ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 263, 2017-10-23 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ג' בחשוון תשע"ח, 23 באוקטובר 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את המושב הרביעי של הכנסת העשרים ואת הישיבה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אני פשוט לא רוצה להפריע לחברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין והגברת נחמה ריבלין, אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו, נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור ופרופ' אריה נאור, שרים, ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג והגברת מיכל הרצוג, מבקר המדינה השופט בדימוס יוסף שפירא, יושבי-ראש הכנסת לשעבר – יושב-ראש הכנסת לשעבר, סליחה, דן תיכון, והגברת לודמילה תיכון, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות הדתיות בישראל, מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, מנכ"ל הכנסת אלברט סחרוביץ, היועץ המשפטי לכנסת עו"ד איל ינון, ראשי רשויות, שרים וחברי הכנסת לשעבר, משפחות שכולות יקרות: משפחת אריש, משפחת עותמאן, משפחת סלומון, משפחת גברייה ומשפחת סיתאווי, משפחות השבויים והנעדרים של חיילי צה"ל, וגם של אזרחים: משפחת שׁאול, משפחת מנגיסטו, משפחת שעבאן, אורחים נכבדים, אזרחי ישראל, ואחרונים חביבים, חבריי חברי הכנסת מן האופוזיציה והקואליציה – טוב לראות אתכם כאן שוב, את כולכם, שמחים ורעננים.

יולי יואל אדלשטיין: במהלך הפגרה עזבו את המשכן כמה חברי כנסת, ואנחנו מקבלים היום בזרועות פתוחות את מחליפיהם.

יולי יואל אדלשטיין: בשם כל חברי הבית אני מבקש להודות לח"כים שעזבו על תרומתם החשובה ולאחל למצטרפים הצלחה רבה בדרכם החדשה והמאתגרת.

יולי יואל אדלשטיין: בתקופה האחרונה אומנם נדמו קולות המליאה, אבל הפעילות הפרלמנטרית לא נעצרה לרגע.

יולי יואל אדלשטיין: התחלפות עונות השנה היא סימן לכך שגם מחוגי המציאות המשיכו לנוע.

יולי יואל אדלשטיין: כשיצאנו מן המשכן בפעם האחרונה היה זה שיאו של קיץ.

יולי יואל אדלשטיין: כשנצא מכאן היום ילוו אותנו רוחות קרירות של סתיו ירושלמי.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת זאת, גורמים אחרים נותרו כשהיו; גם בחודשים האחרונים התמודדה מדינת ישראל עם פיגועי טרור נפשעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם בהם עשו חיילינו ושוטרינו לילות כימים, בחגים ובימות החול, כדי לשמור על ביטחון אזרחי ישראל ועל שגרת יומם.

יולי יואל אדלשטיין: רבים רבים הם המקרים שבהם הצלחנו לסכל את זממם של המחבלים בעוד מועד.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי, במקרים אחרים רצונם הארור יצא אל הפועל.

יולי יואל אדלשטיין: נמצאים איתנו היום קרוביהם של נרצחי הפיגועים שהתרחשו בהר הבית, בחלמישׁ ובהר אדר.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שעה קלה היה לי הכבוד להיפגש איתם בלשכתי לשיחה קצרה וכואבת.

יולי יואל אדלשטיין: משפחות יקרות, לקורבנכם אין מידה, לצערכם אין שיעור.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו שותפים להם יחד איתכם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שתוכלו למצוא בכך מעט נחמה.

יולי יואל אדלשטיין: מכבדות אותנו בנוכחותן גם משפחות החטופים והנעדרים שבניהן עדיין שבויים בידי מחבלי החמאס.

יולי יואל אדלשטיין: אני שומע כי יש שנהנים מזמירות הפיוס החדשות-ישנות העולות שוב מעזה ומרמאללה.

יולי יואל אדלשטיין: ימים יגידו אם גורלו של פיוס זה להתמוסס כקודמיו או להחזיק מעמד, אך דרישתנו מן ההנהגה הפלסטינית לא השתנתה ולא תשתנה כהוא זה: השיבו את בנינו הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: על כולנו להתחייב שלא ננוח ולא נשקוט עד שנשלים את המשימה העליונה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים היום אל המלאכה שאין תובענית ממנה ואין חיונית ממנה.

יולי יואל אדלשטיין: עיני העם כולו נשואות אלינו.

יולי יואל אדלשטיין: החוקים שיתקבלו במושב הקרוב יעסקו בנושאים רבים.

יולי יואל אדלשטיין: כל אחד מהם, בתחומו המיוחד, יקבע גורלות ויסלול דרכים.

יולי יואל אדלשטיין: אך ציפייתם של כל אזרחי ישראל מכל החוקים אחת היא: שיוסיפו להצעיד את מדינת ישראל בנתיבי הצדק והיושר וימשיכו להאיר את דרכה באור מורשת ישראל וכבוד האדם.

יולי יואל אדלשטיין: אין מקום אחר שבו הציפייה הזאת יכולה להתממש אלא בכנסת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אין שום דרך לממש את הציפייה הזאת אלא אם כן תהיה הכנסת מוסד חזק ועצמאי, מוסד שאינו מוחל על כבודו – לא בגלל תאוות השררה של חבריו, אלא כי הם יודעים שכבוד הכנסת הוא כבודם של אזרחי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לא אחדש לכם הרבה אם אומר שהמציאות רחוקה מכך.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך לפתוח את ספרי ההיסטוריה כדי להבין את חומרת המצב.

יולי יואל אדלשטיין: סאגת חוק מס דירה שלישית, שהתרחשה רק בסוף המושב האחרון, נתנה לנו דוגמה מדהימה.

יולי יואל אדלשטיין: בעיני הציבור בישראל היא ציירה את המערכת השלטונית כדירה להשכיר בת שלוש קומות; השכנים – כולם נאים בעיניי, אבל את היחסים ביניהם יש לשנות מהר ככל האפשר.

יולי יואל אדלשטיין: בקומה הראשונה גרה לה הממשלה, שהוכיחה כי מבחינתה שמיעת דעתם של חברי הכנסת היא במקרה הטוב מיותרת ובמקרה הרע בזבוז זמן מוחלט.

יולי יואל אדלשטיין: בקומה השנייה נמצאת הדירה של חברי הכנסת, שלא העמידו את הממשלה על טעותה ואפשרו לחוק להתקבל במהירות הבזק ובאישון לילה.

יולי יואל אדלשטיין: בקומה השלישית – דירתם הנאה של שופטי בג"ץ, שבהחלטה תקדימית פסלו את החוק והחזירו אותו לדיון בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: סוף הסיפור עוד לא נכתב, אבל מוסר ההשכל שלו זועק לשמיים.

יולי יואל אדלשטיין: הפרדת הרשויות בישראל הפכה למיתוס, לאגדה.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד הממשלה ובית המשפט מנהלים ביניהם סכסוך שכנים, מעמדה של הכנסת נשחק עד דק.

יולי יואל אדלשטיין: חברים יקרים, הגענו לנקודה שבה אין ברירה אלא לעצור ולשנות.

יולי יואל אדלשטיין: במושב הקרוב על כולנו לעשות הכול כדי להחזיר הפרדה ליושנה.

יולי יואל אדלשטיין: זוהי מטרה שאין חשובה ממנה: פיזור הכוח בין שלוש הרשויות וההקפדה כי כל אחת מהן תבצע את תפקידה הייחודי הם פעולות הכרחיות ולא קישוט נחמד.

יולי יואל אדלשטיין: עצמאות הכנסת היא לא בבחינת nice to have, עיקרון שאם קיים – טוב, ואם לא – לא נורא; אלה היסודות המכוננים של מבנה השלטון שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: הם שמבטיחים את חירותם של אזרחינו.

יולי יואל אדלשטיין: בלעדיהם, שגשוגה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית נתון בסכנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחבריי באופוזיציה: אל תשכחו כי לריצות התכופות שלכם אל בג"ץ יש מחיר דמוקרטי יקר.

יולי יואל אדלשטיין: תחשבו גם על ההשלכות ארוכות הטווח של הפעולות האוטומטיות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע שהיום זה נשמע קצת מופרך, אבל המציאות הפוליטית יכולה להפתיע.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שבקרוב תצליחו, בתרגיל פרלמנטרי מבריק, להעביר הצעת חוק שיקרה לליבכם.

יולי יואל אדלשטיין: מה יקרה אז?

יולי יואל אדלשטיין: אולי ח"כים מן הקואליציה יעתרו לבג"ץ בטענות פרוצדורליות ויגרמו לה להיפסל.

יולי יואל אדלשטיין: לחבריי בקואליציה אני רוצה לומר: אל תברחו מן התפקיד של פיקוח על עבודת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: זוהי אחת מחובותינו העיקריות כחברי הרשות המחוקקת.

יולי יואל אדלשטיין: אם נוותר עליה, נמעל בתפקידנו, פשוטו כמשמעו.

יולי יואל אדלשטיין: בהקשר הזה אני רוצה לשוב ולהזכיר שביוזמתי הוקמה במושב הקודם יחידה פרלמנטרית חדשה, יחידת כת"ף.

יולי יואל אדלשטיין: תפקידה הוא לתאם ולחזק את כלי הפיקוח הניתנים לחברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: זוהי יחידה חדשנית, וחברים בה אנשים מצוינים.

יולי יואל אדלשטיין: אנא, השתמשו בשירותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: גבירותיי ורבותיי חברי הכנסת, אם אין אנחנו לנו, מי לנו?

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד אחר, חוץ מאיתנו, לא ישמור על כבודה ומעמדה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בואו ניטול על עצמנו את המשימה הזו.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נדאג שהשאילתות נענות בזמן, שהחוקים המוגשים לנו על ידי הממשלה מתוקנים ומאוזנים.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נוודא שמי שיצפה בדיוני המליאה יתמלא בגאווה.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נשמור בתקיפות על כבוד הכנסת, שהוא כבוד מדינת ישראל ואזרחי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לאחל לכולנו חורף טוב ומושב מוצלח.

יולי יואל אדלשטיין: שיהיו אלו חודשים של עבודה פרלמנטרית מאומצת ומבורכת, לתפארת הכנסת ולתפארת מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין לשאת דברים.

ראובן ריבלין: מכובדי ראש הממשלה בנימין נתניהו והגברת שרה נתניהו, מכובדי יושב-ראש הכנסת יולי יואל אדלשטיין והגברת אירינה נבזלין, גברתי נשיאת בית המשפט העליון מרים נאור ופרופ' אריה נאור, מכובדי ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק בוז'י הרצוג והגברת מיכל הרצוג, שרים וחברי כנסת בהווה ובעבר, אדוני מבקר המדינה השופט בדימוס יוסף שפירא, יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון והגברת לודמילה תיכון, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות הדתיות, היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, היועץ המשפטי לכנסת איל ינון, מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, משפחות שכולות, אחינו בני משפחות השבויים והנעדרים, שמשימת השבתם הביתה לנגד עינינו לילות וימים, מכובדיי כולם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להשתתף בפתיחת המושב הרביעי של הכנסת ה-20.

ראובן ריבלין: אשרינו שזכינו לשבת בירושלים, בכנסת ישראל, בשנת ה-70 לעצמאותה של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בחודשים ובשבועות שחלפו זכיתי לפגוש את העם בישראל ברגעי השמחה ולהיות שם יחד ברגעי העצב והשכול.

ראובן ריבלין: הייתי במע'אר ובחורפיש, בחלמיש ובהר אדר, באבו גוש ולאחרונה באלקנה.

ראובן ריבלין: עברתי בארץ הזו, שעיצבונה וששונה הם שתי וערב בבגד יומה.

ראובן ריבלין: פגשתי את היצירתיות, את הלהט, את האמונה והחוסן של אזרחי ישראל, אותן מעלות טובות של האומה הזאת אשר הופכות את מדינת ישראל לפלא שהיא.

ראובן ריבלין: יקירותיי ויקיריי, לפני כעשור עמדתי לפני אחד מענקי המשפט הישראלי לדורותיהם, פרופ' אהרן ברק, והתרעתי שההכרזה על המהפכה החוקתית הייתה למעשה הכרזה על הפיכה.

ראובן ריבלין: אמרתי לו אז, ואני מצטט – אמרתי לו בדחילו ורחימו ובכבוד גדול, עם הביקורת: "כל הגדרה שמפירה את האיזון, כל מעשה שמבטא – או אפילו רק מסמל – זליגה לתחומה של רשות אחרת, מחוללים מציאות של 'דמוקרטיה כאוטית', של תוהו ובוהו מערכתי ומסוכן.

ראובן ריבלין: זליגה כזו מתרחשת לעיתים באבחת פסק דין – – – לעיתים בהינף הצהרה או במוצא שפתיים שאינו שקול, חלילה.

ראובן ריבלין: הצד השווה שבכולם, שהם מצטרפים אחד לאחד לתהליך שיכול להיות הרסני, שהיה מי שכינה אותו 'מהפכה', אולם אני מוצא בתהליך זה 'הפיכה' של ממש – – – שכן", אמרתי אז, כפי שלמדנו כולנו, מהפכה מתרחשת מלמטה, "בהתקוממות עממית, אשר מטפסת ומשפיעה על הצמרת.

ראובן ריבלין: ואילו כאן, גמרה אומר הצמרת עצמה לבלבל את היוצרות בתוכה".

ראובן ריבלין: כך אמרתי אז, ועודני מחזיק בעמדה זו לגבי הסכנה בהסגת גבולה של הרשות המחוקקת על ידי הרשות השופטת.

ראובן ריבלין: אנו עדים היום לרוחות של מהפכה או הפיכה שנייה.

ראובן ריבלין: הפעם, שלטון הרוב הוא השליט הבלעדי.

ראובן ריבלין: במקום היקום השפיט, אנו מוצאים את היקום הפוליטי.

ראובן ריבלין: ותחת המציאות שבה הכול שפיט, צומחת המציאות שבה הכול פוליטי.

ראובן ריבלין: התקשורת פוליטית; המוסדות הדמוקרטיים כולם – מהפקידות המקצועית ועד למבקר המדינה – פוליטיים; בית המשפט העליון פוליטי; כוחות הביטחון פוליטיים, ואפילו צה"ל, צבא ההגנה לישראל שלנו, פוליטי?

ראובן ריבלין: מלוא כל הארץ ומוסדותיה פוליטיקה.

ראובן ריבלין: המהפכה הזאת מבקשת לקרוע סוף-סוף את מסכות הצביעות, לכאורה, מעל שומרי הסף כולם.

ראובן ריבלין: במהפכה הזאת, השליט הוא גם הקורבן.

ראובן ריבלין: אנחנו נראה להם מה זה – זה פס הקול של המהפכה.

ראובן ריבלין: תמה ממלכתיות מן הארץ, ואחרינו המבול.

ראובן ריבלין: מכובדותיי חברות וחברי הכנסת, גבירותיי השרות ורבותיי השרים, אין לי לתאר אלא את אשר רואות עיניי, את מה שנראה כניסיון מתמשך להחליש את שומרי הסף של הדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: כך לגבי בית המשפט, שכן תהום מונחת בין הניסיון האחראי והאמיץ להגדיר, לאחר שנים, את הפרצה ביחסים שבין הרשות המחוקקת לשופטת ולתחום את הביקורת השיפוטית; לשאול שאלות על מנגנון המינויים; לחתור להרכב שופטים מגוון ומייצג יותר – תהום פעורה בין זה לבין הניסיון להלך אימים על בית המשפט, להחליש אותו כמוסד ולהזמין בפועל את הציבור לערער על סמכויותיו והכרעותיו.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שהגבלת תחולת הביקורת השיפוטית, ובוודאי הגדרתה, טובות למדינת ישראל; ואולם, כיצד בית משפט עליון מאוים, קונפורמי, חסר שיניים, יכול להיות אינטרס של מדינת ישראל, של הדמוקרטיה הישראלית?

ראובן ריבלין: האם לא ניתן לנהל פולמוס אפקטיבי ונוקב בין המוסדות הדמוקרטיים, שאיננו הופך למשחק סכום אפס ביניהם?

ראובן ריבלין: קראתי בהתפעלות ובהערכה את דבריה החריפים של שרת המשפטים על חוק הלאום ועל הציונות כשטח המת של המשפט הישראלי.

ראובן ריבלין: גם אם דבריה עוררו בי אי-נחת קשה, לא יכולתי שלא להקשיב למילים בקשב רב ולזהות את האתגר שהיא מציבה בדבריה למשפט הישראלי, ואת הדילמה הקיימת במהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, ציונית ודמוקרטית.

ראובן ריבלין: כך גם לגבי התקשורת.

ראובן ריבלין: התקשורת הישראלית איננה חפה מביקורת.

ראובן ריבלין: היא חוטאת לעיתים בהשטחה, בהדרה, בביקורת מנופחת; כן, ואף בדיבה.

ראובן ריבלין: ואולם, זה דבר אחד לעבוד בתיקון התקשורת ולחייב אותה להיות מגוונת יותר, מקצועית ועניינית יותר, ודבר אחר לבקש לשלוט בה.

ראובן ריבלין: אמרו לי, רבותיי, כיצד תקשורת חלשה שמתחננת, חלילה, על חייה, יכולה להיות אינטרס של מדינת ישראל או של הדמוקרטיה בכלל ושל הישראלית בפרט?

ראובן ריבלין: השחיקה הזאת לא עוצרת כאן.

ראובן ריבלין: היא ממשיכה בהתבטאויות קשות כנגד הפקידות המקצועית הבכירה ומבקר המדינה, ומגיעה עד כדי השתלחויות פומביות חוזרות ונשנות בצה"ל ובמפקדיו הבכירים.

ראובן ריבלין: תופעה – כפי שאמר שר הביטחון אביגדור ליברמן – הפוגעת בביטחון הלאומי של מדינת ישראל, לא פחות.

ראובן ריבלין: ואני שואל אתכם, רבותיי, עד אנה אנו באים במהפכה, או שמא בהפיכה, הנוכחית?

ראובן ריבלין: האם זוהי משילות?

ראובן ריבלין: האם זוהי משילות?

ראובן ריבלין: יקירותיי, מכובדיי ומכובדותיי, לממשלה, למחוקקים, לכם, עומדות הזכות והחובה לערוך שינויים מערכתיים, לעיתים דרמטיים ומתחייבים.

ראובן ריבלין: אבל רבותיי, מה בין זה ובין הפגיעה בלגיטימיות של המוסדות עצמם?

ראובן ריבלין: האם אין לנו עוד צורך בהם?

ראובן ריבלין: האווירה הזאת, של הדה-לגיטימציה, אווירת הכול פוליטי, מחלחלות היום אל הציבור, שמקבל את המסר שאין עוד ממלכתיות, יש רק משילות.

ראובן ריבלין: ודמוקרטיה, באווירה זאת דמוקרטיה פירושה שהחזק קובע; דמוקרטיה פירושה שהכוח של הרוב המזדמן הוא שקובע, ורק על פיו יישק דבר.

ראובן ריבלין: ואני, הקטון בבני אפרים, שחייתי בימים של "בלי חרות ומק"י", יודע מה המשמעות של הדבר.

ראובן ריבלין: הדבר האיום הזה.

ראובן ריבלין: מכובדיי, חברות וחברי הכנסת, אינני רואה צורך להביא חיזוק לדבריי בדמות ציטוטים של ז'בוטינסקי או מנחם בגין על מהות הדמוקרטיה וחשיבות מוסדותיה.

ראובן ריבלין: זאת, מכיוון שהמהפכה המתרחשת לנגד עינינו איננה המשך של הרוויזיוניזם או של הבגיניזם.

ראובן ריבלין: להפך.

ראובן ריבלין: המהפכה הפוליטית הזאת בזה להדר הבית"רי, להדר הז'בוטינסקאי; היא רואה בבגין אדם שרק ייחל להכרה מהאליטה הישנה, שכל מבוקשו היה מאמר מערכת אוהד ב"הארץ", ובעיקר אדם שלא היה אמיץ דיו להשלים את המהפך של 1977, למרות כל השנים הללו בשלטון.

ראובן ריבלין: כך, לדידם של אדריכלי המהפכה הפוליטית, המהפך לא הושלם: טרם נכבשו מעוזי הכוח של הדמוקרטיה המוסדית הישראלית: גופי הביטחון, התקשורת והפקידות המקצועית ובראשה מערכת המשפט.

ראובן ריבלין: חברותיי וחבריי חברות הכנסת, אינני ילד.

ראובן ריבלין: מובן שפוליטיקה היא אומנות הכוח, אבל מנהיגות היא אומנות השימוש בכוח להגשמת חזון הדרך, כך לימדונו רבותינו.

ראובן ריבלין: לכן, בפתח המושב הנוכחי, ראוי שנזכור כי משילות פירושה לנווט את הספינה ולא להבטיח שכל מלח על סיפונה הוא בדמותך ובצלמך שלך.

ראובן ריבלין: מנהיגות במדינה דמוקרטית היא המלאכה של יצירת הסמכות, לא של הכְנעות.

ראובן ריבלין: חברותיי חברי וחברות הכנסת, כפי שאמרתי בזמנו לנשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, חברה דמוקרטית מבוססת על כך שהיא נבנית מתהליכים, לא ממהפכות.

ראובן ריבלין: משטר דמוקרטי תקין מוכרח ללטש ולהשחיז את דרכו בסבלנות, בדרך של שקלא וטריא, בדרך של שיתוף פעולה והידברות, בתהליך מתמיד של תיקון מערכות ושל חיזוק האיזונים והבלמים ביניהן.

ראובן ריבלין: בעוד דמוקרטיה – אנו אולי יודעים מהי, סיפורה של המדינה היהודית והדמוקרטית נכתב על ידינו, על ידיכם יום-יום.

ראובן ריבלין: ראשיתו במגילת העצמאות, מגילת העצמאות שעד היום עמדה לנו אל מול העולם כולו.

ראובן ריבלין: זוהי היצירה היהודית הנועזת ביותר בהיסטוריה של העם המופלא הזה, והמחייבת אותנו במלוא האחריות והתבונה ההיסטורית והרגישות.

ראובן ריבלין: אני מאחל, אדוני היושב-ראש, לכם ולכולנו, מושב של הנהגה והישגים מתוך יצירת הסכמות; מושב שבו לכל קבוצה שמיוצגת כאן – לכל קבוצה – תינתן ההזדמנות להשפיע ולקחת חלק; מושב של ענווה וכבוד למערכות המכוננות שמבלעדיהן ומבלעדי האיזונים הדקים ביניהן – אין; מושב של הבטחת המשילות לצד השמירה על ממלכתיות; מושב שיאדיר, יאדיר את שמה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, דמוקרטית ויהודית, ללא שום הקלה – דמוקרטית ויהודית בדיבור אחד, כי קרוב אלינו הדבר מאוד, בפינו ובלבבנו לעשותו.

ראובן ריבלין: היו ברוכים.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לנשיא המדינה ראובן רובי ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה מאז המושב הקודם ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו, ודאי, כמתבקש, יעלה ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נקיים דיון סיעתי והצבעה על הודעתו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: מכובדי נשיא המדינה ראובן ריבלין ורעייתו נחמה, יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין ורעייתו אירינה, נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור ופרופ' אריה נאור, ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג ורעייתו מיכל, מבקר המדינה יוסף שפירא, יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון ורעייתו לודמילה, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, ראשי רשויות שנמצאים כאן, שגרירים, ראשי העדות הדתיות בישראל, השרים וחברי הכנסת בהווה ובעבר, בני המשפחות השכולות שאיבדו את יקיריהם בחודשים האחרונים – אני יודע את כאבכם, בני המשפחות שאול, מנגיסטו ואסעד, שדיברתי עימכם השבוע, ואני אומר לכם שוב מה שאמרתי גם למשפחת גולדין, שגם איתה דיברתי:

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים גם את כאבכם – אנחנו נחזיר את הבנים הביתה.

בנימין נתניהו: מכובדיי כולם, לפני 100 שנים, עם הצהרת בלפור, פרץ רעיון התקומה של העם היהודי למרחב העולמי.

בנימין נתניהו: הצהרה זו, כמו הצהרת כורש 2,600 שנים לפניה, נתנה תוקף בין-לאומי לקשר ההיסטורי הנצחי שלנו לארץ ישראל.

בנימין נתניהו: בשבוע הבא אצא ללונדון כדי לציין מאורע חשוב זה, אבן דרך מרכזית בתהליך הקמתה של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: לפני 100 שנים פרשים אוסטרלים וניו זילנדים שעטו לעבר באר שבע ושחררו אותה מידי השלטון העות'מאני.

בנימין נתניהו: בשבוע הבא יגיע לבאר שבע ראש ממשלת אוסטרליה לטקס זיכרון לחיילים אמיצים אלה.

בנימין נתניהו: אני בטוח שהוא התרשם מכל מה שאנחנו מחוללים בבירת הנגב – עיר של אקדמיה, של זוגות צעירים, בירת הסייבר, היא אגב גם בירת כדורגל, והערב יש משחק.

בנימין נתניהו: לפני 100 שנים שוחררה ירושלים על ידי כוחותיו של הגנרל אלנבי.

בנימין נתניהו: בירת ישראל המאוחדת נמצאת היום באחת מתקופות הזוהר הגדולות שלה.

בנימין נתניהו: לפני 100 שנים שרה אהרונסון, גיבורת ארגון ניל"י, שלחה יד בנפשה בזיכרון יעקב כדי למנוע מהשלטונות הטורקיים לחלץ ממנה בעינויים, עינויים נוראיים, את סודות המחתרת.

בנימין נתניהו: בשבוע שעבר, בטקס מרגש מאין כמוהו, יחד עם השרים גלנט ואלקין, חלקנו כבוד לשרה אהרונסון ולחבריה, שהניפו את נס המאבק לחירות האומה תחת הסיסמה "נצח ישראל לא ישקר".

בנימין נתניהו: כל זה קרה לפני 100 שנים.

בנימין נתניהו: 30 שנה לאחר מכן קמה מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: יחד עם כל אזרחי ישראל, אני גאה בהישגינו המפוארים ב-70 שנות עצמאותנו, שאותן נחגוג בעוד כמה חודשים.

בנימין נתניהו: אנו הופכים את ישראל לכוח עולמי עולה.

בנימין נתניהו: זהו תור הזהב של מדינתנו.

בנימין נתניהו: ישראל נמצאת בתנופה מדינית וכלכלית חסרת תקדים.

בנימין נתניהו: עוצמתנו הביטחונית גדולה מתמיד.

בנימין נתניהו: היסודות הלאומיים שלנו איתנים.

בנימין נתניהו: אלה אינם דברים מובנים מאליהם.

בנימין נתניהו: הם גם אינם קורים מעצמם.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים במרחב מדינות שמתבקעות בכוח החרב, ארצות שנשטפות בגלי מהגרים ומסתננים, עמים שמתכווצים דמוגרפית ומאבדים את החיוניות שלהם ואת זהותם הלאומית.

בנימין נתניהו: לשמחתי, אצלנו קורה ההפך.

בנימין נתניהו: בתוך כעשור נהפוך למדינה עם 10 מיליון אזרחים, ועם תל"ג של חצי טריליון דולר.

בנימין נתניהו: זה ייתן לנו כוח נוסף להגן על עצמנו – כוח נוסף להבטיח את עתידנו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, יש לנו כוח, אבל איננו שיכורי כוח.

בנימין נתניהו: איננו שאננים.

בנימין נתניהו: ודאי שאיננו מדחיקים סכנות.

בנימין נתניהו: אתגרים גדולים עוד עומדים לפנינו, בתוך המדינה ומחוצה לה, ובראשם הצורך להדוף את ניסיונה של איראן להתבסס צבאית בסוריה.

בנימין נתניהו: אנו פועלים בלא הרף להגן על גבולותינו, ועל פי הצורך – גם מעבר לגבולותינו.

בנימין נתניהו: בד בבד, אנחנו נחושים להמשיך למנוע מאיראן להצטייד בנשק גרעיני.

בנימין נתניהו: זו אותה איראן שממשיכה לקרוא יום-יום ולפעול יום-יום להשמדתנו.

בנימין נתניהו: אלמלא הפעילות העקבית והנחושה שלנו לאורך השנים, לאיראן היה נשק גרעיני כבר מזמן.

בנימין נתניהו: אני מברך את הנשיא טראמפ על החלטתו החשובה שלא לאשרר את ההסכם הרע – הסכם הגרעין עם איראן, וכפי שאמרתי באו"ם, את ההסכם הזה יש או לשפר או לבטל.

בנימין נתניהו: בכל מקרה, אנו שוקדים להבטיח את היכולת שלנו להגן על עצמנו בכוחות עצמנו.

בנימין נתניהו: ידע כל אויב שמאיים עלינו בהשמדה שהוא מעמיד עצמו בסכנה של פגיעה קטלנית.

בנימין נתניהו: במקביל, ידנו מושטת לשלום, ידנו מושטת לשלום לכל שכנינו.

בנימין נתניהו: אנחנו חפצים בשלום אמת – לא בפיוס מזויף עם גורמים שממשיכים לשאוף לסלקנו מכאן.

בנימין נתניהו: לכן אנחנו מוכנים לנהל משא ומתן לשלום עם ממשלה פלסטינית כל עוד היא אינה נשענת על החמאס, שממשיך לקרוא להחרבתה של ישראל.

בנימין נתניהו: אגב, זו לא רק עמדתנו, זוהי גם עמדתה של ארצות הברית.

בנימין נתניהו: פיוס לטובת שלום זה טוב; פיוס למען החרבת ישראל זה לא טוב.

בנימין נתניהו: זה לא כל כך מסובך.

בנימין נתניהו: שלום בר-קיימא מחייב שהשליטה הביטחונית בכל השטח ממערב לירדן תישאר בידי ישראל, אבל שלום אמת אינו מחייב שמישהו ייעקר מביתו, לא יהודים ולא ערבים.

בנימין נתניהו: השלום מתבסס על העמקת יחסינו עם הגורמים המתונים במזרח התיכון, והדבר הזה מתרחש בהיקף שלא היה כמותו בתולדות ישראל.

בנימין נתניהו: רק חלק מזה – רק חלק קטן מזה – גלוי לעין, כמו פגישתי החשובה עם נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי, בניו יורק לפני חודש.

בנימין נתניהו: מדינות מרכזיות במרחב מבינות היום היטב דבר אחד: ישראל אינה האויב שלהן; ישראל היא בעלת ברית חיונית שלהן במאבקנו המשותף נגד האסלאם הקיצוני.

בנימין נתניהו: וכאן טמונה – בעיניי – תקווה גדולה גם לביטחון וגם לשלום.

בנימין נתניהו: ובינתיים אנחנו ממשיכים לבנות את המדינה במלוא המרץ, לא מורידים את הרגל מדוושת הגז, בונים דירות, סוללים כבישים, פורסים מסילות, מוחקים את מושג הפריפריה – המושג הזה צריך לעבור מן העולם.

בנימין נתניהו: בקרוב נחנוך רכבת מהירה שתחבר את תל אביב לירושלים ב-28 דקות, ועוד לפני כן, הרבה לפני כן, שדה תעופה בין-לאומי חדש בתמנע, שיביא רבבות תיירים לאילת.

בנימין נתניהו: לא רחוק משם, בגבול סיני, הקמנו גדר שבלמה כליל את ההסתננות הבלתי-חוקית מאפריקה, ואנחנו פועלים בנחישות – תקשיבו לי, תקשיבו לי גם תושבי דרום תל אביב ושכונות אחרות: אנחנו פועלים בנחישות להוציא את המסתננים הבלתי-חוקיים ממדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני זוכר שאמרתי את זה לגבי הגדר ולא האמינו לי.

בנימין נתניהו: טוב, היום כבר רואים אחרת.

בנימין נתניהו: תאמינו לי גם בעניין הזה.

בנימין נתניהו: אנחנו חותכים ברגולציה בסכין חד; הקמנו ועדת שרים מיוחדת, בראשותי, ואני חייב לציין את שיתוף הפעולה היוצא מן הכלל של כל השרים – כל השרים.

בנימין נתניהו: אנחנו הצלחנו להזניק את ישראל בשנתיים במדד התחרותיות הבין-לאומי מהמקום ה-27 למקום ה-16 – בשנתיים.

בנימין נתניהו: על זה לא ראיתי כותרות מהבהבות, אבל זה הישג חשוב מאוד, ואנחנו ממשיכים בזה, כולל במושב הזה.

בנימין נתניהו: האבטלה בשפל היסטורי.

בנימין נתניהו: בניגוד למה שטוענים, מדד האי-שוויון יורד בעקביות ושיעור העוני הולך ופוחת במגמה ברורה.

בנימין נתניהו: אני מציע לחכות גם לנתונים, אבל תראו כבר אחורה.

בנימין נתניהו: אנחנו נמשיך עם זה, כי יש עוד הרבה עבודה בתחומים הללו.

ג'מאל זחאלקה: מי שר האוצר?

בנימין נתניהו: אנו מנגישים תרבות לפריפריה – זה רץ מ-2009, אני חייב להגיד לכם, ומשה כחלון עושה עבודה מצוינת.

בנימין נתניהו: תראו את העקומות – שאלת.

בנימין נתניהו: אנחנו מנגישים תרבות לפריפריה.

יואל חסון: אבל שר האוצר לא מדבר צרפתית.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: נו, נו, נו.

יולי יואל אדלשטיין: זו ישיבה מיוחדת, אני מזכיר לכם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

ג'מאל זחאלקה: אם כל כך טוב, למה כל כך רע?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, נו, מה?

בנימין נתניהו: אנחנו מנגישים תרבות לפריפריה – –

ג'מאל זחאלקה: שים סימני שאלה על משהו.

בנימין נתניהו: – – מביאים מספר שיא של תיירים לארץ – נדמה לי שהשנה נגמור עם יותר מ-3.2 מיליון תיירים, ומשגרים לוויינים לחלל.

בנימין נתניהו: ואני רוצה להגיד לכם – שוב, בניגוד לקריאות הביניים ששמעתי כאן – אזרחי ישראל יודעים שטוב לחיות כאן.

