערכת צריך לומר את האמת – שאזורים מסוימים בארץ מקופחים, משלמים יותר, מתים יותר וחיים פחות, בנגב ובגליל, וגם בערבה הדרומית והתיכונה.

איתן ברושי: יש יישובים מרוחקים, ואנחנו עדים למצב שסגרו בית מרקחת במרכז אזורי בערבה הדרומית; ממשלת ישראל לא מצאה רוקח שיעבוד שם, וכתוצאה מזה סגרו בית מרקחת, כמו שהייתה מאוימת מרפאה בנחל עוז, בפתח המנהרות, כי לא נמצאה אחות בנחל עוז, למרות שהאזור מלא בסיסי צבא, וממשלת ישראל יודעת למקם רופאים גם במקומות שהיא לא מוצאת פתרון רגיל.

איתן ברושי: אנחנו יודעים שבערבה התיכונה, לאורך כל כביש הערבה, יש רק אמבולנס אחד רוב שעות היממה והלילה, עם תורן ובלי כיסוי רפואי הולם – לא לפיזור היישובים ולא להיקף התחבורה, שהוא היקף גדול.

איתן ברושי: אנחנו מדברים על זה שאין אמבולנס טיפול נמרץ בכל שטח המועצה.

איתן ברושי: בין 08:00 ל-16:00 יש אמבולנס אחד, עם נהג שמפנה לבד, ללא צוות מטעם מד"א.

איתן ברושי: כל נסיעה היא מינימום שעה וחצי.

איתן ברושי: אנחנו רואים שיש שעות שזה לא מסודר.

איתן ברושי: ואני רוצה להציג לכם את הנתונים: במועצה הערבה התיכונה יש 3,600 תושבים, אבל יש שם 4,000 עובדים זרים ו-1,000 סטודנטים שחיים באזור, וחצי מיליון כלי רכב עוברים בכביש מדי יום.

איתן ברושי: בסופו של דבר, אנחנו מדברים על בית חולים באילת – שזה גם המחוז של קופת חולים של הערבה הדרומית – שהמרחק בינו לבין בית החולים המרכזי בבאר שבע הוא 240 קילומטר.

איתן ברושי: כבר תקופה ארוכה שמדברים על מסוק – וזה עדיין לא הוסדר – כדי לאפשר את הפינוי המתחייב במרחקים האלה.

איתן ברושי: צריך לומר שיש מרפאות שלא פתוחות מספיק שעות כי אין שם אחיות; צריך לומר שפגשתי אנשים, נשים וגברים, שבדמעות אמרו לי שהם לא זוכים לטיפול הראוי כי חסרים רופאים מקצועיים כמו רופאי נשים, רופאי ילדים ורופאים אחרים.

איתן ברושי: איך מדינה יכולה לדבר על פיזור אוכלוסייה ועל חשיבות יישוב הנגב כשהיא מטילה קנסות, והייתי אומר קשיים מיותרים, על מי שבחר מרצונו להיות במקומות הרחוקים והקשים, שחלקם גם קווי עימות וקווים שיש בהם גם סכנות ביטחוניות?

איתן ברושי: צריך לומר, עם כל הכבוד לסגן השר – ויש לי כבוד – ועם כל הכבוד לרפואה, בתי החולים בצפת, בנהריה, פוריה; בעפולה, עם הנחת אבן הפינה; בית החולים באילת קטן ודל במשאבים; בית החולים בבאר שבע רווי אמצעים, אבל עדיין לא מכסה את הפערים בין המרכז לפריפריה; והמרפאות ביישובים לא נותנות את כל השירותים; רופאים מקצועיים לא מגיעים, בטח לא בהיקף הנדרש.

איתן ברושי: לכן, צריך לומר פעם נוספת – ושר האוצר אמר שהוא מוכן להירתם: חייבת להיות תוכנית לאומית לבריאות, משום שהבריאות בחלקים של הארץ היא לא בריאות מספקת ברמה הנדרשת של המאה ה-21.

