ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 299, 2018-01-16 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ט בטבת תשע"ח, 16 בינואר 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס׳ 54), התשע"ח–2018, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר התחבורה והבטיחות בדרכים ישראל כץ על מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת חיים ילין, טלב אבו עראר וחמד עמאר בנושא: הצבת רמזורים בצמתים בנגב.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עמר בר-לב, חמד עמאר ואילן גילאון בנושא: המשבר והאפליה בהעסקת משרתי משטרה, השב"ס, משמר הכנסת ומג"ב.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה לצורך הרשמה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי, תפתח היום את הנאומים.

נחמן שי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: אני רוצה להתייחס לשני אירועים שהתרחשו היום בכנסת.

נחמן שי: הכנסת הייתה מלאה באורחים, ובעיניי זה דבר נהדר.

נחמן שי: היה יום להקמת רח"ל – רשות חירום לאומית – והתייחסות לעורף, והיה מפגש של השדולה לחילוניות, נקרא לזה כך.

נחמן שי: ואני ראיתי קשר בין שני האירועים האלה, כי אני חושב שאנחנו, שרוצים לשמור כל כך טוב על העורף שלנו ומגינים עליו ומחפים עליו ובונים לו כיפות ברזל, חייבים להבין שהעוצמה של העורף היא לא רק במבנים הפיזיים שאנחנו מספקים לו, בהגנה הפיזית, אלא גם בחוסן המוסרי שלו, וגם ביכולת שלו להכיל את החברה הישראלית המורכבת, המגוונת, העשירה ורבת-הפנים.

נחמן שי: הרוב החילוני במדינת ישראל, רוב האנשים שמקיימים את היהדות בדרכם, אינם מוכנים עוד להשלים עם הגל החדש של הכפייה הדתית; אינם מוכנים לקבל חוק כמו חוק המרכולים, ואולי חוקים אחרים שיבואו אחריו; אינם מוכנים לקבל את הכללים הנוקשים שמכתיבים להם.

נחמן שי: כל אדם רוצה לחיות בדרכו, וגם לכבד את דרכו של האחר.

נחמן שי: ולכן, מי שרוצה לשמור על מדינת ישראל ולהגן עליה לא יכול להסתפק בכיפות ברזל ובמיגון ביתי ובממ"דים, אלא הוא צריך לחשוב מה אנחנו עושים במרחבים הציבוריים שלנו ואיך אנחנו נותנים לכל ישראלית וישראלי את המקום שלהם כדי לחיות בדרכם שלהם.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם נגוסה, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

אברהם נגוסה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אברה מנגיסטו נמצא בשבי החמאס בעזה 1,227 ימים.

אברהם נגוסה: אברה מנגיסטו לחופש נולד.

אברהם נגוסה: בסוף השבוע אושרה על ידי ממשלת ישראל מסגרת תקציב המדינה לשנים 2018–2019.

אברהם נגוסה: אני מאמין ובטוח שהתקציב יביא איתו בשורה טובה בהרבה מתחומי החיים לתושבי מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: כיושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, לצערי אני מתקשה למצוא את הבשורה החיובית שתגיע ליהודי התפוצות המבקשים לעלות למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: ממשלת ישראל חייבת בתקציב הנוכחי לתת מענה להגדלת מספר עולים מהתפוצות בכלל ומאתיופיה בפרט.

אברהם נגוסה: אני מקבל עשרות פניות ללשכתי מיוצאי אתיופיה, שמבטאים את דאגתם, מה יעלה בגורלם של בני משפחתם הנמצאים במחנה שנים רבות, כדי לעלות לישראל.

אברהם נגוסה: אין לי ספק שממשלת ישראל חושבת, כמוני, שעלייה היא אחת מאבני היסוד של המדינה.

אברהם נגוסה: ולכן אני מצפה שהתקציב, שאושר על ידי הממשלה, ייתן ביטוי גדול ומשמעותי לעלייה ולקליטה של אחינו בתפוצות.

אברהם נגוסה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אברהם נגוסה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, היום התקיים דיון מאוד חשוב בוועדת החינוך של הכנסת על הקמת מכללה למגזר הבדואי.

סעיד אלחרומי: וכמובן שאני מודה לחבריי, חברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה, אבל מצערת הייתה חוות הדעת של המל"ג, שהייתה שלילית, ולא סיפקה את הרצון של האנשים שהגיעו והרצון של שנים רבות, גם של ההנהגה הנבחרת של המגזר הבדואי, גם של האקדמיה.

סעיד אלחרומי: כיום המצב הוא שאלפי תלמידים מיישובי הנגב לומדים או מעבר לקו הירוק או בחוץ-לארץ, כי הם לא מוצאים את המענה המתאים במוסדות הקיימים, ובעצם אין להם פתרונות.

סעיד אלחרומי: הקמת מכללה בעיר רהט, שמתקרבת היום ל-70,000, היא צו שעה.

סעיד אלחרומי: התשתית התכנונית כבר נמצאת, הכול מוכן.

סעיד אלחרומי: אנחנו קוראים, ואני מכאן קורא למל"ג, למועצה להשכלה גבוהה ולשר החינוך, לתת את הדחיפה הראויה והחשובה להקמת המכללה הזאת.

סעיד אלחרומי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אכרם חסון.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, כשנבנתה גדר ההפרדה, שהייתה אמורה להפריד בין ישראל לבין השטחים – אבל חלק גדול ממנה נבנה בשטחים – היא נבנתה בצורה כזאת שבמקומות מסוימים היא מפרידה בין חקלאים לבין אדמותיהם.

מוסי רז: במקומות אלה הוצבו שערים – החקלאים צריכים להתייצב בשעה מסוימת על מנת שיאפשרו להם להיכנס ולעבוד בשדה שלהם, ולהתייצב בשעה מסוימת כדי לזכות לחזור בחזרה הביתה.

מוסי רז: כך לדוגמה בכפר דיר אל-ע'וסון.

מוסי רז: לידו ניצב מחסום 623, שבו מאפשרים לחקלאים – מי שבא בזמן – לעבור לשטח החקלאי שלו, ומאפשרים למי שחוזר בזמן לחזור בחזרה.

מוסי רז: לאחרונה אנחנו שומעים תלונות מהמחסום הזה, וגם ממחסומים אחרים, שמחזירים חקלאים ולא נותנים להם להיכנס, כי הם באים, אדוני היושב-ראש, בבגדים נקיים מדי, והחיילות והחיילים שם מתרשמים שאלה לא חקלאים.

מוסי רז: אני חושב שפשוט יש גבול להתעמרות באנשים, וצריך לקרוא מפה את הקריאה להפסיק את ההתעמרות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תרשה לי, קודם כול אני רוצה לברך את נציג הפרלמנט בגיאורגיה, שהגיע במיוחד מטביליסי אתמול בערב, כדי לקדם את הקשרים איתנו.

אכרם חסון: לא מזמן קיבלו אותנו בכבוד.

אכרם חסון: כמובן, הם מעריכים את העשייה שלך, אדוני יושב-ראש הכנסת, שם, ביחד עם המנהלים והאחראים על בית ישראל, שעושים עבודת קודש למען קידום הקשרים בין מדינת גיאורגיה לישראל.

אכרם חסון: ברוכים הבאים.

אכרם חסון: אני, ברשותך, רוצה לברך גם את ידידי השר אלי כהן, שהיום סייר בכפר יאנוח-ג'ת, וגם במג'ד אל-כרום וגם בתפן, כדי לקדם את התעשייה.

אכרם חסון: התחילו לתכנן אזור תעשייה חדש ביאנוח-ג'ת, אותו דבר במג'ד אל-כרום.

אכרם חסון: הפתרון לבעיית האבטלה בקרב הצעירים מבני המיעוטים, במיוחד הנשים, זה להקים אזורי תעשייה בכפרים האלה.

אכרם חסון: שמחתי שהשר היה היום בשלושה יישובים, בשבוע שעבר הוא היה בעוד יישובים, ואני גם מבשר לך, אדוני היושב-ראש: המפעל הראשון שיקום, על 16,000 מ"ר, יהיה בדאלית אל-כרמל בתקופה הקרובה, ובכך השר עושה מהפכה אמיתית, ביחד עם הממשלה, ואני מודה לו, ביחד עם שר האוצר, שמעניקים תקציבים רבים לאוכלוסייה, לבני המיעוטים, לדרוזים ולערבים, כדי שסוף-סוף יהיו לנו מפעלים, תהיה לנו תעסוקה ונחיה משתי משכורות.

אכרם חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, ואחריה – חברת הכנסת רויטל סויד.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום היה לנו דיון בוועדת החוקה, מורחב, שבאמת הייתה בו נציגות מדהימה של חברי כנסת מכל הסיעות, בנושא זעקת המתמחים – הכישלונות הסדרתיים במבחנים של לשכת עורכי הדין ובהסמכה של עורכי דין.

ענת ברקו: אנשים שם הביעו את זעקתם על מבחן בלתי הוגן ובלתי הגון שהם קיבלו, ובסופו של דבר אנחנו רואים את זה גם באחוז הכישלונות.

ענת ברקו: מה שהיה יפה, רוב האנשים הביעו את עצמם בצורה מאוד מאוד חיובית כדי לשפר את המצב, ואני יכולה להגיד שבשורה התחתונה, אני מקווה – ואני קוראת ליושב-ראש לשכת עורכי הדין, עו"ד אפי נווה, שכפי שהוא אמר, הוא מוכן לשבת עם המתמחים באופן הגון, לעבור איתם על הבחינה ולראות במה אפשר לעזור ואיך אפשר לגרום ליותר אנשים לעבור את המבחן הבלתי-הגון הזה, שהיה.

ענת ברקו: בעניין הזה לא היו קואליציה ואופוזיציה, הלכנו כולנו ביחד והצלחנו גם להשפיע.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, בימים אלו פורסמה רשימה של 25 מועמדים המתמודדים על כהונה בבית המשפט העליון, אלא שלמרבה הצער, אף שיש 25 מועמדים ברשימה המאוד-מכובדת והראויה הזאת, רק חמש מתוכם הן מועמדות, נשים.

רויטל סויד: מערכת המשפט היא דווקא אחת המערכות שיכולה להתהדר בשוויוניות רבה.