בנימין נתניהו: ישראל היא מולדת אהובה, בית חם, בלי טיפת ציניות – ארץ נהדרת.

בנימין נתניהו: ישראלים נוסעים לחו"ל במספרים אדירים.

בנימין נתניהו: יותר מ-3 מיליון ישראלים נסעו לחו"ל בקיץ ובחגים.

בנימין נתניהו: זה מספר בלתי נתפס.

בנימין נתניהו: וכשהם חוזרים ארצה, מה הם אומרים?

בנימין נתניהו: אנחנו שומעים את זה פעם אחר פעם, הם אומרים: אין כמו הארץ שלנו.

בנימין נתניהו: אין כמו ישראל.

בנימין נתניהו: הם רואים את ההתחדשות, את המנופים, את המגדלים בדימונה ובקריית גת, באולגה ובאור עקיבא.

בנימין נתניהו: אנו הופכים את ישראל למעצמה של סייבר, של הייטק, של מודיעין, של מים.

בנימין נתניהו: אנחנו מטפחים את עוצמתנו הצבאית-מודיעינית ואת עוצמתנו הכלכלית-טכנולוגית, ואנחנו משלבים את שתיהן כדי לטפח עוצמה נוספת – עוצמה מדינית.

בנימין נתניהו: גם אלה שדיברו לפני שנה ושנתיים על בידוד מדיני וצונאמי מדיני, גם הם מבינים היום שישראל נהנית מפריחה מדינית כבירה – –

מיכל בירן: – – –

בנימין נתניהו: – – וזו תוצאה ישירה של מדיניות טיפוח העוצמות שאנו מובילים.

בנימין נתניהו: בשנה שעברה ביקרתי בכל היבשות – לא באנטרקטיקה, חוץ ממנה – ובינואר אצא לביקור גומלין אצל ידידי הטוב, היקר, נרנדרה מודי, ראש ממשלת הודו, שאוכלוסייתה היא נתח ניכר מהאנושות.

בנימין נתניהו: אני פוגש שם ובארץ עשרות רבות של מנהיגים.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר לכם: הם לא רק מעריכים אותנו, הם מעריצים אותנו; הם מעריצים אותנו על המלחמה העקבית והנחושה שלנו בטרור.

בנימין נתניהו: שנים רבות נלחמנו לבד, היום הם מבינים אותנו מצוין.

בנימין נתניהו: הם מעריצים אותנו על החדשנות הטכנולוגית, שמיטיבה גם עם העמים שלהם.

בנימין נתניהו: הם מעריצים אותנו על הנכונות שלנו לשגר משלחות מצילות חיים, כפי ששלחנו לאחרונה למקסיקו.

בנימין נתניהו: עכשיו, אני רוצה לומר לכם: אני לא מכחיש, יש גם זרמים הפוכים, של דה-לגיטימציה, של חרם, ואנחנו – אני חייב להגיד: גם רבים מכם – לא רק בקואליציה, גם באופוזיציה – רבים נלחמים, רבים מכם.

בנימין נתניהו: אנחנו יחד נלחמים בזה, נלחמים בזרמים הללו.

בנימין נתניהו: אני מצדיע לנשיא טראמפ על החלטתו לפרוש מאונסק"ו.

בנימין נתניהו: גם לנו אין מה לחפש יותר בתיאטרון האבסורד הזה.

בנימין נתניהו: אבל בכלל, אני מציע שנשמור על פרופורציות: שנאת ישראל היא תופעה של אלפי שנים, והיא מקובעת בארגונים בין-לאומיים שבהם יש לגוש המוסלמי רוב אוטומטי.

בנימין נתניהו: ייקח עוד זמן עד שהדברים ישתנו שם, ואנחנו עובדים על זה, אבל ביחסים הבילטרליים, בין המדינות, אין שום ספק: אהדת ישראל הולכת וגדלה באופן דרמטי בחלקים נרחבים של העולם.

בנימין נתניהו: זה כולל לא רק את ארצות הברית אלא גם את המעצמות האחרות – סין, רוסיה, יפן, הודו, וגם את מדינות אפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית.

בנימין נתניהו: עכשיו, אני יודע שדווקא כאן, בבית פנימה, יש עוד מי שצריכים להשתכנע; תעשיית הדכדוך עדיין קיימת, ויש לה נציגים מכובדים בבית הזה ובתקשורת.

בנימין נתניהו: לאחרונה – –

יואל חסון: זה אותו נאום.

יואל חסון: כל שנה אותו נאום.

בנימין נתניהו: – – יש חידוש – השנה יש חידוש – –

מיכל בירן: – – –

בנימין נתניהו: – – תעשיית הדכדוך אפילו הצמיחה ענף חדש.

יואל חסון: אתה נשיא הדכדוך.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: ענף חדש היא הצמיחה.

מיכל בירן: – – –

בנימין נתניהו: ענף החמוצים.

בנימין נתניהו: פעם פיתחו אתרוגים, היום הם עברו לחמוצים.

מיכל בירן: שום לקיחת אחריות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל בירן, מספיק.

תמר זנדברג: מה עם החקירות?

תמר זנדברג: מתי – – – מפכ"ל המשטרה?

יואל חסון: אתה רוצה לדבר בצרפתית אולי, אדוני?

מיכל בירן: מתנהג כמו אחרוני – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל בירן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הבנתי את הרמז.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יואל חסון: לא, חוקים צרפתיים – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

תמר זנדברג: הכול כדי לחמוק – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תמר זנדברג, לא פספסתי.

יולי יואל אדלשטיין: גם אותך אני זוכר.

אילן גילאון: – – – מה נסגר איתך?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון, גם כן.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם זוכר את מי קראתי לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

קריאה: – – – לנאום – – –

בנימין נתניהו: תעשיית הדכדוך הצמיחה ענף חדש – ענף החמוצים.

בנימין נתניהו: היום הם אומרים: יש תחושת חמיצות בציבור; אלטרנטיבה: נתניהו מסתובב בפנים חמוצות – הם לא יכולים להחליט אם אני חמוץ או זחוח או שניהם; מחמיצים פה הזדמנויות היסטוריות.

בנימין נתניהו: אני מזכיר לכם שאלה אותם אנשים שביקרו את נאומי בקונגרס האמריקני נגד הסכם הגרעין עם איראן, ועשו זאת בטון סמכותי, בכובד ראש.

בנימין נתניהו: יושב-ראש האופוזיציה, ידידי יצחק הרצוג, אתה אמרת: "הנאום הזה הוא חבלה קשה ביחסי ישראל-ארצות הברית".

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: חבר הכנסת לפיד, אתה אמרת: "התפיסה שלך את אמריקה מיושנת ולא רלוונטית, וגורמת נזק למדינת ישראל".

בנימין נתניהו: אתה לא מכיר את אמריקה, כך אמרת.

קריאות: – – –

יאיר לפיד: – – – הסכם הגרעין – – –

יואל חסון: ההסכם חתום או לא חתום, אדוני ראש הממשלה?

יואל חסון: הוא חתום.

יואל חסון: הוא קיים.

יואל חסון: מה לעשות?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך – – –

יאיר לפיד: אל תמפה את הכישלונות שלך.

יאיר לפיד: אנחנו נעשה את זה בשבילך.

יאיר לפיד: אל תדאג.

אורן אסף חזן: אתה כל היום בבית – – –

בנימין נתניהו: פרשנים בכירים – איך אומר, פרשנים בכירים אמרו זאת כך, ציטוט: ספק בכלל אם לנאום הזה תהיה השפעה כלשהי.

בנימין נתניהו: וזה אומר לכם – – –

קריאות: – – –

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: צדקו, צדקו.

מיכל בירן: – – –

בנימין נתניהו: טוב, ההחלטות של הנשיא טראמפ זה שום דבר, זו רק החלטה של הנשיא טראמפ, לקחת את מה שהוא מגדיר ההסכם הרע ביותר בתולדותיה של אמריקה ולא לאשרר אותו.

בנימין נתניהו: זה כלום.

בנימין נתניהו: מה, קרה משהו?

בנימין נתניהו: על מה ראש הממשלה מדבר?

בנימין נתניהו: כן, טוב.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: אתם יודעים יפה מאוד מה קרה.

בנימין נתניהו: אבל זה אומר הרבה מאוד לגבי ההבנה המדינית וראיית הנולד של ראשי ענף החמוצים.

בנימין נתניהו: יש עוד מילה אופנתית במילון שלהם: שיסוי.

אילן גילאון: תלמד משהו – – –

בנימין נתניהו: הכול זה שיסוי.

בנימין נתניהו: להגיב על ידיעות כוזבות בתקשורת זה שיסוי?

בנימין נתניהו: להתלונן על הדלפות מגמתיות בלתי חוקיות זה שיסוי?

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: לבקר העסקה בעייתית של יועץ פוליטי במיליונים על חשבון משלם המיסים זה שיסוי?

קריאה: יחד – – –

בנימין נתניהו: זאת פגיעה בשלטון החוק?

בנימין נתניהו: בדמוקרטיה?

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: הינה השיטה, הינה השיטה, ולא תוכלו להשתיק אותה: כשמחנה אחד מביע דעתו – זה חופש הביטוי; כשמחנה אחר מביע דעתו – זה שיסוי.

בנימין נתניהו: זאת השיטה.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: יש לי כבוד רב למוסדות הדמוקרטיה.

בנימין נתניהו: אין לי שום כבוד לצביעות.

תמר זנדברג: – – – תתבייש.

מיכל בירן: לך יש כבוד – – –

אופיר אקוניס: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל בירן, קריאה שנייה לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שריי היקרים, השר אקוניס, אם לא תעזרו, ראש הממשלה יוכל להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יחיאל חיליק בר: האמת כואבת, האמת כואבת – – –

בנימין נתניהו: עכשיו, החמוצים עושים עוד משהו – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהר, חבר הכנסת זוהר, זה יהיה מוזר אם אני אקרא אותך לסדר בעת נאומו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תינתן לזה פרשנות לא נכונה.

בנימין נתניהו: החמוצים עשים עוד משהו.

אילן גילאון: תעשה ריבה, תעשה ריבה.

בנימין נתניהו: לא, תשמע, זו עונת המלפפונים, אז יש מלפפונים חמוצים.

בנימין נתניהו: אתה יודע איך זה.

בנימין נתניהו: יש גם ריבה חמוצה.

מיקי רוזנטל: עונת החקירות, זה גם חמוץ.

בנימין נתניהו: החמוצים עושים עוד משהו.

בנימין נתניהו: הם תמיד, אבל תמיד, כשאנחנו בשלטון, הם מתארים את מצב המדינה כדשדוש מתמשך, קיפאון, במקום דְרוך.

בנימין נתניהו: מבחינתם, כל עוד לא מפנים יישובים יהודיים זה דשדוש, ולא חשובים כל ההישגים שלנו.

מיכל בירן: – – – והעוני – – –

יחיאל חיליק בר: זה צביעות.

בנימין נתניהו: אגב, אני רוצה לתקן.

בנימין נתניהו: אני רוצה לתקן.

יחיאל חיליק בר: זה צביעות.

יחיאל חיליק בר: מי פינה עד היום יישובים יהודיים?

יחיאל חיליק בר: רק הימין פינה עד היום יישובים יהודיים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, פעם ראשונה.

יחיאל חיליק בר: צריך לשים סוף לצביעות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, אתה קרוא לסדר בפעם הראשונה.

יחיאל חיליק בר: לא, אבל באמת, יש גבול.

יחיאל חיליק בר: אנחנו לא פינינו אף יישוב.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, אתה קרוא לסדר בפעם השנייה.

יחיאל חיליק בר: אתם פיניתם יישובים, אתם עקרתם יהודים, אתם עשיתם התנתקות.

יחיאל חיליק בר: אתם פיניתם מעזה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו לא עשינו.

יחיאל חיליק בר: זאת צביעות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר – – –

בנימין נתניהו: אני שמח שהדאגה ליישובים חלחלה לאופוזיציה.

בנימין נתניהו: טוב מאוד.

בנימין נתניהו: זו התקדמות.

יחיאל חיליק בר: תודה בזה.

יחיאל חיליק בר: אני אמרתי משהו לא נכון?

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר, אתה קרוא לסדר בפעם השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת.

יחיאל חיליק בר: יש – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר, נא לצאת מהמליאה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מהמליאה.

קסניה סבטלובה: – – –

יחיאל חיליק בר: גם משסים – – – וגם מאשימים אותנו בדברים שלא עשינו.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא נאומים.

יחיאל חיליק בר: כל מה שהאשמת אותנו עד היום, הימין בישראל עשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת בר.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת.

יחיאל חיליק בר: אנחנו לא פינינו יישוב אחד, ולא התנתקנו ולא עקרנו.

יחיאל חיליק בר: את זה אתם עשיתם.

יחיאל חיליק בר: תפסיקו – – – (חבר הכנסת יחיאל חיליק בר יוצא מאולם המליאה.

יחיאל חיליק בר: )

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: זהו, או יש עוד מועמדים?

מיכל רוזין: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, מיכל רוזין, את עדיין לא מועמדת.

יולי יואל אדלשטיין: עוד לא קראתי אותך לסדר אפילו בפעם הראשונה, אז לא להתאמץ.

בנימין נתניהו: אני רוצה לתקן.

בנימין נתניהו: אמרתי שהם תמיד אומרים רק מילים שליליות, זה לא נכון.

בנימין נתניהו: לפעמים החמוצים גם נותנים איזו רבע מחמאה: טוב, לדבר הוא יודע, אבל מה הוא עושה?

בנימין נתניהו: אז הפריחה המדינית, השגשוג הכלכלי, הורדת האבטלה ושיעור העוני, העוצמה הביטחונית, הסייבר, בלימת המסתננים, המהפכה התחבורתית, הפרחת הנגב והגליל – –

סתיו שפיר: – – –

בנימין נתניהו: – – כל זה כאילו לא קיים.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: כי אם לא פינית – לא עשית.

בנימין נתניהו: נוסחה פשוטה.

סתיו שפיר: – – – נכים שמפגינים ברחובות – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברת הכנסת מיכל בירן, אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת, גברתי, חברת הכנסת מיכל בירן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

קסניה סבטלובה: אולי גם תסבר את אוזננו, תספר איך אתה דואג ליישובים בצפון ובדרום?

קסניה סבטלובה: לא רק – – –

מיכל בירן: בושה של ראש ממשלה.

מיכל בירן: (חברת הכנסת מיכל בירן יוצאת מאולם המליאה.

מיכל בירן: )

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: קשה להיות חמוצים.

בנימין נתניהו: כשהחמוצים מדברים ביניהם ניתן לשמוע שיחות כמו: נכון שהמצב איום ונורא – – –

יואל חסון: – – – ממלכתיות, זה איבוד ממלכתיות – – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: כשהחמוצים מדברים ביניהם, ניתן לשמוע שיחות כמו: נכון שהמצב פה איום ונורא?

בנימין נתניהו: נכון שהכול קורס?

בנימין נתניהו: אגב, זכרתם להזמין כרטיסים ל-weekend בלונדון או שאתם טסים לברלין?

בנימין נתניהו: חמוצים – וטסים, מקטרים – וקונים.

ציפי לבני: זה מה שאתה – – –

בנימין נתניהו: ובמציאות כמובן הכול הפוך.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: לא דשדוש, אלא תנופה.

בנימין נתניהו: לא נסיגה, אלא התקדמות.

בנימין נתניהו: לא חמיצות, אלא חיוכים.

בנימין נתניהו: (מחיאות כפיים)

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, לא.

קריאה: וגם חקירות במשטרה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, לפני כמה ימים היה לי ביקור מאוד מרגש בלשכתי.

בנימין נתניהו: בא אליי מורי וידידי האהוב משה ארנס, שר הביטחון לשעבר.

בנימין נתניהו: מישה לא אדם אמוציונלי, אבל הוא בא מאוד נרגש.

בנימין נתניהו: מאוד.

אילן גילאון: – – – חמוצים.

בנימין נתניהו: והוא סיפר לי על שיחה שהייתה לו – תקשיבו טוב – עם נהג המונית שהסיע אותו לפגישה.

בנימין נתניהו: והנהג סיפר לו: עלינו לארץ בלי כלום, אפילו את הטבעות הורידו מהאצבעות שלנו לפני שיצאנו.

בנימין נתניהו: הגענו למעברה, עבדנו קשה, התקדמנו, והיום, היום יש לי בן מהנדס ובת רופאה.

בנימין נתניהו: יש לנו מדינה נפלאה.

בנימין נתניהו: אין כמו ישראל.

בנימין נתניהו: ולכן, ברור מדוע רוב אזרחי ישראל אינם חמוצים.

בנימין נתניהו: ברור מדוע במדד האושר של ארגון המדינות המפותחות, ה-OECD – עכשיו זה כבר לא אני ואתם, עכשיו זה מדד האושר של המדינות המפותחות, ה-OECD – אזרחי ישראל, בדירוג האחרון, דירגו את עצמם במקום החמישי בעולם, אבל הצעירים עד גיל 29 דירגו את עצמם, שימו לב, חמוצים, במקום השני בסולם האושר העולמי.

מיקי לוי: – – – בושה, איזה סגנון דיבור.

מיקי לוי: בושה.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: קשה, קשה לכם, החמוצים.

בנימין נתניהו: אני מבין אתכם.

מיקי רוזנטל: לא, קשה לנו עם הסירחון, הסירחון מהחקירות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: גם חבר הכנסת מיקי לוי.

יואל חסון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון, אתה קרוא לסדר בפעם השנייה.

קריאה: – – – מרירים היום.

קריאה: זה, אגב, השיסוי.

קריאה: זה השיסוי.

קסניה סבטלובה: זה הביזיון – – –

מכלוף מיקי זוהר: תפסיקו עם החמיצות הזאת – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי זוהר, זה מאוד מפריע.

בנימין נתניהו: קשה, קשה לכם החמוצים – – –

מיכל רוזין: ראש ממשלה – – – שהעם לא יכול להסתכל עליו – – –

בנימין נתניהו: אתם כל הזמן מחמיצים, וכל הזמן תוקפים, וכל הזמן מקטרים, וכל הזמן, לצערי, גם מקללים, אבל בצר לכם – –

קריאה: מקללים?

בנימין נתניהו: – – אתם משליכים את יהבכם על מִחזור סיפור הצוללות, אבל אתם כבר מבינים שגם הסיפור הזה יורד למצולות.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: לפני שלוש שעות חתמנו על מזכר ההבנות עם ממשלת גרמניה.

בנימין נתניהו: אני רוצה להודות לקנצלרית מרקל ולממשלתה על המזכר הזה, שנוגע בדבר שהוא חשוב מאוד לביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: טוב, אז אין צוללות.

בנימין נתניהו: אז מה נשאר?

בנימין נתניהו: סיגרים.

בנימין נתניהו: אבל אתם יודעים שבמקרה אחר, על קבלת אוסף עטים בשווי 1.3 מיליארד שקל הוחלט אפילו לא לפתוח בחקירה.

בנימין נתניהו: ואם לא סיגרים – אם לא סיגרים אז חמגשיות.

בנימין נתניהו: ואם לא חמגשיות – אם לא חמגשיות אז חוק ישראל היום.

בנימין נתניהו: אבל גם כאן אתם בוודאי יודעים את האמת; אתם יודעים איזה סיקור אוהד קיבלו כאן עשרות חברות וחברי כנסת שיזמו, הגישו וגם הצביעו בעד החוק השערורייתי הזה, לסגור עיתון בישראל.

מיקי לוי: לא נכון – – –

בנימין נתניהו: נו, אז מאין תבוא – – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: לצמצם אותו, מה זה משנה.

בנימין נתניהו: אז מאין תבוא הישועה?

בנימין נתניהו: אולי היא תבוא מהפגנות השמאל בפתח תקווה.

מיקי לוי: באמת מה זה משנה?

בנימין נתניהו: מנסים להלך אימים על גורמי האכיפה להגיש כתב אישום בכל מקרה – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – אחרת הם יוקעו כמושחתים או כמשת"פים.

בנימין נתניהו: ולזה – לזה קוראים שלטון החוק והדמוקרטיה.

מאיר כהן: אתה ראש ממשלה, תכבד את עצמך.

בנימין נתניהו: עמוק בלב אתם, החמוצים, יודעים שבבחירות דמוקרטיות אנחנו ננצח, כי אנחנו מייצגים דברים מאוד עמוקים, מאוד ערכיים, אצל רבים רבים בעם.

בנימין נתניהו: ועד אז, השרים, ראשי הוועדות, חברי הכנסת, עושים יחד עבודה מצוינת.

בנימין נתניהו: במושב הזה נמשיך לעשות דברים טובים לאזרחי המדינה: נפחית מיסים על פי תוכנית ששר האוצר ואני נסכם בקרוב, כדי להקל על אזרחי ישראל, על היזמים, על בעלי העסקים – במיוחד עסקים חדשים ועסקים קטנים.

בנימין נתניהו: נעביר תוכנית לתמיכה בנכים בסכום חסר תקדים של 4.2 מיליארד שקל.

בנימין נתניהו: פגשתי נכים בדרך, כאן, ארבעה.

בנימין נתניהו: הם ביקשו – אמרו לי: ראש הממשלה, אנחנו יודעים שיש הפגנה בחוץ, אנחנו באנו להגיד לך תודה, תודה על ההסכם, אנחנו עומדים מאחוריו.

בנימין נתניהו: נעביר את חוק הלאום, שיבטיח את אופייה היהודי של המדינה, כפי שנקבע במגילת העצמאות, תוך שמירה על שוויון אישי מלא של כל אזרחי ישראל.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע שזה לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: אתה משקר, אתה משקר.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר.

בנימין נתניהו: אני רוצה לראות את אזרחינו המוסלמים – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, פעם שנייה.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר, הוא משקר.

בנימין נתניהו: אני רוצה לראות את אזרחינו המוסלמים, הנוצרים, הדרוזים והצ'רקסים ממשיכים להשתלב בסיפור ההצלחה שנקרא מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו לא רק מדברים, אנחנו מגבים את זה בסכומי עתק שהקצינו, ששום ממשלה לפנינו לא הקצתה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, כשביקרתי בשבוע שעבר בבית משפחת אהרונסון בזיכרון יעקב, חשבתי על הדרך המופלאה שעברנו ב-100 השנים האחרונות.

בנימין נתניהו: אבשלום פיינברג, מחברי ניל"י, שנרצח בסיני, כתב כנער צעיר לאביו: "ואם אנחנו ניפול בטרם הגענו / ולא נזכה לראות עם שב / נוריש לבנינו את הרוח שבנו / למלא אחרינו את שורות הקרב".

בנימין נתניהו: ושרה אהרונסון הגיבורה אמרה לפני מותה: הארץ הזאת היא מולדתנו, ושלנו תהיה.

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: גיבורי ניל"י לא זכו לראות בתקומת מדינתנו.

בנימין נתניהו: ואילו אנחנו, בעזרת השם, זכינו להגשים את חלומם, חלום הדורות.

בנימין נתניהו: ישראל נוסקת מעלה – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – 70 שנה של עוצמה, של גאווה, של הישגים אדירים.

בנימין נתניהו: לפחות על כך נתאחד כולנו, סביב סיפור תקומתנו שאין שני לו בתולדות העמים.

בנימין נתניהו: (מחיאות כפיים)

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איילת נחמיאס ורבין: ראש הממשלה, למי קראת חמוצה, למי?

אילן גילאון: אני מקווה שגמרנו עם החמוצים, אדוני, והכרוב הכבוש.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אתה מבקש מהם שקט?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אבקש שקט.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: מכובדנו כבוד נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין ורעייתו נחמה – תודה לך, כבוד הנשיא, על נאום נוקב ואמיץ; אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו והגברת שרה נתניהו, יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין והגברת אירינה נבזלין, נשיאת בית המשפט העליון השופטת מרים נאור ופרופ' אריה נאור – זאת ההזדמנות להודות לך, כבוד הנשיאה, על שירות יוצא דופן לשלטון החוק ולמערכת המשפט ולאחל לך כל טוב בפרק החדש בחייך, כבוד מבקר המדינה השופט בדימוס יוסף שפירא, יושבי-ראש הכנסת לשעבר – יושב-ראש הכנסת לשעבר דן תיכון והגברת תיכון, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, שרים וחברי הכנסת בעבר ובהווה, חברות וחברי הכנסת החדשים שמושבעים היום: לאה פדידה, סאלח סעד, מוסי רז וסעיד אלחרומי, ידידי יושב-ראש המחנה הציוני ויושב-ראש מפלגת העבודה אבי גבאי, מכובדיי סגל א' של המדינה, בני המשפחות השכולות, הדואבות, האהובות והיקרות, ומשפחות השבויים והנעדרים של צה"ל, חברות תנועת נשים עושות שלום, שנמצאות כאן בהרכב מלא – אנו מאחלים לכן הצלחה, מי ייתן ונגשים את חלומכן, מכובדיי כולם.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לדבריך בחיבוק האמיץ שנתת למשפחות גולדין ושאול, בתפילה כנה וזכה, המאחדת פה את כל הבית, לשובם הביתה במהרה של בנינו ואחינו סגן הדר גולדין וסמ"ר אורון שאול, וכן לשחרורם במהרה של האזרחים אברה מנגיסטו והישאם א-סייד.

יצחק הרצוג: מכובדיי, בשבוע הבא, ב-2 בנובמבר, נציין 100 שנים להצהרת בלפור, שלראשונה הכירה בצורך בהקמת בית לאומי לעם היהודי.

יצחק הרצוג: לקראת סוף החודש נציין 70 שנה להחלטת החלוקה של האומות המאוחדות בכ"ט בנובמבר 1947, שהכירה בזכותו של העם היהודי למדינה משלו בארץ ישראל, לצידה של מדינה ערבית – שתי החלטות שיצרו את הבסיס לתקומת הבית שבו אנו יושבים, בית הנבחרים של מדינת ישראל העצמאית, היהודית והדמוקרטית.

יצחק הרצוג: בחודש הקרוב נציין גם 40 שנה לביקורו ההיסטורי בישראל של נשיא מצרים דאז, אנואר סאדאת, אשר פרץ את הדרך לשלום עם שכנינו, ולא נשכח את ציון 22 השנים להירצחו של ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין, זכרו לברכה, על מזבח השלום, שכן בחודש הזה עצמאות ושלום, שלום ועצמאות, מעורבים זה בזה.

יצחק הרצוג: מדינה המגיעה לשנתה ה-70 במצב כשלנו הייתה אמורה לכאורה להרגיש טוב עם עצמה; עמנו אמור היה להרגיש בטוח ורגוע, והינה אנו, נציגיו מכל שכבות הציבור, מגיעים לכאן דווקא בפתח החודש הזה ובפתח המושב הזה, כשהציבור כולו מלא חרדות ותסכול עד אימה ממצבה ומפרצופה של המדינה, כפי שהוא משתקף בראש ובראשונה מהתנהגות הנהגתה, עקב מסע חרדות והפחדה שאתה, ראש הממשלה, מטפטף כבר שנים לתוכו.

יצחק הרצוג: במקום שתיתן לעמך ביטחון, אתה מפחיד אותו.

יצחק הרצוג: במקום שתיתן לו תקווה, אתה מדכא אותו.

יצחק הרצוג: במקום שתאפשר לרוחו לפעום ולליבו להלום באהבה, באחווה, בשלום וברעות – אתה קורע ומפלג אותו, הן את העם היושב בציון והן את העם היושב בתפוצות.

יצחק הרצוג: כן, רבותיי, בעל הבית השתגע.

יצחק הרצוג: הכול מותר, הכול אפשרי.

יצחק הרצוג: נחצו כל הגבולות, נפרצו כל הסכרים, והכול כדי לשמור על שלטונך.

יצחק הרצוג: כנאמר: המדינה זה אני, ואני מעל לכול.

יצחק הרצוג: דיברת על חמוצים, ואני אדבר על המרעילים.

יצחק הרצוג: אתם ואתן, חברות וחברי הקואליציה וראשי המפלגות המקיימות אותה, לא תוכלו להמשיך ולהסתתר ולומר "לא ידענו".

יצחק הרצוג: לא תוכלו להיות כשלושת הקופים, שאינם שומעים, אינם רואים ואינם מדברים.

יצחק הרצוג: לא תוכלו לגלגל עינכם לשמיים ולומר, לא ידענו את עשרת חטאיה של הממשלה הזאת והעומד בראשה.

יצחק הרצוג: במקום לעמוד על עשרת הדיברות, חטאתם בעשרה חטאים גדולים, שאותם אמנה כאן, ועוד תאמרו עליהם – ולא רק ביום הכיפורים – את תפילת "על חטא שחטאנו" בפני הציבור כולו.

יצחק הרצוג: ואלו הם: על חטא הרס הדמוקרטיה.

יצחק הרצוג: על המתקפות החוזרות והנשנות שלכם נגד אבני היסוד של הדמוקרטיה הישראלית.

יצחק הרצוג: על המתקפות החוזרות והנשנות שלכם על הרשות השופטת וגורמי אכיפת החוק.

יצחק הרצוג: על הירידה של מדינת ישראל לשליש התחתון במדד השחיתות של ה-OECD.

יצחק הרצוג: על בליץ החוקים שנועד להחליש את שלטון החוק, לסדר ג'ובים למקורבים וליועצים משפטיים שפוטים-מטעם ולקדם יוזמות לאישור שחיתות כמו חוק חסינות לראש ממשלה שנמצא בחקירה – חוק שעליו קבע הבוקר היועץ המשפטי לממשלה כי התוצאה שאליה הצעת החוק מובילה קשה ביותר ואין לקבלה; הסדר כזה, הוא קבע, פוגע קשות בשלטון החוק, אמון הציבור והשוויון בפני החוק.

יצחק הרצוג: על חטא האיום והרדיפה של שומרי הסף, שאליו התייחס כבוד נשיא המדינה, ועל סתימת פיות.

יצחק הרצוג: ראש ממשלה שמקדיש פוסטים בפייסבוק וזמן יקר במתקפה על עיתונאים.

יצחק הרצוג: ראש ממשלה שמשגר איומים כלפי השוטר מספר אחת במדינה, ודרכו – כלפי היועץ המשפטי לממשלה והמערכת המשפטית כולה, כפי שעשה גם כלפי מבקר המדינה בנוגע לדוח מערכת צוק איתן – כולם, אגב, מונו בתקופתך, מר נתניהו, ומצופה ממך, בלי קשר לכך, להביע אמון מלא במערכות האלה, שכן הן חלק חיוני בממשל תקין.

יצחק הרצוג: על הניסיון הבלתי-פוסק לפגוע בתקשורת ובעיתונאים – שר תקשורת שמאיים בסגירת השידור הציבורי, חוק עמותות שכל תכליתו היא הקמת משטרת מחשבות; על הכתמתם ורדיפתם של אמנים, יוצרים, סופרים, משוררים, הוגי דעות ואנשי קולנוע ורוח, שמביאים כבוד רב למדינת ישראל; על חטא טיפוח השנאה בעם.

יצחק הרצוג: הפכתם כל מי שחושב אחרת מכם לבוגד.

יצחק הרצוג: את המילה שמאל הפכתם למילה נרדפת לאויב.

יצחק הרצוג: אפילו חברי קואליציה, ואפילו כבוד נשיא המדינה, שמצפונם לא מניח להם, מוצאים עצמם תחת מתקפות חסרות תקדים רק כי העזו להביע עמדה מוסרית, והם מכונים על ידיכם גיס חמישי.

יצחק הרצוג: בכל פעם שמישהו משמיע עמדה מוסרית או עובדתית שונה מכם, אתם מייד מזדרזים לסתום את פיו ומהלכים עליו אימים, במיוחד אתה, מר נתניהו.

יצחק הרצוג: על חטא ההסתה של קבוצה אחת בחברה הישראלית נגד רעותה.

יצחק הרצוג: על ליבוי שנאת האחר וטיפוח תרבות שבה מילים הופכות לשנאה והשְנאה.

יצחק הרצוג: על חטא חוסר ההכרה בשבטי ישראל כולם, כל אחד לפי ייחודו ותרומתו לסיפור הישראלי המופלא, ובעובדה שאנו כאן, בבית הזה, מייצגים שלם גדול ורחב, גדול מסך כל חלקיו, המורכב שבטים-שבטים וקבוצות-קבוצות, כפי שתיארן כבוד הנשיא בנאומו המכונן על שבטי ישראל.

יצחק הרצוג: בית מאחד, ולא בית שפועל לחקיקת חוק לאום, שעומד בניגוד מוחלט לחזונו של בנימין זאב הרצל ובניגוד מוחלט למגילת העצמאות ולציווי התנ"כי היהודי כל כך, שנאמר: "כאזרח מכם יהיה לכם הגר הגר אתכם".

יצחק הרצוג: איך אתם מעיזים לעמוד מול המנתח מציל החיים בן הציבור הערבי או מול אב שכול שאיבד את בנו השוטר בפיגוע נפשע, מן העדה הדרוזית, ולומר לו כי משום שהוא אינו יהודי הוא אינו חלק מהלאום הנכון?

יצחק הרצוג: בבתי העלמין הצבאיים לא כתוב על המצבות לא "שמאלני" ולא "ימני", והטרור לא מבחין בין יהודי ללא-יהודי.

יצחק הרצוג: על חטא חוסר הלמידה של ההיסטוריה – על כך שאינכם מפנימים איך קרסו אומות ומדינות, על מה נחרב בית מקדשנו – על שנאת חינם.

יצחק הרצוג: על הזחילה לפאשיזם, שמתחילה בחוקים ויוזמות כמו אלה שאנו עדים להם פה, בבית הזה בעת הזאת.

יצחק הרצוג: על חטא פילוג העם היהודי.

יצחק הרצוג: על ההתעלמות המדהימה שלך, ראש הממשלה, ממתקפות אנטישמיות בארצות הברית על ידי ה-KKK.

יצחק הרצוג: על אימוץ הסגנון של הימין הקיצוני והפאשיסטי בארצות הברית.