איתן ברושי: חייבת להיות תוכנית עבודה, וחייבת להיות מפת עדיפות לאומית, כדי שלא נמצא את עצמנו בכלל הידוע שכל הנחלים זורמים לים וכל הכסף – לתל אביב.

איתן ברושי: אני פונה לסגן השר, פונה לכנסת הריקה הזאת, אבל אני בטוח שהקול הזה יישמע: כבר בתקציב 2019 צריך להביא לידי ביטוי תוכנית אחרת מזאת השגרתית, וודאי לא ניתן להטיל תרומות על בתי חולים בפריפריה הרחוקה.

איתן ברושי: תוכנית הבריאות חשובה לכל אזרח, והסגן עושה כמיטב יכולתו ותיאר את זה פה, אבל התוצאות – שהן לא נוצרו בתקופה האחרונה, זו התוצאה המצטברת של שנים של הזנחה – הפכו את יישובי הנגב והגליל – פה אני מדבר על הערבה הדרומית והתיכונה – לכאלה שמבצעים את השליחות של יישוב הארץ, פיזור אוכלוסייה, אבל משלמים קנס, בוודאי בתחום הבריאות.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום.

איתן ברושי: אני חושב שמוטב לממשלה לעצור את הדבר הזה, ולסגן השר – להוביל תוכנית לאומית, שתאזן ותביא לשוויון גדול יותר בבריאות הנדרשת לאזרחים בכל חלקי הארץ.

איתן ברושי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה, תודה.

בצלאל סמוטריץ': ישיב על ההצעה סגן שר הבריאות חבר הכנסת הרב יעקב ליצמן, בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת איתן ברושי, משרד הבריאות לא סבור כי המועצות האזוריות בערבה מקופחות ביחס לאזורים אחרים.

יעקב ליצמן: פעם אחת אני לא מסכים איתך.

יעקב ליצמן: נכון הוא שתנאי המקום, ובעיקר ריחוקו ממרכזי האוכלוסייה, מקשים על התושבים את הגישה למרכזים רפואיים גדולים, ודלילות האוכלוסייה מקשה אף היא על איוש התקנים וכוח האדם באנשי מקצוע וצוותים מטפלים.

יעקב ליצמן: יחד עם זאת, נעשים מאמצים מכֻוונים לשם מתן מענה הולם ליישובי הערבה, ובכלל זאת המשרד תומך תקציבית בהפעלת מוקד רפואה בערבה התיכונה זה כחמש שנים.

יעקב ליצמן: גם בעיית הפעלת בית המרקחת ביוטבתה באה על פתרונה לאחרונה, ובתאריך 12 בפברואר 2018 אישר המשרד רוקח אחראי במקום באופן שיאפשר את מתן השירות לתושבים.

יעקב ליצמן: בנוסף, משרד הבריאות כרגולטור מאפשר ומעודד מענים מגוונים המותאמים לאזורים מרוחקים או ליישובים קטנים, כגון מתן שירותי רפואה מרחוק – טלמדיסין – באמצעות מבחן תמיכה, אשר מטרתו לעודד את קופות החולים להפעיל שירותי בריאות מרחוק כחלק ממערך הרפואה המקצועית.

יעקב ליצמן: ככלל, כלל מבחני התמיכה שאותם מפרסם המשרד, אשר נועדו לשיפור השירות למבוטחי הקופות, מתגמלים את הקופות עבור פעילות בפריפריה הגיאוגרפית.

יעקב ליצמן: דבר נוסף בא לידי ביטוי בתקנות ביטוח בריאות ממלכתי (שירות רפואי למבוטחי קופת חולים ביישובים קטנים), התשס"ח–2007, שבהן נקבע כי קופת חולים המפעילה מרפאה ביישוב קטן חייבת במתן שירות רפואי במסגרת המרפאה למבוטחי קופת חולים אחרת שאינה מפעילה מרפאה באותו יישוב.