רויטל סויד: אנחנו רואים את זה גם בבית משפט השלום וגם בבית המשפט המחוזי, ואיכשהו, כאשר זה מגיע לבית המשפט העליון – היום אנחנו מדברים על הרכב של 15 שופטים אבל רק ארבע נשים מכהנות בו.

רויטל סויד: לא רק זה אלא שבראש המערכת עומדות גם שרת המשפטים איילת שקד וגם הנשיאה, השופטת חיות, כאשר לאורך השנים היו גם נשיאות.

רויטל סויד: אני קוראת פה – פניתי בשבוע שעבר גם לנשיאה חיות וגם לשרה שקד – למנות משני המועמדים לפחות מועמדת אחת אישה.

רויטל סויד: עכשיו, זה לא שאני קוראת למנות אישה אך ורק מתוקף היותה אישה, אלא שבתוך הרשימה המאוד-מכובדת והמאוד-ראויה הזאת יש נשים שלא נופלות במאומה מהמועמדים הגברים, ובפרט כאשר השופטים האלה יכהנו כעת במשך שנים ארוכות, ואם לא תמונה לפחות אישה אחת, נקבע את הרוב הגברי.

רויטל סויד: בבית המשפט העליון, שאליו נושאים כולנו, או רובנו, את עינינו כמגדלור, ופסיקותיו מהוות סמן לשוויון בין המינים ולשוויון מגדרי – לא יעלה על הדעת, כמי שנושא דגל זה, שלא יישמו את זה באופן מעשי.

רויטל סויד: ואני פונה גם לחברי הוועדה למינוי שופטים, וגם לנשיאה ולשרה: למנות לפחות מועמדת אחת משני המועמדים.

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אתמול דנה הכנסת בהארכה של חוק המישוש, ודיברנו על לתת זכויות למשטרה למשש מישהו אפילו כשאין חשד סביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרנו שזה חוק שמכוון לערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל איזה פלא, אנחנו רואים שהמשטרה בכלל לא מתייחסת לחוקים כל עוד מדובר בערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כתבי אישום נגד שלושה שוטרים על זה שבחקירת ילדים קטינים ערבים לא רק שהם הכו אותם, אלא הביאו כלב או כלבת תקיפה ופשוט הפחידו אותם, היכו בהם; למרות שהחוק מחייב שבחקירת נוער יהיו חוקרי נוער, לא שוטרים רגילים שמכים אותם ומשתלחים בהם, עם כלבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה צריך להיגמר, האפרטהייד הזה, הגזענות הזאת, האפליה הזאת צריכה להיגמר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות, אם יש חוק, אז ליישם את החוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם נגד ערבים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: מצוקת הערים המעורבות – אדוני היושב-ראש, רבותיי ועמיתיי חברי הכנסת – אני בעיקר מדבר על הערים רמלה, לוד, יפו, חיפה, עכו.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: הבעיות העיקריות הן מצוקת דיור, בעיות שיכון, דיור, תשתיות, מערכת חינוך, חיבור בתים לחשמל או אי-חיבור בתים לחשמל, בעיקר במשולש הערים רמלה-לוד-יפו.

אחמד טיבי: ביקרתי כמה פעמים עם חברי חבר הכנסת לשעבר אוסאמה סעדי, במיוחד בלוד-רמלה, כדי לנסות לפתור את הבעיות של חיבור בתים לחשמל.

אחמד טיבי: הנושא התקדם אבל עדיין לא נפתרה הבעיה.

אחמד טיבי: יש צורך להשקיע מאמצים רבים – ואני הצעתי להביא את זה לדיון מהיר בוועדת הפנים כדי להציף את בעיות הערים המעורבות ולשמוע את נציגי התושבים בנושאים החשובים האלה.

אחמד טיבי: המצוקה של התושבים בערים האלה, לצד ירי – למשל ברמלה, לאחרונה, בחודש האחרון, כמעט כל יום יש מקרה ירי.

אחמד טיבי: כמעט כל יום, עם אנשים פצועים.

אחמד טיבי: שלא לדבר על מעשי רצח שהתרחשו בשנים האחרונות.

אחמד טיבי: גם המשטרה יש לה מה לעשות שם, והיא לא עושה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, אנחנו ראינו היום בצוהריים, שוב, חסימה באזור הכניסה לכנסת של הנאבקים קשה על חייהם, על הישרדותם – הנכים – שאחרי כל מה שעברו וכל המאבק ארוך החודשים של השנה האחרונה וחסימות הכבישים, כשעם ישראל עמד מאחוריהם למרות שהוא כעס על החסימות אבל הוא תמך ותומך במאבקם הצודק, רואים שפשוט הממשלה מפנה להם עורף.

יעל כהן-פארן: החלטות שהתקבלו לא מיושמות.

יעל כהן-פארן: הנייר סופג הכול, מה שנקרא, אפשר לחתום על אלף ואחד דברים, אבל בסוף, כשזה מגיע לרגע האמת, התקציבים לא נמצאים והסכומים המגוחכים שמדובר עליהם כרגע הם בוודאי לא מספקים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לקרוא, מכאן, לכם, חבריי חברות וחברי הכנסת: אנחנו לא יכולים לשבת בשקט.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לקום בבוקר וללכת לישון בערב כשאנחנו חושבים מה אנחנו עושים מחר בשביל שהנכים סוף-סוף יקבלו את מה שהם זכאים לקבל, את מה שהובטח להם, גם בהסכמות מול הממשלה ומול הקואליציה.

יעל כהן-פארן: אני מתכוונת לקרוא כאן כל יום, בנאומים בני דקה, לכולם, שוב ושוב: אנחנו חייבים לדאוג לחלשים ביותר בחברה שלנו.

יעל כהן-פארן: על זה החברה שלנו נבחנת.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: דקה לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת סאלח סעד.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

ג'מעה אזברגה: אני מצטרף לבקשתה של חברת הכנסת פארן, ובכיף.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, ב-14 בינואר 2015, היום לפני שלוש שנים, נרצח בדם קר על ידי משטרת ישראל ברהט סאמי אל-ג'עאר, זיכרונו לברכה.

ג'מעה אזברגה: התיק שלו נכנס לחקירה של מח"ש.

ג'מעה אזברגה: מח"ש חוקר כבר שלוש שנים, ובסוף יוצא כאילו הבן אדם מת מהשמיים.

ג'מעה אזברגה: ובכל זאת, האבא ערער ופנה ליועץ המשפטי לממשלה, מר מנדלבליט, ובתאריך 1 בנובמבר 2017 החזיר היועץ המשפטי לממשלה את התיק למח"ש ולמשטרה על מנת לבדוק את זה שוב.

ג'מעה אזברגה: בבדיקה החוזרת, אדוני היושב-ראש, ראה לנכון היועץ המשפטי להעמיד אותו לדין משמעתי, לפחות לדין משמעתי במשטרה.

ג'מעה אזברגה: הוא עדיין לא הועמד לדין, והשוטר עובד וממשיך לכהן כאיש שאמור, כביכול, לשמור על החוק, והוא לא שומר אותו, ואפילו קודם למצב שהוא עובד בתוך המשרד במקום להיות שוטר בשטח.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, המשפחה והאבא עדיין עומדים על זה שלפחות יעמידו אותו לדין משמעתי, על פי המלצתו של היועץ המשפטי לממשלה.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סאלח סעד, ואחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום התקיים בכנסת יום המוכנות לחירום בישראל, בעיקר בעורף, והתקיימו הרבה דיונים בוועדות הכנסת בעניין הזה.

סאלח סעד: על פי הרבה החלטות ממשלה בעבר, כולל החלטה של שר הפנים מ-2016, מאפריל 2016 – להעביר 85 מיליון שקל ליישובי הצפון, הפריפריה, ליישובים הלא-יהודיים, הוא קרא לזה: ערביים, דרוזיים, צ'רקסיים ונוצריים.

סאלח סעד: ואני אומר לך, אדוני, כיוון שאני בצפון ואני מכיר את היישובים האלה, אני עובר בהם שבוע-שבוע: אין לנו מוכנות כמו שצריך למקרי חירום, לא מקלטים וגם לא חדרי מיגון, ואנחנו חשופים יותר ממקומות אחרים, מיישובים אחרים, להרבה צרות בעתיד, אם יהיו, חלילה, אם זה אסונות טבע ואם זה מלחמות בישראל.

סאלח סעד: על כן, הייתי מבקש מהממשלה, משר הפנים, שאותם 85 מיליון שקל, אם הם הועברו, אז שיוודא לאן הם עברו.

סאלח סעד: אם לא, שיעביר אותם כדי למגן את יישובי הצפון, כי האזרחים מאוד מאוד מודאגים.

סאלח סעד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סאלח סעד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה, אדוני, אחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמח ששר הכלכלה גם נמצא פה.

עודד פורר: אנחנו היום, במסגרת השדולה לעסקים קטנים שאני עומד בראשה, קיימנו כינוס בנושא: העושק של שווי מס רכב, שעושקת המדינה את העצמאים והעסקים הקטנים.

עודד פורר: מדובר על עצמאים שכל רכבם משמש אותם לטובת העבודה, לטובת ייצור הכנסה, והמדינה מכירה להם רק ב-45% מאותה הכנסה.

עודד פורר: אני חושב שזאת שערורייה שנמשכת כבר שנים ארוכות.

עודד פורר: ואני חייב לומר, אדוני היושב-ראש:

עודד פורר: את הכאב מהבטן של אותם עצמאים ששמענו היום – אני מבין שזה כאב שהולך להתפרץ.

עודד פורר: אם הממשלה ואם רשות המיסים ומשרד האוצר לא יתעשתו ויבינו שצריך לעשות בעניין הזה שינוי, בסוף השינוי הזה יבוא מהרחוב; בדיוק כפי שחוק חינוך חינם זז מגיל שש לגיל שלוש, גם העניין הזה בסוף יהיה, כי אנשים יצאו לרחוב.

עודד פורר: אז אני קורא מכאן לרשות המיסים, לשר האוצר, לממשלה: תובילו אתם את השינוי הזה.

עודד פורר: אל תיתנו לו להיות כתוצאה מלחץ ציבורי שיבעבע.

עודד פורר: הלבה הזאת כבר מתחילה לרתוח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה, אדוני, ואחריו – אחרון הדוברים בנאומים בני דקה יהיה חבר הכנסת איל בן ראובן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אני בא עכשיו מדיון בוועדת החוץ והביטחון, והתביישתי.