יצחק הרצוג: על היעדר תגובה הולמת ונחרצת על אירועי שרלוטסוויל.

יצחק הרצוג: על ההלם והדחייה העמוקים שיצרתם בקרב מיליונים רבים של אחינו ואחיותינו בתפוצות בגין ביטול מתווה הכותל, שיזמת ואחר כך ביטלת, ועל המשבר הקשה מאוד שהבאתם בסוגיית הגיור.

יצחק הרצוג: המשבר הגדול במיוחד הוא בקרב הדור הצעיר בתפוצות; במקום להרחיב ולחבק את העם היהודי על כל גווניו, אתם מפרקים ומפלגים את עמנו באופן חסר תקדים, דווקא כנגד אותם אלה שתמיד תמיד תמצאו לצידה של מדינת ישראל בכנסי איפא"ק, בפדרציות, בהפגנות, במחאות, בהתייצבות לצידה של ישראל, ואלה ששרים שם את "התקווה" בגרון ניחר.

יצחק הרצוג: זו ההזדמנות לאחל לך, אדוני הנשיא, דרך צלחה לקראת הופעתך החשובה בכנס העצום של הפדרציות בלוס אנג'לס.

יצחק הרצוג: בכך תציל – אולי – את כבודה של המדינה ותקטין את המפולת.

יצחק הרצוג: ואילו אתה, אדוני ראש הממשלה, מצוטט בזמן האחרון מפי כמה וכמה אנשים שנשבעים ששמעו אותך אומר שאיבדנו כבר מזמן את אותם מיליוני יהודים, ולכן מן העם היהודי יישאר רק מי שיישאר כאן.

יצחק הרצוג: לא ייאמן.

יצחק הרצוג: זו הפניית עורף לתפוצות ישראל; זו הפניית עורף לרוב מניינו ובניינו של העם שלנו בגולה.

יצחק הרצוג: ישראל תמיד חייבת לעשות הכול כדי לראותם כאן, בתוכה, ותמיד חייבת לשמור עליהם, באשר הם שם.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על העינוי הנורא שעוברים מאות אלפי עולים שעלו ארצה ואין להם מענה בסוגיית זהותם היהודית, וכל ההבטחות של הליכוד ושל מפלגת ישראל ביתנו לפתרון הסוגיה הזאת כלא היו.

יצחק הרצוג: והחטא השמיני הוא שאתם באמת לא עושים דבר; אתם מצטלמים, נואמים, מצייצים, מוציאים הודעות ומבזבזים הון עתק מכספי הציבור על טקסים פומפוזיים, ובזה זה נגמר.

יצחק הרצוג: חודשים שתנועות הנכים חוסמות כבישים כדי שתביטו להם בלבן של העיניים ותפנימו שלחיות מסך של 2,342 ש"ח לחודש זה לא לחיות בכבוד.

יצחק הרצוג: אתם, חברי הקואליציה, חיים במציאות אחת ועם ישראל חי במציאות אחרת; אתם חיים בתוך הטוויטר והפייסבוק, ועם ישראל חי במציאות היומיומית הקשה.

יצחק הרצוג: אתה, ראש הממשלה – שאני לא מבין למה יצאת החוצה, אולי קשה לך לשמוע את הביקורת – אתה, ראש הממשלה – – –

מיקי רוזנטל: לא, אתה יודע מה הבעיה?

מיקי רוזנטל: אנחנו חמוצים, אבל הוא כבר בתוך – – –

יצחק הרצוג: מישהו לחוץ שם – –

יואל חסון: אפס בממלכתיות.

יצחק הרצוג: – – כנראה קשה לשמוע.

יואל חסון: אפס.

יואל חסון: הם מקשיבים לך – – –

אורן אסף חזן: – – – הוא מנהל את המדינה – – –

יצחק הרצוג: אתה, ראש הממשלה – –

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת חזן, אל תעיר לנו.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מקובל.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מקובל.

יצחק הרצוג: – – יוזם ועדות על ועדות – יוזם ועדות על ועדות – – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: אתה יוזם ועדות על ועדות כדי להחליט – או לא להחליט – מה לעשות עם יוצאי אתיופיה הזועקים את זעקתם, בצדק, עדה מופלאה שממתינה לעלייה ואיחוד משפחות בארץ וסופגת פה אלימות והשפלה; ולהחליט – או לא להחליט – על פרשת ילדי תימן – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: – – ולהחליט – או לא להחליט – על מצוקת אזרחי דרום תל אביב, שאתה ושריך עשיתם עליהם סיבוב; ומה לעשות – או לא לעשות – עם הגיור של עולי חבר המדינות, ועם יהדות התפוצות, עם התפילות בכותל, ועוד ועוד, ובכול אתם גוררים רגליים עד כלות, ומצפים שדברים יקרו מעצמם.

יצחק הרצוג: כמו בתחום המדיני – הצהרות יפות, מילים מלטפות, לעיתים סותרות, פעם לרצות צד אחד ופעם לרצות צד אחר: כן, החזון אפשרי, כן, שלום אזורי והסדר מדיני הוא בר-השגה, והוא חומק ונמוג שוב ושוב כשזה מגיע לתכל'ס.

יצחק הרצוג: כמו באתגר האיראני, שאנחנו לא מקילים בו ראש, ודווקא מתייצבים לא פעם מאחורי הממשלה, אבל גם שם הגיע הזמן לבחון אם הנאומים שלך עמדו במבחן המציאות, במבחן התוצאה.

יצחק הרצוג: בסוף, מה לעשות, נחתם הסכם רע, על אפך ועל חמתך, תוך ארבע שנים של ניתוק מוחלט מהממשל האמריקני, וגם היום נשאלת השאלה אם מה שעשית, נאמת ודיברת הניב תוצאות, או שמא הכול – כלאם פאדי.

יצחק הרצוג: והחטא הבא, חטא הזגזגנות, שמלווה אותך, אדוני ראש הממשלה, מהיום שבו דרכה רגלך בפוליטיקה.

יצחק הרצוג: יום אחד אתה מברך על חוק הגיוס, וביום למוחרת מבטל אותו.

יצחק הרצוג: אתה מעביר את מתווה הכותל, ואחר כך מבטל אותו.

יצחק הרצוג: אתה לא מקיים משא ומתן עם החמאס, אבל באותה נשימה חתמת איתם על עסקת שבויים מהגדולות שידענו.

יצחק הרצוג: היית נגד ההתנתקות – הצבעת שלוש פעמים בעדה במליאת הכנסת.

יצחק הרצוג: והינה דבר חדש: ממשלתך שלך היא זו שהחליטה על העלאת אחוז החסימה ועכשיו רוצה לבטלו בהינף יד, והכול מתוך צרכים פוליטיים צרים, ללא עקביות אידיאולוגית, ללא דרך, ואחר כך אתם בוכים שחסרה לכם המשילות.

יצחק הרצוג: הבעיה, אדוני ראש הממשלה, היא לא במשילות, אלא במושל.

יצחק הרצוג: והחטא העשירי, רבותיי, הוא הפחדת העם וערעור ביטחונו בעתידו, הטפטוף התמידי של חרדה.

יצחק הרצוג: על השאלה שלך שמטילה ספק אם נגיע ל-100 שנות עצמאות, תשובתי הנחרצת היא: כן.

יצחק הרצוג: אנחנו נגיע ל-100 שנות, ול-200 שנות, ול-1,000 שנות עצמאות, אם נדע לקבל את ההחלטות הנכונות.

יצחק הרצוג: זה הכול בידינו.

יצחק הרצוג: בשעותינו הקשות ביותר לא קם מנהיג העם והחדיר בו סינדרום שואתי.

יצחק הרצוג: העם היהודי חזק, היה חזק ויהיה חזק מול כל מבקשי רעתו.

יצחק הרצוג: העם היהודי עבר את הנורא שבאסונות.

יצחק הרצוג: העם בישראל חזק, הוא פורח, הוא אופטימי, ואתה מכניס לו לראש מלנכוליה שיוצרת ייאוש וחוסר תקווה לדורות הבאים.

יצחק הרצוג: ואם כבר דיברת על חורבן בית חשמונאי, אז נזכיר לך שבית חשמונאי חרב בגלל שנאת חינם, בגלל פילוג פנימי שיצרה ההנהגה, שהביאה את האיום מבחוץ, תוך שפעלה ביוהרה, באטימות ובקהות חושים.

יצחק הרצוג: מכובדיי, לא רק נאומים אופוזיציוניים ישנו את כיוונה של הממשלה הזאת.

יצחק הרצוג: הציבור כבר מבין שאתכם לא נשנה, אבל הוא גם מבין שהיום לא ירחק ואתכם נחליף, כי לישראל מגיע שינוי.

יצחק הרצוג: נאמר לכם תודה ולהתראות, כי היום שבו נחליף אתכם הולך ומתקרב.

יצחק הרצוג: הציבור מאס בהתנהגות

יצחק הרצוג: כם ובדיבורים שלכם ומצפה ומייחל לשינוי.

יצחק הרצוג: הוא מחפש אחדות בעם, ולא פלגנות ושנאה.

יצחק הרצוג: הוא רוצה שינוי, והשינוי יגיע.

יצחק הרצוג: אני מברך את ידידי אבי גבאי שנבחר לעמוד בראשות המחנה הציוני ומפלגת העבודה ומאחל לו שיביא את השינוי.

יצחק הרצוג: ממשלה אחרת, בראשותנו, תדע להתמודד עם כל הסוגיות שהציבור הישראלי דורש טיפול בהן – בחינוך, בדיור, ביוקר המחיה, במיגור העוני, בתעסוקה הולמת ומכבדת, במצוקת הקשישים, הנכים, חסרי הישע, ניצולי השואה – כל המוחלשים בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: אנחנו נדע לחזק את ביטחון ישראל ומעמדה הבין-לאומי, ונפעל להקמת ברית אזורית עם הכוחות המתונים שמחכים ומייחלים לשתף איתנו פעולה, לעבר הסדר מדיני שקול ואחראי.

יצחק הרצוג: ובעיקר, לישראל תהיה הנהגה שתפסיק לפעול בשנאה, ותפסיק לקרוע את העם לחתיכות.

יצחק הרצוג: אנחנו נקים מחדש את החברה הישראלית כחברה מאוחדת ודמוקרטית, שמסוגלת לנהל ויכוחים קשים בכבוד, קשים ככל שיהיו, ללא שנאה וללא אלימות, ונקיים את הציווי "ואהבת לרעך כמוך".

יצחק הרצוג: לא ניתן לכם להרוס כל חלקה טובה; לא ניתן לכם להרוס את הרוח הישראלית הטובה ואת הרוח היהודית הטובה.

יצחק הרצוג: אנחנו נשקם את הסולידריות הישראלית, את היצירתיות המפותחת בעם המוכשר ורב-הפעלים שלנו.

יצחק הרצוג: אנחנו נהיה הבית והתשובה ליהודים כולם ולישראלים כולם, בני קבוצות שונות, בני אמונות שונות ובני תפיסות עולם שונות.

יצחק הרצוג: אנחנו נחזיר את אהבת ישראל, את הממלכתיות שדרש מאיתנו זה עתה כבוד נשיא המדינה במילותיו הנוקבות.

יצחק הרצוג: אנחנו נדבר לכל ישראלית וישראלי – כי הישראלי יודע שהוא ישראלי, בין אם הוא חובש כיפה ובין אם לאו, בין אם הוא יהודי ובין אם לאו.

יצחק הרצוג: הישראלי הוא משפחתי, הוא מתגייס ללא היסוס למען חבר או קרוב, או סתם עבור ישראלי אחר אי-שם, הנמצא במצוקה.

יצחק הרצוג: הישראלי מאוהב בנופיה של הארץ, עושה דברים אחרת, חושב מחוץ לקופסה, חוגג בבית חב"ד בהרי ההימליה גם אם הוא לא מקיים מצוות, ויכול להסתדר עם כולם – כן, עם כולם, אם רק ייתנו לו, עם כל שכניו.

יצחק הרצוג: הישראלי לא רוצה לשנוא, והיה שמח לשמוע ולהשמיע אם רק ייתנו לו.

יצחק הרצוג: הישראליות, שנוצרה כאן מכל כאבי העבר וכיסופי הדורות והאמונות, השפות והדתות, היא ייחודית, היא פסיפס נדיר שאסור לוותר עליו.

יצחק הרצוג: לא ניתן לכם לוותר עליה, ובניגוד לכם, חברי הקואליציה, אנחנו נשמור ונחזק אותה, כי היא מקור חיותנו.

יצחק הרצוג: כן, מכובדיי, הישראליות תגבר, והיא תנצח.

יצחק הרצוג: היא תמגר את הדכדוך, את השיתוק, את השחיתות, את ההסתה, את השנאה ואת ההדרה.

יצחק הרצוג: היא תחזיר את חדוות החיים והיצירה לעם שלנו, התאב חיים כאלה כל כך, והיא תחזיר את השלטון בישראל לעידן של ממלכתיות, אחריות וסולידריות.

יצחק הרצוג: אל תגידו יום יבוא, הביאו את היום.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לכבד את יציאת הנשיא בקימה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: )

קריאות: כבוד הנשיא.

קריאות: (מחיאות כפיים)

ירדנה מלר-הורוביץ: נא לשבת.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, נא להתיישב – מי שצריך, שישב במקומו.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים את הדיון בהודעת ראש הממשלה.

יצחק וקנין: אני מזמין את חבר הכנסת יואל חסון, ראשון הדוברים בדיון הסיעתי.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: חמש דקות לכל דובר.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראינו עכשיו מופע של אין ממשלה בישראל.

יואל חסון: אין ממשלה.

יואל חסון: ראינו מופע אימים – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נחמן שי, חברך מהסיעה מדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה עומד לו באמצע.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראינו מופע אימים של ראש אין ממשלה בישראל, אבל ראינו קודם מופע מרשים של יש נשיא בישראל.

יואל חסון: יש נשיא בישראל.

יואל חסון: ואני אומר לכם בספסלי הליכוד, כמי שגדל בליכוד ומכיר את רובי ריבלין שנים על שנים, ורואה אתכם לא מסוגלים לעמוד ולמחוא כפיים לרובי ריבלין, יציר תנועת הליכוד, תתביישו לכם, אתם הדוגמה להתרחקות הטוטלית מהערכים הבסיסיים של תנועת הליכוד ושל בית"ר ושל כל הדברים הבסיסיים שהביאו את התנועה הזאת להיות מה שהיא הייתה.

יואל חסון: הייתם צריכים הרבה לפנינו לעמוד בפני אותו נשיא גדול, רובי ריבלין, ולהיות גאים שהוא גדל בליכוד האמיתי; אבל ההקצנה שלכם היא הקצנה ללא מעצורים.

יואל חסון: ללא מעצורים.

יואל חסון: ראש הממשלה הזה, נתניהו, קרא לנו "חמוצים".

יואל חסון: קודם כול, חבריי חברי הכנסת, אני מאחל לנו באופוזיציה ולמחנה הציוני, שכל מי שאוהב חמוצים יצביע לנו, כי אם זה כך אנחנו מנצחים בוודאות.

קריאות: – – –

קריאה: עם ירון צדקיהו.

יואל חסון: אבל אני אגיד לכם יותר מזה.

יואל חסון: מי שהוא החמוץ האמיתי כאן הוא ראש הממשלה, שבמשך עשר שנים מנהל ומוביל כאן מנהיגות חמוצה, תגרנית, קשה.

יואל חסון: מתי ראינו מראש הממשלה הזה איזשהו בדיל של ממלכתיות?

יואל חסון: אחדות?

יואל חסון: דיבר כאן נשיא המדינה על הצורך בממלכתיות, על שהכול נהיה פוליטי, וחשבתי שאולי באמת באירוע של פתיחת מושב החורף נוכל לשאת קצת – או ליהנות מממלכתיות.

יואל חסון: נשיא המדינה רק ביקש את זה ממש דקות לפני שראש הממשלה עלה לדבר, וראש הממשלה, אני מצטער לומר, שם פס על נשיא המדינה – האמת היא שהוא שם פס על כל אזרחי מדינת ישראל – ושוב דיבר בקנטרנות, בכעס, בצורה של ביטול האחדות, הממלכתיות.

יואל חסון: עוד פעם אני אני ואני, ורק אני, נתניהו, אני ואני ואני, ואתם כולכם תתיישרו למה שאני רוצה, אני, בנימין נתניהו.

יואל חסון: כי אני חשוב פה.

יואל חסון: לא חשובה מדינת ישראל, לא חשובה הממלכתיות, לא חשוב נשיא המדינה, אני, נתניהו, חשוב.

יואל חסון: ואתם צריכים לראות את אותם אנשי ליכוד, פשוט לא ייאמן: לקחתם מפלגה מפוארת, הפכתם אותה לגמדים גמדים שמובילים לראש הממשלה כל מה שהוא רוצה, לא משנה לכם הכבוד, המוסריות, ההיסטוריה.

יואל חסון: אתם פשוט עבדים נרצעים של רצונות של אדם, והם רצונותיו והם לא האינטרס הציבורי והם לא מה שישראל צריכה.

יואל חסון: זה מה שנהיה מכם, אנשי הליכוד.

יואל חסון: אבל אני רוצה לומר לכם משהו נוסף.

יואל חסון: חבר הכנסת פרי, לא ייאמן, אבל כבר לפני עשר שנים הייתי יו"ר הקואליציה פה.

יואל חסון: עשר שנים עברו – כן, פה הייתי יו"ר הקואליציה – ואני קצת מבין בהלכי רוח בפרלמנט ובבית, ואני קצת יודע להריח ולזהות.

יואל חסון: ואני אומר לכם שמדינת ישראל הולכת לבחירות, זה ברור שאנחנו הולכים לבחירות.

יואל חסון: המושב הזה עכשיו הוא מושב אחרון ואנחנו הולכים לבחירות, ואל מול הממשלה הזאת, שעוסקת בעצמה, אנחנו, הנבחרת של המחנה הציוני, נשיג ונציג את העשייה החברתית המשמעותית ביותר, העניינית ביותר וגם המדינית וגם הלוחמת על הדמוקרטיה למען אזרחי ישראל.

יואל חסון: וכן, הרוב הדורסני הזה, נתמודד איתו.

יואל חסון: אנחנו אופוזיציה, צריך לדעת, אין לנו רוב אבל נעכב ונמנע ונעשה כל שניתן כדי להוביל כאן אופוזיציה יעילה וטובה.

יואל חסון: ומשפט אחרון, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה לחבריי באופוזיציה ואני אשמח שיקשיבו מכל סיעות האופוזיציה.

יואל חסון: אנחנו, ברחוב, חבריי לאופוזיציה, מתווכחים, נלחמים על הקולות של האזרחים.

יואל חסון: הקולות של המחנה שלנו יתחלקו, סביר להניח, ברחוב, וננסה להשיג מנדט יותר או מנדט פחות, אבל יש לי בקשה מחבריי באופוזיציה מסיעות הבית: בואו ננסה לעבוד ביחד עד כמה שניתן; בואו ננסה ליצור חזית מאוחדת של המחנה שלנו, שמצפה מאיתנו לעשות הכול להחליף את הממשלה, גם אם הוא אחר כך יצביע באופן שונה – אולי ליש עתיד ואולי למחנה הציוני ואולי למפלגות אחרות; בואו נעבוד ביחד, בחזית משותפת, באופוזיציה יעילה, עד כמה שניתן.

יואל חסון: לא תמיד זה יהיה אפשרי אבל אפשר לעשות את זה.

יואל חסון: ואני אומר לכם, אנחנו חייבים את זה לציבור המצביעים – –

יצחק וקנין: תודה.

יואל חסון: – – שהוא איתנו באופוזיציה ברחוב והוא מצפה לראות אופוזיציה כאן בכנסת שעושה עבודה, שפועלת ביעילות ועושה הכול להחליף את ראש הממשלה הרע הזה.

יואל חסון: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק המאבק בטרור (תיקון מס' 2) (הכרזה על ארגון טרור או על פעיל טרור בשל הכרזה מחוץ לישראל), התשע"ח–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק פתיחת קבר של קטין יהודי תימן, המזרח או הבלקן לשם זיהוי ועריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה (הוראת שעה), התשע"ח–2017, של חברת הכנסת נורית קורן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס הכנסה (ניכוי הוצאות הנפקה) (הוראת שעה), התשע"ח–2017, של חברי הכנסת משה גפני, יצחק וקנין ועודד פורר.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק שמספרה פ/4597/20 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/4637/20: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – איסור הבערת פסולת), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת יעל גרמן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – הוספת אמצעי ספיגה למבוגרים לסל שירותי הבריאות), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, יעקב מרגי, נחמן שי, יואל חסון, איתן כבל, יוסי יונה ונורית קורן; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – סיוע בהחלפת דירה), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – מטרת שירות המילואים), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת עפר שלח, ענת ברקו, רועי פולקמן, מירב בן ארי ומיקי רוזנטל; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת עפר שלח, ענת ברקו, רועי פולקמן, מירב בן ארי ואיתן כבל; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – עיון חוזר בפטור מטעמי הכרה דתית שהושג במרמה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת עפר שלח, איתן כבל ומיקי רוזנטל; הצעת חוק תוספת היעדר ביטחון תעסוקתי (תיקוני חקיקה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת מיקי לוי ויאיר לפיד; הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון – סייגים לעסקאות בציוד צבאי), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – נקיטת אמצעים למניעת הטרדה מינית במקומות בילוי), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין, נחמן שי, דב חנין ומרב מיכאלי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ביטול פטור למצהירות כזב), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – שעות נוספות בחישוב חודשי), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף ורועי פולקמן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מימוש מרשם בכל בית מרקחת), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת רועי פולקמן, אלי אלאלוף, אכרם חסון, מירב בן ארי, משה גפני, יוליה מלינובסקי ונורית קורן; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – שוויון הזדמנויות בחינוך), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין ויעקב מרגי; הצעת חוק שמירת הסביבה החופית (תיקון – התאמת תוכניות ישנות), התשע"ח–2017,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מימוש מרשם בכל בית מרקחת), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת נורית קורן; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – נכה צה"ל), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (עידוד נשים בעסקים), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (החרגת מוצרי בישום ודחיית מועד התחילה), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת שרן השכל; הצעת חוק עסקאות ביטחוניות בעלות היקף כספי גבוה, התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ, איציק שמולי, סתיו שפיר, איתן כבל, מיכל בירן, איילת נחמיאס ורבין, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן, איתן ברושי, מיקי לוי, דב חנין, נחמן שי, עמר בר-לב, רויטל סויד, מרב מיכאלי, יצחק הרצוג, יחיאל חיליק בר, יואל חסון, יוסי יונה, חיים ילין, קארין אלהרר, מיכל רוזין, אילן גילאון, יעל גרמן, מיקי רוזנטל, תמר זנדברג, עמיר פרץ ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק שיווי זכויות האישה (תיקון – מתן שירות ללא המתנה בתור לאישה בהיריון), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, איימן עודה, דב חנין, עאידה תומא סלימאן וג'מעה אזברגה; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – חובת ליווי משלוחים חיים על ידי רופא וטרינר), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת נורית קורן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלת אבל), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק לתיקון פקודת פשיטת הרגל (סכום סף לפתיחת הליך), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון – הרחבת הזכאות לבן יחיד), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, נחמן שי, יוסי יונה, מרב מיכאלי ונורית קורן; הצעת חוק שיפוט בענייני התרת נישואין (מקרים מיוחדים וסמכות בין-לאומית) (תיקון – התרת נישואין אזרחיים), התשע"ח–2017, מאת חברות הכנסת מיכל רוזין, מרב מיכאלי וקסניה סבטלובה; הצעת חוק העונשין (תיקון – גזר דין עונש מוות למורשע ברצח בנסיבות טרור), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת אורן אסף חזן;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שינוי ייעוד לבניין שנהרס או שניזוק לטובת מגורי סטודנטים ומשפחות צעירות) (הוראת שעה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת חיים ילין, דוד ביטן, אכרם חסון, טלי פלוסקוב, יעל גרמן, יעקב אשר, דוד אמסלם ורועי פולקמן; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – כשירות המאמץ), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת יעל גרמן, יאיר לפיד, מאיר כהן, יעקב פרי, עפר שלח, חיים ילין, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, עליזה לביא, מיקי לוי ואלעזר שטרן; הצעת חוק בית הדין לעבודה (תיקון – סמכות בית הדין הארצי לעבודה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת יהודה גליק, שרן השכל ונאוה בוקר; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – מינוי שופטת במותב הדן בעבירת מין), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – איסור מכירת מצבה בימי השבעה), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודות טבחות, תחזוקה וניקיון במסעדות ובתי אוכל כעבודה מועדפת), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התשע"ח–2017, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור על שיווק טלפוני למספר הרשום במאגר "אל תתקשרו אליי"), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מיקי רוזנטל; הצעת חוק שירות אזרחי (תיקון – עידוד הצטרפות לשירות אזרחי רק למי שפטור משירות סדיר או לא נקרא לו), התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק רשות מקרקעי ישראל (תיקון – הסדרת הליך פינוי בתי תפילה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, יצחק וקנין, משה גפני, אורי מקלב, טלב אבו עראר, ג'מאל זחאלקה, דב חנין, איימן עודה, מנחם אליעזר מוזס, יחיאל חיליק בר, שולי מועלם-רפאלי, ישראל אייכלר, איתן כבל ודוד ביטן; הצעת חוק שנת שירות, התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי ורועי פולקמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ח–2017, מאת חבר הכנסת מאיר כהן; הצעת חוק זכות ייצוג לקטין המתנגד לאשפוז פסיכיאטרי (תיקוני חקיקה), התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק תרומת זרע, התשע"ח–2017, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, יעל כהן-פארן, מיקי לוי, חיים ילין, מרב מיכאלי, יפעת שאשא ביטון, מיכל בירן, אלעזר שטרן, יהודה גליק, יעקב פרי, עפר שלח, נאוה בוקר ועודד פורר.

ירדנה מלר-הורוביץ: דוח ביקורת מיוחד של מבקר המדינה בדבר טיפול המדינה בקשישים סיעודיים השוהים בביתם.

ירדנה מלר-הורוביץ: המלצה של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא: גילום מס בשל שדרוג רכב לצורכי מיגון.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אבקש להודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, שנכנסה לתוקפה ביום שישי, י"ט באלול התשע"ז, 11 באוגוסט 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: עם התפטרותו של חבר הכנסת יגאל גואטה, שנכנסה לתוקפה ביום שלישי, כ"ח באלול התשע"ז, 19 בספטמבר 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/4338/20 ופ/4561/20, שהוגשו מטעמו כמציע יחיד, הוסרו מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: עם התפטרותו של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שנכנסה לתוקפה ביום רביעי, כ"ט באלול התשע"ז, 20 בספטמבר 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: עם התפטרותו של חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, שנכנסה לתוקפה ביום שלישי, י"ג בתשרי התשע"ח, 3 באוקטובר 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעת חוק שמספרה פ/2928/20, שהוגשה מטעמו כמציע יחיד, הוסרה מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: עם התפטרותו של חבר הכנסת אראל מרגלית, שנכנסה לתוקפה ביום שישי, ט"ז בתשרי התשע"ח, 6 באוקטובר 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/4001/20 ו-פ/2050/20, שהוגשו מטעמו כמציע יחיד, הוסרו מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: עם התפטרותה של חברת הכנסת זהבה גלאון, שנכנסה לתוקפה ביום שני, ב' בחשוון התשע"ח, 22 באוקטובר 2017, נמחק שמה מהצעות חוק שהייתה שותפה להן עם מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/88/20, 90/20, 94/20, 238/20, 2055/20, 2562/20 ו-3467/20, שהוגשו מטעמה כמציעה יחידה, הוסרו מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: ועוד, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון), התשע"ז–2017; הצעת חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת (תיקון מס' 2), התשע"ח–2017, והצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 15), התשע"ח–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: אנחנו נעבור לחבר הכנסת אחמד טיבי, שידבר מטעם הרשימה המשותפת, חד"ש, רע"מ, בל"ד ותע"ל.

יצחק וקנין: ואחריו – יעלה חבר הכנסת יאיר לפיד בשם סיעת יש עתיד.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, אדוני חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, בפתיחת מושב אנחנו.

אחמד טיבי: אני קודם כול רוצה להביע צער רב על העובדה ששני חברי כנסת מעולים שהיו איתנו ברשימה, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף וחבר הכנסת אוסאמה סעדי, התפטרו מהכנסת כדי למלא הסכם רוטציה.

אחמד טיבי: הם היו חברי כנסת – – –

דוד אמסלם: אחמד, אני מצטרף לכל מילה שאמרת ואתה יודע את זה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני יודע.

יריב לוין: גם אני.

דוד אמסלם: גם אוסאמה וגם עבדאללה, עד עכשיו אני לא מתאושש מזה.

אחמד טיבי: תודה רבה, תודה.

אחמד טיבי: הם ראויים.

דוד אמסלם: עד עכשיו אני לא מתאושש מזה.

אחמד טיבי: הם ראויים.

אחמד טיבי: הם ראויים.

יצחק וקנין: הם ראויים לכל ברכה, באמת חברי כנסת ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: הם עשו עבודה מצוינת, גם אוסאמה וגם עבדאללה.

זוהיר בהלול: גם אני מצטרף.

אחמד טיבי: גם אתם.

אחמד טיבי: תודה רבה על הברכות.

אחמד טיבי: הצטרף אלינו חברי הטוב סעיד אלחרומי, חבר כנסת חדש, איש רב-פעלים בנגב, בדרום.

אחמד טיבי: אני בטוח שהוא יעשה עבודה מצוינת למען הקהילה ולמען הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: מברוכ.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חזינו לפני דקות אחדות במופע אימים של ראש הממשלה.

אחמד טיבי: נאום פלגני – – –

אורן אסף חזן: אתה, כל מופע שלך זה מופע אימים.

אחמד טיבי: נאום פלגני, וכחני, מתגרה, נאום החמוצים.

אורן אסף חזן: תסתכל במראה – – –

אחמד טיבי: ראש הממשלה, אפשר לומר לו: אדוני ראש הממשלה, חזרת לימי ברית הבריונים.

עמיר פרץ: חזרת לבסטה.

אחמד טיבי: לא הידברות, לא מתינות – בריונות.

אחמד טיבי: בבריונות לא בונים מנהיגות.

אחמד טיבי: הנאום של נתניהו היה נאום של עסקן בכיר, ואני יכול לנחש – שמכין את הקרקע לבחירות מוקדמות, מצד אחד, ומצד שני, עושה דה-לגיטימציה לשלטונות החוק שחוקרים אותו.

אחמד טיבי: ניסיונות הפחדה.

אחמד טיבי: ראש הממשלה הזכיר ודיבר – – –

אורן אסף חזן: איך שלטונות החוק לא חוקרים אותך?

אחמד טיבי: הזכיר, ודיבר על חוק הלאום ושוב שיקר.

אחמד טיבי: ראש הממשלה שיקר לכנסת כאשר אמר שבחוק הזה יהיה שוויון אישי, שהחוק יכלול שוויון אישי.

אחמד טיבי: או שראש הממשלה לא יודע מה שהוא סח או שהוא משקר, כי בחוק המוצע אין ערך שוויון.

אחמד טיבי: וראש הממשלה נתן הוראה ליוזמי החוק להתנגד בתוקף לכל ניסיון לכלול את המילה "שוויון" בחוק: שוויון בין כלל האזרחים, שוויון בין גברים ונשים, חילונים וחרדים, ערבים ויהודים – אין המילה "שוויון".

אחמד טיבי: וכאשר אתה אומר שערך השוויון לא שם, אתה אומר: הוא מקדש את הערך אי-שוויון.

אחמד טיבי: לכן, החוק הזה – מלבד הדברים הנוראיים שבהם מתייחסים לקולקטיב הערבי-לאומי, אל האזרחים הערבים, כאל אורחים נסבלים, והפגיעה במעמדה של השפה הערבית וכאילו זכות הגדרה עצמית יש רק לקבוצה אחת – זה חוק נורא.

אחמד טיבי: אנחנו ננהל מאבק על החוק הנורא, אבל הוא מספיק נורא, אין צורך לשקר.

אורן אסף חזן: למה אתה לא מנהל מאבק בטרור – – –

אחמד טיבי: ראש הממשלה גם אמר – – –

אורן אסף חזן: למה בדבר הזה אתה לא מטפל?

יצחק וקנין: רק רגע, אחמד טיבי, תן לי רק שנייה אחת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן, אפשרתי לך הערה, עוד אחת, שלישית, רביעית – אני לא אאפשר לך יותר.

יצחק וקנין: אתה, גם כשעברת פה, הערת הערות.

אורן אסף חזן: שאלתי את כבודו מה שלומו.

יצחק וקנין: אני מבקש, תהיה לך הזכות, אם תרצה, לעלות לדבר, אם אתה רשום פה.

יצחק וקנין: אני אאפשר, אבל אני לא אאפשר לך בשום פנים ואופן להפריע.

יצחק וקנין: זו פעם אחרונה שאני מעיר לך.

אחמד טיבי: נתניהו אומר: ידינו מושטות לשלום, חפצים בשלום אמת.

אחמד טיבי: איננו שיכורי כוח.

אחמד טיבי: אם יש מי שמדדה בגלל שיכרון כוח, זה ראש הממשלה.

אחמד טיבי: "מושטות לשלום"?

אחמד טיבי: כאשר אתה בונה ומרחיב התנחלויות – ג'מאל – ומתנגד לתהליך שלום אמיתי המבוסס על סיום הכיבוש, זו יד מושטת לשלום?

אחמד טיבי: כאשר אתה אומר: שלום לא מחייב שמישהו ייעקר מביתו, לא יהודים ולא ערבים – שמעת על אום אלחיראן, מר נתניהו?

אחמד טיבי: מי עוקר – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת טיבי, זמנך תם.

אחמד טיבי: חמש דקות, אדוני.