יעקב ליצמן: יישובי הספר בפריפריה נכללים תחת תקנות אלו, ומקבלים מענה תחת מרפאה אחודה של הקופה המפעילה.

יעקב ליצמן: אין כל מגבלה לקופות החולים לממש את אחריותן תוך שימוש באמצעים אלו.

יעקב ליצמן: בהתייחס לשירותי אמבולנס, בתחום מועצה אזורית ערבה תיכונה פועלת נקודת הזנקה לאמבולנס ביישוב ספיר.

יעקב ליצמן: נקודת הזנקה זו החלה לפעול בזמנו בתקצוב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אולם לפני כמה שנים החליטה הרשות להפסיק את המימון.

יעקב ליצמן: למרות זאת, מד"א ממשיך ומחזיק את הנקודה פעילה בשעות הבוקר, וזאת מתקציבו השוטף.

יעקב ליצמן: לצד נקודה זו קיימים במועצה ארבעה אמבולנסים נוספים של מד"א, ובסך הכול ישנם חמישה אמבולנסים במועצה בת 3,200 תושבים.

יעקב ליצמן: באחריות המועצה להפעיל אמבולנסים ביישובים על בסיס מתנדבים, כפי שעושים במועצה הסמוכה אילות ובמועצות אזוריות נוספות ברמת הגולן, בשומרון, בבקעת הירדן ועוד.

יעקב ליצמן: רכש האמבולנסים והחלפתם מבוצעים מתקציב משרד הבריאות, והמשרד אף נותן תמיכה תקציבית מדי שנה למועצה האזורית להפעלת האמבולנסים.

יעקב ליצמן: סך הכול, בשנת 2017 היו בגזרת המועצה כ-170 מקרים, ובממוצע פחות ממקרה אחד ליומיים – לאו דווקא של תושבי המקום, אלא גם של נוסעים, מטיילים ועוד – רובם בשעות הפעילות של תחנת מד"א.

יעקב ליצמן: במקרים שבהם נדרש שירות של ניידת טיפול נמרץ, קיימת, מעבר לשירותי מד"א, גם ניידת טיפול נמרץ צבאי בעין יהב, המופעלת על ידי מוקד מד"א בעת הצורך.

יעקב ליצמן: בנוסף, בעת הצורך מוזנק מסוק לפינוי מוטס רפואי המוצב בדרום, ומופעל על ידי מד"א במשך 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, ומאויש באופן קבוע על ידי שני פרמדיקים בעלי הכשרה מתקדמת למתן טיפול נמרץ מוטס.

יעקב ליצמן: שירות זה מתוקצב על ידי משרד הבריאות באופן קבוע, וזאת בלא כל השתתפות כספית מצד המטופל.

יעקב ליצמן: לסיכום, משרד הבריאות רואה חשיבות רבה במתן שירותי בריאות טובים לתושבי הפריפריה בכלל, ובמיוחד לתושבי הערבה, ופועל רבות כדי להבטיחם, הן באמצעות קופות החולים המבטחות את התושבים ומגן דוד אדום והן על ידי תקצוב ישיר הניתן על ידי המשרד לטובת שירותי הבריאות הפועלים במקום.

יעקב ליצמן: אדוני, אני מוכן לדון בזה בוועדה, איזו ועדה שאתה רוצה.

איתן ברושי: הרווחה והבריאות.

יעקב ליצמן: אני מציע להעביר את זה לוועדת הבריאות של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני סגן השר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצביע, אם כן, על הצעתו של סגן השר להעביר את הנושא להמשך דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד? ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': שבעה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה תועבר לדיון, בעזרת השם, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': תם סדר-היום, חברים.

בצלאל סמוטריץ': הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום רביעי, י"ג באדר התשע"ח – מי שלא יודע, תענית אסתר – 28 בפברואר 2018, בשעה 11:00 בבוקר.

בצלאל סמוטריץ': ישיבה זו נעולה.