אלעזר שטרן: הדיון הוא על שירות נשים בצה"ל, אבל לא אם דתיות צריכות לשרת או לא אלא מה עושים עם אלה שמשקרות.

אלעזר שטרן: לצערי הרב, קואליציה לאומית לכאורה מגינה, ומצליחה כבר שש שנים לדחות את התקנות שאנחנו חייבים לתקן כדי שאפשר יהיה לתפוס את הבנות שמשקרות, כדי להקל גם על הבנים שמשרתים ועל הבנים שעושים מילואים, או על הבנות שמשרתות בצה"ל, כדי לקצר להם את השירות או להקל בשירות המילואים.

אלעזר שטרן: לצערי הרב, העמדה הזאת, לפי מה שהם טענו שם, מייצגת את פסק הדין של הרבנות הראשית, שאוסרת על בנות לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: לא משנה אם היא דתייה או לא דתייה – לבנות אסור לשרת.

אלעזר שטרן: אכן, זה נכון, יש פסק של הרבנות הראשית שאוסר על בנות לשרת בצה"ל.

אלעזר שטרן: אין פסק של הרבנות הראשית שאומר שעל בנות לשקר לצה"ל.

אלעזר שטרן: ולצערי הרב ליהדות הזאת הקואליציה הלאומית נותנת גושפנקה, אישור, כשהיא דוחה עוד ועוד.

אלעזר שטרן: אני מקווה שאחרי הדיון של היום אולי קצת יתאוששו, וחברי כנסת שאני בונה עליהם, בעיקר ממפלגות הקואליציה – הליכוד, כולנו, ישראל ביתנו; על הדתיים, לצערי הרב, קשה לי – יעשו סוף-סוף סוף לדבר הזה ויתקנו את התקנות ששר הביטחון הגיש לוועדת החוץ והביטחון.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה, אדוני.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אורחינו מפיקוד העורף ורבים שעוסקים בנושא הגנת העורף, תלמידים שנמצאים פה.

איל בן ראובן: ראשית, תודה לך, עמיר פרץ, חברנו, על יום מאוד מאוד חשוב שעסק בהגנת העורף.

איל בן ראובן: לפני שנה, כמו היום, ציינו בכנסת את יום הגנת העורף.

איל בן ראובן: מאז השתנו דברים רבים, ובעיקר בצפון.

איל בן ראובן: משטר אסד התבסס שוב, מתחיל בשיקום כוחו בסוריה; האיראנים מעמיקים את אחיזתם באזור; חיזבאללה ממשיך להתחמש.

איל בן ראובן: יש נתון אחד שלא השתנה, בגדול, והוא מימוש החלטת הממשלה לסגירת פערי המיגון בעורף בדגש על הצפון.

איל בן ראובן: בשבוע שעבר העברתי את ההכרעה לידי הכנסת.

איל בן ראובן: הגשתי הצעת חוק למיגון יישובי הצפון –השתתפות הממשלה בתקצוב מיגונם האישי בממ"דים של תושבי הצפון.

איל בן ראובן: למרבה הצער – הייתי אומר אפילו הבושה – הקואליציה התנערה מאחריותה ובכך היא מפקירה את תושבי הצפון, ומדובר פה בחיי אדם.

איל בן ראובן: בשבוע שבו הכנסת לא העבירה את חוק המיגון היא מצאה לנכון להעביר, למשל, את חוק הפריימריז, שעלותו למעלה מ-20 מיליון שקל מקופת המדינה.

איל בן ראובן: אבל למגן את הצפון – הממשלה לא מצאה את התקציב הדרוש.

איל בן ראובן: אני קורא מכאן לממשלה להוציא לפועל את החלטתה, ומהר, לגבי מיגון הצפון בתוכנית רב-שנתית וביציאה מיידית לדרך, ורצוי שנעשה זאת לפני המערכה הבאה, שכולנו מקווים שלא תגיע.

איל בן ראובן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: ציון יום הגנת העורף

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים כעת לציון היום להגנת העורף, במסגרת הצעות לסדר-היום מס' 9089, 8823, 9000, 9030 ו-9069, לאחר שהנושא נדון לאורך היום בוועדות הכנסת השונות וגם באירוע מיוחד באודיטוריום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעוד כמה שבועות נקרא בפרשת השבוע שעם ישראל הוכתר בתואר עם קשה עורף.

יולי יואל אדלשטיין: בשפה המקראית זו האשמה חריפה, אבל במציאות הישראלית היא הופכת למחמאה גדולה.

יולי יואל אדלשטיין: בכל המלחמות שידענו, אזרחי ישראל הוכיחו שהם באמת קשי עורף – הם נחושים, עקשנים ומאמינים בצדקת הדרך.

יולי יואל אדלשטיין: שום דבר לא שובר אותם.

יולי יואל אדלשטיין: לאורך השנים, העמידה האיתנה של העורף הישראלי מילאה את החזית בכוח ובאנרגיה.

יולי יואל אדלשטיין: החיילים והמפקדים שיצאו לקרב לקחו את הנשק ממחסני החירום, אבל את הביטחון הם לקחו מן המחסנים שנמצאים בלבבות של אזרחי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: זו התחמושת המיוחדת של העורף, שאף פעם לא היה בה מחסור.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מציינים את יום הגנת העורף בתקופה שבה השקט בגבול הדרום מופר שוב ושוב.

יולי יואל אדלשטיין: גבול הצפון, לעומת זאת, שקט יחסית.

יולי יואל אדלשטיין: אבל זהו שקט מטעה.

יולי יואל אדלשטיין: אסור שהוא ירכך את העורף הקשה שלנו ויהפוך אותנו לשאננים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו גם צריכים לזכור שבמערכה הבאה ההבדל בין החזית ובין העורף לא יהיה ברור כל כך.

יולי יואל אדלשטיין: טילים ארוכי טווח מצד אחד, ולוחמה אלקטרונית וסייבר מצד שני, עלולים לקרב את קו האש אל המקומות שפעם קראנו להם בביטחון: עורף.

יולי יואל אדלשטיין: כל הסיבות האלה מחייבות אותנו לעסוק בהגנת העורף עכשיו ולא לחכות לשעת חירום.

יולי יואל אדלשטיין: לא נישאר עם קשה עורף אם לא נקדיש למשימה הזו, כבר היום, את כל המחשבה והמשאבים הנדרשים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחברי הכנסת שיזמו את הדיונים, ובראשם לחברנו חבר הכנסת עמיר פרץ, שכפי שכבר ציינו, עוסק בנושא הזה לא רק בימים המיוחדים, ומקווה שאת ההשלכות המעשיות של הדיונים שהתקיימו כאן נראה בקרוב במערכות השונות.

יולי יואל אדלשטיין: מייצגים את המערכות האלה ביציע אורחינו, אלוף פיקוד העורף ורבים רבים מפיקוד העורף, אנשי רח"ל, צוותים של מתנדבים, אנשי רפואה וכל שאר כוחות החירום.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי שמחים שאתם מכבדים אותנו בדיון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אזמין את ראשון הדוברים – כמו שאמרתי, היוזם העיקרי של היום – חבר הכנסת עמיר פרץ, לפתוח את הדיונים.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשות אדוני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, נציגי המערכות כולן, המערכות הממשלתיות, ודאי נציגי רח"ל, ובראשם בצלאל טרייבר – שהיום זאת גם הזדמנות להודות לו על שנות הפעילות שלו כראש רח"ל, וכמובן להצטער על כך שבעוד כמה חודשים הוא, כנראה, יחליט לסיים את תפקידו, אבל אין ספק שאחרי שלוש וחצי שנים הוא משאיר אחריו מורשת חשובה מאוד.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות לאלוף פיקוד העורף, לכל הקצינים ולכל הנציגים שהגיעו ביחד איתו וליוו היום את עבודת הוועדות.

עמיר פרץ: אני רוצה, כמובן, להודות לכל כוחות החירום וההצלה – למשטרה, לכב"ה, לנציגי מד"א, לשירותי ההצלה האחרים – בוודאי להודות לראשי הערים, לנציגי המועצות, שמייצגים את האזרח שצריך לקבל בסופו של דבר את התשובות בזמן חירום, כאשר, לצערי הרב, יכול לפרוץ בבת אחת עימות בלתי צפוי.

עמיר פרץ: חברות וחברים, אנחנו מתכנסים היום לדון במליאת הכנסת ולסכם יום אינטנסיבי, שבו מוכנות העורף בחירום הייתה במרכז הדיונים של ועדות הכנסת, אשר התגייסו באופן מרשים – כל אחת – לעסוק בנקודות הרגישות ביותר בחוסן הלאומי והחברתי שלנו.

עמיר פרץ: אני, כאן, באמת מודה לראשי הוועדות, כי היה פה שיתוף פעולה בלתי רגיל.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות גם לכל חברי ועדת המשנה, שבאמת שיתפו פעולה, התגייסו, תרמו את חלקם, כל אחד על פי ההתמחות שלו, על פי תרומתו והניסיון שלו.

עמיר פרץ: אין ספק שכאשר אני עומד בפניכם, כמי שכיהן כשר הביטחון במלחמת לבנון השנייה, אני יודע שהמלחמה על תוצאותיה, בעיקר בשאלת ההתרעה, עומדת היום, כאשר אזרחי ישראל מביטים אליה בצורה אחרת לחלוטין מאשר בימים שלאחר הקרבות.

עמיר פרץ: אני בטוח שהיא נשפטת בצורה שונה, בעיקר בשל העובדה שלמרות הקשיים כוחות צה"ל, היחידות שלנו, החיילים שלנו, הצליחו להשיג הישגים, בקשיים לא פשוטים, אבל החזרנו הרתעה, ואפילו נסראללה אמר:

עמיר פרץ: אם הייתי יודע שזו תהיה תגובת צה"ל, ספק אם הייתי חוטף את החיילים הישראלים.

עמיר פרץ: אבל העורף נחשף לקשיים מאוד רבים, לכשלים מאוד רבים.

עמיר פרץ: אני זוכר את הבוקר של היום הרביעי למלחמה, אותו בוקר שבו אנחנו יושבים בישיבת הממשלה ומגיעות הידיעות על אותה מתקפה ברכבת בחיפה, כאשר שמונה עובדים נהרגים ונפצעים אזרחים רבים שנמצאים שם.

עמיר פרץ: זה לא דבר של מה בכך כאשר שר ביטחון מנהל מלחמה, ועין אחת נתונה לחזית ועין שנייה לעורף – זה לא דבר פשוט.