יצחק וקנין: חמש דקות תמו.

יצחק וקנין: כנראה כבודו לא שם לב אבל הזמן עובר מהר.

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר על עבריינים.

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר על עבריינים שגזלו קרקע.

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר על אנשים שגזלו קרקע מדינה.

יצחק וקנין: החיים עוברים מהר, בטח שחמש דקות עוברות מהר.

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר על אנשים שגנבו קרקע באום אלחיראן.

אורן אסף חזן: יש פה חוק במדינה.

יצחק וקנין: אני אאפשר לך עוד דקה אבל תסיים בדקה.

אורן אסף חזן: יש בעלות על הקרקע.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן.

אורן אסף חזן: נגמר לו הזמן, נגמר לו הזמן.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן, אתה רוצה שאני אקרא אותך לסדר?

אורן אסף חזן: נגמר לו הזמן, מה.

יצחק וקנין: בוא, תן לנו, התחלנו את המושב הזה, אתה – – –

אחמד טיבי: על הערבים החדשים דיברת, ראש הממשלה?

אחמד טיבי: אני אגיד לך, לא הערבים החדשים שלך – – –

אורן אסף חזן: – – –

יצחק וקנין: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: לא הערבים החדשים שלך, כי אם ערבים זקופי קומה, שלא מתביישים בזהותם הפלסטינית ולא במאבק העיקש לשוויון, מאבק נגד הדרה – – –

אורן אסף חזן: הרשות הפלסטינית – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן, פעם שנייה.

אחמד טיבי: אדוני ראש הממשלה, דיברת על מדד אחד ב-OECD, מדד האושר; יש מדד של עוני, מהירות הכניסה לעוני היא המהירה ביותר בישראל – – –

אורן אסף חזן: אתה ומדד האושר – – –

אחמד טיבי: מספר המיטות באשפוז הוא הנמוך ביותר, ובסופו של דבר, אדוני ראש הממשלה, ציטטת: הארץ הזאת היא שלנו.

אחמד טיבי: התעלמת מקולקטיב, התעלמת מאנשים שנולדו כאן, מילידים, ממלח הארץ – – –

אורן אסף חזן: בצדק.

אורן אסף חזן: ארץ לישראל היא לעם ישראל, טיבי – – –

אחמד טיבי: לך אני אומר, כן, אנחנו מלח הארץ.

אחמד טיבי: אנחנו נולדנו כאן.

אחמד טיבי: חיים משותפים אפשריים, אנחנו רוצים אותם על בסיס של שוויון, של כבוד לאומי הדדי – – –

אורן אסף חזן: ארץ ישראל היא לעם ישראל ולא לישמעאל – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן.

יצחק וקנין: אדוני – – –

אחמד טיבי: אבל לעולם לא נסכים לסוס ורוכבו ולעולם לא נטה אוזן לאנשים סהרוריים ולאנשים גזעניים – –

יצחק וקנין: תודה.

אורן אסף חזן: אתם לעולם לא תזכו להכרה.

אורן אסף חזן: אין הכרה בשקר.

אחמד טיבי: – – שחושבים שאפשר להכות באזרח הערבי, אפשר להרוס את ביתו – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת חזן, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

יצחק וקנין: אי-אפשר.

אורן אסף חזן: הוא מדבר בזמן – – –

יצחק וקנין: אדוני, תסיים, אני הוספתי לך כבר דקה וחצי מעל הזמן, אפילו יותר.

אחמד טיבי: זה לא אנושי אפילו, צורת הדיבור הזאת.

יצחק וקנין: לא, זה לא עניין של לא אנושי.

יצחק וקנין: בסדר, אבל אתה כבר דקה וחצי מעל הזמן.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני, הזכרת את דימונה, הזכרת את קריית גת, הזכרת את אולגה, הזכרת את אור עקיבא, אבל לא הזכרת – – –

אורן אסף חזן: אדוני, גם לתמוך בטרור זה לא אנושי.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, השעון נגמר מזמן.

יצחק וקנין: אתה יותר מפריע.

יצחק וקנין: הוא כבר היה יכול לרדת.

אורן אסף חזן: אבל השעון נגמר מזמן, הוא יכול לרדת.

אורן אסף חזן: איזה מין דבר זה?

אחמד טיבי: אבל לא הזכרת את אום אל-חיראן, לא רהט, לא טייבה, לא נצרת, לא סח'נין – – –

יצחק וקנין: תודה, אחמד.

אחמד טיבי: שם אנשים משוועים לשוויון, לתשתיות.

אחמד טיבי: ואני אמשיך לומר – – –

אורן אסף חזן: אתם לא מכירים במדינה, טיבי.

אורן אסף חזן: אתם לא מכירים במדינה.

יצחק וקנין: סדרנים להוציא את חבר הכנסת.

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: תצא בחוץ ונגמר הסיפור שלך.

יצחק וקנין: תהיה בחוץ, תירגע, תשתה משהו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי, נא לסיים.

אחמד טיבי: משפט אחרון.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

אורן אסף חזן: אתם לא מכירים במדינה – אתם לא תקבלו הכרה.

אורן אסף חזן: לא תכירו במדינה – לא תקבלו הכרה.

אורן אסף חזן: חתיכת חצוף.

יואל חסון: לא אמרנו ממלכתיות?

אורן אסף חזן: לא, אמר הממלכתי הראשי – – – (חבר הכנסת אורן אסף חזן יוצא מאולם המליאה.

אורן אסף חזן: )

יצחק וקנין: נא לסיים, משפט אחרון.

אחמד טיבי: בנאום החמוצים של ראש הממשלה – בזה אני אסיים – ראש הממשלה התגרה בחצי מהציבור.

אחמד טיבי: התגרה בחלק הזה, התגרה באנשים שמתנגדים לו, עקץ את הנשיא, שהיה לו נאום מעולה, ממלכתי.

אחמד טיבי: אני, אדוני היושב-ראש, שמעתי את ראש הממשלה מדבר על חמוצים ואני חשבתי שהוא מעדיף אותם כבושים.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יאיר לפיד, ואחריו – חבר הכנסת רועי פולקמן.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כנסת ישראל חוזרת היום למושב החורף, לא בשמחה, לא בתחושת חגיגיות.

יאיר לפיד: שום דבר טוב לא יצא מהמושב הזה.

יאיר לפיד: יש שני נושאים מרכזיים שהכנסת תעסוק בהם במושב הקרוב.

יאיר לפיד: הנושא הראשון הוא ראש הממשלה נתניהו: החקירות שלו, השנאות שלו, הפרנויה שלו, הניסיון שלו לאיים על המשטרה ולהעביר חוקים שיצילו אותו, העובדה שהשחיתות שמקיפה אותו הגיעה עד לקודש הקודשים – הביטחון הלאומי.

יאיר לפיד: ואחרי היום אפשר להוסיף גם את השקרים שלו.

יאיר לפיד: אתה מדבר על זה שאנחנו לא עזרנו לך באיראן, על זה שלא עזרו לך מול האו"ם, ואז בלילה אתה שולח אליי את השרים שלך כדי לבקש ממני עזרה מול הבית הלבן, מול הממשל האמריקני?

יאיר לפיד: כמה אפשר לשקר אל מול מליאה מלאה ושלמה?

יאיר לפיד: אתה מדבר על הנאום שלך בקונגרס?

יאיר לפיד: סליחה, ההסכם עם איראן עבר והנאום שלך בקונגרס גרם לזה שהדמוקרטים עמדו שם ותמכו כאיש אחד בהסכם עם איראן.

יאיר לפיד: הנושא השני שהכנסת הזאת תעסוק בו הוא תוצר של הראשון: הכנסת תעסוק בעוד ועוד ניסיונות לפצל ולשסע את עם ישראל, וקיבלנו הדגמה חיה בנאומו של ראש הממשלה.

יאיר לפיד: זה לא היה נאום החמוצים, זה היה נאום הלחוצים.

יאיר לפיד: כי אם אין לראש הממשלה ולעדת חנפיו מה להציע לנו בחינוך, בבריאות, ברווחה, ברוח העם, אז נשאר להם רק דבר אחד: לוודא שנריב אחד עם השני.

יאיר לפיד: בשבועות הקרובים הם אכן יניחו על שולחן הכנסת שורה של הצעות חוק שמטרתן היחידה היא לא להיות חוקים; מטרתן היחידה היא לגרום לנו לשנוא ולכעוס ולאיים על רשויות החוק ולחלק את העולם ל"אנחנו" ו"הם".

יאיר לפיד: גם במושב הזה הכנסת תתגמל קיצוניות ולעומתיות, והיא תעסוק בהפצת שמועות ובליבוי שנאה וניסיון למנוע כל התחלה של שיתוף פעולה, כל שביב של פשרה או ניסיון להגיע לעמק השווה.

יאיר לפיד: הפוליטיקה שלנו חולה.

יאיר לפיד: לפעמים זה נראה כמו מזימה שמטרתה להרחיק אנשים טובים מהפוליטיקה.

יאיר לפיד: לגרום לאנשים טובים להרגיש שאין שום סיכוי להזיז משהו במדינה הזו.

יאיר לפיד: אבל למרות כל זאת, בעצם בגלל כל זאת, תרשו לי לומר משהו מפתיע בכל זאת: משהו טוב כן עומד לקרות.

יאיר לפיד: משהו טוב עומד לקרות, כי הגזמתם עם החוקים, עם השחיתות, עם הרגל הגסה שבה אתם דורסים את כולם.

יאיר לפיד: הגזמתם, ויש רגע – ואנחנו ברגע כזה שבו התסכול גורם לאנשים להגיד לעצמם: חייבים לעשות משהו.

יאיר לפיד: בכל רחבי מדינת ישראל אנשים אומרים לעצמם בזמן האחרון: זה לא יכול להימשך כך, חייבים לעשות משהו.

יאיר לפיד: אנחנו יודעים מהעבר – כל מה שצריך הוא שמספיק אנשים טובים יגידו לעצמם:

יאיר לפיד: ככה זה לא יכול להימשך.

יאיר לפיד: ואנחנו קרובים לנקודה הזו.

יאיר לפיד: לקואליציה יש אולי רוב בבניין הזה, אבל במדינת ישראל יש עדיין רוב לאנשים שמאמינים בהגינות וביושר ובלמצוא דרכים לחיות פה ביחד.

יאיר לפיד: במושב הקרוב אנחנו נשמיע את קולם של האנשים האלה חזק וברור.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יאיר לפיד.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת רועי פולקמן, בשם סיעת כולנו, ואחריו – חבר הכנסת מרדכי יוגב מהבית היהודי.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת שזו תחושה מאוד חגיגית לעמוד בפתיחת כנס, בפתיחת מושב, ואני תמיד מאוד מתרגש, כי זו זכות מאוד גדולה להיות כאן.

רועי פולקמן: היום, אני מודה שהייתה לי תחושה קצת חמוצה.

קריאה: – – –

קריאה: חמוצה.

רועי פולקמן: קצת חמוצה כי – – –

קריאות: – – –

רועי פולקמן: לא, אני אומר: יש המון דברים טובים.

רועי פולקמן: אני מאוד אוהב, מאוד אוהב את הכנסת – –

קריאה: – – –

רועי פולקמן: – – מאוד גאה להיות פה.

רועי פולקמן: מאוד.

רועי פולקמן: אני מודה שפחות אהבתי את העובדה שבאמת חצי מהזמן לא דיברו איתנו: לא על הדיור ולא על הסיעודי ולא על הנכים ולא על בעיות הקשישים – עכשיו חברת הכנסת פלוסקוב מסיעתי קידמה איזה חוק וחתמנו עליו ודיברנו עליו.

חיים ילין: – – –

רועי פולקמן: ובישיבת סיעת כולנו היום היה דיון על נגב קרמיקה והיה דיון על מצב התעסוקה בנגב ודיברנו קצת על הנושא הביטחוני, והדברים האלה – לא שאלו אותי עליהם, אלא שאלו אותי על חוקים מצרפת.

רועי פולקמן: וזו תחושה חמוצה, אני מסכים, כיוון שאני – – –

חיים ילין: אבל זה הולך עם בגט.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: ואני אגיד ככה: אני חושב, אני חושב, ואמר קודם – לא שמעתי את דבריו של חבר הכנסת לפיד, רק את הסוף שלהם, אבל על האמירה הזאת שחייבים, שהציבור יבין שהוא חייב לעשות משהו, אני אומר: היא אמירה מורכבת.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כי תראו, הציבור נע בין הרמה המעשית, שבה קורים הרבה מאוד דברים טובים; אני חושב שבהרבה מאוד נושאים מדינת ישראל מתקדמת מאוד טוב קדימה.

רועי פולקמן: ובאמת המצב הכלכלי הוא טוב ומצב האבטלה הוא בשפל היסטורי ואנחנו מצליחים להתקדם בתשתיות ואנחנו מצליחים לשפר את מערכת החינוך, והרבה מאוד דברים טובים רואים פה, במדינה, שקורים ומתקדמים.

רועי פולקמן: ויחד עם זה, יש שיח, כל הזמן, על מה מפריע לנהל ובמי צריך להתעסק.

רועי פולקמן: ואני חושב שאחד האתגרים היום של הציבור, ויש לי את השיחות האלה, הרבה מאוד, עם אשתי, שהיא מורה בבית ספר, שתתווך את זה לתלמידים – מורה בתיכון: איך אתה יודע מי עובד בשבילך ומי מדבר?

רועי פולקמן: איך יודעים את זה?

רועי פולקמן: אנחנו חיים בעולם שהעיסוק הבלתי-פוסק בספינים הוא כל כך גדול שקשה נורא לדעת.

רועי פולקמן: כי לעבוד קשה מאוד כדי לעשות רפורמה בבנקים, זה יכול להיות שנתיים של עבודה שתסוקר אולי פה אולי שם בעיתונות הכלכלית, אבל לעשות כותרת על חקירות או על התקפה על משטרה, זה לא דורש יותר מאשר להרים טלפון לעיתונאי.

רועי פולקמן: הרבה יותר קל.

רועי פולקמן: על זה אתה מקבל כותרת בעמוד הראשי; לעבוד שנתיים כדי לעשות רפורמה דרמטית במערכות הבנקאות בישראל או רפורמה דרמטית בנושא דיור ציבורי או מה שאני מתכנן למושב הזה, שזו רפורמה דרמטית בעולם השכירות ארוכת הטווח, ואולי גם, עם חבר הכנסת ילין בנושא קואופרטיבים לדיור – את הדברים האלה יותר קשה לשים בכותרת הראשית של עיתון וגם בכותרת הראשית של ערוץ חדשות.

רועי פולקמן: ועדיין אני אומר, חברים: אני חושב שבסוף הציבור, וזה המבחן הגדול – גם שלנו, חברי הכנסת, גם של התקשורת וגם של הציבור בבית, זה לשאול את עצמו מי מדבר ומי עושה, מי עסוק בלהגיד מה צריך לעשות ומי בא לעבד כאן יום-יום, גם בחוקים שפחות עיקרם מלחמה; בפחות להסביר נגד מי אנחנו ויותר בעד מה אנחנו.

רועי פולקמן: ואני רוצה להיות פה במושב כנסת כשעל סדר-היום, של המפלגה שלי, יש הרבה מאוד בעד מה אנחנו רוצים לעשות.

רועי פולקמן: מה אנחנו רוצים לעשות?

רועי פולקמן: זו רפורמה בתחום היבוא המקביל שלא הושלמה, הקורנפלקס והתמרוקים – יש לנו שם בעיות קשות עם נושא הכשרות, וצריך לטפל שם בנושא הזה; ויש לנו במעונות היום חקיקה שצריכה להיעשות; שני חוקים על דיור בר-השגה ועל שכירות ארוכת טווח שמחכים, ואני מחכה בכיליון עיניים, בכיליון עיניים לדיונים בוועדת הכספים ובוועדת הרפורמות, כי אני מאמין שצמצום פערים יקרה כשתהיה פה שכירות ארוכת טווח; ותהיה כאן חקיקה על קצבאות הנכות, שצריכה להיעשות כאן, ויושב כאן חבר הכנסת אילן גילאון, כמובן יחד עם חבר סיעתי, יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רועי פולקמן: אלה דברים דרמטיים שישנו את החיים של אנשים במדינת ישראל, ישנו אותם: יורידו את הנטו, יעלות את הנטו, יורידו את המחירים בסופר, ישפרו כאן את החיים של רבבות אנשים.

רועי פולקמן: לכן אני אומר לכל מי ששומע את הדיון הזה ומסתכל על כנס החורף של הכנסת הזאת:

רועי פולקמן: תשאלו את עצמכם מי מנפק מטבעות לשון ומי מביא תוצאות.

רועי פולקמן: אני חושב שבסוף לא האמירות ששום דבר לא קורה נכונות ולא האמירות שהכול טוב נכונות, אלא האמירות שבאים לעבוד.

רועי פולקמן: לא לשכנע ציבור שהכול רע או שיש מישהו שאשם, אלא שמביאים תוצאות.

רועי פולקמן: שעובדים.

רועי פולקמן: ואני אומר לכם עוד דבר – אני אומר את זה לציבור בבית: 80% מהזמן על 80% מהדברים אנחנו מסכימים ובאים לעבוד פה קשה.

רועי פולקמן: הבוקר טיפלנו בקק"ל, בלהעביר כספים לנושאים של תשתיות בפריפריה, ואנחנו יודעים לעשות את הדברים האלה.

רועי פולקמן: אנחנו עובדים בדברים האלה, ובשביל זה אני לפחות הגעתי לכנסת, כדי לקדם את הנושאים האלה, וזה הדגל של המפלגה שלי.

יצחק וקנין: נא לסיים.

רועי פולקמן: אני מסיים.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

רועי פולקמן: ולכן אני בא ואומר: קצת פחות להתלונן, קצת פחות לבכות מי מפריע לנו או לא מפריע לנו, קצת יותר ממלכתיות, קצת יותר אחדות, ובעיקר לעשות ולא לדבר.

רועי פולקמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת רועי פולקמן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מרדכי יוגב, ואחריו – חבר הכנסת יואב בן צור.

יצחק וקנין: חמש דקות גם לך, חבר הכנסת מרדכי יוגב.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שר התיירות, אורחים נכבדים ובראשם משפחות שכולות, משפחות הנעדרים.

מרדכי יוגב: אנשי העדות, אחינו הדרוזים, שניכרים פה בנוכחותם, מכובדיי כולם, לעמוד כאן, בכנסת ישראל, בפתיחת מושב החורף בשנה ה-70 למדינת ישראל זו זכות והתרגשות גדולה מאוד.

מרדכי יוגב: בפתח דבריי אני עומד כאן ורואה מימיני את חוזה המדינה זאב הרצל, ואני אומר לכולנו: שנדע, למרות כל המחלוקות, לשמוח יחד שיש לנו מדינה, לברך עליה לריבונו של עולם ולכל מי שפעלו יחד להקימה, ולהמשיך ולבצר את החוסן החברתי והלכידות, את הכלכלה והביטחון.

מרדכי יוגב: אני משוכנע שכולנו רוצים בכך.

מרדכי יוגב: נמשיך לבנות את עמנו, ארצנו ומדינתנו.

מרדכי יוגב: כנסת נכבדה, אכן יש שופטים בירושלים, אמר ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין זכרו לברכה, אבל יש בירושלים גם כנסת, ויש בירושלים גם ממשלה.

מרדכי יוגב: לצערנו, בעשורים האחרונים התרחשה מהפכה חוקתית של אקטיביזם שיפוטי שאין לה אח ורע בעולם.

מרדכי יוגב: אין מדינה דמוקרטית בעולם שבה בית המשפט העליון מבטל את חקיקת הפרלמנט, ובעצם את רצון העם.

מרדכי יוגב: באנגליה, כאשר מובאת בפני בית המשפט העליון חקיקה הנראית בבית המשפט בעייתית – –

מיקי לוי: יש.

מרדכי יוגב: – – מפנה בית המשפט את תשומת ליבו של הפרלמנט, ויחליט הפרלמנט אם הוא רוצה לשנות, לבטל או להותיר את החוק על כנו.

מרדכי יוגב: בקנדה, במידה שסבר בית המשפט שחוק מסוים לא חוקתי, אמירתו תחייב את הפרלמנט לקיים דיון מחודש, נוסף, ויחליט שוב הפרלמנט אם ברצונו לדחות, לקיים או לשנות; אבל הפרלמנט יהיה זה שיקבע ולא בית המשפט.

מרדכי יוגב: בשנים האחרונות חווינו מבול של מעל 15 ביטולי חוקים של הכנסת על ידי בית המשפט העליון.

מרדכי יוגב: שלוש פעמים ביטל בית המשפט העליון את מאמצי הממשלה וחקיקת הכנסת להשיב את המסתננים הבלתי-חוקיים לארצות מוצאם ולהשיב את דרום תל אביב לתושביה החוקיים.

מרדכי יוגב: בית המשפט ביטל את חוק הגיוס, שהביא מדיניות שבה בחרו נציגי העם הנבחרים; טובה יותר, טובה פחות, זו המדיניות שבה הם בחרו וחשבו שעל ידי כך יסייעו גם לחרדים להתגייס, יותר או פחות.

מרדכי יוגב: אבל מי שמכם, בית המשפט העליון לבטל את המדיניות הזאת?

מרדכי יוגב: לבטל את מדיניות הממשלה והכנסת משמעותו לבטל את רצון העם.

מיקי לוי: מזל שאנחנו כאן.

מיקי לוי: רצית – – –

מרדכי יוגב: רק אתמול פסק בית המשפט, ללא שום התחשבות, להרוס 17 בתים בנויים בנתיב האבות, במקום שבו יכלו להגיע להסדר.

מרדכי יוגב: ואני שואל את בית המשפט העליון: האם גם בבתי מחבלים בית המשפט העליון בדק אם יש היתרי בנייה כאשר הוא מנע הריסה או החליט רק לאטום או דחה או הלבין?

מרדכי יוגב: בביטול חקיקת הכנסת על ידי בית המשפט העליון יש משום דיקטטורה שיפוטית, שמבטלת את הדמוקרטיה שהיא שלטון העם.

מרדכי יוגב: כבר היטיבו לבטא זאת ממני בעבר, בשנת 1998, טרם המהפכה החקיקתית, שופטי בית המשפט העליון בעצמם: "מה שהכנסת עושה בדרך רגילה כגוף מחוקק", אמר שופט עליון, גוף מחוקק שנבחר בבחירות דמוקרטיות ומשקף את רצון העם, "בית המשפט אינו רשאי לשים עצמו לשופט על סבירותם של מעשי החקיקה של הכנסת".

מרדכי יוגב: ועוד אמרו שופטי בג"ץ: "כלל גדול הוא בידינו כי חוק שנחקק ונתקבל על ידי הכנסת, אין שאלת תוקפו של החוק נתונה לביקורת שיפוטית", בג"ץ לאור, שנת 1989.

מרדכי יוגב: במדינת ישראל השתבש האיזון העדין הזה שבין הרשות המחוקקת לרשות השופטת.

מרדכי יוגב: נפגע עקרון הפרדת הרשויות, כפי שגם הצביע עליו נשיא המדינה בדבריו.

מרדכי יוגב: הוא ביקש את האיזון, אבל בהתקפה הבוטה של בית המשפט העליון על רצון העם שמתבטא פה, בבית הנבחרים, קיבלנו חיכוך במקום איזון.

מרדכי יוגב: הדבר גם יצר אובדן אמון של הציבור בבית המשפט העליון.

מרדכי יוגב: במדינה מתוקנת, תפקיד הכנסת לחוקק, תפקיד הממשלה למשול ותפקיד בית המשפט לשפוט ולפרש את החוקים.

מרדכי יוגב: חובתה של הכנסת וחובתנו היא להחזיר את מפתחות החקיקה לעם, לכנסת, לנבחרי העם, ולקיים את ההתחייבות שקיבלנו כולנו עת נבחרנו לממש את רצון בוחרינו.

מרדכי יוגב: כל מטרתנו להשיב למדינת ישראל את הדמוקרטיה, את שלטון העם.

מרדכי יוגב: אין לי ספק שכל מי שבעד מדינה יהודית ודמוקרטית, גם באגף שמימיני, יתמוך במאמצינו החוקתיים לאזן בין הרשויות ולהביא גם להגברת האמון בבית המשפט העליון, שהוא מוסד חשוב במדינת ישראל.

מרדכי יוגב: סיעת הבית היהודי תפעל יחד עם יתר סיעות הבית לחיזוק משילות הכנסת והממשלה – –

יצחק וקנין: תודה.

מרדכי יוגב: – – לצד המשך מימוש המדיניות שבה בחר העם, של ההתיישבות בפריפריה, בגליל ובנגב, ביהודה ושומרון ובבקעת הירדן, בכל רחבי ארץ ישראל, לצד חיבור גדול לעם ישראל, לתורת ישראל, לארץ ישראל ולמדינת ישראל.

מרדכי יוגב: אני רוצה לסיים את דברי ולומר שבפתיחת השנה ה-70 למדינת ישראל אני מבקש לאחל לכולנו, לכל האורחים שפה, לכנסת ישראל ולכל ישראל: מושב טוב, חורף טוב, ולעם ישראל – המשך שגשוג וקוממיות משנת 70 לנצח נצחים.

מרדכי יוגב: תודה.

יצחק וקנין: אמן.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוטי יוגב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יואב בן צור בשם סיעת ש"ס, ואחריו, בשם סיעת ישראל ביתנו, חבר הכנסת חמד עמאר.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, בפתיחת מושב החורף הזה אני בוחר לשאת את נאום החובות, על מנת לשוב ולהזכיר לי ולכל חבריי, מהימין ומהשמאל, חרדים, דתיים וחילונים, את חובתנו המוסרית לטפל בנושאים הדחופים באמת לציבור הישראלי שבחר בנו.

יואב בן צור: אין זמן מדויק יותר כמו מועד ציון ארבע שנים לפטירתו של גדול התורה מרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, להזכיר מהי מחויבות אמיתית לציבור, מחויבות נטולת שיקולים פוליטיים, בדיוק כפי שחזה מרן, זכר צדיק וקדוש לברכה, ואמר לנו: מיום לאחר הבחירות אתם נקראים לשרת את כל עם ישראל, ללא הבדלי דת, גזע, מין והשקפה פוליטית.

יואב בן צור: עזרו לחלשים ולמסכנים.

יואב בן צור: חבריי חברי הכנסת, חדשות לבקרים אנחנו עדים לתופעה הפסולה של קידוש הסקרים, אך כנבחרי ציבור מוטלות עלינו החובה והשליחות להמשיך לשרת בנאמנות, במקצועיות ובנחישות גם לצד ההגשמה הפוליטית לכאורה.

יואב בן צור: לצד הפרשנויות ולצד כלל זוויות הצילום – חרף שאינן בהכרח אובייקטיביות – המנהיגות האמיתית שלנו נמדדת ביכולת להתעסק בעיקר ולא לברבר את עצמנו לדעת בחוקים פופוליסטיים שיישארו בגדר כותרות.

יואב בן צור: 50 שנה לאיחוד ירושלים ולהתיישבות ביהודה ושומרון, ועדיין יש לנו מתיישבים המשלמים מיסים, ממלאים חובות למדינה, אך לדאבוננו לא השתחררו מצה"ל.

יואב בן צור: מזה זמן רב שעוסקים ומדברים על סוגיית הנכים, ועדיין הלב כואב לראות נכים מתוסכלים בחסות המדינה, המנהלים מאבק שכל מטרתו היא רק להתקיים בכבוד.

יואב בן צור: אלו הן החובות שלנו כנבחרי ציבור, ולא עוד יוזמה מסוכנת להורדת אחוז החסימה, שתגרום למפלגות קיקיוניות וקיצוניות להיכנס למשכן הכנסת ולסחוט את ראש הממשלה והבאים אחריו.

יואב בן צור: גם לא עוד דיון על סקרים שגם דוגמיהם כבר לא מאמינים בהם.

יואב בן צור: כיושב-ראש סיעת ש"ס בכנסת, המונהגת על ידי יושב-ראש תנועת ש"ס ושר הפנים הרב אריה דרעי וממשיכה את מורשתו של מרן, יש הישגים רבים שהובלנו אליהם בשיתוף הממשלה והכנסת, ועליהם אנו מברכים: ניתבנו כספים קואליציוניים רבים ליוזמות חברתיות, וביניהן הורדת מחירי התחבורה הציבורית, הורדת מחירי המים, ויסות תקציבים בין רשויות חזקות לחלשות, פעילות ענפה לשמירת צביונה היהודי של מדינת ישראל ומוסדותיה, הובלת המאבק למניעת חילול שבת ופגיעה במקומות הקדושים.

יואב בן צור: אך לצד העשייה הרבה – לא די בכך – עלינו להתאחד להשלמת החובות שלנו, להיות מספיק מוכוונים למטרות הגדולות, לדבר פחות ולעשות הרבה יותר.

יואב בן צור: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואב בן צור.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חמד עמאר, בשם סיעת ישראל ביתנו, ואחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן, שר הבריאות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד שר התיירות חברי יריב לוין, אורחים יקרים מכל הכפרים הדרוזיים, שבאו היום להיות נוכחים בכניסתו של חברנו סאלח סעד לכנסת – אני רוצה לאחל לו הצלחה ואני מאמין שהוא יצליח כאן, בכנסת; ישבתי איתו, נשתף פעולה למען מטרה אחת משותפת, לקדם את העדה הדרוזית.

חמד עמאר: באמת, תודה שהגעתם.

חמד עמאר: אני גם רוצה לאחל הצלחה לחברי הכנסת האחרים שנשבעים היום, ולכל חברי הכנסת שחזרו מהפגרה.

חמד עמאר: לפני קרוב לשלושה חודשים כל עם ישראל חיבק את העדה הדרוזית באסון הנורא שהיה עם שני השוטרים שנהרגו על ידי מחבל בהר הבית.

חמד עמאר: ביקרתי אצל המשפחות וראיתי את עם ישראל נוהר במאות, באלפים, גם לנחם וגם להשתתף בהלוויה.

חמד עמאר: ולא מזמן הייתי באירוע בשביל הבנים – זה אירוע שכל שנה מוביל אותו תת-אלוף במילואים אמל אסעד, לזכר הילדים שלנו, החללים הדרוזים, וגם שם ראיתי אלפים מעם ישראל שהשתתפו – גם בריצה, גם ברכיבה על אופניים.

חמד עמאר: הלב מתחמם.

חמד עמאר: ולא מזמן השתתפתי עם נשיא המדינה בבית יד לבנים בדאלית אל-כרמל, לתת אות הכרה ללוחמים הדרוזים מלפני קום המדינה.

חמד עמאר: היו יותר מ-100 איש שקיבלו את האות.

חמד עמאר: זה היה מרגש, להבין שאותם אנשים, אותם לוחמים בני העדה הדרוזית, הובילו ועזרו בהקמת המדינה.

חמד עמאר: אבל אני רוצה לדבר היום גם על הבעיה הכואבת, אדוני היושב-ראש, שאנחנו מדברים עליה כמעט – יותר משמונה שנים אני בעצמי מדבר על זה – נושא התכנון והבנייה.

חמד עמאר: הנקודה הכואבת והקשה שכל צעיר דרוזי סובל ממנה.

חמד עמאר: היום יוצאים לי בקו כחול ואומרים: אסור לך לעבור את הקו הכחול.

חמד עמאר: הרי יש לי אדמה פרטית, אדמה שלי, שאני רוצה לבנות עליה את הבית שלי, ואם יצא ובתוך הקו הכחול אין לי קרקע, אז אני לא יכול לבנות את הבית שלי.

חמד עמאר: ובמגזר הדרוזי, מה לעשות, אין קנייה ומכירה של קרקעות.

חמד עמאר: לכן, אותם אנשים שהבית שלהם מעבר לקו הכחול – שמישהו בירושלים, פקיד בירושלים, ישב וסרטט אותו – לא יכולים לבנות את הבית שלהם.

חמד עמאר: ואני אתן לכם רק דוגמה קטנה, שהייתה לפני חודשיים, של שתי משפחות שבנו את הבית שלהם ביישוב יאנוח – אנחנו מקיימים דיון בשבוע הבא על הנושא כאן, בכנסת – וקיבלו צווי הריסה.

חמד עמאר: בית המשפט קבע, אחרי שהבית נגמר, מוכן, והבחור קבע מועד לחתונה – שהוא לא יכול להיכנס לבית שלו שנה שלמה וגם ישלם 100,000 שקל כדי שלא יהרסו לו את הבית.

חמד עמאר: עד איפה אנחנו יכולים להגיע?

חמד עמאר: כמה זמן אנחנו יכולים לחכות?

חמד עמאר: ונושא כואב שני, הנושא של חיבור לחשמל.

חמד עמאר: הייתה חגיגה כאן, לפני שנתיים, כשהשר אישר את התקנות.

חמד עמאר: אני זוכר, אני ישבתי בוועדת הפנים ואמרתי, ברגע שאישרנו את התקנות בוועדה: אם התקנות לא יכולות לתת את הפתרון, אנחנו משנים את התקנות.

חמד עמאר: יותר משנתיים, והתקנות לא עוזרות, אפילו בית אחד לא התחבר.

חמד עמאר: הבתים שהתחברו התחברו בטופס 4, לא בתקנות.

חמד עמאר: בדקתי עם כל ראש רשות, אחד-אחד, אפילו בדאלית אל-כרמל, דיברתי עם מר רפיק חלבי, ראש המועצה המקומית, והוא אמר לי: מה שהתחבר אצלי זה בטופס 4.

חמד עמאר: אבל עם כל הדברים האלה, אני רוצה להגיד לכם, אם אתה מתעקש על דברים, הם יכולים להתקדם.

חמד עמאר: הגעתי להסכם עם שר האוצר לפיד, בקדנציה הקודמת, בהובלת ישראל ביתנו, על הנחה של 90% לחיילים משוחררים, גם בביטוח, גם במחיר הקרקע, ואני שמח לבשר שדיברתי עכשיו עם סאג'ור שהיה בה מכרז, וה-90% – זה כבר מופיע שם גם במחיר הקרקע, גם במחיר הביטוח.

חמד עמאר: ודיברתי גם עם ראש מועצת חורפיש, והוא בישר לי שיהיו לו בקרוב 108 חלקות במחיר של – ב-90%.

חמד עמאר: לכן, אני שוב רוצה לברך את כל האורחים הדרוזים שהגיעו לכאן, ובראשם את ראש העדה הדרוזית, השיח' מואפק טריף, והקאדים וכל השיח'ים שהגיעו, תודה רבה על שהגעתם לכאן, ולאחל הצלחה לחברי – נכנסת, לא היית כאן, איחלתי לך הצלחה, אני מברך אותך על כניסתך לכנסת, אני מאוד שמח שאתה כאן איתנו.

חמד עמאר: אתה חבר, אנחנו יחד נעבוד, נקדם את כל הנושאים הנוגעים לעדה הדרוזית יד ביד.

חמד עמאר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יצחק וקנין: יעלה שר הבריאות חבר הכנסת הרב יעקב ליצמן, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון ממרצ.

יצחק וקנין: חמש דקות, אדוני השר, לרשותך.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השתרש מנהג לא יפה, ששופטי בג"ץ, ביום שהם פורשים מבית המשפט, הם מחפשים איזה נושא – פסק דין אנטי-דתי כדי להתפאר בו.

יעקב ליצמן: ואני מתייחס לפסק דין ביום חמישי הקרוב, כשהנשיאה פורשת מבית המשפט, והיא לא פחות ולא יותר הולכת להוציא פסק דין מהפכני, כך אומרים, בנושא המרכולים של שבת.

יעקב ליצמן: לצערי, לפניה גם השופט רובינשטיין, ביום שהוא פרש, הוא לא פחות ולא יותר לקח שני חוקים, אחד נוגע לכשרות ואחד נוגע לגיוס בני ישיבות, וגם הוא באותו יום עשה חגיגה בפרישה עם החוקים האלה.

יעקב ליצמן: עוד יותר, לפני כן, השופטת דורית בייניש, ביום שהיא פרשה, אותו דבר – היא הוציאה את פסק הדין המקורי שלה בנושא הגיוס של בני ישיבות, גם – חגיגה גדולה ביום שהיא פרשה.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה מנהג מכוער מאוד.

יעקב ליצמן: אני חושב ששופטי בג"ץ נכנסים כאן לפוליטיקה הישראלית.

יעקב ליצמן: זה לא עסק שלהם, ואני פשוט מגנה את זה בכל תוקף.

יעקב ליצמן: אני חושב שהם צריכים להתעסק – אני מבין ששופט פורש רוצה פסק דין; יש מספיק דברים עקרוניים, לא צריך כל פעם לחפש איזה נושא דתי.

יעקב ליצמן: הנושא הזה של שבת, הנושא של המרכולים – הפלא הוא שיש חוק שאוסר בשבת; מנסים להפוך את החוק ולסובב אותו בכל הכיוונים, שלא יעשו – שבעצם לא צריך לשמור, החנות יכולה להיות פתוחה, הבן-אדם לא יכול להיות, סיפורים שלמים.

יעקב ליצמן: מנסים לתרגם את החוק הזה.

יעקב ליצמן: שיהיה לכם ברור: כל חוק וכל פסק דין שבג"ץ יפסוק, אנחנו נהפוך את זה בבג"ץ.

יעקב ליצמן: ואתם תגרמו לזה שלא יהיה מנוס ויעבירו את החוק הזה נגד פסקי בג"ץ.

יעקב ליצמן: אני רציתי להעיר עוד כמה דברים.

יעקב ליצמן: שמעתי השבוע את חברת הכנסת לבני, שפונה לרבנים ואומרת:

יעקב ליצמן: אני מאוד מכבדת רבנים, שלא יתערבו בפוליטיקה, הם לא מבינים; שיתעסקו רק בהלכה.

יעקב ליצמן: אני אומר את זה בדיוק על השופטים.

יעקב ליצמן: במה שופט מבין בכשרות, אולי תגידי לי?

יעקב ליצמן: מה הוא מבין בגיור, אולי תגידי לי?

יעקב ליצמן: השופט לא מבין כלום, והוא מתערב.

יעקב ליצמן: אז מה היא מטיפה מוסר לרבנים?

יעקב ליצמן: אז אנא, עם כל הכבוד, לא צריך להטיף מוסר לרבנים.

יעקב ליצמן: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד הוא שאני נגד להוריד את אחוז החסימה.

יעקב ליצמן: אני חושב שזו טעות, לא צריך להוריד את אחוז החסימה.

יעקב ליצמן: ראש הממשלה לא שאל אותי ולא דיבר עם המפלגות על זה.

יעקב ליצמן: אם הוא ישאל אותי, אני בהחלט אתנגד לזה בכל תוקף.

יעקב ליצמן: לפי ההסכם בין המפלגות, בחוקי-יסוד ראש הממשלה צריך להתייעץ איתנו.

יעקב ליצמן: אני בטוח – אם הוא מתכוון להעביר את החוק נגד אחוז החסימה, להוריד את זה, אז אני אשמח להודיע לו חד-משמעית, אני נגד זה.

יעקב ליצמן: הדבר האחרון, ראיתי שיש הפגנות בחוץ.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להיכנס לכל הנושא של הפגנות.

יעקב ליצמן: עם דבר אחד אני לא מסכים, ואני מקווה שזאת הייתה טעות של איזה שוטר.

יעקב ליצמן: הוא כתב מספרים על היד של אנשים.

יעקב ליצמן: אני חושב שלא צריך לעשות את זה, זו טעות, טעות פטאלית של השוטר שעשה את זה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהם לא יחזרו על זה.

יעקב ליצמן: זה מזכיר לנו זמנים נוראים, אפלים, השם ישמור, ואני בטוח שפשוט זו הייתה טעות.

יעקב ליצמן: מילה אחרונה.

יעקב ליצמן: החוק על הגיוס, אני מקווה שיעבור בקרוב.

יעקב ליצמן: אני הייתי בטוח שיש עתיד תומכים בנו.

יעל גרמן: אנחנו בעד החוק כפי שאנחנו העברנו אותו.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה אתם העברתם.

יעקב ליצמן: אני לא יודע, מה שהעברתם זה לא חוק.

יעל גרמן: – – –

יעקב ליצמן: אנחנו תיקנו את הדבר, עשינו את התיקון הזה.

יעל גרמן: ובג"ץ ביטל אותו.

יעקב ליצמן: הוא יבטל גם את זה.

יעל גרמן: לא.

יעקב ליצמן: בג"ץ יבטל כל דבר שניתן, עד שלא יעשו – לסדר שבג"ץ לא יכול לבטל חוקים.

יעקב ליצמן: וזו הטעות שלכם.

יעקב ליצמן: היום זה נגדנו, מחר זה יהיה נגדכם.

יעל גרמן: את החוק שלנו בג"ץ לא יבטל.

יעל גרמן: בג"ץ ביטל את חוק 21 שלכם.

יעקב ליצמן: בג"ץ ביטל את דרום תל אביב, בג"ץ ביטל כל חוק של ועדת כספים, בג"ץ מבטל – כל דבר שהוא רק יכול לבטל באיזו אמתלה, הוא מבטל.

יעקב ליצמן: הוא רוצה להראות שהוא בעל הבית, ואנחנו בהחלט הולכים לעשות – אגב, באמריקה בבחירות, יש בחירות לשופטים.

יצחק וקנין: אדוני, זמנך תם.

יעקב ליצמן: כן, ברגע שאני מדבר על בחירות לשופטים, זמני תם.

יעקב ליצמן: אז אני מודה לך ותודה רבה.

יצחק וקנין: בי אתה לא יכול לחשוד.

יצחק וקנין: תודה לשר הבריאות, הרב יעקב ליצמן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, אדוני.

אילן גילאון: תודה, אדוני היושב-ראש.

אילן גילאון: קודם כול, ברכות לחברי הכנסת החדשים שנכנסים.

אילן גילאון: אצל עצמי אני קרוב במיוחד למוסי רז, חבר סיעתי, 20% מסיעתי, הייתי אומר.

אילן גילאון: ואני רוצה להודות במיוחד לנשיא המדינה על נאומו – –

יהודה גליק: אילן, חכה, באתי לשמוע אותך, אילן.

אילן גילאון: – – על הדוכן הזה.

אילן גילאון: מבחינתי, בתקופה של ליקוי מאורות כזה, כפי שיכולנו לראות כאן, שהתבטא בנאומו של ראש הממשלה, נשיא המדינה הוא בהחלט מגדלור.

אילן גילאון: בעיניי הוא הנשיא האהוב ביותר שהיה למדינה הזאת אי-פעם, ואני רוצה להודות לו על כך.

אילן גילאון: אבל אני, אדוני, מבקש לדבר על האופנה הצרפתית שתפסה את הבית הזה.

אילן גילאון: החוק הצרפתי, שראש הממשלה אמר: תדונו, אבל אל תדונו בו בנוכחותי.

אילן גילאון: הינה, אדוני, בן אדם שיש לו רגישות לניגוד עניינים, וזה באמת דבר מאוד יפה, ואני שואל אתכם, רבותיי וגבירותיי: זה כל מה שלמדתם מהצרפתים?

אילן גילאון: זה הכול?

אילן גילאון: אולי כדאי לחשוב על עוד כמה תובנות לפני שאתם מעלים את הצרפתים ברוממות גרונכם?

אילן גילאון: אולי כדאי לחשוב על בן אדם כמו ז'אן ז'אק רוסו, שאמר שהבושה היא בת לווייתה של היכולת להבחין בין טוב לרע, ובמקום שאין בושה אין יכולת להבחין בין טוב לרע, או על מישהו כמו דקארט, שאמר: אני חושב משמע אני קיים – וזה לא מה שאתם במיוחד יודעים לעשות בממשלה הזאת, אלא אם כן אתם צריכים לחשוב על עצמכם לפני כל דבר אחר שאתם צריכים לעשות.

אילן גילאון: ואני רוצה לדבר על וולטר, שדיבר על: אני מתנגד לדעתך אבל מוכן למות כדי שתוכל להשמיע אותה, בחוקי העריצות של ממשלה, שצריכה להוכיח את עריצות הרוב בכל מקום ומקום.

אילן גילאון: וברסנס אמר, בסופו של דבר: אבל הם שונאים כל אדם שלא רוצה לצעוד איתם.

אילן גילאון: והינה עוד כמה נתונים על צרפת, למי שרצה לדעת מה כוללת עוד האופנה הצרפתית.

אילן גילאון: מדיניות רווחה מקיפה.

אילן גילאון: חינוך, אדוני היושב-ראש, מהפעוטון ועד הדוקטורט, חינם.

אילן גילאון: זה בצרפת.

אילן גילאון: שכר מינימום בצרפת, 40 שקלים לשעה לעומת 26 בארץ.

אילן גילאון: שבוע עבודה בצרפת, 35 שעות לעומת 43 שעות בארץ.

אילן גילאון: שיעור העוני בצרפת, אדוני, 14.1% לעומת 21.7% בארץ.

אילן גילאון: ימי חופשה בצרפת, חמישה שבועות לעומת שבועיים בארץ.

אילן גילאון: קצבת הנכות, שזה הדבר הרלוונטי ביותר אולי לומר אותו עכשיו – עם כל הברכות שהיו, אני עוד לא ראיתי שכתבו תזכיר חוק, הממשלה הזאת, על הפשרה שעשינו – בצרפת קצבת הנכות היא 6,491 שקלים; בארץ, אדוני, 2,342.

אילן גילאון: אז לפני שאתם מחוקקים את החוק הנואל הזה, היחיד שמצאתם בצרפת, של אי-חקירת ראש ממשלה בתקופת כהונתו, אולי כדאי שתשימו לב לעוד כמה דברים שקורים בצרפת, ואז תבואו אל החוק הזה.

אילן גילאון: יש גם אמרה בצרפתית שאומרת L'Etat c'est moi.

אילן גילאון: ואני משוכנע שיש, לפי מה שראיתי פה, אנשים שכך הם חושבים.

אילן גילאון: L'Etat c'est moi – ואני מסתכל על המדינה שלי בצורה כל כך אינסטרומנטלית, כי כל מה שטוב לי קודם למה שטוב למדינה שלי.

אילן גילאון: le Roi Soleil, קראו לו.

אילן גילאון: זה היה מלך השמש.

אילן גילאון: אם זה מזכיר לכם מישהו, עליכם האחריות, לא עליי.

אילן גילאון: אבל יש גם דבר מאוד חשוב בצרפת, ועל כך מושתתת החוקה הצרפתית.

אילן גילאון: ה-Liberte', Egalite', Fraternite', שזה חירות, שזה שוויון, שזה אחווה, שזה אחריות.

אילן גילאון: ולפני שאתם מעלים את הרעיון הצרפתי, ואתם כל כך מדברים – כי כל היום שמעתי: החוק הצרפתי, והחוק הצרפתי לא יעבור.

אילן גילאון: אני שמעתי היום, חבר הכנסת רועי פולקמן, שחבר הכנסת ביטן הודיע שאם אתם לא תתמכו בחוק הצרפתי – ואני מקווה שאחרי מה שאני אמרתי אתם השתכנעתם שאתם צריכים לתמוך בחוק הצרפתי – אז הוא יפיל את הממשלה.

אילן גילאון: אבל אם במערכת מחזור הדם שלכם יש יושרה, כפי שראיתי שהיא מתגלית בימים האחרונים, ואני מאמין שיש, אתם חייבים לעשות מעשה ולהפסיק את L'Etat c'est moi ואת כל הסאגה הצרפתית הזאת, כי היא איננה מסתדרת.

אילן גילאון: Merci beaucoup, mes copains.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת שרן השכל, סיעת הליכוד.

יצחק וקנין: אילן תמיד מעניין.

יצחק וקנין: רק לא הבנו מה זה L'Etat ce moi.

אילן גילאון: המדינה זה אני.

יצחק וקנין: אוה, המדינה זה אני.

יצחק וקנין: L'Etat ce moi.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך, חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: תודה רבה, סגן יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת – –

יצחק וקנין: זה, דרך אגב, הדיון האחרון שאני מנהל.

שרן השכל: אה, טוב.

שרן השכל: אז ניהלת בהצלחה רבה, בצורה מאוד מאוד מוצלחת.

אילן גילאון: – – – צרפתית.

שרן השכל: חברי הכנסת היקרים, שמעתי את הדוברים הקודמים ואת שלל הנושאים שעלו בדיון.

שרן השכל: שמעתי גם את דבריו של חבר הכנסת אחמד טיבי; שמעתי גם את ההאשמות שלו בנושא הסתה, סרבנות לשלום.

שרן השכל: אכן, הכנסת הנוכחית תצטרך להתמודד עם שינויים חיצוניים שפוקדים את אזורנו ומשפיעים על חיינו.

שרן השכל: אחד השינויים הוא תהליך ה"פיוס" ברשות הפלסטינית, תהליך שהוא המשך ישיר להתנהגות ולהנהגה פלסטינית בראשותו של אבו מאזן – הנהגה שמובילה לעימות מתמשך עם ישראל.

שרן השכל: לכן אני רוצה להתייחס דווקא לנושא המדיני.

שרן השכל: לפני חודש בדיוק אירע פיגוע נורא בשערי היישוב הר אדר: שלושה ישראלים צעירים נרצחו.

שרן השכל: לא חלפה יממה ותנועת הפתח, ויושב-ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, העומד בראשה, הוציאה כרזת תמיכה במחבל ובמשפחתו.

שרן השכל: זה אותו מחמוד עבאס, אבו מאזן, שהממשלה שהוא עומד בראשה משלמת מענקים נדיבים למשפחות מחבלים ומתאבדים; זהו אותו אבו מאזן שבמקום להכניס לכלא את המחבלים שבאים מקרבו הוא משחרר אסירים ומשלם למשפחותיהם קצבה חודשית; זה אותו אבו מאזן שהרשות שבראשה הוא עומד מקיימת תוכניות לימודים שמחנכות להשמדת ישראל ולרצח ישראלים; וזה אותו אבו מאזן שמעולם לא גינה טרור.

שרן השכל: אבל האמת היא שגם לא ציפיתי לשמוע ממנו גינוי כזה.

שרן השכל: אני לא חושבת שיש מישהו בבית הזה שבאמת חשב שאבו מאזן יקום, ידבר אל עמו, יגנה את הפיגוע ויוקיע את הטרור.

שרן השכל: כיו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס לא מעוניין לשנות כיוון; הוא לא מעוניין להפסיק את המלחמה בישראל, הוא לא מעוניין למנוע טרור.

שרן השכל: כמה ציניות יש בהתנהלות ההנהגה הפלסטינית, שבמקום להשתמש בכספי המענקים שלהם, שהם מקבלים ממדינות העולם כדי לבנות חינוך יותר טוב, כדי לבנות תשתיות, כדי לספק להם פרנסה, מים וחשמל – במקום זה הם משקיעים בבניית תשתית טרור ובחינוך דורות על דורות של שונאים; עושים הון פוליטי מסבלם של זקנים וילדים.

שרן השכל: ואתם, חברי הכנסת מהאופוזיציה, או לא רואים או לא מבינים; ההנהגה הפלסטינית אינה מעוניינת בהסדר עם מדינת ישראל.

שרן השכל: זו הנהגה שלא מבטיחה לעמה דבר מלבד המשך המאבק חסר התכלית וחסר התועלת במדינת ישראל.

שרן השכל: והם יודעים שהם לא ינצחו אותנו, אז למה הם ממשיכים?

שרן השכל: המסקנה היחידה שאפשר להגיע אליה היא שזה משרת אותם; הם לא צריכים לדאוג למים או לחשמל, הם לא צריכים לדאוג לבריאות הציבור, לא לבנות בתים וגני שעשועים – כל מה שהם צריכים לעשות זה להסית נגד ישראל.

שרן השכל: וכעת גם להפוך את חמאס, ארגון טרור ששם לעצמו למטרה מלחמת חורמה בישראל, לחלק אינטגרלי ממערכות השלטון.

שרן השכל: איזו צביעות, איזו אחיזת עיניים.

שרן השכל: הפסיקו לדרוש מהממשלה לעשות מחוות של רצון טוב כלפי אבו מאזן, ודרשו מההנהגה הפלסטינית לעשות את המינימום הנדרש כדי שיהיו ראויים לשיח.

שרן השכל: במקום להחליש את ישראל במאבקה נגד השקרים הפלסטיניים וההסתה, הצטרפו לדרישה החד-משמעית מאבו מאזן: הפסק את המימון לטרוריסטים; הפסק את ההסתה לרצח, שנאה ואלימות.

שרן השכל: אלה צעדים בוני אמון.

שרן השכל: אבל אני יודעת, וגם אתם יודעים, שזה לא יקרה.

שרן השכל: לכן – אנחנו נמשיך להתעצם, נמשיך להשקיע בפיתוח תשתיות, נמשיך לקיים מערכת חינוך טובה ולהוביל את עולם המדע ביצירה, בחדשנות, בכלכלה.

שרן השכל: נמשיך לבנות בכל חלקי הארץ.

שרן השכל: וכמו שיאסר ערפאת אמר:

שרן השכל: מי שזה לא מוצא חן בעיניו, שילך לשתות ממי הים של עזה.

שרן השכל: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת שרן השכל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת אורלי לוי – איננה.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון בהודעת ראש הממשלה על פעולות הממשלה השר אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האורחות והאורחים, הצופות והצופים, כמאמר השיר, "טוב לנדוד, אך טוב יותר לחזור".

אופיר אקוניס: אני מאחל לכולנו, אדוני היושב-ראש, מושב פורה, מעניין, ענייני, שיוצגו בו עמדות, שצווחנות לא תהפוך למדיניות, שהעובדות תהיינה הבסיס לוויכוח, ולא כותרות הזויות חסרות שחר במקרה הטוב, ונבזיות ושקריות במקרה הפחות-טוב.

אופיר אקוניס: בהזדמנות הזאת, גם פרידה מאדם שהיה לי הכבוד לשמש סגן יושב-ראש הכנסת לצידו, ואת אשר אני למדתי ממנו נדמה לי שלא אשכח כל חיי, ודאי לא חיי הפרלמנטרים – זהו סגן היושב-ראש יצחק וקנין.

אופיר אקוניס: אמרת שזאת הישיבה האחרונה שאתה מנהל כסגן היושב-ראש.

אופיר אקוניס: זהו אובדן לפרלמנט.

איימן עודה: – – –

אופיר אקוניס: אני אומר לכם שחבר הכנסת יצחק וקנין, החובש את ספסלי הבית הזה מ-1996, אם אינני טועה, ועוד מעט תחל פה את שנתך ה-22, הוא אדם מרשים ביותר, נעים הליכות, פרלמנטר מהולל.

אופיר אקוניס: מה שאני למדתי ממנו – אגב, לא רק כסגן היושב-ראש בכמעט השנתיים ששימשתי איתך כאשר סיימתי את תפקידי כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אלא גם בתפקידי האחרים, גם עכשיו, כשר, וכסגן שר קודם.

אופיר אקוניס: אינני יודע מה מקור ההחלטה, אני פשוט לא מבין – – –

יצחק וקנין: יש הסכם קואליציוני, צריך לקיים אותו.

אופיר אקוניס: הסכם בתוך הקואליציה.

אופיר אקוניס: אני רוצה, בשם חברים בבית הזה, החדשים והחדשות, והוותיקים יותר, להודות לך – ודאי בשם עובדות ועובדי הכנסת ומזכירי הכנסת שעבדו אתך.

אופיר אקוניס: ישיבות נשיאות איתו היו חוויה של לימוד והשכלה ולימוד עבודת הפרלמנט – וזוהי עבודה.

אופיר אקוניס: המקום הזה, לכאן לפחות חלק מאיתנו – לא כולנו – באים לעבוד, לעשות עבודה כשליחי ציבור, וחבר הכנסת וקנין, סגן יושב-ראש הכנסת, היה דוגמה ומופת לפרלמנטר כזה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, היו כאן נאומים רבים, מעניינים יותר ומעניינים פחות, אבל ללא ספק, הנאום המוזר ביותר, התמוה ביותר – אני גם מוכרח להגיד לכם, המשעשע ביותר – היה נאומו של יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת בוז'י הרצוג.

אופיר אקוניס: מאוד מעניין, אגב, מה מעמדו, חבר הכנסת פרי, של חבר הכנסת הרצוג?

אופיר אקוניס: הוא הרי הודח מתפקידו כיושב-ראש מפלגת העבודה, בבחירות דמוקרטיות, אבל הוא עדיין יושב-ראש האופוזיציה.

אופיר אקוניס: אין דברים כאלה – – –

איילת נחמיאס ורבין: אז מה?

איילת נחמיאס ורבין: מה הבעיה עם זה?

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ורבין, מה הבעיה – – –

איילת נחמיאס ורבין: האופוזיציה החליטה שהוא ימשיך להיות יושב-ראש האופוזיציה.

אופיר אקוניס: רק נצרים לשלטון מפא"י – –

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: לא, רק מפא"י זאת הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אתם – – –

אופיר אקוניס: – – יכולים להמציא תעלול שכזה.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

יצחק וקנין: ורבין – –

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, לבזות את יושב-ראש האופוזיציה?

איילת נחמיאס ורבין: לא ביזינו את ראש הממשלה.

יצחק וקנין: – – להגיד לך שבמשך חצי שעה יושב-ראש האופוזיציה דיבר – אחד לא פצה את פיו.

אופיר אקוניס: במסגרת השיח הפרלמנטרי – – –

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, כשראש הממשלה יושב פה וקורא לכולנו "חמוצים", בלעג כזה – עם כל הכבוד לשר אקוניס, הוא לא ילעג ליושב-ראש האופוזיציה בצורה כל כך – – – ושלא מתאימה לך, השר אקוניס.

יצחק וקנין: חברת הכנסת ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: לא מתאימה לך.

אופיר אקוניס: לא אמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: לא מתאימה לך.

אופיר אקוניס: רק אמרתי שאני מבקש – אולי לא היית באולם כשדיברתי – –

איילת נחמיאס ורבין: הייתי, הייתי.

אופיר אקוניס: – – שצווחנות לא תהיה למדיניות.

אופיר אקוניס: לא צריך לצווח כל היום.

איילת נחמיאס ורבין: חמוציות כן.

אופיר אקוניס: כל היום, אדוני היושב-ראש, המערכת הפוליטית בישראל חדלה מלקיים שיח, היא חדלה מלדבר.

אופיר אקוניס: אני עם העבודה, העבודה איתי, ש"ס עם מרצ, יש עתיד – טוב, אני לא יודע כל כך עם מי, אבל לא משנה.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

אופיר אקוניס: אי-אפשר לקיים שיח.

אופיר אקוניס: ובכן, אני בא, חברת הכנסת ורבין, עם טיעון, והוא אומר את הדבר הבא, חברת הכנסת לבני: ובכן, חבר הכנסת הרצוג, אדוני היושב-ראש, דיבר על שלטון החוק, ואני חושב שזה דבר ראוי ודבר חשוב, דבר שאני מאמין בעליונותו.

אופיר אקוניס: אבל נשאלת השאלה, אדוני היושב-ראש, היכן היה חבר הכנסת הרצוג כאשר התייצב לחקירת משטרה בעצמו על מעורבותו בפרשיות העמותות הבלתי-חוקיות של אהוד ברק, שעליהן אמר מבקר המדינה: העבודה קנתה שלטון בכסף; מה עשה שם בחקירת המשטרה חבר הכנסת הרצוג?

אופיר אקוניס: המגן הגדול, אדוני היושב-ראש, של שלטון החוק, מה הוא עשה?

אופיר אקוניס: בדיוק התשובה שנאמרה באולם הזה: שתק.

אופיר אקוניס: ובכן, למר הרצוג אני אומר הערב הזה: מוטב לא לחזור על נאומים בנושא שלטון החוק כאשר חמאה מרוחה על מצחך, ובבחינת נאה דורש, נאה מקיים.

אופיר אקוניס: עליונות שלטון החוק, אדוני היושב-ראש, היא אבן יסוד בתפיסות הליכוד, ואני מציע שאף אחד בבית הזה לא יטיף לנו בעניין הזה.

אופיר אקוניס: בית המשפט העליון, שרת המשפטים לשעבר לבני – נדמה לי שהיא אפילו הייתה שרת משפטים מטעם הליכוד תקופה מסוימת, תקופה מסוימת היא הייתה שרת משפטים מטעם הליכוד – את יודעת שבית המשפט העליון הוא אבן יסוד בתפיסה שלנו.

אופיר אקוניס: קודם כול, בתפיסה הפוליטית של הליכוד, בדמוקרטיה שלנו – – –

ציפי לבני: של ז'בוטינסקי ודאי – – –

אופיר אקוניס: של ז'בוטינסקי, של בגין, של אקוניס, של נתניהו, של שמיר, של אחרים, של חברת הכנסת השכל, הנמצאת כאן מטעם סיעת הליכוד ברגע זה.

אופיר אקוניס: ואני מציע לזכור את זה ולא להטיף לנו מוסר השכם והערב.

אופיר אקוניס: אבל, וזוהי הסכנה הגדולה, אדוני היושב-ראש, מי שמטשטש בשנים האחרונות את העיקרון של הפרדת הרשויות אינו הרשות המחוקקת וגם אינו הרשות המבצעת; לדאבון הלב, המטשטש העיקרי, חברת הכנסת לבני, של העיקרון החשוב הזה, שאני תומך בו וגאה בו, ואיאבק עליו, הוא בית המשפט העליון.

אופיר אקוניס: בשנים האחרונות פשוט הפך בית המשפט העליון למבטל סדרתי וסיטוני של חוקים שאין בהם דבר וחצי דבר בלתי חוקתי.

אופיר אקוניס: אתה יודע, הדוגמה, אדוני היושב-ראש, המובהקת ביותר, הדבר המובהק ביותר היה הרמיסה של חוק-יסוד: הכנסת.

יחיאל חיליק בר: תחליף נאום, אופיר.

יחיאל חיליק בר: כל פעם אותו נאום.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר, אתה פרלמנטר טוב.

אופיר אקוניס: אני מחשיב אותך.

אופיר אקוניס: אני מקווה שאני לא פוגע בך במפלגת העבודה, אבל אתה פרלמנטר טוב.

אופיר אקוניס: אתה מכיר את עבודת הפרלמנט ואת חוק-יסוד: הכנסת.

אופיר אקוניס: ובפעם הראשונה שאני נדהמתי, אדוני היושב-ראש, מהביטול, מהרמיסה של בית המשפט העליון את הבית הזה ואת חוק-יסוד: הכנסת, היה כאשר בדצמבר 2012 פסל בית המשפט העליון את החלטת ועדת הבחירות המרכזית, חבר הכנסת פרי, על פסילתה של חברת הכנסת זועבי.

אופיר אקוניס: לא היה דבר בלתי חוקתי אחד בהחלטה של ועדת הבחירות המרכזית, משום שכאשר הגברת הזאת, זועבי, השתתפה במאבק מזוין נגד ישראל היא עברה על סעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת, ופסילתה הייתה ראויה.

אופיר אקוניס: ואז בא הבג"ץ וביטל את הפסילה.

אופיר אקוניס: וזה, אדוני היושב-ראש, מהדהד בראשי עד עצם היום הזה.

אופיר אקוניס: ואז הבנתי: הופה, הופה, חבר הכנסת פרי, הופה, משהו כאן לא בסדר.

אופיר אקוניס: וכמובן, בשנים האחרונות הפסילה החוזרת ונשנית של חוקי המסתננים; ההחלטה אתמול על הריסה של 15 בתים בנתיב האבות, החלטה אומללה; הדיון בנושא פיצול, אפילו הדיון בנושא פיצול תאגיד השידור הישראלי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו חולים בבגצת, ישראל חולה בבגצת.

אופיר אקוניס: כל דבר בג"ץ.

אופיר אקוניס: האם הדבר הזה, חבר הכנסת יונה, עולה על הדעת?

אופיר אקוניס: שכל דבר שנקבע פה – ויבוא יום, יבוא יום, אני לא מעריך שהוא קרוב, אבל הוא תיאורטית עלול לבוא, שבו אתה תהיה חלק מן הרשות המבצעת, לא מן הרשות המחוקקת, ויחד עם חבר הכנסת בן ראובן – יכול להיות, אני לא מעריך שזה יקרה אבל זה עלול לקרות.

אופיר אקוניס: אתם תהיו חלק מן הרשות המבצעת, תרצו לעשות משהו, תגייסו את הרוב הדרוש בבית הזה, ואנחנו, אחרים, נפנה מייד לבג"ץ על כל דבר, כי לא נקבל את הפסדנו בדיבייט דמוקרטי, ונפנה לבג"ץ.

אופיר אקוניס: דבר בלתי מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: השר פרי היה שר בממשלה.

אופיר אקוניס: הוא יודע שממשלה – תפקידה למשול ולבצע.

אופיר אקוניס: ובעניין זה אני מוכרח להתחבר לדבריו של חבר הכנסת ראובן ריבלין – היום הנשיא ריבלין, סליחה – אשר ציטט את חבר הכנסת ראובן ריבלין שהתריע מפני הסכנה הזאת בפני השופט אהרן ברק, בדיוק, אדוני היושב-ראש, כפי שעשה שר המשפטים בממשלה שבה חברת הכנסת לבני הייתה בכירה מאוד, פרופ' דניאל פרידמן, שאמר, חבר הכנסת בן ראובן – דניאל פרידמן, שר המשפטים מטעם סיעת כולנו, מפלגת כולנו, זכרה לברכה – שהנזקים שעשה אהרן ברק בבית המשפט העליון, אי אפשר יהיה לתקן אותם במשך 50 שנה.

אופיר אקוניס: ובכן, על עניינים מסוימים אפשר להסכים כאן.

אופיר אקוניס: לא כל דבר זה שמאל וימין, לא כל דבר זה קואליציה ואופוזיציה.

אופיר אקוניס: ועכשיו – גם זה היה פה ובזה אני אסיים – לנושא החביב על האופוזיציה, שחוזרים אליו כל פעם, כל פעם: הליכוד, אדוני היושב-ראש, איננו מנחם בגין; אין דרך, אין ערכים, סכנה לדמוקרטיה, סתימת פיות.

אופיר אקוניס: פתאום הצד הזה של המערכת הפוליטית, צד שמאל של המערכת הפוליטית, משמאל, מתגעגעים, מדברים בערגה, כותבים מאמרים, מצייצים על מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

אופיר אקוניס: ובכן, אדוני היושב-ראש, הפאשיסט הגדול הפך לאביר הדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: הרוצח, כך אמרתם, הפך לעושה השלום האולטימטיבי.

אופיר אקוניס: המפלג והמסית – ואני מציע לכולכם לראות דברים, בעיקר של מר פרס, מר פרס, כן, שמעון פרס, זכרו לברכה, נשיא המדינה לשעבר – באיזה מילים איומות הוא השתמש, על מנחם בגין, יחד עם כל מקהלת האופוזיציה שהייתה כאן, איומות: מפלג, מסית.

אופיר אקוניס: ופתאום בעיניכם הפך למאחד הגדול.

אופיר אקוניס: ועכשיו, אדוני היושב-ראש, בערגה ובגעגוע גדול הם אומרים לנו שאנחנו אינם ממשיכי דרכו.

אופיר אקוניס: ובכן, צבועים, פשוט נמאסתם.

יוסי יונה: – – – לא צבועים.

אופיר אקוניס: זאת עובדה.

אופיר אקוניס: הציבור רוצה בשלטון הליכוד, הציבור בא אל הקלפיות כבן חורין, פעם אחר פעם, פעם אחר פעם, ומשלשל את הפתק הנכון לקלפי.

אופיר אקוניס: ובזכות האמון הציבורי אנחנו יושבים כאן, אתם יושבים שם, וכך, אדוני, זה יימשך עוד שנים ארוכות.