עמיר פרץ: זה לא דבר פשוט לבדוק מה קורה במרג'-עיון ובאותה העת גם לבדוק מה קורה בחיפה.

עמיר פרץ: זה לא דבר פשוט לקבל דיווחים מה קורה בבינת ג'בייל ולבדוק מה קורה בנהרייה.

עמיר פרץ: אני שמח שמה שעשינו בתקופה הזאת, במשך עשר שנים, הביא לכך שהדרג המדיני – ראש הממשלה, שר הביטחון, שהיו במשבר של 2014, יכלו למקד את כל המאמצים שלהם במתרחש בחזית, כי העורף היה במצב שונה לחלוטין, הרבה יותר מוכן, הרבה יותר ערוך.

עמיר פרץ: בן-גוריון קבע את תפיסת הביטחון של ישראל כבנויה על שלוש רגליים: הרתעה, התרעה והכרעה, ואנחנו הוספנו את הרגל של העורף.

עמיר פרץ: הרגל של העורף משלבת גם את התפיסה של ההגנה הפסיבית של ממ"דים ומקלוט מאוד אפקטיבי, וגם את התפיסה של ההגנה האקטיבית, שכוללת את כיפת ברזל, שרביט קסמים, החץ ומערכות אחרות.

עמיר פרץ: השילוב הזה נתן למקבלי ההחלטות שלנו את מרחב הפעולה להחליט מתי עושים פעולה צבאית – לא פעולה צבאית שהיא תגובה לפיגוע או לפגיעה בעורף – וזה שונה לחלוטין בניהול המדיניות הזאת.

עמיר פרץ: ואני בהחלט חושב שאנחנו נמצאים היום במקום אחר לחלוטין.

עמיר פרץ: בראש ובראשונה, המודעות של אזרחי ישראל למשמעות העורף היא מודעות שלא הייתה קיימת בעבר.

עמיר פרץ: דבר שני, כולם נרתמו למשימה הזאת.

עמיר פרץ: ואני יכול לקבוע באופן חד-משמעי: ככל שהעורף יהיה מוכן יותר, ערוך יותר, כך המלחמה תהיה קצרה יותר, כי האויבים שלנו – חלק גדול מהמוטיבציה שלהם מושפע מהתמונות שהם רואים בעורף.

עמיר פרץ: אוטובוס של ילדים ומשפחות שבורחים מיישוב מסוים יכול לתת מוטיבציה נוספת לאויבינו להמשיך את המלחמה, אבל עמידה נכונה, כאשר המערכות מתפקדות, כאשר השירותים פועלים, גורמת לכך שאנחנו מעבירים מסר חד-משמעי ואז האויב מחפש כל דרך להגיע להפסקת אש.

עמיר פרץ: לצערי, בגלל לוח הזמנים הקצר, בגלל העובדה שעסקנו בזאת כל היום, אני אסיים רק במשפט האחרון, שהוא, מבחינתי, המוטיבציה שמלווה אותי לכל מקום: ישנן תמונות שמלוות אותי לכל מקום: תמונות החיילים בפתחי המסוקים, המטוסים החולפים אל עוד משימה ומשימה, הטנקים השועטים כדי להכריע את המערכה, חילות הסיוע וההצלה.

עמיר פרץ: אך ישנה תמונה אחת שתמיד תחזור אליי ותזכיר לי כי אסור לנוח על זרי הדפנה וצריך להמשיך לפעול כדי להשלים את המלאכה להיערכות העורף; התמונה בבוקר של יום בשדרות, בנובמבר 2006, כאשר טיל נופל ליד ביתי, אחת משכנותיי, שיצאה מביתה, נהרגת במקום, והמאבטח שלי, מאור, שעמד בפתח הבית, מוטל, ושתי רגליו נקטעות.

עמיר פרץ: התמונה הזו תשמש לי תמיד קריאת השכמה.

עמיר פרץ: לעולם לא אתן לעצמי לצלול אל תוך מתחם הנוחות של להתבשם מההצלחות.

עמיר פרץ: תמיד אומר לעצמי שלצד ההצלחות יש הרבה מאוד דברים שעדיין לא עשינו.

עמיר פרץ: אני מאחל, באמת, לכולנו דיוניים פוריים, מסקנות נכונות והמשך פעילות בכל התחומים.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות על הכנת היום הזה לצוות של רח"ל, לפיקוד העורף, למשרדי הממשלה, שהתגייסו, יחד עם גב' ליפשיץ מאגף הטקסים והאירועים, בהתראה קצרה לארגון הטקס, התערוכה, הדיונים בכל ועדות הכנסת.

עמיר פרץ: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שאפשר לנו לקיים את הדיון הזה והעמיד לרשותנו את כל הנדרש.

עמיר פרץ: אל יהיה יום זה סיבה למנוחה או לחופשה; בדיוק להפך, יום זה צריך להפוך לנקודה במעלה ההר, שעליו אנחנו צריכים להמשיך לטפס ולהגיע לפסגה, ובכל פעם לדעת שהפסגה שאליה הגענו היא נקודה נוספת בטיפוס המחודש.

עמיר פרץ: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת חיים ילין, ואחריו – חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אורחים יקרים, מכובדיי כולם, ביום המיוחד לציון היערכות ומוכנות העורף בישראל אנחנו צריכים לדבר על המטרה הכי חשובה שנוגעת לעורף הישראלי – להיות תמיד מוכנים לכל תרחיש כדי שתושבי המדינה יהיו מוגנים.

חיים ילין: מהרגע שהעורף הפך להיות חזית, התושבים נאלצים לעמוד מול הטרור איתנים וחזקים בשגרת חירום שבה טילים נורים ללא הפסקה.

חיים ילין: כל זה הופך אותם לגיבורים בזמן הלחימה.

חיים ילין: בתקופה האחרונה גורמים פוליטיים מנסים לפצל ולפלג את העם, במקום לאחד ולהדגיש את המשותף.

חיים ילין: למרות זאת, במלחמה ובשעת חירום, האזרחים מוכיחים, פעם אחר פעם, את החוזק שלהם לעמוד כגוף אחד מול הטרור ולא להיכנע לו.

חיים ילין: בסופו של דבר, מי שקובע את אורך הלחימה והאיתנות הוא לא רק צה"ל, אלא התושבים שצריכים לתת לצבא ולממשלה גיבוי מלא כדי להגיע להכרעה שתיטיב עם מטרות הלחימה.

חיים ילין: היום המיוחד הזה שייך לכל מי שפועל כדי שהעורף בישראל יהיה חזק, מאוחד ומוכן לכל תרחיש.

חיים ילין: צוותי הצח"י – צוותי חירום יישוביים, שפועלים ביישובים בהתנדבות מלאה; הרבש"צים שדואגים לשגרת החיים התקינה והבטוחה של התושבים; כיתות הכוננות, שעובדות יום ולילה ללא הפסקה; מרכזי החוסן, שפועלים לסייע לתושבים בהתמודדות עם המצב הביטחוני, זאת במטרה לפתח ולשמר את אחידות ועוצמת הקהילה; העובדים הסוציאליים, שמלווים את התושבים לאורך כל הדרך; וכמובן החקלאים שממשיכים להוציא תוצרת חקלאית למדינת ישראל וחורשים עד התלם האחרון, על אף האיומים שהם חווים במהלך הדרך והקשיים הרבים שהם נאלצים להתמודד איתם מדי יום.

חיים ילין: לכל השרשרת הזאת – יש בתוכה עוד רבים – אשר תומכת בחיזוק העורף בישראל, צריך להגיד תודה ביום הזה ולהוקיר את עבודתם.

חיים ילין: המודל שאני מאמין בו מאז היותי ראש המועצה האזורית אשכול עומד על שלושה דברים מרכזיים: מיגון, אמון וחוסן אזרחי.

חיים ילין: טילים לא זולגים, לא נופלים, לא מטפטפים – טילים מתפוצצים.

חיים ילין: החלוקה הלא-כתובה היא מאוד ברורה: ממשלת ישראל אחראית ליציאת הטילים ממדינות אויב, אבל ברגע שהם מתפוצצים, מי שאחראי לזה זה ראש הרשות.

חיים ילין: וכשזה קורה, ראש הרשות צריך לעמוד מול האזרחים ולנסות לסייע להם.

חיים ילין: ביום הזה אני קורא לאופוזיציה ולקואליציה לקדם יחד את חוק העורף שמגדיר מה האחריות ומה הסמכות של ראש רשות.

חיים ילין: בסוף צריך להבין שחלק מהתפקידים של ראש רשות – הוא הקשר, הוא המתורגמן, בין השפה האזרחית לשפה הצה"לית.

חיים ילין: מיגון: אנחנו חייבים לתת לאזרחים את מלוא הכלים כדי להתמודד עם הפערים בעורף, שהפך לחזית, ונמצא בסכנה.

חיים ילין: הפערים המצביעים על חוסר מוכנות העורף לטילים ולרקטות נחשפו בעבר והראו באופן ברור כי האזרחים זקוקים למיגון הולם.

חיים ילין: מאות אלפי משפחות נאלצות לרוץ מביתן למקלט, למקלט מרוחק, דבר אשר מסכן את החיים שלהן.

חיים ילין: הצעת החוק שלי, וגם של איל, של מיגון והלוואות, הלוואות למיגון דירות באזורי קו עימות, הגיעה מתוך רצון לסייע לתושבים המתגוררים בבתים ללא ממ"דים.

חיים ילין: הממשלה בחרה להתנגד ולהפיל אותה.

חיים ילין: אמון: כשאנחנו מדברים על אמון, אנחנו לא מדברים רק על היכולת של האזרחים לסמוך על צה"ל או על ממשלת ישראל – אנחנו מדברים על היכולת של האזרחים להאמין שאם ממשלת ישראל יוצאת להגנת התושבים על ידי הפעלת כוח צבאי, זה רק כי לא קיימת ברירה אחרת.

חיים ילין: חוסן אזרחי: החוסן האזרחי מושתת על לכידות חברתית, אשר עוזרת לאזרחים תושבי קו העימות לעבור ולהעביר מצבי קיצון ולהמשיך בשגרת החירום.

חיים ילין: הכוח נובע מאמונה פנימית בציונות ובשורשים ההיסטוריים של מדינת ישראל.