אופיר אקוניס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אקוניס, שסיכם את הדיון בשם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אין לי אלא להתבייש יחד עם הנוכחים שרשום לנו בסדר-היום שאנחנו גם מעלים את זכרו של חבר כנסת שהלך לעולמו, וגם משביעים חברי כנסת חדשים – הם מצהירים אמונים – ואנחנו בנוכחות של שליש במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: נתבייש ביחד, אין לי פתרונות אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת במקומות.

יולי יואל אדלשטיין: סגנית שר החוץ, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מבקשים, קודם כול, לכבד כעת את זכרו הברוך של חבר הכנסת לשעבר אפרים שלום, שהלך לעולמו לפני כחודשיים והוא בן 83.

יולי יואל אדלשטיין: נכבד את זכרו בקימה.

יולי יואל אדלשטיין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

יולי יואל אדלשטיין: ) נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אפרים שלום, שנולד וגדל באיראן ועלה לארץ בתחילת שנות ה-50, כיהן כחבר הכנסת האחת-עשרה מטעם מפלגת המערך לאחר שהיה מזכיר תנועת המושבים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר שפרש מכהונתו בכנסת, שבה פעל בוועדות הכספים והכלכלה, היה אפרים שלום מנכ"ל מועצת הירקות במשך עשור שנים.

יולי יואל אדלשטיין: בתפקיד זה הביא לידי ביטוי את רוח הציונות ואהבת הארץ שפיעמו בו במשך כל חייו.

יולי יואל אדלשטיין: בשמי ובשם חברות וחברי הכנסת אני שולח מכאן תנחומים למשפחתו, לידידיו ולמכריו הרבים.

יולי יואל אדלשטיין: יהי זכרו של אפרים שלום ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו נעבור להצהרות אמונים של חברי הכנסת החדשים, שבאו במקום אלה שכפי שאמרתי עזבו את הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת ולשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו של עבדאללה אבו מערוף בכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום שישי, י"ט באב תשע"ז, 11 באוגוסט 2017, בא במקומו סעיד אלחרומי.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את סעיד אלחרומי לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, אקרא לפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב: "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: זה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

סעיד אלחרומי: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול לומר כמה מילים, אם ברצונך לעשות זאת.

סעיד אלחרומי: כמה מילים – כמובן, ברכות למשפחה, לחברים, לחברי לרשימה ולכל מי שעמל שאגיע למעמד הזה.

סעיד אלחרומי: גם לחברי שסיימו את תפקידם בכנסת, חבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

סעיד אלחרומי: חברי הנכבדים, חברי הכנסת, אני בחרתי שנאום הבכורה שלי יהיה ביום הנגב, בשבוע הבא, עת יהיו כאן מאות מתושבי הנגב מתחילת היום ועד סופו, אבל כבר עכשיו אני מצהיר שהעבודה שלי בכנסת תהיה בשיתוף פעולה עם כל חברי הבית הזה, כדי לקדם נושאים שמאוד מאוד חשובים וקרובים לליבי; נושאים חברתיים כלכליים שמקדמים את האוכלוסיות המוחלשות בכל המדינה, ובמיוחד באזור שממנו הגעתי, הנגב – ערבים ויהודים כאחד.

סעיד אלחרומי: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, דקה של תשומת לב.

יולי יואל אדלשטיין: אם רוצים למחוא כפים במליאה, אין בעיה – תפנו לחבר הכנסת קיש, שימו את הנושא הזה על סדר-היום של ועדת הכנסת ותשנו את התקנון.

יולי יואל אדלשטיין: מה שהלך פה היום כבר עבר כל גבול.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: נו, זה לא היה חד-צדדי, הייתה תשובה ציונית הולמת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו ממשיכים.

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד רשימה ארוכה של חברי כנסת חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו של מנואל טרכטנברג בכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום שלישי י"ג בתשרי תשע"ח, 3 באוקטובר 2017, בא במקומו חבר הכנסת סאלח סעד.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את סאלח סעד לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סאלח סעד, אקרא לפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב: "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: זה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

סאלח סעד: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוזמן לומר כמה מילים.

סאלח סעד: תודה לך, אדוני היושב-ראש, א.

סאלח סעד: אני מתנצל על הקול הצרוד שלי, זה בעקבות מחלה שהייתה לי, ברוך השם כבר יצאתי ממנה.

יולי יואל אדלשטיין: רפואה שלמה.

סאלח סעד: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, ראש העדה הדרוזית שיח' מואפק טריף, קאדים, ראשי רשויות, שיח'ים נכבדים, מכובדיי כולם, אני גאה ונרגש לעמוד פה היום, מעל במה זו, כחבר בכנסת ישראל, כממשיך דרכו של אבי מורי ז"ל.

סאלח סעד: זו סגירת מעגל עבורי, ופתיחת דלת חדשה להמשך עשייה למען הציבור.

סאלח סעד: את פעילותי הציבורית התחלתי בהיותי נער, בשנות ה-80, בתנועת הנוער העובד והלומד ובמשמרת הצעירה.

סאלח סעד: בחלוף השנים בגרתי, צברתי ניסיון רב ומצאתי את שליחותי בניהול מאבקים למען העובדים והגמלאים.

סאלח סעד: היה לי הכבוד לייצג אותם עת כיהנתי בתפקידי כיושב-ראש ההסתדרות במרחב מרכז הגליל.

סאלח סעד: במאבקיי חשתי את הקשיים שהיו מנת חלקם של סקטורים שלמים אשר עמלו רבות באופן תמידי כדי להתפרנס בכבוד.

סאלח סעד: המשכתי את דרכי בניהול מאבקים אלו כמנהל חטיבת הרשויות המקומיות בהסתדרות.

סאלח סעד: כאן המקום לומר לך, ידידי הטוב יושב-ראש ההסתדרות אבי ניסנקורן, דע לך כי אני שותף מלא בדרך; אמשיך להיאבק ללא פשרות למען צדק ושוויון חברתי בכל היבט.

סאלח סעד: כן אילחם למען סגירת פערים בחברה הישראלית.

סאלח סעד: בכהונתי בכנסת הנוכחית יעמדו לנגד עיניי שתי אג'נדות מרכזיות, ובהן אתמקד בשליחותי הציבורית החדשה כחבר הכנסת: שלום וביטחון, צדק ושוויון חברתי.

סאלח סעד: דרך השוויון, שוויון חברתי, שוויון מגדרי, שוויון בתעסוקה, שוויון בין פריפריה למרכז, שוויון בין יהודים ומיעוטים.

סאלח סעד: בדרך השלום אעשה את המרב לקדם ולסלול את הדרך לפתרון המיוחל, המתבטא בשתי מדינות לשני עמים.

סאלח סעד: בבית אבי מורי ז"ל זכיתי לקיים יחסי רעות עם שמעון פרס ויצחק רבין ז"ל, שני המנהיגים שסימנו את המגדלור לפני המחנה.

סאלח סעד: כמי שהאמין בהם ומאמין בדרכם – כך היא דרך השלום והביטחון, שאין שנייה לה – אמשיך לפעול להגשמת חזונם.

סאלח סעד: אני מאמין כי החזרה למשא ומתן היא אינטרס חשוב, אם לא קיומי, עבורנו.

סאלח סעד: אין ספק בליבי כי עוצמתה וחוסנה של מדינה נאורה, מדינה דמוקרטית נאורה, נמדדים במידה רבה ביחס שלה למיעוט.

סאלח סעד: למותר לציין כי אנו חיים בחברה מגוונת, רוויית מאבקים ושסעים, שהתפשטו והפכו לנגע ממאיר, שחובתנו לעקור אותו מהר ככל האפשר מן השורש.

סאלח סעד: מכאן אני קורא לכל עמיתיי חברי הכנסת בכנסת הזאת, בואו נעשה כל שאפשר לאיחוי השסעים – בין יהודים לערבים, בין האשכנזים למזרחים, בין חילונים לדתיים.

סאלח סעד: בואו נקים יחד מפעל לאומי לאיחוי שסעים.

סאלח סעד: כן, מפעל לאומי לאיחוי שסעים.

סאלח סעד: אתם יודעים מה, נקים שני מפעלים: הראשון לאיחוי שסעים, והשני – לשוויון.

סאלח סעד: בכנסת הזו אפעל ככל יכולתי לביטול השסעים הבלתי-נסבלים הללו.

סאלח סעד: כמי שמכיר את צורכי הדרוזים, העדה האיכותית הזו, שתרמה כה רבות למדינת ישראל, וכמי שמחובר לצפון ולצורכי האזור, אני יודע עד כמה העדה הדרוזית ראויה לשוויון אמיתי, בפרט נוכח תרומתה העוצמתית ורבת-השנים למדינת ישראל.

סאלח סעד: אף לאחרונה, בפיגועים שאירעו בירושלים, נרצחו שוטרים דרוזים שחירפו את נפשם למען המדינה.

סאלח סעד: ניתן להיווכח עד כמה אנו הדרוזים מקיימים את ברית הדמים, עד כמה בני העדה תורמים, ותרמו, את היקר להם מכול למען המדינה.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לציין נתון אחד:

סאלח סעד: עדה ששכלה 427 במערכות ישראל – 427 חללים במערכות ישראל – שימו לב לאי-שוויון הזועק לשמיים – כמעט 90% מבני העדה הדרוזית מתגייסים לצה"ל ומעטים מהם זוכים להתקבל לשירות הציבורי, כולל נשים.

סאלח סעד: זאת רק דוגמה אחת מני רבות לחוסר השוויון המקומם בין הדרוזים ליהודים.

סאלח סעד: במקום שיש שוויון בחובות, לא ייתכן שלא יהיה שוויון גם בזכויות.

סאלח סעד: והינה, חוק הלאום כדוגמה לכיוון השלילי, שלא יהיה שוויון גם בזכויות; והינה, חוק הלאום כדוגמה לכיוון השלילי שאליו מידרדרת המדינה.

סאלח סעד: זהו חוק שערורייתי, מפריד, מפלה ומפלג בין חלקי העם.

סאלח סעד: חוק זה יביא לשחיקה חמורה במעמדה של הדמוקרטיה.

סאלח סעד: הוא פוגע בזכויות האדם של אזרחי המדינה.

סאלח סעד: פוגע בזכויות המיעוט הערבי, המהווה חמישית מאזרחי המדינה, עומד בניגוד מוחלט לזכות השוויון ופוגע פגיעה קשה בדמוקרטיה ובזכויות האדם ובאמון המיעוט כלפי המדינה.

סאלח סעד: זה לא הכיוון שאותו אנו רוצים לראות ולהביא אליו את המדינה הזאת.

סאלח סעד: מגילת העצמאות דיברה על מדינה יהודית ודמוקרטית, על שוויון זכויות וחברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין.

סאלח סעד: חוק הלאום מהווה הפרה חמורה של מגילת העצמאות.

סאלח סעד: הוא הכול מלבד דמוקרטי.

סאלח סעד: הוא מתווה דרך לאזרחים סוג א', אזרחים סוג ב', אזרחים סוג ג' ואיש אינו יודע היכן זה יסתיים.

סאלח סעד: אפילו מורה הדרך של הימין עצמו, זאב ז'בוטינסקי, כבר אמר, ואני מצטט, משפט: " – – – לנצח נצחים התנאי העיקרי למצבה הבריא והאיתן של ארץ ישראל כולה.

סאלח סעד: שוויון זכויות גמור של שני הגזעים, של שתי הלשונות ושל כל הדתות, ישרור במדינה העברית העתידה".

סאלח סעד: אז אפילו את פיו וחזונו של מורה הדרך שלכם אתם מפירים.

סאלח סעד: אני קורא כאן קריאה נרגשת, מעל במה מכובדת זו.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, אל תפרו את הברית שלכם עם העדה הדרוזית בישראל.

סאלח סעד: ניסיונות חמורים להפר את הברית צצים לאחרונה במשנה תוקף ויש לעוקרם מן השורש.

סאלח סעד: חוק הלאום ודומיו מחלישים את ברית החיים בינינו ואת הערכים האזרחיים שעל בסיסם הפכנו למקשה אחת המחויבת למדינת ישראל.

סאלח סעד: אל תשברו את הסולידריות החיונית כל כך בינינו.

סאלח סעד: לא רק בתחום הביטחון כאמור לעיל, אלא גם בתחום החינוך.

סאלח סעד: בני העדה הדרוזית הוכיחו היטב את איכויותיהם.

סאלח סעד: בתי הספר התיכון בירכא ובבית ג'ן, היישוב שאני גר בו, מובילים את הדירוג הלאומי בשלוש השנים האחרונות.

סאלח סעד: יש להכשיר את הצעירות והצעירים הדרוזים לתפוס את המקום היאה להם באקדמיה, בזירות ההייטק, הפיתוח הטכנולוגי ובכל תחום אחר שבו נדרשת נחישות ויכולת רכישת ידע.

סאלח סעד: הם ראויים לכך בזכות ולא בחסד.

סאלח סעד: כן, בזכות ולא בחסד.

סאלח סעד: גם לעדה הדרוזית מגיעים מרכזי תעשייה מודרנית, תשתיות מוניציפליות, שיתוף אזורי, חדשנות ומצוינות.

סאלח סעד: הכפרים הדרוזיים זכאים לתנופת פיתוח בכל התחומים, בחינוך, בתשתיות, בהרחבת התעסוקה האיכותית, בפיתוח חממות תעשייתיות בדרך להקמת אזורי תעשייה משגשגים.

סאלח סעד: היישובים הדרוזיים בצפון הם פניני נוף המצדיקים השקעה רחבת היקף בתיירות פולקלור, תיירות סביבתית, תיירות בריאותית ותיירות פנאי וספורט.

סאלח סעד: כבר זכינו, לדוגמה, כי חבר הכנסת הרצוג – יושב-ראש האופוזיציה, עתיר זכויות במאבק על זכויות הדרוזים – בכהונתו כשר התיירות היה הראשון שדאג כי יוענק לדרוזים מענק של 24% בהשקעה לבניית צימרים וחדרי אירוח.

סאלח סעד: אני מבקש מהממשלה להגדיל את הסיוע והמענקים כדי לפתח את התיירות בכפרים.

סאלח סעד: נעשה הכול למען אישור תוכניות המתאר ליישובים הדרוזיים והערביים בהקדם.

סאלח סעד: לא יעלה על הדעת שמיטב בנינו, בני העדה הדרוזית, עדיין נאבקים על זכותם למקום מגורים בכבוד, והם נגררים ונשפטים בבתי הדין מתוך עיוות הזועק לשמיים.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, בקהל הנמצא פה באולם הזה נוכחים קצינים דרוזים שבנו קורת גג על אדמתם ונקנסו במאות אלפי שקלים.

סאלח סעד: איך ייתכן שחיילים משוחררים, לוחמים בסדיר ובמילואים וקצינים בכירים, לא יוכלו לבנות את ביתם על אדמתם, בשל הביורוקרטיה של ועדות התכנון וההתעלמות המוחלטת של מערכות החקיקה והפיתוח?

סאלח סעד: לא נוכל להשלים עם מדיניות הריסת הבתים.

סאלח סעד: אעשה כל שביכולתי שלא ייהרס עוד בית אחד בכפרים הדרוזיים.

סאלח סעד: כלל נקוט הוא כי ביתו של אדם – מבצרו.

סאלח סעד: כל אדם זכאי לקורת גג שתגן עליו ועל בני משפחתו.

סאלח סעד: דבריי אלה מקבלים משנה תוקף נוכח חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו ונוכח העובדה כי מזה עשרות שנים לא חולקו מגרשים לחיילים המשוחררים.

סאלח סעד: דוגמה אחת: ביישוב שלי, בית ג'ן, לא חולקו חלקות אדמה זה יותר מ-15 שנים.

סאלח סעד: יש לדאוג לאלתר ובאופן מיידי, כבר ממחר, להכנת תוכניות מתאר לכל יישוב, לדאוג לפיתוח אזורי ולמרחבי תעסוקה מגוונים, להשקיע בתשתיות הכבישים ובפיתוח מערכות המים והביוב, ועוד ועוד.

סאלח סעד: במשפט אחד – יש לדאוג לשוויון, שוויון מלא בזכויות ולא רק בחובות.

סאלח סעד: יש לדאוג לזכויות הפריפריה כולה.

סאלח סעד: יש לפתח את הגליל והנגב המרוחקים ממרכז הארץ.

סאלח סעד: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, בואו נירתם למשימה ונגשימה ביחד, שכם אל שכם, יד ביד.

סאלח סעד: זוהי הציונות.

סאלח סעד: אשמש קול לבני העדות הדרוזיות, הצ'רקסיות ובני המיעוטים האחרים על כל עדותיהם, ואפעל למען האוכלוסיות המוחלשות ולמען הפריפריה בגליל ובנגב.

סאלח סעד: לבטח אפעל למען ביטחונה ושלומה של מדינת ישראל.

סאלח סעד: לא אנוח ולא אשקוט, אפעל ללא לאות להגשמת המטרות הללו.

סאלח סעד: לסיכום אומר: אין לנו דרך אלא זו שתובילנו לשלום אמת.

סאלח סעד: אין לנו פתרונות חברתיים אלא בדרך הצדק והשוויון ובידנו הדבר.

סאלח סעד: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לאחל ליושב ראש מפלגת העבודה אבי גבאי – אבי ידידי, הצלחה רבה.

סאלח סעד: הצלחתך היא הצלחתנו.

סאלח סעד: אני משוכנע כי תצעיד את מפלגת העבודה להישגים נוספים.

סאלח סעד: זה המקום להעלות על נס את תרומתו של חברי הטוב עמיר פרץ, בהיותו שר הביטחון, לממש את פרויקט כיפת ברזל.

סאלח סעד: אזרחים רבים במדינת ישראל ניצלו.

סאלח סעד: עמיר ידידי.

סאלח סעד: דומני כי הכינויים גיבור ישראל והמציל הלאומי הם כינויים שהולמים את פועלך.

סאלח סעד: ואיך אפשר לא להזכיר ולהודות למשפחתי.

סאלח סעד: לרעייתי דליה, שמלווה אותי שנים רבות ושתמכה בי לאורך כל הדרך ונתנה לי את הכוחות להמשיך במאבקיי.

סאלח סעד: תודה לילדיי ולמשפחתי המצומצמת והמורחבת.

סאלח סעד: תסלחו לי, אני מתרגש.

סאלח סעד: תודה לאבי המנוח – שרובכם במשכן הכירוהו ואת תרומתו – שהתווה לי את הדרך.

סאלח סעד: המשכתי בעקבותיו כאיש של שלום, איש של ערכים, כמי שעזר לזולת.

סאלח סעד: כך חונכתי וכך אני ממשיך.

סאלח סעד: אדוני היושב-ראש, ברשותך עוד חצי דקה לזכרו של אחי ריאד.

סאלח סעד: שמחתי מהולה בעצב, עצב גדול מאוד, משום שאחי, ניצב משנה בדימוס, הלך לעולמו לפני כשבועיים, טרם כניסתי לכנסת ולא הספיק לראות את חלומו מתגשם, לראותני נואם כחבר כנסת מן המניין בכנסת ישראל.

סאלח סעד: אחי היקר והאהוב, אני מודיע לך כי חלומך התגשם, ובוודאי אתה מלמעלה צופה בנו ברגעים אלו.

סאלח סעד: נוח על משכבך בשלום.

סאלח סעד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת סעד.

יולי יואל אדלשטיין: (מחיאות כפיים) חברים, רק דיברתי על זה.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי כבר: רוצים מחיאות כפיים, תשנו את התקנון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת עמיר פרץ לברך את חבר הכנסת החדש סעד.

יולי יואל אדלשטיין: ברכה קצרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את ברכתו של ותיק חברי הכנסת, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השרים, ראשי העדה, השיח' מואפק טריף, חברי הכנסת לשעבר שנמצאים כאן, בני המשפחה כולם, אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת סאלח סעד, ידידי, הכנתי דברים, אבל הנאום שלך הותיר אותנו ללא מילים.

עמיר פרץ: למעשה, איך לומר, קשה מאוד למצוא דברים אחרי הנאום המאוד-מאוד מיוחד שנאמת כאן.

עמיר פרץ: על זה שהצבת לעצמך אתגרים אישיים, ודאי גם הצבת לעצמך איך אתה משתלב במימוש החזון הלאומי.

עמיר פרץ: אני מכיר אותך כבר הרבה מאוד שנים, ואני יודע עד כמה אתה נחוש, נחרץ ובסוף מגיע אל המטרה.

עמיר פרץ: אני אצמצם בדבריי שתכננתי – אני אמצא בוודאי הזדמנות אחרת לומר את הדברים ביתר פירוט – אבל אומר לך רק דבר אחד מרכזי.

עמיר פרץ: המסר המרכזי שלך מזכיר לי ימים מאוד חשובים: אכן צדקת.

עמיר פרץ: יש ברית, ברית דמים, בין מדינת ישראל לבין העדה הדרוזית.

עמיר פרץ: אני יכול להעיד כשר הביטחון, בכל מקום שבו פגשתי את הלוחמים הדרוזים, הם מילאו את משימותיהם, הם תמיד ידעו לעשות זאת הכי טוב שיש, גם כשהיו צריכים להקריב קורבנות.

עמיר פרץ: גם בתקופה האחרונה ראינו שבני העדה הדרוזית מקריבים, כאשר שוטרים נהרגו ברחבה על הר הבית.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, אם יש ציווי שאתה צריך לקחת מהנאומים שאתה נאמת, ומהדברים שאני אומר לך: ברית הדמים זה דבר חשוב, אבל ברית החיים זה הדבר הכי חשוב.

עמיר פרץ: את ברית החיים הזו צריך לצקת; שהמחויבויות של הממשלה כלפי העדה הדרוזית יהיו הרבה מעבר לכבוד לעדה הדרוזית, כי עם כבוד לא בונים בתים, ועם כבוד לא מוצאים מקום תעסוקה, ועם כבוד לא מוצאים פרנסה.

עמיר פרץ: מעבר לכבוד, צריך להיות פה שינוי סדרי עדיפויות.

עמיר פרץ: צריך שאכן אנחנו נקיים את מחויבויותינו לעדה, והיום אני מנצל את היום הזה כדי לומר – ודאי בשם כל חבריי שנמצאים כאן – שאנחנו מברכים את העדה הדרוזית על שחקן חיזוק עם נשמה, שחקן נשמה, שהגיע כאן למשכן וודאי יתרום תרומה גדולה לחיזוק המטרות שלכם.

עמיר פרץ: הדבר הנוסף הוא: אתה איש של חיבורים, אתה איש שיודע להפיל חומות; אתה איש שיודע לבנות גשרים; תעשה הכול כדי להגשים את הדברים שאמרת, ואכן, אנחנו כאן כולנו היום מצטערים על כך שלא אביך ולא אחיך, זכרו לברכה, נמצאים איתנו, אבל ודאי הציווי שלהם נמצא איתנו, והציווי הזה צריך ללוות אותך לכל מקום שתלך, כדי שתגשים את משאלותיך ותהיה חלק מהחלום הישראלי שמאחד בין כל העדות, בין כל הדתות, בלי הבדל של דת, גזע ומין.

עמיר פרץ: אני מאחל לך הצלחה.

עמיר פרץ: בהזדמנות הזאת אני מאחל הצלחה לכל חברי הכנסת החדשים, גם סאלח, גם החברה הנועזת שלנו, שהגיעה לכאן יחד עם כל החברים מיוקנעם, אבל ודאי אני לא אקח את הדברים שצריכים לומר עלייך, באמת, בהצלחה.

עמיר פרץ: בהצלחה לכולם.

עמיר פרץ: מוסי רז.

עמיר פרץ: בהצלחה לכל חברי הכנסת החדשים.

עמיר פרץ: תודה לך, אדוני היושב-ראש, באמת, כבוד גדול היום לקבל ארבעה חברי כנסת שוודאי יתרמו את תרומתם למשכן הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו של אראל מרגלית בכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום שישי, ט"ז בתשרי תשע"ח, 6 באוקטובר 2017, באה במקומו חברת הכנסת לאה פדידה.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את לאה פדידה לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת כנסת לאה פדידה, אקרא בפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואת תשיבי: "מתחייבת אני".

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל, ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

לאה פדידה: מתחייבת אני.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

לאה פדידה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: את מוזמנת ודאי לומר כמה מילים.

לאה פדידה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אורחים נכבדים, משפחה יקרה.

לאה פדידה: אני, לאה פדידה, בתם של חנה ויוסף בן-שטרית, עולים ממרוקו ורומניה, שעלו לארץ כדי לבנות ולהגשים, לבנות בית ומשפחה גדולה ואוהבת, להגשים את החלום הציוני.

לאה פדידה: אבי היקר, יוסי, אדם צנוע וישר דרך שעלה לארץ ממרוקו, נטע בי את התרבות והשפה הנפלאה והעשירה של יהדות מרוקו.

לאה פדידה: אימי חנה אשת חסד ונתינה, הובילה בית שבו ערך הסולידריות החברתית הוא ערך עליון.

לאה פדידה: חינוך אינו ממוצע הציונים שאותו אתה משיג בסוף שנת הלימודים.

לאה פדידה: חינוך הוא מטען הערכים שאותו אתה נושא עימך בשביל החיים.

לאה פדידה: אני גדלתי בבית שבו לימדו אותי שלהיות יהודי זו זכות; להיקרא ציוני, את זה אתה צריך להרוויח – בנתינה למדינה, בעשייה למען החברה.

לאה פדידה: מאז אני פוסעת בדרך הזו כל יום.

לאה פדידה: גדלתי בחיפה, בשכונת חטיבת כרמלי, מקום שבו לא היה עושר בחומר אך היה עושר ברוח; מקום שבו זרעו הוריי את אהבת הארץ ואהבת האדם.

איימן עודה: אין כמו חיפה, אין כמו חיפה.

לאה פדידה: מילדותי ועד היום אני דבקה במשימת ההתנדבות לקהילה, כי במקום שבו השירות הציבורי אזל ואינו נוכח, אין לנו הזכות לעמוד מנגד ולוותר.

לאה פדידה: במקום שבו המסגרת הגדולה ויתרה על חובתה, עלינו לקחת אחריות ולעשות באהבה.

לאה פדידה: רוח ההתנדבות היא הנשמה של הסולידריות החברתית.

לאה פדידה: עם סיום שירותי הצבאי, הצטרפתי למשפחת הקרן הקיימת לישראל, שם הכרתי ציונות מעשית, הנעשית לאורכה ולרוחבה של ארץ ישראל.

לאה פדידה: ביוקנעם נטעתי שורשים משלי, כאשר לצידי עומד יהודה, שותף ובעל תומך; אימא גאה לעידו, סטודנט לתעשייה ומינהל, וליובל, המשרתת בגדוד 13 בחטיבת גולני.

לאה פדידה: מהפריפריה, היקרה לליבי, אני מביאה עימי 18 שנים של ניסיון ציבורי בשלטון המקומי, 18 שנים של עיסוק יומיומי בבעיות הפרט ובמשימות הקהילה.

לאה פדידה: יוקנעם איננה סיפור מקומי; יוקנעם היא מודל לאומי של יכולת להפוך מעיירת ספר לעיר משגשגת.

לאה פדידה: והדבר החשוב ביותר – הצמיחה של יוקנעם הגיעה לכל תושבת ותושב, את פירות ההתפתחות קטפו תושביה.

לאה פדידה: בימים שבהם ישראל מתגאה בצמיחה ובעודפי גבייה ממיסים, עלינו לראות את האזרח.

לאה פדידה: הישגיה של כלכלת ישראל שייכים לאזרחיה.

לאה פדידה: הם ראויים לשירותים חברתיים ולהשקעה ציבורית גדולה יותר.

לאה פדידה: לכן, החוק הראשון שארצה לקדם הוא חוק חינוך חינם מגיל אפס.

לאה פדידה: ילד לא נולד בגיל שלוש.

לאה פדידה: אל תחשבו שהפריפריה זקוקה לסל מזון.

לאה פדידה: הפריפריה זקוקה לסל שירותים חברתיים, וחינוך הוא ההשקעה הציבורית החכמה והצודקת ביותר.

לאה פדידה: את כל תפיסת עולמי, את כל פעילותי האישית, עשיתי בתודעה נשית פורצת דרך.

לאה פדידה: על בשרי למדתי שההתמודדות שלנו כנשים היא קשה יותר; שבסולם ההתקדמות בחיים יש לנו, הנשים, יותר שלבים, ואני נושאת איתי תודעה נשית עמוקה גם לשליחותי בבית המחוקקים.

לאה פדידה: שליחות ציבורית היא לא מקום להגשמה עצמית; היא מקום להגשמה אידיאולוגית.

לאה פדידה: אבל אין שליחות אידיאולוגית בלי להכיר את הציבור שלמענו אתה נאבק.

לאה פדידה: שליחות ציבורית צריכה להיות מחוברת לאדם ולקהילה, להכיר את שפתו, להריח את הריחות, לנשום את האוויר של המקום שבו נושאים אנשים עיניים אל פועלך.

לאה פדידה: לא בשם עצמי אני עומדת כאן.

לאה פדידה: אל מליאת הכנסת לא הגעתי כדי לספר את סיפור חיי.

לאה פדידה: אל הבית הזה הגעתי בשם אלו שאינם בעלי המאה אך הם בעלי דעה.

לאה פדידה: מראות מקוממים של מי שמחלקת כסף מזומן לנכים לא צומחים ללא אקלים וקרקע מתאימים.

לאה פדידה: תרבות של הערצת העושר, של הזמנת העושר אל בית ראש הממשלה – היא המאפשרת לבעלת המאה לצאת אל הרחוב ולחלק כסף למפגינים.

לאה פדידה: במקום שבו הסולידריות החברתית נרמסת, אפשר לקנות שמירה מחייל עני.

לאה פדידה: סולידריות חברתית היא לא מעשה של הציבור הרחב בלבד.

לאה פדידה: סולידריות היא גם משימת נבחרי הציבור.

לאה פדידה: שותפות לא יכולה להתקיים ללא ניסיון כן ואמיתי להבין את הצרכים של השונים ממך.

לאה פדידה: אני פונה אל חברי הכנסת מהסיעות הדתיות והחרדיות: אחים שלכם אנחנו.

לאה פדידה: שולחן השבת שלנו אותו שולחן שבת, הקידוש אותו קידוש.

לאה פדידה: גם אם אני שומרת את השבת שונה מכם, היא חשובה לי באותה מידה.

לאה פדידה: אני יודעת מהו כוחה של קהילה.

לאה פדידה: אני מכירה את העוצמה החברתית שטמונה בכם, ושותפה שלכם לחקיקה ולפעילות חברתית מבקשת אני להיות.

לאה פדידה: כפי שציינתי, אין שליחות ציבורית עומדת ללא שליחות אידיאולוגית, ואין שליחות אידיאולוגית ללא מעשה פוליטי.

לאה פדידה: את המעשה הפוליטי שלי התחלתי עוד בילדותי, בתנועת בית"ר, לוחמת במערכת בחירות.

לאה פדידה: הדמעות שהזלתי בחגיגת המהפך של 17 במאי 1977 בגן הזיכרון בחיפה לא יבשו לעולם, כי ניצחון פוליטי הוא דבר שלא שוכחים.

לאה פדידה: אבל אני את המהפך שלי השלמתי בבגרותי, וכעת עליי מוטלת האחריות להיות שותפה עם חבריי מסיעת המחנה הציוני, ועם היושב-ראש אבי גבאי, להוביל אל המהפך הפוליטי שישראל זקוקה לו.

לאה פדידה: זהו המהפך של בעלי הדעה.

לאה פדידה: ולאלו שכעת אולי יזלזלו בדבריי, אני מציעה רק דבר אחד: היזהרו בבני עניים, שמהם תצא תורה.

לאה פדידה: לא הספקתי ב-49 שנותיי לזכות ברכוש רב, אך הספקתי לרכוש חברים.

לאה פדידה: כשאומרים שפוליטיקה וחברות לא הולכות יחד, אז – אומנם זה היום הראשון שלי בכנסת, אך קילומטרים רבים עשיתי על הכביש הפוליטי.

לאה פדידה: אני יכולה להעיד שחברות ופוליטיקה כן הולכות יחד.

לאה פדידה: סימון אלפסי ודני עטר, שעל מנהיגותם ביוקנעם, בגלבוע ובקרן קיימת עוד ייכתב פרק בדברי ימי המדינה הזאת, לכם אני חבה תודה.

לאה פדידה: אתם לא רק אנשי ציבור ראויים, אתם גם חברי אמת.

לאה פדידה: תודה.

לאה פדידה: תודה למשפחתי היקרה, ולחברים ולחברות שמלווים אותי לאורך הדרך.

לאה פדידה: ולסיום אני עומדת כאן, על במת הכנסת, ואין זה דבר מובן מאליו.

לאה פדידה: זוהי זכות גדולה.

לאה פדידה: את דרכי אעשה ברוח המקורות: סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו.

לאה פדידה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת פדידה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו גם מקבלים בברכה את ראש עיריית יוקנעם, שנמצא איתנו ביציע.

יולי יואל אדלשטיין: ברוך הבא, ראש העיר של יוקנעם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחבר הכנסת יצחק הרצוג, יושב-ראש האופוזיציה, לברך את חברת הכנסת החדשה לאה פדידה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, גברתי, חברתי, חברת הכנסת לאה פדידה, נכון שאת מוקפת חברים, לאה, אבל עכשיו – כללי הטקס.

יצחק הרצוג: אני מבקש, קודם כול, לברך את יהודה, ואת ההורים, חנה ויוסי היקרים, ואת עידו, ואת יובל, וכמובן את סימון, שעוד נדבר בו, כי לאה, הסיפור שלך הוא הסיפור הישראלי המופלא והמיוחד.

יצחק הרצוג: כל אחד בבניין הזה, במליאה הזאת, זה משהו מאוד מיוחד.

יצחק הרצוג: כל אחת ואחד, יש להם סיפור אישי מרגש.

יצחק הרצוג: לאה – אני מצטער.

יצחק הרצוג: פשוט מצטער.

יצחק הרצוג: לכל אחד יש סיפור אישי, וסיפור עם שורשים, והסיפור שלך הוא מדהים.

יצחק הרצוג: כפי שאמרת, ואת מאוד גאה בכך, את גם בת ליוצא עליית מרוקו ואת גם בת ליוצאת עליית רומניה.

יצחק הרצוג: את מגיעה לכנסת עם מטען עצום של ניסיון, בשלושה מעגלים שהם מאוד מאוד חשובים לבניין הזה, ואת אשת ציבור למופת.

יצחק הרצוג: אני בטוח, וכולנו בטוחים שתצלח מלאכתך, מלאכת הייצוג, החקיקה ומלאכת הציבור, כפי שהצלחת עד כה.

יצחק הרצוג: שלושת המעגלים – את הזכרת אותם בחטף, אבל אני אעמוד עליהם בקצרה – הקרן הקיימת לישראל, שאת צמחת שם בסולם הדרגות, בפרויקטים, במעשים, בפעולות, בהשפעה על הסביבה, במאבקים גדולים, והגעת לתפקיד מאוד בכיר עם מינויו של דניאל עטר ליושב-ראש הקרן הקיימת – שם השארת חותם גדול שאני בטוח שישרת אותך כאן בכנסת במאבקים הסביבתיים החשובים.

יצחק הרצוג: השני זה יוקנעם.

יצחק הרצוג: נמצא פה ראש העיר – המיתולוגי, אני קורא לו – ראש העיר הטוב ביותר במדינה והעיר הישראלית האולטימטיבית, סימון אלפסי, שאפשר לומר שאת בת טיפוחיו הציבורית והפוליטית, והיום יוקנעם שמחה מאוד שיש לה ייצוג באמצעות חברת הכנסת לאה פדידה בכנסת.

יצחק הרצוג: אין ספק שהכללים, והנורמות של סימון כאיש ציבור הן הנורמות שמלוות אותך גם לכאן.

יצחק הרצוג: ושלישית, את עלית במשעול הקשה של מפלגת העבודה, ולקחת נושא חשוב ביותר, שזה הנושא של המגדר והמאבק למען זכויות נשים.

יצחק הרצוג: את משמשת יושבת-ראש תא החברות כבר שנים רבות, ואני גאה במיוחד שאת חברת הכנסת העשירית של המחנה הציוני, שלאחר שהקמתי אותו יחד עם ציפי לבני, אנחנו הבאנו לכך שיש ייצוג משמעותי, דרמטית: עשר חברות כנסת מתוך 24.

יצחק הרצוג: אין מפלגה כזאת בבית הזה.

יצחק הרצוג: ללא ספק תוכלי להמשיך להרים את נס השוויון והמאבק בכל החוליים של החברה הישראלית בנוגע למעמד האישה, ובוודאי בנוגע ליחס אליה.

יצחק הרצוג: לאה, ברוחך הטובה, בעוצמתך הפנימית, במנהיגותך, אני בטוח שתצליחי, כולם בטוחים.

יצחק הרצוג: ברכת הצלחה גדולה מכולנו, מכל הבית הזה, ובמיוחד מסיעתך האוהבת והמכבדת.

יצחק הרצוג: בהצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג, ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותה בכנסת של זהבה גלאון, שנכנסה לתוקפה ביום ראשון, ב' בחשוון התשע"ח, 22 באוקטובר 2017, בא במקומה חבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את מוסי רז לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוסי רז, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב, "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

מוסי רז: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוזמן, לא בפעם הראשונה, נגיד לצורך האמת, לשאת דברים מספר מן הדוכן.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, משפחתי האהובה, אני רוצה להודות לזהבה גלאון, הקול הצלול והברור ביותר של השמאל בבית הזה ב-18 השנים האחרונות, שימשיך להיות הקול הצלול והברור ביותר של השמאל.

מוסי רז: אני בטוח שהיא עוד תחזור לכאן בראש סיעה גדולה.

מוסי רז: אני נרגש ושמח על החזרה לכאן לאחר 15 שנה, בדיוק כשכבר נקרעה לי התעודה של חבר הכנסת לשעבר.

מוסי רז: אני להוט להמשיך בעבודה החברתית שעשיתי בוועדת הכספים ובחקיקה להגנת הסביבה וזכויות אדם וחווה.

מוסי רז: כחבר כנסת, אני מתכוון לייצג את מצביעי מרצ ולהטיב עם אזרחי ישראל כולם: ערבים ויהודים, נשים וגברים, מזרחים ואשכנזים, דתיים וחילונים, להט"בים וסטרייטים.

מוסי רז: אני מתכוון גם, ללא בושה, לעשות כל שביכולתי כדי להיות קול לאלה שאינם יכולים לשלוח הנה נציגים, אף שההחלטות שלנו משפיעות עליהם.

מוסי רז: כן, אני מתכוונים לפלסטינים בשטחים הכבושים.

מוסי רז: הממשלה הנוכחית לא מציעה תקווה.

מוסי רז: לשיטתה, המתנגדים למלחמה הם קיצונים.

מוסי רז: אבל מלחמה היא לא דבר מתון, היא סיוט מתמשך.

מוסי רז: עם שנתון תחת כיבוש, הפרה של זכויות אדם, שלילת חירות, זו לא מתינות, זה טירוף.

מוסי רז: מתינות בארץ הזו, פירושה להבין שלא נצליח לחיות כאן ללא שותפות בין יהודים לערבים.

מוסי רז: מי שחושב שנוכל להתבצר לנצח בתוך חומות בטון של לאום ודת מסכן את עתידנו כאן.

מוסי רז: בממשלה הזו אוהבים לדבר על עקרונות המשפט העברי.

מוסי רז: הבית הזה עבר על "לא תגנוב" לפחות פעם אחת בשנה האחרונה.

מוסי רז: את הפסוק: "סור מרע ועשה טוב בקש שלום ורדפהו", מתארים אצלנו כדבר מגונה.

מוסי רז: במקום לרדוף שלום, רודפים כאן את המבקשים שלום, פעם ברימון, פעם בשלוש יריות אקדח ופעמים בחקיקה.

מוסי רז: את הדרך לשלום הורה לנו אברהם אבינו, בדברים שאמר לרועי לוט: אם תימינו ואשמיל, אם תשמילו ואימין.

מוסי רז: אברהם תמך בחלוקת הארץ.

מוסי רז: לו היה כאן, היה אומר ש-22 מדינות ערב מציעות כבר 16 שנה שלום ואנחנו מסרבים.

מוסי רז: אומרים שאין פתרון לסכסוך הזה.

מוסי רז: זה שקר.

מוסי רז: אפילו לשאלת הפליטים הוצעו פתרונות: בטאבה, בקמפ דייוויד, בז'נבה.

מוסי רז: הליגה הערבית אמרה: פתרון צודק ומוסכם, אבל ברחוב בלפור בירושלים יושב אדם שלא רוצה צדק, לא רוצה פתרון צודק ולא רוצה פתרון מוסכם.

מוסי רז: הממשלה בירושלים איננה פרטנר לשלום.

מוסי רז: הם יאשימו את הפלסטינים.

מוסי רז: אין שלום ואין ביטחון – זה באשמת הפלסטינים; יש חקירה משטרתית – זה באשמת התקשורת; יש עניים – הם אשמים בעוני כי הם נכים או גמלאים או מביאים יותר מדי ילדים.

מוסי רז: רק הממשלה שלנו אף פעם לא אשמה בשום דבר.

מוסי רז: להם אני אומר: אני חבר בבית הזה, אני משלם כאן מיסים, אני שירתּי כאן בצבא, לא מעניינת אותי אף ממשלה אחרת.

מוסי רז: את כל התשובות צריכה לתת הממשלה שאמורה לשבת כאן – ואין לה נציג ברגע זה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: השר אלקין נמצא כאן.

מוסי רז: אה, לא ראיתי.

יולי יואל אדלשטיין: גם השר אלי כהן נמצא כאן.

מוסי רז: מתנצל.

מוסי רז: למתנחלים אני אומר, אין דרך יותר נעימה לומר את זה: ההתנחלות היא פשע מלחמה.

מוסי רז: לא אתם הפושעים, מי ששלח אתכם אשם, ולכן הוא יצטרך למצוא את הפתרון.

מוסי רז: הפלסטינים וגם הליגה הערבית כבר הציעו חילופי שטחים שיאפשרו לחלק מההתנחלויות להישאר.

מוסי רז: צריך לשבת אל שולחן הדיונים ולהיות מוכנים לוויתורים כואבים.

מוסי רז: בצדק קובעים היהודים את יחסם למדינות העולם בהתאם ליחס שאותן מדינות נותנות ליהודים.

מוסי רז: מדינה שנותנת יחס טוב ליהודים היא מדינה טובה בעינינו, מדינה שנותנת יחס רע ליהודים היא מדינה רעה בעינינו.

מוסי רז: באותו אופן אנו נמדדים ביחסנו כלפי הפלסטינים אזרחי ישראל.

מוסי רז: אנחנו חייבים לבנות כאן חברה משותפת ושוויונית.

מוסי רז: מתוך העיקרון הזה גם אנחנו לא יכולים להמשיך להתיר סחר בנשק עם דיקטטורות רצחניות.

מוסי רז: אסור ש-Made in Israel יהיה סמל לשיתוף פעולה עם הגרועים שבעריצים.

מוסי רז: אסור שנשק ישראלי יופנה אל אזרחים חפים מפשע, לא בבורמה ולא בשום מקום אחר בעולם.

מוסי רז: המאבק לחברה צודקת עובר גם בפירוק מועדון ההון-שלטון והפחתת הריכוזיות במשק הישראלי.

מוסי רז: קבוצה קטנה ואקסקלוסיבית של בעלי הון שולטת במרבית נכסי הטבע שלנו, בחברות הציבוריות שכספי הפנסיה שלנו מושקעים בהן, בעיתונים שאנחנו קוראים – בכולם הם משתמשים אך ורק לטובתם האישית.

מוסי רז: לחברי הכנסת הדתיים והחרדים – אני לא רואה כאן כרגע כאלה – אני רוצה לומר: אתם ואנחנו – – –

אורי מקלב: יש כאן גם כאלה.

מוסי רז: אה, יפה.

מוסי רז: היי, שלום.

מוסי רז: מאסנו בכפייה.

מוסי רז: לא נוכל להשלים עם היעדר תחבורה ציבורית בשבת, לא נשלים עם העובדה שזוגות אינם יכולים להתחתן בנישואים אזרחיים, לא נקבל את זה שאנשים אינם יכולים לאמץ רק בגלל נטייתם המינית.

מוסי רז: כמו שמצאנו פתרון יצירתי לשאלת החמץ במכירה לתושב אבו גוש, אפשר וצריך למצוא פתרונות יצירתיים לשאלות הללו.

מוסי רז: אבל מתוך העיקרון הזה שאין לכפות על איש דבר, אני גם מקבל את דעתכם: אין לכפות על איש לעבוד בשבת גם אם הוא שחקן כדורגל; אין לכפות על גיוס תלמידי הישיבות, אין בכלל לגייס אנשים בכפייה, לא דתיים ולא חילונים, יש לבטל את גיוס החובה.

מוסי רז: אנחנו לא ב-1948, האוכלוסייה גדלה פי 15 מאז.

מוסי רז: שני הגבולות הארוכים ביותר שלנו הם גבולות של שלום.

מוסי רז: בלי עודפי השומן, יוכל צה"ל להתייעל ולהתחזק.

מוסי רז: מה שמתאים לצבאות החזקים בעולם, יתאים גם לנו.

מוסי רז: לצעד כזה תהיה השפעה חיובית אדירה על החברה והכלכלה הישראלית.

מוסי רז: בואו נגיע להסכמות הללו.

מוסי רז: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת החדש-ישן מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: אתם רואים, חברי הכנסת, שזה משפיע?

יולי יואל אדלשטיין: ביציעים גם כן כבר מוחאים כפיים, למה לא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין לברך את חבר הכנסת מוסי רז.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו גם מתקרבים להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין, אתה יכול לשאת דברים, לברך את חבר הכנסת מוסי רז.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד, עמיתיי חברי הכנסת, לשאת כמה דברי ברכה לכבודו של מוסי רז, שיהיה אחד המצוינים שבין חברי הכנסת.

דב חנין: חברת הכנסת זהבה גלאון השאירה מאחוריה נעליים גדולות; אני רוצה לומר לכם, מוסי רז הגיע עם רגליים מאוד גדולות.

דב חנין: חברת הכנסת זהבה גלאון הייתה פרלמנטרית מצוינת; אני רוצה לומר לכם, חבר הכנסת מוסי רז יהיה פרלמנטר מעולה, ואני אפילו לא לוקח שום סיכון כשאני אומר את זה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: תשאלו איך אני יודע?

דב חנין: זה פשוט, הוא יעשה את זה מצוין מכיוון שהוא כבר עשה את זה מצוין.

דב חנין: אני לא הייתי חבר כנסת כשמוסי רז היה כאן, אבל בשלוש השנים האלה, בין 2000 ל-2003, מוסי רז הטביע את חותמו בבית הזה, וחותמו נשאר איתנו.

דב חנין: למשל, חותמו נשאר איתנו בחוק ייצוג הארגונים הסביבתיים במוסדות התכנון, חוק שאף אחד מאיתנו לא יכול לחשוב על המערכת בלעדיו.

דב חנין: בכל מוסדות התכנון יושבים נציגים של ארגוני הסביבה, מביעים את דעתם מסביב לשולחן, וזה בזכות חוק שחבר כנסת מוסי רז העביר.

דב חנין: אנחנו, אדוני היושב-ראש, נמצאים בעיצומו של קמפיין עולמי מרגש נגד הטרדות מיניות, קמפיין עולמי מרגש שהגיע גם לכאן, לארץ.

דב חנין: חבר הכנסת מוסי רז היה זה שהעביר כאן בכנסת חוק חלוצי נגד הטרדות מיניות בצבא, עוד לפני הקמפיין ולפני שהנושא נעשה לנושא כל כך בולט בכותרות.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, הפעילות של מוסי רז כחבר כנסת היא חלק מקריירה ציבורית מרשימה, שבה בכל תחנה הוא פרץ דרך והוביל.

דב חנין: אני רוצה להתחיל ב-1989, 1990, כאשר מוסי רז עמד בראש מועצת אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.

דב חנין: אדוני השר לוין, זו הייתה קואליציה של השמאל באוניברסיטה, קואליציה של השמאל שכללה את רצ ומפ"ם – זה היה בזמן שלפני מרצ – אבל גם את קמפוס התנועה היהודית-ערבית שפעלה באוניברסיטה.

דב חנין: ואני רוצה לומר לך, השר לוין: זו הייתה הסנונית שבישרה את רק"ח של 1992, שלטון השמאל באוניברסיטה ביטא את מה שקרה אחר כך גם כאן בכנסת: קואליציה שנשענה גם על תמיכת חברי כנסת ערבים והובילה את המדינה הזו להתחלת תהליך שלום, להתחלת מהלכי שוויון, להתחלת מהלכי שינוי חברתי.

דב חנין: באותן שנים, 1992–1994, מוסי רז היה מזכיר סיעת מרצ בכנסת ועשה אז עבודה פרלמנטרית חשובה באותה בנייה של קואליציה, שעשתה פה מעשה, בארץ הזאת, לכיוון אחר.

דב חנין: לאחר מכן, במשך שש שנים הוא הוביל את תנועת שלום עכשיו והיה המזכ"ל שלה.

דב חנין: לאחר הקדנציה שלו בכנסת, עמיתיי חברי הכנסת, הוא היה ונבחר לתפקיד יושב-ראש ארגון הגג של ארגוני הסביבה, וגם כאן הוא מילא תפקיד חשוב באיחוד ובגיבוש של התנועה הסביבתית, תנועה שכוללת גוונים שונים אבל יודעת לבצע אחדות של שונים כדי לקדם מטרה וערכים משותפים.

דב חנין: חבר הכנסת מוסי רז, כפי ששמעתם מנאומו, מחויב עד הסוף למאבק למען השלום.

דב חנין: חבר הכנסת מוסי רז, כפי ששמעתם מנאומו, מחויב עד הסוף למאבק למען השוויון, מחויב למקומם השווה של האזרחים הערבים במדינה הזו, מחויב למקומן השווה של הנשים במדינה הזו, מחויב למקומם השווה של בני קהילות הלהט"ב כאן, מחויב למקומם השווה של המזרחים.

דב חנין: חבר הכנסת מוסי רז מחויב לצדק חברתי.

דב חנין: חבר הכנסת מוסי רז מחויב ופעיל בתחום הסביבתי.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, בכנסת שבה האתגרים כל כך גבוהים וכל כך קשים, הצטרפותו של מוסי רז היא באמת באמת חשובה; היא תרומה לכל המאבקים שלנו.

דב חנין: אני מאחל לך, מוסי, הרבה הרבה הצלחה במאבקים המשותפים.

דב חנין: אני רוצה לברך את בני המשפחה שנמצאים איתו.

דב חנין: אתם יכולים להיות מאוד גאים באיש שאתם תורמים לנו היום למאבק המשותף בכנסת.

דב חנין: בהצלחה לך, בהצלחה לכולנו.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע עכשיו על הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה מאז המושב הקודם ועל תוכניות הממשלה למושב הקרוב, כפי שמסר ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד, מצביע בעד אישור ההודעה של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע נגד, מטבע הדברים, מתנגד להודעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הודעת ראש הממשלה – 54 נגד – 45 נמנעים – אין הודעת ראש הממשלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 54 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: מליאת הכנסת אישרה את הודעתו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית הרשה לי, היושב-ראש, להצטרף באמת לברכות ולאיחולים לכל חברי הכנסת החדשים, וחברת הכנסת, שהושבעו.

): בעקבות כך יש לנו לא מעט שינויים בהרכבי הוועדות ואני מקריא אותם עכשיו.

): להלן חילופי אישים בוועדות הכנסת: מטעם סיעת המחנה הציוני, בעקבות התפטרות חברי הכנסת מנואל טרכטנברג ואראל מרגלית, בוועדת הכנסת – במקום חברת הכנסת מרב מיכאלי תכהן חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

): בוועדת הפנים והגנת הסביבה – במקום חברת הכנסת רויטל סויד תכהן חברת הכנסת יעל כהן-פארן; במקום חברת הכנסת יעל כהן-פארן, שכיהנה כממלאת מקום קבועה, תכהן חברת הכנסת לאה פדידה כממלאת מקום קבועה.

): בוועדת החוץ והביטחון – במקום חברת הכנסת שלי יחימוביץ יכהן חבר הכנסת חיליק בר; במקום הפנוי לסיעה תכהן חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין כממלאת מקום קבועה.

): בוועדת המדע והטכנולוגיה – במקום חבר הכנסת יואל חסון יכהן חבר הכנסת סאלח סעד.

): בוועדת החינוך, התרבות והספורט – במקום חברת הכנסת מרב מיכאלי יכהן חבר הכנסת יוסי יונה.

): בוועדה לענייני ביקורת המדינה – במקום חבר הכנסת איתן ברושי תכהן חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

): בוועדת הכספים – במקומות הפנויים לסיעה יכהנו חברי הכנסת איתן ברושי ויצחק הרצוג.

): בוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות), בהצעת חוק בעניין תקופת לידה והורות ובהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דיור בהישג יד), הוועדה בראשות רחל עזריה – במקום חבר הכנסת יוסי יונה יכהן חבר הכנסת סאלח סעד.

): בוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ושוויון חברתי – במקום חבר הכנסת יוסי יונה תכהן חברת הכנסת לאה פדידה.

): תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא צריכים הצבעה, אני מבינה.

טלי פלוסקוב: גברתי מזכירת הכנסת, ההודעה לא מצריכה הצבעה?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים לנושא הבא: המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין הכרזה על מצב חירום – דיון והצבעה אנחנו נבצע.

טלי פלוסקוב: כרגע אני מזמינה את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אבי דיכטר, בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: גברתי יושבת-הראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני המליאה את המלצות הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת חוקה, חוק ומשפט לעניין הכרזה על מצב חירום, בהתאם לסעיף 69 לתקנון הכנסת.

אבי דיכטר: חוק-יסוד: הממשלה משנת 2001 קובע כי סמכות ההכרזה על מצב חירום תהיה בידי הכנסת, ביוזמתה או על פי הצעת הממשלה, וכי תוקף ההכרזה לא יעמוד על יותר משנה.

אבי דיכטר: במהלך 40 שנותיה הראשונות של המדינה נחקקו חוקים, תקנות וצווים שתוקפם מותנה בקיומו של מצב החירום.

אבי דיכטר: בחוקים ובצווים אלה נקבעו הסדרים חיוניים הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה כלכלית.

אבי דיכטר: אם הכנסת לא תשוב ותכריז על מצב חירום, הסדרים חיוניים אלה יפקעו.

אבי דיכטר: הפתרון לכך הוא במהלכי חקיקה שינתקו את זיקתם של החוקים והצווים האלה להכרזה על מצב חירום.

אבי דיכטר: בשנים עברו, צריך להודות, הנושא הוזנח.

אבי דיכטר: אולם בשמונה השנים האחרונות מפקחת הוועדה המשותפת באופן הדוק יותר על עבודת הממשלה, ואכן ניכרת התקדמות בנושא.

אבי דיכטר: בשנת 2000, לפני 17 שנה, עמדו בתוקף תשעה חוקים ו-165 צווים שתוקפם מותנה במצב חירום, ולעומת זאת כיום עומדים בתוקף שישה חוקים ו-21 צווים בלבד.

אבי דיכטר: סקירה מלאה של ההתקדמות בשנים האחרונות הופצה לכלל חברי הכנסת, אבל בחרתי לפרט את עיקר ההתקדמות מאז ההכרזה הקודמת.

אבי דיכטר: במהלך השנה שחלפה מאז ההכרזה הקודמת הוסדרו חוק אחד ושני צווים.

אבי דיכטר: בעקבות בחינה בין-משרדית, בהובלת משרד האוצר, של הוראות חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, נמצא כי אין צורך בתיקוני חקיקה כדי לנתק את זיקתו של חוק זה למצב החירום, ומשכך הוסדר מעמדו.

אבי דיכטר: זיקתם של שני צווים נוספים למצב החירום נותקה עם כניסתה לתוקף של חקיקה בתחומי ייצור החלב והמספוא.

אבי דיכטר: הסדרתם של שני חוקים ושישה צווים מונחת כיום לפתחה של הכנסת בהצעות חוק ותקנות, שהובאו לאישורה אבל טרם אושרו.

אבי דיכטר: ועדת החוקה חוק ומשפט דנה בימים אלה בחלק שפוצל מחוק המאבק בטרור ואמור להסדיר את מעמדו של חוק המעצרים המינהליים.

אבי דיכטר: על שולחנה של ועדת הכלכלה מונחות הצעות חוק בתחומי הדבש, הצעצועים המסוכנים והתעבורה, וכמו כן תקנות בתחום הדיג.

אבי דיכטר: שתי הצעות חוק נוספות הונחו על שולחן הכנסת לאחרונה, ואחת אף צפויה לעלות לדיון בקריאה ראשונה בהמשך סדר-היום.

אבי דיכטר: עניינה תיקון לחוק הכניסה לישראל בעניין יציאה לחוץ-לארץ.

אבי דיכטר: בהקשר זה ראוי לציין כי החקיקה שבטיפולן של הוועדות מונחת על שולחנן כבר זמן רב, וחלקה אף הועבר אליהן עוד בכנסות קודמות.

אבי דיכטר: אני מנצל הזדמנות זו כדי לקרוא לראשי הוועדות ולחברים בוועדות האלה להאיץ את קידומן של הצעות החוק והתקנות, כדי שניתן יהיה להתקדם בצעדים נוספים לעבר ביטולו של מצב החירום.

אבי דיכטר: פרט לחקיקה שהסתיימה ולזו שמונחת לפתחה של הכנסת כיום, הייתה התקדמות נוספת בכמה נושאים.

אבי דיכטר: במסגרת חוק התוכנית הכלכלית נחקק פרק המסדיר את ענף התמרוקים, שכיום מוסדר בצו שתוקפו מותנה בהכרזה על מצב חירום.

אבי דיכטר: כדי שניתן יהיה לבטלו, יש צורך בתקנות משלימות.

אבי דיכטר: תקנות כאלה כבר הובאו לאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אך בגין מחלוקות שונות נמשכו על ידי השר, ובכוונתו להביא תקנות חדשות בעתיד הקרוב.

אבי דיכטר: נושא נוסף שחלה בו התקדמות הוא תיקון לחוק שעות העבודה והמנוחה, שכבר אושר בממשלה וצפוי להגיע לכנסת בשבועות הקרובים.

אבי דיכטר: כמו כן, פורסם תזכיר חוק הספנות (ביטחון), שנועד להחליף חוק נוסף.

אבי דיכטר: מדיווחי משרדי הממשלה לוועדה המשותפת עולה כי במהלך כנס החורף, הכנס הנוכחי, צפויות להגיע לכנסת כמה הצעות חוק בתחומי תפיסת מקרקעים בשעת חירום, הגז הביתי והקרינה המייננת, ואלו יאפשרו את ביטולם של חוק אחד ושל שבעה צווים נוספים.

אבי דיכטר: עד כאן לגבי מהלכי החקיקה שנעשו השנה, ואלו שבדרך לכנסת.

אבי דיכטר: הוועדה המשותפת תמשיך להתכנס במהלך השנה כדי לפקח מקרוב על משרדי הממשלה ולוודא כי העבודה נמשכת במלוא המרץ.

אבי דיכטר: עניין נוסף שראוי להסב את תשומת ליבכם אליו, גברתי היושבת-ראש וחבריי חברי הכנסת, הוא סמכות הממשלה להתקין תקנות שעת חירום.

אבי דיכטר: המשמעות העיקרית של הכרזה על מצב חירום היא הסמכות שמוקנית לממשלה מכוחה להתקין תקנות שעת חירום מוגבלות בזמן, שבכוחן לגבור על חקיקת הכנסת.

אבי דיכטר: זו גם הסיבה שההכרזה מוגבלת בכל פעם בשנה.

אבי דיכטר: בחודש אוגוסט האחרון, לראשונה מאז 2010, עשתה הממשלה שימוש בסמכותה זו, והתקינה תקנות שעת חירום שנועדו להבטיח את קיומם של שירותי עבודה חיוניים בוועדה לאנרגיה אטומית.

אבי דיכטר: תקנות אלה עתידות לפקוע במחצית חודש נובמבר הקרוב אם לא יבוטלו קודם לכן, ואולם הממשלה בוחנת אפשרות להאריך את תוקפן – אם יהיה צורך בכך, באמצעות חקיקה שתובא לאישור הכנסת.

אבי דיכטר: חבריי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, כפי שציינתי, משרדי הממשלה פועלים כדי לנתק את זיקתם של החוקים והצווים השונים למצב החירום, והוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט תמשיך לפקח על כך באופן הדוק כבעבר.

אבי דיכטר: לפיכך, הוועדה ממליצה לכנסת להאריך את תוקפו של מצב החירום בכעשרה חודשים נוספים, עד יום א' באלול התשע"ח, 12 באוגוסט 2018.

אבי דיכטר: אבקש מחברי הכנסת לאשר את ההמלצה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אבי דיכטר.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו נקיים כאן דיון אישי.

טלי פלוסקוב: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחריה – חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות לרשותך, גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אנחנו מתכנסות ומתכנסים עכשיו לדיון שחוזר על עצמו כל חצי שנה.

תמר זנדברג: כל פעם אנחנו מתבקשות ומתבקשים כאן להאריך את מצב החירום שקיים כאן ושורר כאן מאז קום המדינה.

תמר זנדברג: יש כביכול איזה תהליך זוחל של הוצאת דברים, פעם זה כוורות הדבורים ופעם זה חלוקת הגלידה, אבל בתכל'ס אני לא חושבת שהתהליך הזה אי-פעם יסתיים, זה יהיה כמו הפרדוקסים של זנון, זה יהיה כמו איזו ארנבת שכל הזמן – אף פעם לא מגיעה לקו הסיום.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי יש כאן איזו הוויה של להשאיר אותנו כלואים במצב חירום תמידי – כל הזמן עומד לקרות משהו, כל רגע מלחמה עומדת לפרוץ, ונדמה לי שאת הלך הרוח הזה שמענו בצורה הבוטה, הזחוחה והפרנואידית ביותר ממש לפני שעה קלה מראש הממשלה, שפשוט – נאום שקשה לי להגדיר אותו במילים, יש לי רק שתי מילים לומר על הנאום הזה: הוא מפחד.

תמר זנדברג: וממה הוא מפחד?

אורן אסף חזן: זה אתם מפחדים.

תמר זנדברג: לא מהחמוצים, ואפילו לא ממך, לא מאיראן ולא מהפלסטינים, אלא מדבר אחד – מהשחיתות, שהוא יודע שמציפה את סביבתו ואותו, ומחקירות המשטרה.

תמר זנדברג: ולכן אנחנו נשמע כאן שוב ושוב, מלונדון ועד הודו, נשמע כאן שוב ושוב על החמוצים, על הפחיות, ועל כל מה שנרצה, ועל דבר אחד לא נשמע: מתי ראש הממשלה נכנס לחקירת המשטרה ומתחיל לענות ברצינות על השאלות של החוקרים על הסיגריות, ועל השמפניה, ועל הקופון, על הצוללות – – –

אורן אסף חזן: – – – על הסתה נגד המדינה, מתי אתם תיכנסו לחדרי חקירות?

תמר זנדברג: זה יהיה הרבה אחרי שאתה כבר לא תהיה פה, אתה יכול להירגע.

אורן אסף חזן: אני עדיין צעיר, תמר.

אורן אסף חזן: את יודעת מה?

אורן אסף חזן: זה עצוב שזה יהיה אחרי.

תמר זנדברג: זה מה שבאמת מפחיד את ראש הממשלה, זו התשובה שהוא חייב לאזרחיות ולאזרחי ישראל, ומכיוון שאין לו תשובה לדבר הזה – –

אורן אסף חזן: – – – בחדר חקירות, על פגיעה בחיילי צה"ל.

תמר זנדברג: – – אנחנו פעם אחרי פעם נשמע כאן את הנאומים המאוד-מאוד יפים – –

אורן אסף חזן: על פגיעה בכבוד המדינה, על פגיעה בגאווה הלאומית.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן אסף חזן, ראיתי שאתה רשום לדבר.

אורן אסף חזן: – – –

טלי פלוסקוב: אז בבקשה לא להפריע.

תמר זנדברג: – – ומלוטשים, ונראה את תנועות הראש הזחוחות – –

אורן אסף חזן: – – – זה דבר לא נורמלי.

תמר זנדברג: – – אבל יש לנו דבר אחד לומר לראש הממשלה: מושחת, הביתה.

תמר זנדברג: תודה.

אורן אסף חזן: אתם צריכים ללכת הביתה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

אורן אסף חזן: שלחנו את זהבה גלאון, נשלח את כולכם – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יואל חסון – –

אורן אסף חזן: – – שונאי ישראל שכמותכם.

טלי פלוסקוב: – – אם יהיה באולם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות לרשותך.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא אדבר על השינויים במצב החירום.

מיקי רוזנטל: אין מנוס מלהתייחס לנאום הגאוותני, המלא היבריס, של ראש הממשלה.

מיקי רוזנטל: עומד מעל דוכן הכנסת אדם שחשוד בשוחד, מרמה והפרת אמונים, וסונט בכל מה שמשמעותי לנו, ואומר שהוא נהדר, יש לנו עם נהדר, ורק יש בעיה: הנכים הם חמוצים, העניים הם חמוצים, המשטרה חמוצה, היועץ המשפטי לממשלה חמוץ, השופטים חמוצים, התקשורת חמוצה, רק אני מותק.

שלי יחימוביץ': המשטרה, בית המשפט.

מיקי רוזנטל: המשטרה חמוצה, כולם, כולם חמוצים, אבל אני מותק.

מיקי רוזנטל: טיפת צניעות, אתה יודע מה?

מיקי רוזנטל: נאמר שאתה לא חשוד בפרשת הצוללות; זה לא מטריד אותך?

מיקי רוזנטל: אתה מדבר על פרשת הצוללות ואתה לא אומר: תשמע, זה מטריד.

מיקי רוזנטל: אני לא חשוד, אבל מטריד אותי שמערכת הביטחון, נתגלו בה כשלים כאלה שאנשים חלילה קיבלו שוחד, אני מקווה שזה לא נכון – אבל תגיד איזו מילה.

מיקי רוזנטל: אין לך מה להגיד כי כל המקורבים שלך חשודים בטינופת הזאת?

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם, נתניהו טובע במצולות.

מיקי רוזנטל: זו כבר לא פרשת הצוללות, זו פרשת המצולות.

מיקי רוזנטל: כי אם ביבי היה ראש ממשלה טוב כמו שהוא קופירייטר טוב, אז יכול להיות שלא היינו בצרות שאנחנו נמצאים בהן, אבל הוא קופירייטר באמת מצוין.

מיקי רוזנטל: נאום החמוצים נועד לעשות פה ספין על אחד הכישלונות הכי נוראיים שלו, מבחינתו, וזה הקומבינה שמכונה החוק הצרפתי.

מיקי רוזנטל: הדבר שהוא ניסה להעביר פה בימים האחרונים וכשל, לשמחתי מת בנשיקה צרפתית – החוק הזה, הדוחה, המגעיל, המושחת, שנועד להציל את עורו, והוא עומד כאן:

מיקי רוזנטל: חמוצים, חמוצים, חמוצים.

מיקי רוזנטל: אגב, כל העבריינים עושים אותו דבר; אתם יודעים מה עושים עבריינים?

מיקי רוזנטל: מקללים את השופטים, מקללים את המשטרה, מאשימים את כל העולם, כי זו דרכם של עבריינים.