חיים ילין: בהתקיים שלושת הפרמטרים האלה, תחושת הביטחון של אזרחי ישראל תגדל, מה שייתן לממשלת ישראל ולצה"ל אורך רוח להכריע את המלחמה.

חיים ילין: העורף הוא החזית, והחזית חייבת כלים ממשיים להתמודד עם מצבי קיצון ביטחוניים.

חיים ילין: הצפון זקוק בדיוק לאותם כלים שעוטף עזה קיבל.

חיים ילין: העורף הישראלי הוא אות ומופת, דוגמה מרהיבה לחוזק ולאחדות.

חיים ילין: בואו נפעל שזה יהיה לא רק במצבי חירום, אלא גם בשגרה.

חיים ילין: האחדות בינינו חשובה לא פחות מכל דבר אחר.

חיים ילין: אנחנו, בבית הזה, לפעמים שוכחים שעם ישראל צריך קודם כול להיות מאוחד, ובזכות זה נוכל להצליח לעבור את המכשולים שהאויבים שלנו מנסים להפיל עלינו.

חיים ילין: תודה לכל מי שיושב ביציע המליאה.

חיים ילין: תודה לכם.

חיים ילין: תודה לקציני ולחיילי פיקוד העורף שהגיעו היום לכנסת.

חיים ילין: אתם האנשים מאחורי הקלעים שעושים רבות כדי שהתושבים בישראל יהיו מוגנים כל יום מחדש.

חיים ילין: תודה גם לחבריי, לחברי חבר הכנסת עמיר פרץ, שיזם וארגן את היום המיוחד הזה, וליועציו.

חיים ילין: ותודה ענקית לבצלאל טרייבר, שנמצא שם למעלה, כבוד היושב-ראש, בצניעותו הרגילה, תמיד מאחורה.

חיים ילין: אז אני נפרד ממך – – –

עמיר פרץ: לא, לא – – –

חיים ילין: נפרד ממנו – – –

עמיר פרץ: מהתפקיד – – –

חיים ילין: מהתפקיד.

עמיר פרץ: – – – לא – – – אתה יודע.

חיים ילין: הוא רח"ל, לא יעזור כלום.

עמיר פרץ: – – – אתה אומר דברים כאלה – – –

סאלח סעד: – – –

חיים ילין: ואני מאוד מקווה שלנעליים הגדולות שאתה משאיר, בן אדם ייכנס לשם וימשיך את העבודה.

חיים ילין: ומשהו אישי, שעד היום, כבוד היושב-ראש – אתה רוצה להגיד לו משהו?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוד נגיד לו.

חיים ילין: זאת הזדמנות גם לעלות ולהגיד תודה לא רק לרח"ל, אלא גם לפיקוד העורף ולצה"ל.

חיים ילין: בסוף צוק איתן, בישיבה עם ראש הממשלה ועם שר הביטחון – ולא איש ביטחון אני, סמל בחיל השריון – ביקשתי שלושה דברים: 1.

חיים ילין: כל מנהרה שנכנסת לתוך מדינת ישראל – היא לא צריכה להיות קיימת וצריך לפוצץ אותה.

חיים ילין: 2.

חיים ילין: פינוי היישובים – אנחנו עושים את זה מתוך חוזק, כי אנחנו לא רוצים שהילדים שלנו ייפגעו נפשית.

חיים ילין: יש להם זמן.

חיים ילין: בגיל 18 הם כבר יצאו להילחם למען ביטחוננו.

חיים ילין: התרעה לפצמ"רים: לפני שבועיים זכיתי לראות איך כיפת ברזל מיירטת שתי פצצות מרגמה בשידור חי.

חיים ילין: ולבסוף: נציג פיקוד העורף בתוך האוגדות.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, לאחר שלוש וחצי שנים אני שמח.

חיים ילין: אני עצוב שאנחנו צריכים להגיע לשם, אבל שמח שהמדיניות הזאת, בסוף צוק איתן, מיושמת.

חיים ילין: לא משנה אם זה נמשך שלוש וחצי שנים.

חיים ילין: צריך להמשיך, ולהבין דבר אחד, כבוד היושב-ראש: בצד השני יש שני מיליון פלסטינים שאנחנו דואגים להם.

חיים ילין: לא דואגים כהוא זה לטרור ולאחראים למצב ההומניטרי ברצועת עזה.

חיים ילין: זה לא שלנו – זה של החמאס.

חיים ילין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב בנימין בגין, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חולק, כמעט, תואר עם חבר הכנסת עמיר פרץ, יש דמיון מסוים: אני זקן חברי הכנסת, אבל עמיר הוא ותיק חברי הכנסת, והתואר שלו הוא יותר שימושי, לפחות כאשר כנסת חדשה נפתחת, כפי שראינו בפתיחת הכנסת ה-20.

זאב בנימין בגין: אני מודה לך, עמיר, על היוזמה לדיון החשוב הזה.

זאב בנימין בגין: במשך כל היום אני הייתי בשני דיונים בשתי ועדות, דיונים טובים, ושמענו גם על הבעיות וגם על ההתפתחויות החיוביות.

זאב בנימין בגין: אודה ולא אבוש, אדוני היושב-ראש – כבר הספקתם, אדוני.

מאיר כהן: בזריזות.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, את ההצעה הזאת לסדר-היום לא אני יזמתי – ביקש ממני חברי הוותיק זה כ-40 שנה, בצלאל טרייבר.

זאב בנימין בגין: אני חושב שנפגשנו לראשונה במפקדת פיקוד הדרום, אי-פעם.

זאב בנימין בגין: והוא, כפי שאמר חבר הכנסת ילין, הסביר לכולנו, עומד לסיים את תפקידו, לצאת כביכול לגמלאות, אבל הוא לא ישקוט על שמריו.

זאב בנימין בגין: אני מודה לו מאוד, גם בשמכם, על פעולה נמרצת, טובה, רצינית, תורמת, במשך שנים כה רבות.

זאב בנימין בגין: מטעם רח"ל אני מודה לחבריי יעל קליגמן ועמיר יהב.

זאב בנימין בגין: הם עדכנו אותי בפרטים החדשים, בנתונים החדשים, וזהו היסוד לדברים שאומר כאן עכשיו.

זאב בנימין בגין: מצב חירום, כפי שראינו במשך היום, לא מתייחס רק לאיום צבאי, אלא גם לאיום רעידת האדמה החזקה וההרסנית – – –

מאיר כהן: אדוני, סליחה שאני מפריע לך.

מאיר כהן: אדוני השר אלי כהן, אם תואיל לגשת להקשיב לדברים.

מאיר כהן: אתה לא חייב, אבל היות שאתה איש של כבוד ושר מצוין – – –

זאב בנימין בגין: מבחינתי זה בסדר, כבוד היושב-ראש.

אלי כהן: – – – מה להשיב לו.

זאב בנימין בגין: אלי עושה שם דברים מועילים.

מאיר כהן: אני יודע.

מאיר כהן: הוא תמיד עושה דברים מועילים, אבל שיכבד אותנו.

מאיר כהן: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: ובכן, רעידת אדמה חזקה, הרסנית, בישראל בוא תבוא.

זאב בנימין בגין: מתי?

זאב בנימין בגין: לא נדע.

זאב בנימין בגין: מה תהיה דרגתה?

זאב בנימין בגין: לא נדע.

זאב בנימין בגין: מה יהיה ההרס שהיא תביא בעקבותיה?

זאב בנימין בגין: לא נוכל לדעת.

זאב בנימין בגין: אנחנו כן יודעים באופן כללי את המקום שבו יחול המוקד שלה, משם היא תתפשט.

זאב בנימין בגין: המקום הזה, כמובן, הוא בקע ים המלח, אותה רצועת שבירה בקרום כדור הארץ העוברת מטורקיה ועד ים סוף.

זאב בנימין בגין: מכיוון ששם מקור רעידת האדמה ההרסנית הבאה, שם צפויות תאוצות הקרקע החזקות ביותר.

זאב בנימין בגין: לגבי מבנים שנבנו, נאמר, אחרי 1980 – לאחר שתקן הבנייה המותאם לאיום רעידות האדמה נכנס לתוקף – לגבי מבנים כאלה יש כבר התחשבות במיקום של הבניין לעומת תאוצת הקרקע הצפויה ברעידת אדמה זאת.

זאב בנימין בגין: אבל לגבי בניינים שנבנו לפני כן, הסיכון להם בבקע ים המלח ובסביבותיו גבוה בהרבה מן הסיכון לבניינים ישנים כאלה במקומות אחרים בארץ.

זאב בנימין בגין: לכן, ברשות החירום הלאומית נקבעו עשרה יישובים שבהם יש בניינים מסוכנים במיוחד – אנקוב בשמותיהם: קריית שמונה, חצור הגלילית, ראש פינה, קצרין, טבריה, בית שאן ואילת, ומחוץ לבקע עצמו גם צפת, עפולה ומגדל העמק.

זאב בנימין בגין: מתוך עשרת היישובים האלה, שמונה הם בדרגה 5 ופחות מבחינת הדירוג החברתי-כלכלי.

זאב בנימין בגין: ביישובים אלה מצויים בערך 2,000 מבנים בני שלוש עד שש קומות; רובם הגדול נבנה לפני כניסת תקן הבנייה לרעידות אדמה לתוקף.

זאב בנימין בגין: רובם של אלה מבנים ארוכים – אנחנו מכנים אותם, כך הם מכונים שם, מבני רכבת.

זאב בנימין בגין: בכל מבנה בערך 15 דירות.

זאב בנימין בגין: בסך הכול 35,000 דירות במבנים האלה, מתוכן 30,000 ניתנות לחיזוק, ובהן, ניתן להעריך, כ-100,000 נפש.

זאב בנימין בגין: מי הם?

זאב בנימין בגין: מתוך הנתונים שקיבלתי, חישבתי בזריזות, השטח הממוצע לדירה בבנייני הרכבת האלה – כ-60 מטר מרובע; אז אפשר לנחש שהן מאוכלסות במבוגרים ובעניים או במבוגרים שהם עניים.

זאב בנימין בגין: בצפון הארץ, חלקם הובאו למקום בשנות ה-50, הם חיו בתנאים קשים.

זאב בנימין בגין: אל העוני התלוו גם רקטות.

זאב בנימין בגין: לכן, יש עלינו חובה מוסרית-חברתית מיוחדת לסייע בעדם לעמוד באיומים המרחפים מעליהם בצירוף הקשה של איומי רקטות וגם איום ההרס הצפוי בעקבות רעידות אדמה.

זאב בנימין בגין: מהי הבעיה?

זאב בנימין בגין: כידוע לכל מי שאפילו החל לעסוק בנושא הזה, תוכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים נגד רעידת אדמה חזקה היא בעלת ערך ליזם רק אם יש ערך כלכלי לבניין ולקרקע – רק כך הם נמשכים לבנות את הבניינים האלה.

זאב בנימין בגין: לפני כחמש או שש שנים, אדוני היושב-ראש, בשרתי כיושב-ראש ועדת השרים להיערכות בפני רעידות אדמה, ניסיתי, ניסינו, למצוא פתרונות כלכליים, כלכליים למחצה, שיביאו יזמים לאזורים האלה, שבהם ערך הקרקע הוא נמוך, ונמוך מאוד מאוד.

זאב בנימין בגין: ניסינו – לא הצלחנו.

זאב בנימין בגין: לכן, אני חושב שהמסקנה היא בלתי נמנעת: כדי לחזק מבנים באזורים האלה דרושה, הכרחית, חיונית, תמיכה עמוקה מתוך תקציב הממשלה.

זאב בנימין בגין: כדי להקל על התקציב, ניתן כמובן לפרוס את התוכנית הזאת לעשר שנים, אולי יותר, איננו יודעים עכשיו כמה זמן עומד לרשותנו.

זאב בנימין בגין: העלות המוערכת ברשות החירום הלאומית: כ-2 מיליארד שקל בשיטות הקיימות.

זאב בנימין בגין: ייתכן שאפשר יהיה להוזיל, ואפילו להוזיל בהרבה, את העלות הזאת בשיטות חדשות; אחת מהן נבדקת בשנים אלה.

זאב בנימין בגין: צריך יהיה, בוודאי, גם למצוא את השיטות המתאימות כדי לייעל את חיזוק המבנים, כך שיביאו בבת אחת תרופה, פתרון, גם לאיום רעידות האדמה וגם לאיום של הרקטות, בייחוד של הרקטות הכבדות.

זאב בנימין בגין: זהו אתגר חשוב, כלכלי, אבל קודם כול מוסרי.

זאב בנימין בגין: לא להזניח, לא להפקיר, לא לומר: ככה זה, לא להוסיף למשוך בכתפיים, לפרוס כפיים ולומר: נו, באמת חבל מאוד, אבל מה אפשר לעשות?

זאב בנימין בגין: אפשר לעשות, צריך לעשות, חובה לעשות עכשיו.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה, כבודו.

מאיר כהן: לרשות אדוני חמש דקות, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, היום הכנסת מציינת את יום הגנת העורף.

מיכאל מלכיאלי: הרבה דיברו גם בוועדות – וברכות לחבר הכנסת עמיר פרץ שיזם את הדיון המכובד הזה – בוועדות השונות דיברו הרבה על כמה חשוב להתכונן ליום שאנחנו יודעים שיבוא.

מיכאל מלכיאלי: הייתי רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לדבר על שני דברים שאני מכיר באופן אישי.

מיכאל מלכיאלי: כשאנחנו מדברים על הגנת העורף, אני חושב שזה הדבר מהחשובים ביותר שצריך לשים עליו את הדגש.

מיכאל מלכיאלי: היום, בוועדות התכנון והבנייה בארץ, כולם מודעים לסבל ולביורוקרטיה הקשה שעובר אדם שרוצה לבוא ולהגיש היתר בנייה.

מיכאל מלכיאלי: כשאדם מגיע מול עירייה גדולה, אגפים גדולים, והוא מגיע לבד בלי מאכערים – בלי אלה שצריכים ללוות אותו, ולוקחים לו כסף, ועוזרים לו, כמו שאנחנו מכירים בהרבה ערים – אז הוא מתחיל להתבלבל בין פקיד אחד לפקיד השני.

מיכאל מלכיאלי: ובסוף, מה אנשים מבקשים?

מיכאל מלכיאלי: מבקשים ממ"ד לבית שלהם או ממ"ק או כל דרך אחרת להיות מוגנים.

מיכאל מלכיאלי: אנשים מחכים, לפעמים ארבעה חודשים וחמישה חודשים ולפעמים יותר.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: לוועדה, לקבל היתרים לבניית ממ"ד, ובוועדה יגידו: תלך לעשות איזשהו תיקון לתוכנית ותחזור אלינו עוד חמישה חודשים.

מיכאל מלכיאלי: ככה התוכניות נסחבות שנים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אני לא מדבר על קבלנים שרוצים לבנות בניינים גבוהים – ישבתי כמה שנים בוועדה המקומית בירושלים – אני מדבר על אנשים שלא באו לבנות מגדל או בית פרטי, באו לבנות ממ"ד.

מיכאל מלכיאלי: יש פחד שיבואו טילים או כל דבר אחר – רוצים לבנות ממ"ד, להיות רגועים, והוועדות המקומיות מסרבלות אותם.

מיכאל מלכיאלי: יש אין-סוף ביורוקרטיה קשה – לא רק על עצם ההגשה, אלא על התנאים לבנייה.

מיכאל מלכיאלי: ואתה רוצה לתפוס את הג"א לקבל אישור – אתה צריך להמתין עוד שלושה חודשים.

מיכאל מלכיאלי: בקיצור, עד שכבר עברת את הוועדה – שולחים אותך.

מיכאל מלכיאלי: ואני חושב שהגיע הזמן קודם כול להכיר בבעיה.

מיכאל מלכיאלי: אם לא מכירים את הבעיה, אי-אפשר לחשוב על פתרון.

מיכאל מלכיאלי: כל הכותרות שהוצאנו על זירוז בהליכת הממ"דים – לדעת שזה יורד ומחלחל אל השטח.

מיכאל מלכיאלי: לדעת שאדם מגיע לעירייה לבקש בקשה פשוטה לבניית ממ"ד – לא עושים לו חשבונות, לא של זכויות בנייה ולא שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: נותנים לו, כי זה דבר נצרך.

מיכאל מלכיאלי: זה דבר ראשון.

מיכאל מלכיאלי: דבר שני, ואני זוכר את זה מעברי כיושב-ראש מינהל קהילתי, אין דבר יותר מבורך מהכוח המתנדב שיש לנו בערים ובשכונות.

מיכאל מלכיאלי: עם כל הכבוד לכל הארגונים הגדולים, הכוח ההתנדבותי הוא מהיר, הוא נגיש, הוא זמין.

מיכאל מלכיאלי: אנשים רוצים להתנדב, והקימו רשויות לאיגוד של כל אגודות המתנדבים.

מיכאל מלכיאלי: אבל זה עדיין לא מספיק.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן דוגמה מירושלים.

מיכאל מלכיאלי: מינהלים קהילתיים בירושלים – ביוזמה שלהם, יוזמה שלהם עצמם – הקימו רשימות של מתנדבים.

מיכאל מלכיאלי: זה יכול להיות לזמן של שלג, יכול להיות, לדוגמה, שילד נאבד וצריך ללכת לחפש אותו, או גם דבר שהוא במדינה, איזשהו מבצע שיש בזמן של הגנת העורף.

מיכאל מלכיאלי: הגיע הזמן שהמדינה לא תשאיר את זה למגזר השלישי.

מיכאל מלכיאלי: הגיע הזמן שהמדינה תיקח את זה על עצמה.

מיכאל מלכיאלי: אני לא יודע איך עושים את זה, אבל זה דבר שצריך להיות – לנצל את המשאבים הענקיים והאדירים האלה.

מיכאל מלכיאלי: בסך הכול זה גם זול, וגם זה דבר שהוא ישים ויכול לעשות טוב להרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מוטי יוגב – לא נמצא.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני השר, אתה המשיב.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני שר הכלכלה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אגיב בשמו ולבקשתו של סגן שר הביטחון אלי בן-דהן, וכך תגובתם: שר הביטחון ומערכת הביטחון עוסקים באופן מתמשך ורצוף בשיפור מוכנות העורף לחירום, הן ברמה הממשלתית, הן ברשויות המקומיות, בכלל הרבדים והתחומים.

אלי כהן: בשנים האחרונות נעשתה התקדמות משמעותית בשיפור מוכנות העורף למלחמה ולחירום, ועדיין מלאכה רבה לפנינו, שאנו עוסקים בה ברמה היומיומית.

אלי כהן: האתגרים הביטחוניים אשר מדינת ישראל ניצבת בפניהם, מצפון ומדרום, מחייבים אותנו להיערך לקראתם.

אלי כהן: ההיערכות נעשית בפן הצבאי, בפן המשקי ובפן החברתי, תוך חיזוק חיסונו של העורף בישראל.

אלי כהן: זהו למעשה תפקידה של הרשות הלאומית לחירום, רח"ל, שמציינת החודש עשור להקמתה.

אלי כהן: חלק מהצעדים אשר ננקטים בפועל כדי לקדם את מוכנות מדינת ישראל בעורף הם הכנה לרעידות אדמה, קידום טיוטת חוק העורף, אשר תופץ למשרדי הממשלה בשבועות הקרובים, מיגון מרפאות בצפון, מיגון וחיזוק של בתי הספר, קידום מיגון וחיזוק של התשתיות הלאומיות לתחנות כוח וגז וקידום צעדים נוספים על פי הנחיית שר הביטחון.

אלי כהן: כאן חשוב להדגיש כי כחלק מהכנת המרחב האזרחי לחירום, פיקוד העורף מאמן, מכשיר ומבצע תרגילים עם כל הרשויות המקומיות, ובשיתוף משרדי הממשלה.

אלי כהן: הנושאים המרכזיים שאותם מוביל פיקוד העורף בתחום ההכנה לחירום: פיקוד העורף מבצע מיפוי של הצרכים ברשויות המקומיות ומשלים בהן פערים, על פי התוכנית הרב-שנתית לקידום מוכנות הרשויות לחירום ועל פי התעדוף הנגזר מאיום הייחוס.

אלי כהן: כמו כן, פיקוד העורף הגדיר פרמטרים אשר מצביעים על רשות מקומיות כמוכנה לחירום, ומונה כ-11 פרמטרים שאותם הוא מקדם במסגרת התוכנית הרב-שנתית.

אלי כהן: פיקוד העורף בנה שליטה ובקרה, אשר תאפשר גיבוש תמונת מצב ברמה המוניציפלית.

אלי כהן: עד סוף 2018, 30 רשויות מקומיות ברחבי הארץ יקבלו את המערכת, ובימים אלו פועל הפיקוד להרחיב את מספר הרשויות.

אלי כהן: על בסיס המערכת המוניציפלית, פיקוד העורף בונה מערכת שליטה ובקרה לאומית, אשר תאפשר מתן תמונת מצב לאומית ותסייע בקבלת ההחלטות לדרג המדיני.

אלי כהן: כל זאת כדי לחזק את החוסן האזרחי של מדינת ישראל.

אלי כהן: בשנת 2017 החל פרויקט סיוע עצמי ראשוני, אשר מכשיר תלמידי כיתות י' בבתי הספר במדינת ישראל.

אלי כהן: הפרויקט מאפשר את הכפלת כוחות החילוץ המיידיים בשעת חירום.

אלי כהן: נוסף על כך, בשנים האחרונות פיקוד העורף מכשיר צוותי חילוץ הבנויים ממתנדבי הרשויות המקומיות ומהווים מכפיל כוח למתן מענה ראשוני באירועי חילוץ.

אלי כהן: זה שנים שפיקוד העורף שם דגש על העלאת המודעות למוכנות לשעת חירום ומוציא לפועל מסע הסברה ארצי בכלי המדיה השונים, כדי לאפשר לאוכלוסייה האזרחית להיות ערוכה בצורה טובה יותר לשעת חירום.

אלי כהן: פיקוד העורף פועל לצמצם את פערי המיגון לאזרחי מדינת ישראל ולתשתיות החיוניות, תוך בקרה על כשירות המיגון ברשויות המקומיות, שכלול מערך ההתרעות ברחבי הארץ, כדי לאפשר התרעה סלקטיבית נקודתית ועל מנת לצמצם ככל האפשר את הפגיעה בשגרת חיי האזרח, ומתן רציפות תפקודית מקסימלית לתשתיות החיוניות.

אלי כהן: כך משיב סגן שר הביטחון.

אלי כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: המציעים – האם אתם תסתפקו בתשובת השר, כי היום זה היה בוועדות?

עמיר פרץ: מסתפקים בדיון.

מאיר כהן: אתם מסתפקים.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אם כך, אנחנו סיימנו את הנושא הזה ואנחנו נעבור לחקיקה.

מאיר כהן: יש לנו הצעת חוק אחת.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני השר, תודה רבה למציעים.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/751); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 70) (החלפות בוועדות קלפי בין אזורי בחירות), התשע"ח–2018, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 70) (החלפות בוועדות קלפי בין אזורי בחירות), התשע"ח–2018.

משה גפני: את הצעת החוק הזאת הגישו, מלבדי, חבר הכנסת דוד ביטן, חבר הכנסת רועי פולקמן, חבר הכנסת רוברט אילטוב, חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת יואב בן צור, חבר הכנסת יואל חסון, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

משה גפני: החוק מדבר – בקצרה אני אומר – החוק מדבר על העובדה שהיום – – –

איימן עודה: חאג' יַחיָא.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: יִחיָא.

איימן עודה: יַחיָא.

משה גפני: חאג' יִחיא.

משה גפני: יַחיָא?

איימן עודה: כן, יַחיָא.

משה גפני: זה כבר מסובך.

משה גפני: חאג' אחיא, יַחיָא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: טוב, נתרגל.

משה גפני: המצב החוקי היום הוא שאפשר להחליף, בין המפלגות, חברים בוועדות הקלפי בתוך האזור המוגדר שעליו מדברים.

משה גפני: הצעת החוק הזאת, בהסכמת כל המפלגות, באה להסדיר את הנושא הזה של חילופים בכל הארץ.

משה גפני: לא רק באזור מסוים, אלא בכל הארץ.

משה גפני: בכל הארץ אפשר להחליף חברים כפוף למגבלות שאני עכשיו אומר אותן.

משה גפני: המגבלה הראשונה זה שרק 10% מתוך החברים – אפשר.

משה גפני: אי-אפשר להחליף את כל ה-100%, רק 10%.

משה גפני: חייבים שיהיו בכל קלפי, בין קלפי שהוחלפו בה נציגים וחברים ובין קלפי שלא הוחלפו בה, חייבים שיהיו חברים בוועדת הקלפי משלוש מפלגות.

משה גפני: החוק הזה משנה את העובדה – אפשר לעשות החלפה מאילת לקריית שמונה, מה שהיום אי-אפשר.

משה גפני: היום יש לך אזור – באזור הזה אתה יכול להחליף בין קלפי לקלפי.

משה גפני: כמובן, צריך שהכול יהיה בהסכמה.

משה גפני: זה לא דבר שמישהו יכול לקבל החלטה כזאת באופן שרירותי, אלא זה צריך להיעשות בהסכמה.

משה גפני: זה מאוד מקל על המפלגות.

משה גפני: כל המפלגות נמצאות בתוך העניין, הנציגים שלהן חתמו גם על הצעת החוק, ואני מבקש את אישור הכנסת לחוק הזה, שמקל ויוצר גם זה, אבל כפוף למגבלות שאמרתי, וזה מופיע בחוק.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: כאמור, החוק הוא לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: אני עובר לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: תמר זנדברג – לא נמצאת; מוסי רז – לא נמצא; יוסף עטאונה נמצא?

מאיר כהן: לא נמצא; אורלי לוי אבקסיס; איילת נחמיאס ורבין.

מאיר כהן: איציק שמולי, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שמוֹלי, בבקשה.

איציק שמולי: שמוּלי.

מאיר כהן: שמוּלי.

מאיר כהן: עיראקי.

איציק שמולי: עיראקי, עיראקי.

מאיר כהן: כן, אדוני.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני כמובן תומך בחוק של חבר הכנסת גפני, אני חושב שמדובר בחוק חשוב ונדרש.

איציק שמולי: אבל אני רוצה להעלות על סדר-יומה של הכנסת נושא אחר, שהיום קיבל פומבי ותהודה רבה, גם בידיעות אחרונות וגם ב-ynet, על הגיהינום שקורה בבתי האבות הסיעודיים, אבל לא רק שם.

איציק שמולי: מסתבר, אדוני היושב-ראש, שלא רק מכים קשישים, כפי שנחשפנו בתחקירים האחרונים, אלא כדי להפוך את החיים שם גם לפשוטים וקלים יותר לתפעול וגם לזולים יותר, לוקחים את אותם קשישים מסכנים חסרי ישע ומסממים אותם בתרופות ובסמי הרגעה עד שהם מאבדים את עצמם לדעת.

איציק שמולי: וזאת מציאות חמורה ביותר שאנחנו חייבים לעצור אותה תכף ומייד.

איציק שמולי: הדבר הזה – שבגלל שהרבה יותר קל לתפעל מחלקה של צמחים אנושיים מאשר לקחת קשישים סיעודיים ולהוציא אותם לטיול בחצר, ולתת להם אולי איזה חיבוק וטיפול הוליסטי תומך, פשוט דוחפים להם את המחט על כל בקשה ועל כל תלונה – זה דבר פשוט איום ונורא.

איציק שמולי: זאת מציאות אכזרית ביותר שאנחנו חייבים לעצור אותה.

איציק שמולי: אני מכיר את הדבר הזה מקרוב דרך סבתי ז"ל.

איציק שמולי: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כשהיא נכנסה לבית אבות היא עוד ידעה לספר לנו סיפורים וזיכרונות מעיראק הרחוקה – זיכרונות שלא היו לא אתמול ולא שלשום, הם היו לפני עשרות שנים.

איציק שמולי: אבל מקץ כמה שבועות היא אפילו לא זכרה איך קוראים לה, והיא לא ידעה לזהות אנשים בסביבתה, וכל זה בגלל התרופות והסמים המקוללים האלה שנטלו ממנה דבר אחד – לא רק את כבודה, אלא גם את הזכות להיפרד מהעולם הזה בכבוד.

איציק שמולי: הגיע הזמן שאנחנו נעשה שם רפורמה של ממש.

איציק שמולי: יש תקציב מדינה שהממשלה תביא בעוד כמה ימים לכנסת.

איציק שמולי: אני מצפה שעל הדבר הזה הכנסת כולה תתאחד אחת ולתמיד, ותספק חומת הגנה של ממש עבור האנשים המוחלשים והמסכנים האלה, שמה שעושים להם בחסות השתיקה של משרד הבריאות, פשוט הופכים אותם לזומבים.

איציק שמולי: זה מה שעושים.

איציק שמולי: וזה פוגע בכולם – ביהודים, בערבים, בחרדים, בדתיים, בחילונים – בכולם.

איציק שמולי: במרכז, בפריפריה – בכל אחד ואחד מהמקומות האלה.

איציק שמולי: מי שמשלה את עצמו וחושב שמדובר בבית אבות אחד או שניים – כבר הוכחנו, כבר הראינו שלא מדובר רק במקום אחד שנעשות בו הזוועות האלה.

איציק שמולי: אז אני מצפה ומפנה מפה, אדוני היושב-ראש, קריאה גם למשרד הבריאות, גם לוועדת הבריאות של הכנסת להיכנס בעובי הקורה ולעצור את ההפקרות ואת הגיהינום הזה אחת ולתמיד.

איציק שמולי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו ממשיכים.

מאיר כהן: עליזה לביא – לא נמצאת; נחמן שי.

נחמן שי: תודה לך, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק, כמובן.

נחמן שי: גם אוסיף ואומר שאני תומך בידידי איציק שמולי, וקראתי גם אני והזדעזעתי מאותה כתבה שהייתה בידיעות אחרונות.

נחמן שי: אני מכיר את הטיפול הזה, אני מכיר את התרופות האלה, ואני גם מכיר את היד הקלה – תן להם את התרופות, קבל חולים רגועים עם עיניים מזוגגות, שלא מפריעים ולא משתוללים, ויהיה שקט, והמחלקה עוברת את היום ועוברת את הערב.

נחמן שי: מה קורה לאנשים האלה שמרדימים אותם למחצה – זה כבר, כנראה, פחות מעניין.

נחמן שי: באותו עניין, אבל עניין שונה, אני רוצה לדבר על דיון שהיה היום בוועדת הכלכלה של ידידי איתן כבל, ועסק בתאונות הדרכים והנפגעים בשנת 2017.

נחמן שי: למרבה – אני לא יכול להגיד "שמחה", כי אין שמחה אפילו בתאונה אחת – בכל זאת נבלמה ב-2017 מגמת העלייה במספר ההרוגים בכבישי ישראל.

נחמן שי: נהרגו – כל אחד יקר ויקרה – 362 איש, אישה וטף, אבל ארבעה פחות מאשר בשנה שעברה.

נחמן שי: זה הישג – לא יודע איך להגדיר את זה, אבל בכל זאת חשוב.

נחמן שי: אבל אני הסתכלתי פנימה – אני ממוקד במשהו מסוים – רצתי לראות מה קורה לאזרחים הוותיקים שנקראים בדוח הזה "קשישים", ועל זה אני יכול לחלוק מה זה "קשיש", כי לדעתי גם יושב-ראש הישיבה, אוטוטו יקראו לו קשיש.

נחמן שי: כשמגיעים לגיל 65, הם החליטו שזה קשישים.

נחמן שי: זה עוד לא אזרחים ותיקים – הם כבר קשישים.

נחמן שי: מה שיהיה.

נחמן שי: אני גם אטפל בזה בנפרד.

נחמן שי: אבל שאלתי, אז מה קורה לאותם אזרחים ותיקים מעל גיל 65, ומעלה?

נחמן שי: נהרגו בשנה היוצאת 93 אזרחים ותיקים מעל גיל 65; מעל מחציתם, 52, כהולכי רגל – עלייה של 24% בשיעור האזרחים הוותיקים שנהרגו כהולכי רגל בהשוואה ל-2016.

נחמן שי: גם מספר האזרחים הוותיקים שנהרגים בתאונה: אנחנו מהווים 11% מהאוכלוסייה, עולים כל הזמן, אבל בהרוגים – 26%.

נחמן שי: 26% מההרוגים בתאונות הדרכים הם אזרחים ותיקים.

נחמן שי: אני אומר לכם, חבריי וחברותיי, זה טבח.

נחמן שי: אזרחים ותיקים בגילים היותר-מבוגרים הם אנשים איטיים בהליכה, לפעמים תגובותיהם יותר זהירות ויותר הססניות.

נחמן שי: זה המקום שצריך להתייחס אליהם בזהירות, בהבנה, ולכבד אותם.

נחמן שי: אבל הנהג הישראלי, הנהגים הישראלים, בכל הכלים, אין להם זמן, אין להם סבלנות; ואם מישהו מתייצב בדרך ומפריע, זורקים אותו.

נחמן שי: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

נחמן שי: אני שמח שיושב-ראש הוועדה החליט לקיים על כך דיון מיוחד בוועדת המשנה, והפך את זה לאחד מהיעדים החשובים של ועדת הכלכלה בשנת העבודה הבאה.

נחמן שי: אני אמשיך ללוות את הנושא הזה עוד ועוד ועוד.

נחמן שי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: יואל חסון – אינו נמצא; עיסאווי פריג' – אינו נמצא; זוהיר בהלול – אינו נמצא; לאה פדידה – אינה נמצאת; טלב אבו עראר – אינו נמצא; עמר בר-לב – אינו נמצא; מנחם אליעזר מוזס – אינו נמצא.

מאיר כהן: סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית ליוזמי החוק – כבוד השר, אנחנו מברכים, וכמובן אני תומך בהצעת החוק.

סעיד אלחרומי: הבחירות לכנסת, ובכלל הנגישות לקלפיות היא דבר יסודי וצריך לאפשר אותו לכלל התושבים כדי שיגיעו לשם ויביעו את דעתם בעצם בחירת הנציגים שלהם לכנסת.

סעיד אלחרומי: לא זה הדבר בחלק גדול מיישובי הנגב, שהזכות הזאת נמנעת מהם בזה שהקלפיות נמצאות במקומות מאוד מרוחקים מהיישובים שלהם.

סעיד אלחרומי: אני אתן דוגמאות: תושבי עבדה בנגב, שזה היישוב הכי דרומי מהיישובים הערביים בנגב, מצביעים בשגב שלום.

סעיד אלחרומי: למה?

סעיד אלחרומי: כי הם רשומים בשבט מסעודין אל-עזאזמה.

סעיד אלחרומי: ושבט אל-עזאזמה – ועדת הבחירות המרכזית קבעה שכל הקלפיות שלו יימצאו בשגב שלום.

סעיד אלחרומי: עכשיו, זה לא רק עבדה, זה גם היישוב רח'מה, זה גם כל האוכלוסייה שגרה סביב ליישוב ביר-הדאג', ובעצם חלק גדול מהם תושבי ביר-הדאג' אבל עדיין לא רשומים כתושבי ביר-הדאג'.

סעיד אלחרומי: ביישובים שנמצאים על כביש 25 באר שבע–דימונה, אדוני היושב-ראש, כל התושבים שם מצביעים באבו תלול.

סעיד אלחרומי: הקלפיות מוצבות באבו-תלול, שרשום שם שבט אל-עסאם.

סעיד אלחרומי: אבל אנחנו יודעים שיש גם ביר-אל-משאש – – –

מאיר כהן: כולם – גם אבו סול ואבו-תלול.

סעיד אלחרומי: כולם.

סעיד אלחרומי: הכול.

סעיד אלחרומי: גם אבו סול.

סעיד אלחרומי: יש חבר'ה שגרים אחרי דימונה, באבו סול – אתה מכיר את המקום טוב מאוד – והם נאלצים להגיע, חלק לתל שבע, חלק לאבו תלול וחלק לשגב שלום.

סעיד אלחרומי: ההצעה היא פשוטה, שהשייכות של התושבים האלה, לפחות בעניין הבחירות, תהיה למרכזי השירותים הקרובים לתושבים, כדי שיוכלו באמת לממש את הזכות הבסיסית הזאת לבחור את הנציגים שלהם.

סעיד אלחרומי: ההצעה הפשוטה, חבר הכנסת גפני והיוזמים, היא להרחיב את זה קצת – או אולי עם ועדת הבחירות לקדם את הנושא הזה – ואיפה שיש מרכז שירותים, זאת אומרת בית ספר ואולי תחנה לבריאות המשפחה, שם יוצבו הקלפיות הכי קרוב לתושבים שגרים מסביב.

סעיד אלחרומי: תודה, כבודו.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

מאיר כהן: עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: יחיַא, יחיא זה – יחיא, כן.

קריאה: זה חגי, חגי.

מאיר כהן: חגי, חגי יחיא.

מאיר כהן: יפה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הכנסת ציינה היום יום להגנת העורף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו דיונים בוועדות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של היישובים הערביים לא קיבל את החלק המתאים לו, כי שם יש את המחסור הגדול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וכמוך, כבוד היושב-ראש, אני באתי ממקום שהייתי בו גם ראש עירייה, אז אנחנו יודעים בדיוק את הצרכים של האזרחים ומה המצב של המוכנות למצבי חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצב חירום, כבוד היושב-ראש, כבוד השר, זה לא רק מלחמה, כי אנשים כל הזמן חשבו שמצב חירום זה מלחמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יכול להיות גם רעידת אדמה, ולפי הערכות אנחנו באזור שיש בו סיכונים של רעידות אדמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולכן בא גם השינוי בתקנים, בתמ"א 38, שזה חיזוק מבנים לרעידות אדמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל חיזוק המבנים והתמ"א 38 מבוצעים בפועל אך ורק באזור המרכז, איפה שהדירות יותר יקרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביישובים הערביים ראינו את המחסור במלחמת לבנון השנייה, ב-2006.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשנפל טיל ביישובים הערביים, הוא או פצע או הרג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי יש מחסור במקלטים, יש מחסור במרחבים מוגנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו אחת הטעויות, גם של המדינה, כי רוב היישובים, רובם ככולם של היישובים הערביים, אין בהם ועדות מקומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש רק שלוש ועדות מקומיות שהן שייכות ליישוב אחד, כאילו רק לאחד מהיישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאר שייכים לוועדות אזוריות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוועדות האזוריות גם לא אוכפות את בניית המרחבים המוגנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולכן, בונים בתים, בשנים האחרונות גם, ללא מרחב מוגן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין מי שיפקח, אין מקלטים ציבוריים, ובנוסף, הרשויות המקומיות – אין להם כוח אדם מיומן למקרה של חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, פיקוד העורף צריך לתת על זה תשובות, לאמן את האנשים, לתת להם את ההדרכות, וזה, ברור, בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך גם מחסנים וציוד לשעת חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, כשהייתי ראש רשות, אנחנו נתנו, העברנו לאנשים הדרכות מסוימות, למשל, אנשי דת, אימאמים; שחס וחלילה, אם יהיה מקרה המוני של אנשים פצועים, או מתים, שיזהו גם ויעזרו – וגם מקומות לאחסן אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, טוב שאנחנו נזכרים פה בכנסת ומדברים על מצב חירום ועל המוכנות של העורף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל העורף ביישובים הערביים זה חלק מהעורף של המדינה, וגם לו צריך לדאוג ולתת את התשובות המתאימות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: ישראל אייכלר; דב חנין; מסעוד גנאים; מיכל רוזין; יוסי יונה; חיים ילין; איל בן ראובן; אורי מקלב; יהודה גליק; מיקי לוי; יעל גרמן; איתן ברושי; אמיר אוחנה; אחמד טיבי; מירב בן ארי; מיכל בירן; ג'מאל זחאלקה; רויטל סויד; נאוה בוקר; סאלח סעד; שרן השכל.

מאיר כהן: אדוני השר רוצה להגיב או שנעבור להצבעה?

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אנחנו נעבור להצבעה.

מאיר כהן: אני מבקש – גפני , אתה רוצה להגיב או שעוברים להצבעה?

משה גפני: לא, לא.

מאיר כהן: עוברים להצבעה, בבקשה.

מאיר כהן: להזכירכם, אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 70) (החלפות בוועדות קלפי בין אזורי בחירות), התשע"ח–2018.

מאיר כהן: קריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, אנחנו מצביעים.

מאיר כהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 70) (החלפות בוועדות קלפי בין אזורי בחירות), התשע"ח–2018, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מאיר כהן: 12 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: ההצעה עברה לקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לשנייה ושלישית.

מאיר כהן: אם כן, רבותיי, תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, אם ירצה השם, יום רביעי, א' בשבט התשע"ח, 17 בינואר 2018, בשעה 11:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.