מיקי רוזנטל: לצערי, ראש הממשלה נאם פה את נאום החמוצים, שהיה בעצם נאום הלחוצים.

מיקי רוזנטל: הוא כל כך לחוץ, החקירות כל כך מעיבות עליו, כל כך מתקרבות אליו, והוא יודע, הוא מנסה להציל את עורו בכל מיני תחכומים וקשקושים.

מיקי רוזנטל: אני שמח ומודה לכחלון שעמד על העניין הזה ואמר: לא במשמרת שלי נעביר את החוק המושחת הזה, והחוק הזה, לשמחתי, טבע במצולות.

מיקי רוזנטל: אני מודה לכל חברי כולנו על האומץ הציבורי – כי איימו עליהם; ביטן אמר במפורש, בקולו, שמעתי – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

מיקי רוזנטל: – – אנחנו נפיל את הקואליציה אם לא יעבור החוק המושחת הזה.

מיקי רוזנטל: ובכן, אני אומר לכם את הדבר הבא – –

טלי פלוסקוב: תודה.

מיקי רוזנטל: משפט סיום.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

מיקי רוזנטל: – – החוק הזה הוא כל כך אבסורדי, שמי שנתן שוחד לראש הממשלה, לכאורה, נתן לו סיגרים בפרשת 1000 וניסה לתת לו מתנות בפרשת 2000, נגדו מתקיימת חקירה, והוא יועמד למשפט.

מיקי רוזנטל: אנשים יועמדו למשפט ויורשעו בשוחד, וראש הממשלה חושב שהוא יצא מזה נקי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

מיקי רוזנטל: אדוני ראש הממשלה, הדרך למעשיהו פתוחה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חבר הכנסת יהודה גליק, אם יהיה באולם.

טלי פלוסקוב: לרשותך עד שלוש דקות.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בכל פעם אנחנו נדרשים לבקשת הממשלה כדי לחדש הכרזה על מצב חירום.

מסעוד גנאים: לפני כשעה ראש הממשלה תיאר לנו את המצב בישראל, שזה גן עדן, שזה שקט פסטורלי, אז בשביל מה מצב חירום?

מסעוד גנאים: מה יש?

מסעוד גנאים: הרי פה גן עדן.

מסעוד גנאים: אנחנו – כך הוא אמר:

מסעוד גנאים: תושבי מדינת ישראל הם המאושרים ביותר בעולם; אין עוני, אין שום דבר, והכול מאה אחוז, הכול גן עדן.

מסעוד גנאים: אז בשביל מה מצב החירום?

מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, כאשר שמעתי את ראש הממשלה, את נאומו, איך הוא מתאר את המצב – באמת הוא אלוף, הוא אלוף בשיווק סחורה מקולקלת – הוא הזכיר לי את הסיפור הזה על ג'וחא, אתם מכירים אותו?

מסעוד גנאים: ג'וחא רצה למכור את הפרה שלו.

מסעוד גנאים: הפרה שלו חלשה, רזה, חולה, זקנה, אז הוא נתן אותה למשווק, ואמר לו: תלך לשוק, תמכור אותה.

מסעוד גנאים: הבן-אדם הזה לקח את הפרה, וג'וחא הלך אחריו ועמד מהצד.

מסעוד גנאים: האיש המשווק התחיל להגיד: מי יקנה פרה שמנה, צעירה, יפה?

מסעוד גנאים: והתחיל להקריא את התארים ואת התכונות והמאפיינים הטובים שלה.

מסעוד גנאים: אז ג'וחא אמר:

מסעוד גנאים: עם כל התכונות האלה והמאפיינים של הפרה שלי, אני לא רוצה למכור.

מסעוד גנאים: תחזיר לי אותה.

מסעוד גנאים: נתניהו ניסה למכור לנו פרה רזה, חלשה, חולה, וחשב שאנחנו נלך עם הפרה הביתה.

מסעוד גנאים: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברת הכנסת מיכל בירן, שוב, אם תהיה באולם.

איתן ברושי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מחפש את השר התורן.

איתן ברושי: יש כזה שר?

איתן ברושי: יכול להיות שיש מצב חירום וקראו לכולם לקבינט, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון?

טלי פלוסקוב: אני עוצרת את השעון, אתה רשאי לדבר.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

איתן ברושי: הבעיה שלי זה לא לדבר, הבעיה שלי היא שהממשלה תשמע.

איתן ברושי: אני – – –

מיקי רוזנטל: אין ממשלה בישראל וגם אם יבוא שר זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: זו ממשלת צללים, הפכה להיות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מהעוזרים והרכזים לדאוג שהשר יגיע לאולם.

קריאה: אופיר אקוניס.

טלי פלוסקוב: אופיר אקוניס.

טלי פלוסקוב: הוא היה פה.

מיקי רוזנטל: היה פה.

איתן ברושי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני לא חושב שהדיון הזה מעיד על מצב חירום.

איתן ברושי: הוא מעיד על תהליך לא מסודר של נושא שלא מושלם וחוזר אחת לתקופה לכאן לכנסת.

איתן ברושי: בכל מקרה, למיטב ידיעתי, כפי שאני יודע, המחנה הציוני תומך בבקשה של הממשלה.

איתן ברושי: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר שיש מקום אחד ומגזר אחד שיש בו מצב חירום, וזה המגזר החקלאי וההתיישבותי.

איתן ברושי: בימים האחרונים היינו עדים למחדל ביטחוני ממשי של חדירה של קרוב ל-100 פלסטינים שעברו את המכשול – שהשקיעו בו הרבה מאוד כסף – ופשטו במועצה אזורית לכיש על יישוב שנקרא שקף, והייתי אומר שחיסלו יישוב בישראל, לפחות את החקלאות שלו.

איתן ברושי: זהו מחדל גם של כוחות צה"ל וכוחות הביטחון האחרים, משטרה ומג"ב, וזהו מחדל שיוצר רצף של פגיעה בלתי הגיונית, בלתי סבירה ובלתי מידתית בחקלאות ובהתיישבות כתוצאה מחוסר יכולת של ממשלת ישראל והגורמים הביטחוניים להגן על חקלאי ישראל אפילו בתחום היישובים שאינם מעבר לקו הירוק.

איתן ברושי: ולכן, בהזדמנות הזאת חשבתי שהשר לביטחון פנים יהיה פה.

איתן ברושי: אתה לא מבין את האדישות של הממשלה.

איתן ברושי: כל פעם נדמה לך שהיא מתרגלת למחדלים של עצמה, וזה בתוספת לקשיים האחרים, שהם ידועים, ונדבר על זה במשך השבוע – מחדל המים, שפתאום הממשלה גילתה שאין מים והיא לא ערוכה למשבר הזה.

איתן ברושי: והינה, הפשיעה החקלאית יכולה להיות המסמר האחרון בארון המתים שבו הממשלה קוברת את החקלאות בישראל.

איתן ברושי: אני לא שמעתי התבטאות של ראש הממשלה, ואמרתי לו את זה, ואני גם לא שומע את ההתבטאות – גם לא היה דיון בוועדת החוץ והביטחון.

איתן ברושי: גם לא שמעתי את שר החקלאות על פי תפקידו יוצא משגרת יומו ומזעיק את עם ישראל כדי לבדוק מה קרה פה ואיך מונעים את זה ואיך מפצים אותם.

איתן ברושי: האם הם אשמים שהם יושבים במקום שהם יושבים בו, כשליחות של עם ישראל, ועם ישראל לא מסוגל לשמור עליהם, אנשים שרובם עושים מילואים?

איתן ברושי: ולכן אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שמצב החירום לא נובע מהדיון הזה – שהוא שגרה של תקלות בפרוצדורה שהייתה צריכה כבר להסתיים ואנחנו כמובן לא נפריע למהלך הזה; אבל מצב החירום מתקיים במקום שהממשלה לא מתפקדת, במקום שהיא הפקירה את המרחב הכפרי והפקירה את החקלאים – –

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לסיים.

איתן ברושי: – – ולא רק שהיא פוגעת בהם במדיניות לא אחראית, היא לא מסוגלת לממש את הריבונות ולתת גיבוי למי שיושב על הגדר – או גדר ההפרדה או גדר מול החמאס או גדר מול החיזבאללה.

איתן ברושי: אנחנו צריכים להצדיע למתיישבים ולשאול את הממשלה מהו גבול המחדלים שהיא מוכנה לסבול.

איתן ברושי: אני מקווה שהאירוע הזה בשקף יהיה קו פרשת המים ומכאן לא עוד.

איתן ברושי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איתן ברושי.

טלי פלוסקוב: שוב, השר לא נמצא באולם, אתם רשאים לדבר כמה – – –

קריאה: קראנו לו, הוא בדרך.

מיקי לוי: חבר הכנסת ברושי יכול היה להמשיך לדבר, למה הפסקת אותו – – –

טלי פלוסקוב: כן, כן, אני אמרתי.

טלי פלוסקוב: אמרתי, אבל הוא סיים את דברו.

טלי פלוסקוב: זה לא בגלל שאני אמרתי לסיים.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל בירן – אינה נוכחת; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, אדוני.

קריאה: נחמן – – –

נחמן שי: – – – חמוץ.

טלי פלוסקוב: הינה השר כאן, לכן אני כן מגבילה, שלוש דקות לרשותך.

נחמן שי: השר ירד מהירח, הוא הגיע.

נחמן שי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, שלום לכם.

נחמן שי: אני רוצה להעיר כמה הערות, כי בכל שנה – ויש לי כבר כמה שנים בבית הזה – הדבר הזה עולה על סדר-היום, שאלת מצב החירום, ואז אנחנו מתבשרים שמתקדמים ומתקדמים ומתקדמים; כולם יודעים שמצב החירום הזה כמו שהוא, שאפשר בשעתו לפוצץ את ספר החוקים בחוקים ובצווים שכל קשר בינם לבין מצב חירום היה מקרי לחלוטין – זה דווקא קרץ לשרים ולמשרדי הממשלה להשתמש במצב החירום ולהעביר כל מיני חוקים, מדבש ועד נייר טואלט, הכול נכנס פנימה והכול נראה חירום.

נחמן שי: ובאמת, רק מ-2009, זה כבר שמונה שנים, תשע עוד מעט, מתחילים לצמצם את זה, אבל מצמצמים את זה בקצב כל כך איטי, שזה מביש וזה לא לכבודה של הכנסת.

נחמן שי: עדיין, שישה חוקים ו-21 צווים מחכים ומחכים ומחכים כדי לשנות אותם.

נחמן שי: בשנת 2017 אי-אפשר לטעון שיש מצב חירום קבוע, מתמיד ומתמשך במדינת ישראל; יש עליות וירידות, פעם נופלים טילים ופעם נופלות רקטות, ופעם נופלים פגזים ופעם יורים ופעם שוכחים – תכף אני אדבר על זה – אבל אי-אפשר להנציח את מצב החירום הזה ואי-אפשר לנהל מדינה, פסיכולוגית, בתחושה שכל הזמן יש מצב חירום וכך החיים נמשכים.

נחמן שי: אין מצב חירום כל הזמן.

נחמן שי: יש חיים נורמליים.

נחמן שי: ראש הממשלה אמר קודם ששלושה מיליון ישראלים יצאו בחודשים האחרונים לחוץ-לארץ.

נחמן שי: איך הם יצאו אם היה מצב חירום?

אורן אסף חזן: נחמן, 3.2 מיליון תיירים זרים באו לישראל.

נחמן שי: גם זה, אבל הוא דיבר על זה שמיליוני ישראלים יצאו מהארץ לביקורים בחוץ-לארץ.

נחמן שי: אז אם היה חירום, ואנחנו עומדים – – –

טלי פלוסקוב: נכון, נכון.

נחמן שי: כאן אני רוצה להעיר עוד הערה אחת, שהיא מאוד חשובה בעיניי.

נחמן שי: שר הביטחון דיבר בישיבת הסיעה שלו על כך שהחיזבאללה עומד מאחורי הירי שהיה בשבת לתוך ישראל מגבול סוריה.

נחמן שי: אין לכך שום סימוכין מודיעיניים, לפי דברים שהופיעו בעיתון מייד אחר כך.

נחמן שי: אני חושב שצריך להתייחס מאוד מאוד בזהירות לגבול הצפון: לא להשמיע הצהרות שאין מאחוריהן בסיס, לא לסבך מצד אחד את החיזבאללה, לא להיכנס בסורים.

נחמן שי: לחשוב היטב על כל מילה שנאמרת, כי יש במזרח התיכון דינמיקה של הצהרות, של איומים, ומילים שנזרקות לאוויר הופכות מהר מאוד לאבק שרפה ולאש.

נחמן שי: ואני תובע משר הביטחון לנהל את היחסים עם השכנים שלנו בצפון – הם לא אהובים עלינו במיוחד אבל הם שכנים שלנו – מאוד מאוד בזהירות, כי הדבר האחרון שמדינת ישראל צריכה היום, למרות שיש בה מצב חירום, הדבר האחרון שהיא צריכה זה מלחמה.

נחמן שי: תודה לך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמעתי את הנאום של חבר הכנסת דיכטר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע אם הדפסת את אותו נאום משנה שעברה או שכבר שמרת אותו מקודם כי אתה חזרת על אותו נאום, שאתה מתנצל על זה שאתה מבקש כי אתה לא משוכנע שצריך להאריך את תוקפו של מצב החירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והעילה, מהי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל מיני חוקים שלכאורה אי-אפשר לבטל את מצב החירום בגללם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל החוקים האלה, לא עשיתם כלום כקואליציה וכממשלה כדי לבטל אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו אמתלה שאין לה שום משמעות ואין לה שום עניין, כי אתם מתכוונים – מדינה אחרי 69 שנים עדיין נמצאת במצב חירום ואומרת שהיא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רק אזכיר לכם שכל העולם, אחרי ניסיון הפיכת הנפל בטורקיה, התקומם על שהכריזו על מצב חירום מוגבל בזמן והאריכו אותו בכמה חודשים: זה לא דמוקרטי, זה לא יכול להיות, המצב הזה בלתי אפשרי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומדינת ישראל, מדינה דמוקרטית, מאריכה – 69 שנים, היא מגיעה ליותר מ-70 שנים במצב חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז המצב הזה, הסיבות ולמה ואיך, אלה דברים שהם הבל הבלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לבטל את החוק הזה, ואני מזכיר לך, מר דיכטר: השלטון הצבאי עלינו, כאזרחי מדינת ישראל הערבים, הסתיים רשמית בשנות ה-60, אבל בפועל, עם כל החוקים שאתם מחוקקים, אתם לא צריכים, אתם לא זקוקים בכלל למצב חירום כי המצב הוא כבר חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא נותנים לאזרחי מדינת ישראל להרגיש שהם אזרחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בא עם חוק שהכותרת שלו היא אפרטהייד לפי חוק-יסוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עם כל זה, אתה גם מנסה רק עשרה חודשים הפעם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נו, ואנחנו נגיע לפני הפגרה, כי הפגרה תהיה ביולי – ואתה תביא אותו עוד פעם כדי לחדש אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אני אומר את זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אני בטוח שאין כוונה לבטל את מצב החירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש כוונה להנציח את מצב החירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצב חירום יסתיים ביום שהמדינה תהיה עצמאית, וכנראה אתה לא מרגיש שהמדינה היא מדינה עצמאית, אז אתה מכריז מצב חירום, מצב חירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אי-אפשר, אתם צריכים להוציא מהראש את העניין של החירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שיש מדינה מתוקנת, מדינה שמדברת על דמוקרטיה, והבסיס של הדמוקרטיה הוא שוויון מלא בין כל האזרחים – הצעת החוק שלך באה ואומרת: לא, אנחנו פה שני סוגים של אזרחים, ובמקרה אנחנו נקרא לכם אזרחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה, אנחנו נתנגד לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצב החירום הזה צריך להתבטל פעם אחת ולתמיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת סתיו שפיר, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חברת הכנסת ענת ברקו.

טלי פלוסקוב: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: כבוד יושבת-הראש, זו הקדנציה השנייה שלי כאן, אף פעם לא יצאתי באמצע נאום של ראש הממשלה.

סתיו שפיר: חשבתי לעצמי שיש איזשהו בסיס של כבוד למעמד הממלכתי הזה, למעמד הלאומי; ממלכתיות, הבנה שלא משנה כמה אנחנו יכולים להתווכח בין ימין לשמאל, בין עמדות כאלה או אחרות, בסוף אנחנו חלק ממשפחה אחת, בסוף לכל אחד ואחת מאיתנו אכפת מעתידה של מדינת ישראל.

סתיו שפיר: וזה מה שחשבתי גם לגבי ראש הממשלה ולכן כיבדתי את המעמד הזה.

סתיו שפיר: לא עוד.

סתיו שפיר: לא כשראש הממשלה עומד וקורע את שארית הממלכתיות לחתיכות, משסע וקורע את החברה הישראלית לגזרים.

סתיו שפיר: חמוצים?

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא, ראש הממשלה, לנכים ששוכבים על הכביש כדי לקבל קצבת מחיה נורמלית שמאפשרת להם לחיות בכבוד?

סתיו שפיר: חמוצים זה העניים?

סתיו שפיר: בזמן הנהגתך הגענו למקום ראשון בעוני בעולם, מקום ראשון בעולם המערבי בעוני לילדים; חמוצים אתה קורא להורים ולאחים לילדים עם מוגבלות שאין להם שמץ של מושג מה יקרה עם העתיד שלהם כי אתה הפקרת את מדיניות הרווחה?

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא לאזרחים שעובדים קשה ומתפרנסים בקושי, עם פחות מ-5,000 שקל בחודש?

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא לצה"ל ולשב"כ, ששרים בממשלתך קראו להם הזויים, יו"ר הקואליציה שלך קרא להם פחדנים, והשתלחו בהם, ויצאו נגדם ותקפו אותם?

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא למשפחות שכולות, שחברי כנסת ממפלגתך ישבו ותקפו אותם בבושה כזאת שלא נראתה פה אף פעם?

סתיו שפיר: אני ישבתי מולך וראיתי איך אתה יושב ולא מוציא הגה בזמן שמשפחות שאיבדו את היקר להן מכול בוכות מולך בוועדה; בסך הכול שאלו אותך: מי אחראי, מי נושא באחריות כדי שהמסקנות מצוק איתן ימומשו ולא נדע עוד צער כזה.

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא להם?

סתיו שפיר: חמוצים אתה קורא לאזרחי ישראל שלא הצביעו לך?

סתיו שפיר: להזכירך, מדובר ביותר משלושה-רבעים מהאזרחים.

סתיו שפיר: מה אתה חושב שאתה?

סתיו שפיר: שאתה העם ואין איש מלבדך?

סתיו שפיר: אמר את זה נשיא המדינה היקר, רובי ריבלין, יפה: המנהיג, השליט שעושה עצמו לקורבן.

סתיו שפיר: חמוצים, בגיחוך כזה, במבט הציני, עמוס שקרים, מכור לשנאה, מכור להסתה – – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

סתיו שפיר: תתבייש, ראש הממשלה.

סתיו שפיר: אני מתביישת בך.

סתיו שפיר: אני מתביישת בכל דקה שישבתי פה ועוד הקשבתי לך לפני שיצאתי מהמליאה – – –

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

סתיו שפיר: אני מתביישת בכך שאזרחי ישראל צריכים לשמוע את השקרים שלך.

סתיו שפיר: אני מתביישת בכך שאדם מסוכן כמוך ממשיך להנהיג את המדינה הזאת.

סתיו שפיר: אני מתביישת בכך – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה, חברת הכנסת סתיו שפיר.

סתיו שפיר: – – שהשחיתות הזאת ממשיכה לעטוף את המדינה – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

סתיו שפיר: – – במקום שמדינת ישראל תזכה למנהיגות שאנחנו כולנו ראויים לה.

טלי פלוסקוב: גברתי, אני מבקשת לסיים.

סתיו שפיר: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת סתיו שפיר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל ברקו, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחריה – חברת הכנסת יעל כהן-פארן, אם תהיה באולם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, למה ללכת עם פרצוף כזה חמוץ?

ענת ברקו: יום שמח היום בכנסת, פתיחת מושב החורף, לא? אני רוצה לענות על הסיפור של מצב חירום.

ענת ברקו: מצב חירום זה כשנכנסים וגונבים מחקלאים באופן כה בוטה טונות של סחורה חקלאית.

ענת ברקו: מצב חירום זה כשיורים עלינו טילים גם בצפון וגם בדרום ויש כוונות רעות שכל יום אנחנו מקבלים התרעה לגביהן ותזכורת, גם של האיראנים וגם של שאר האויבים שאני לא אפרט כרגע.

ענת ברקו: זה מצב חירום.

ענת ברקו: אבל מסמר ג'וחא, לעומת זאת, זה אותו מסמר שתקוע לנו בראש.

ענת ברקו: אני רוצה לדבר על איזשהו מסמר ג'וחא, אפרופו, הוא הוזכר כאן על ידי חבר הכנסת גנאים.

ענת ברקו: יוצאת משלחת של סטודנטים לרוסיה, אירוע חגיגי.

ענת ברקו: לא מוכנים לעמוד בהמנון, לא מוכנים שיהיה דגל ישראל, ועומד שם סטודנט, שנסע במימון מדינת ישראל כנציג ישראלי – מחצית מהמשלחת סטודנטים ערבים ישראלים, אזרחי מדינת ישראל – ואומר שהאזרחות נכפתה עליו.

ענת ברקו: מאוד מזכיר את גטאס, דרך אגב, גם הוא אמר את זה לא פעם.

ענת ברקו: האזרחות נכפתה עליו, ולכן הוא, המסכן, נושא דרכון ישראלי.

ענת ברקו: ממש מסכן.

איימן עודה: תשאלי כמה אומרים את זה – – –

ענת ברקו: הוא מוכן לוותר על זה, חבר הכנסת עודה?

איימן עודה: הוא יישאר במולדת על אפך ועל חמתך.

ענת ברקו: למה?

ענת ברקו: למה?

איימן עודה: הוא יישאר במולדת על אפך ועל חמתך.

ענת ברקו: למה?

איימן עודה: למה הגענו למצב הזה – – –

ענת ברקו: למה הוא מסית?

ענת ברקו: למה הוא לא אומר: יופי, אני סטודנט שקיבל מימון מהמדינה, אני מייצג אותה יחד עם כל הסטודנטים האחרים?

איימן עודה: הוא משלם מיסים, את לא עושה לו טובה.

ענת ברקו: שמענו, משלם מיסים – – –

איימן עודה: – – –

ענת ברקו: שמענו, משלם מיסים, אבל הקונפליקט בזהויות וההזדהות עם האויב והחיזוק לחמאס, חבר הכנסת עודה – –

איימן עודה: את לא עושה לו טובה.

ענת ברקו: – – כשביום העצמאות הוא עומד עם דגל של הרשות הפלסטינית – זו בעיה.

ענת ברקו: זו בעיה, כי אי-אפשר לדבר רק על מה אתה מקבל, אתה צריך לדעת גם מה אתה נותן למדינה הזאת כאזרח שווה זכויות, ואני רואה בך אזרח שווה זכויות – – –

איימן עודה: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עודה – – –

ענת ברקו: אני רואה בך – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עודה, בצורה כזאת אני מציעה שתדברו במזנון, כאן יש חבר כנסת שנואם.

ענת ברקו: כשעומדים ומדברים – ואנחנו רואים אויבים מבית ומבחוץ – עומדים ומדברים על אפרטהייד, אתם יודעים מה?

ענת ברקו: אתם עושים נזק.

ענת ברקו: אני אמרתי כרגע לחבר הכנסת נגוסה, שהולך להרצות בדרום אפריקה, שזה עלבון למה שהיה שם, כי השקר הנורא – – –

איימן עודה: – – –

ענת ברקו: כי השקר הנורא – – –

איימן עודה: – – –

ענת ברקו: אתה, אם מישהו היה רוצה – – –

איימן עודה: – – –

ענת ברקו: השקר הנורא.

ענת ברקו: וכשמציעים למישהו להתאחד, איחוד משפחות – איחוד משפחות, אנשים רוצים להתאחד פה, תחת שלטון מדינת ישראל – –

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

ענת ברקו: – – תחת ממשלת ישראל, בכנסת הזאת ולא ברשות הפלסטינית.

ענת ברקו: לא רצים מהפרלמנט הפלסטיני ברמאללה ובאים להצביע בכנסת, כמו שאתם עושים.

איימן עודה: – – – מה הבעיה?

ענת ברקו: לא רצים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, תודה רבה.

איימן עודה: מה הבעיה?

ענת ברקו: בעיה קשה מאוד של חוסר נאמנות וחוסר לויאליות למדינה של חלק מכם, לא כולכם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, חברת הכנסת ענת ברקו.

איימן עודה: – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, גברתי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, כבוד חברי הכנסת, אחרי ההתלהמויות שהיו פה עכשיו מעל הדוכן וההסתה הזאת, שממשיכה להתקיים – כנראה מצב החירום שמכריזים עליו ורוצים להאריך אותו הוא בדיוק מה שנותן לקולות האלה לעלות – –

מיקי רוזנטל: ולחקירות – – –

עאידה תומא סלימאן: – – ומהווה קרקע פורייה לדעות כאלה, כאשר מתייחסים לאזרחים, לאזרחי המדינה, בחוסר כבוד שהוא כבר מזעזע וכבר אי-אפשר לפעמים לסבול אותו – אם היינו יודעים שהוא באמת יוצא מאנשים שיודעים על מה הם מדברים.

עאידה תומא סלימאן: עמד ראש הממשלה, מר ביבי נתניהו, על הדוכן הזה, ונתן נאום, ובצדק הוא דיבר על עונת המלפפונים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם בעברית זה נשמע בדיוק כמו עונת המלפפונים בערבית, שהיא עונה שבדרך כלל מוזילה את המחיר של המלפפונים עצמם, וזה מה שקרה היום.

ענת ברקו: דיברנו – – – חמוצים, לא על מלפפונים.

עאידה תומא סלימאן: כנראה לא הקשבת לראש הממשלה שלך.

עאידה תומא סלימאן: אז תקשיבי טוב בפעם הבאה.

עאידה תומא סלימאן: הוא כן הזכיר את עונת המלפפונים, והוא היה עסוק בלהפוך אותם לחמוצים.

עאידה תומא סלימאן: כנראה ההתעסקות הזו בחמוצים לא נותנת למר נתניהו לראות מה קורה במדינה, כאשר הוא שולט בה.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא הזכיר את כל הבעיות החברתיות שקיימות מסביבנו.

עאידה תומא סלימאן: הוא מנותק מהמציאות.

עאידה תומא סלימאן: הוא נתן נאום שהוא מתאים יותר לארץ נהדרת, בדיוק כמו שהוא סיפר.

עאידה תומא סלימאן: הנאום שלו – אם לא היינו לוקחים אותו ברצינות, כי זה מביע בדיוק איפה נמצא מר נתניהו – היה אפשר להתייחס אליו כאל סאטירה.

עאידה תומא סלימאן: סאטירה מוצלחת, אפשר להגיד.

עאידה תומא סלימאן: כאשר ראש ממשלה עומד על הדוכן והפגנות מתקיימות מחוץ למשכן הכנסת ואנשים משלמים מחיר כבר חודשים על מאבק שאי-אפשר, שאי-אפשר לא לדבר עליו כעל המאבק, אולי, הצודק ביותר שמתקיים במדינה כבר שנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה אפשר לצפות מראש ממשלה שעסוק כל הזמן בלחפות על כל ההאשמות, שכנראה מאוד מוצדקות, נגדו?

עאידה תומא סלימאן: הוא עסוק כל הזמן בלהתגונן ולהאשים את כל העולם במה שהוא עושה.

עאידה תומא סלימאן: כולם אחראים למצב של המשך הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא מסתכל סביבו כנראה, והוא מיתמם ועושה כאילו הוא לא יודע אילו החלטות מקבלת הממשלה שלו, שמרחיקה יום אחרי יום את האופציה לשלום אמיתי, את האופציה לסיום הכיבוש, את האופציה ששני העמים בארץ הזו – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: – – יחיו בשלום.

עאידה תומא סלימאן: הוא עסוק יותר מדי בענייניו – –

טלי פלוסקוב: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – ובהאשמות הפליליות נגדו.

עאידה תומא סלימאן: הייתי מציעה לו שיכבד קצת את הבית הזה, שיכבד את העם שהוא מייצג, שיכבד את האנושות בזה שייקח אחריות, יתפנה לחקירות של עצמו – –

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: – – וייתן לנו לעשות את העבודה כמו שצריך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

טלי פלוסקוב: ואחריו, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אם יהיה באולם, שוב.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

דב חנין: תודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: האם יש לנו שר?

דב חנין: כן, השר אריאל.

טלי פלוסקוב: יש לנו שר, נכון.

דב חנין: תודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, כאשר אני ראיתי את סדר-היום, אמרתי לעצמי: שוב מביאים לנו את הארכת מצב החירום, צריך לעלות על דוכן הכנסת ולהסביר מדוע אין צורך בהארכת מצב החירום.

דב חנין: אבל אחרי שאני שמעתי את נאומו של ראש הממשלה, כאן בכנסת, עמיתיי חברי הכנסת, הגעתי למסקנה שאנחנו באמת במצב חירום.

דב חנין: הגעתי למסקנה שאנחנו במצב חירום.

דב חנין: מצב חירום כזה מחייב את כולנו לפעולה.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, כאשר ראש ממשלה שנחשד בשוחד מתייצב כאן, על הדוכן הזה, ומאשים את כל העולם – זה לא מצב חירום?

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, כאשר ראש ממשלה שמגיע לכאן, לדוכן, אחרי קיץ שבו הכבישים בארץ כולה נחסמו על ידי נכים שנאבקים להעלאת הקצבאות, וראש הממשלה לא שומע, וראש הממשלה ממשיך למשוך זמן, וראש הממשלה ממשיך להימנע מפתרון – זה לא מצב חירום?

דב חנין: גם היום, עמיתיי חברי הכנסת, הנכים התייצבו בשערי הבית הזה, והיום הצטרף אליהם גם ציבור העיוורים.

דב חנין: אנחנו שומעים שיישנם עודפים תקציביים של 15 מיליארד שקלים, אבל אותה ממשלה שמוצאת את העודף התקציבי הגדול הזה רוצה עכשיו לקצץ את כבשת הרש של דמי הליווי לעיוורים – 700 שקל לחודש.

דב חנין: רוצים לקצץ את זה ל-430 שקל לחודש לעיוור.

דב חנין: בזה עיוור אמור למצוא פתרונות לליווי שיאפשרו לו לקנות בסופר, ללכת לעבודה, להסתדר בחיים.

דב חנין: הממשלה לא רואה את זה, אבל ראש הממשלה הזה הרי בכלל לא רואה את הפקקים.

דב חנין: הוא אומר בגלוי: אתם סובלים בפקקים, אני בכלל לא רואה אותם.

דב חנין: הוא אומר את זה בגלוי.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, כשראש ממשלה כל כך מנותק מהציבור, כשראש ממשלה כל כך מנותק מהעם, כשראש ממשלה כל כך מנוכר לחלק כל כך גדול מאזרחי המדינה – את האזרחים הערבים הוא אפילו לא הזכיר בנאום שלו – כשראש ממשלה, הדבר היחיד שנותר לו זה להסית ולהשמיץ – עמיתיי חברי הכנסת, כן, אנחנו במצב חירום.

דב חנין: ראש הממשלה מדבר על חמוצים – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, בבקשה

דב חנין: – – אני אומר, גברתי יושבת-הראש: חמוצים עדיפים על רקובים תמיד.

דב חנין: ואני קורא לראש הממשלה, לפני שהוא מתקיף אחרים, להסתכל על עצמו היטב במראה ולראות איזו תמונה עגומה – –

טלי פלוסקוב: תודה.

דב חנין: – – הוא מציג בפני החברה הישראלית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה, חבר הכנסת טלב אבו עראר, אם יגיע.

טלי פלוסקוב: ולאחר מכן, חבר הכנסת איתן כבל – שוב, אם יגיע.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

מיכל רוזין: – – – מאותגרים אנכית.

טלי פלוסקוב: כן, אני מבינה.

טלי פלוסקוב: אני גם יודעת עד כמה כל שנייה חשובה לך, וגם אני יודעת שאת מסיימת בזמן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

מיכל רוזין: טוב.

מיכל רוזין: התקשרו אליי מכל כך הרבה מפעלי חמוצים בארץ, להלין על כך שראש הממשלה מזלזל בענף מאוד מצליח בישראל – והינה שר החקלאות יושב פה.

מיכל רוזין: אבל עכשיו ברצינות, באמת.

מיכל רוזין: מרוב הררי החמאה שמרוחה לנתניהו על הראש הוא כבר עיוור לגמרי למציאות.

מיכל רוזין: אז מי אלה החמוצים לפי נתניהו?

מיכל רוזין: החמוצים של נתניהו הם מאות אלפי צעירים וצעירות שלא יכולים לדמיין אפילו לקנות דירה.

מיכל רוזין: החמוצים של נתניהו הם אלפי נשות ואנשי הדיור הציבורי, שנלחמים ונלחמות יום-יום על קורת גג ראויה.

מיכל רוזין: הם גם מי שמבקשים לחיות בכבוד, נאבקים על העלאת קצבת נכות ואולי קצבת זקנה, בעוד שמביתו בבלפור מחלקים להם שטרות, ככה ברחובות.

מיכל רוזין: אז מעל הכול החמוצים של נתניהו הם כמובן אותם ארגוני זכויות אדם, אותם פעילי זכויות אדם שמבקשים לבקר אותו, את המדיניות שלו – מדיניות הכלום: על השטחים, על הכיבוש ועל חוסר ההנעה קדימה באמת של התהליך המדיני, כדי שלכולם, אזרחי ואזרחיות ישראל, יהיה פה ביטחון ושלום.

מיכל רוזין: האופוזיציה, מספסליה כאן, מצליחה להעביר פי אלף חוקים חברתיים מאשר כל אחד מהקואליציה.

מיכל רוזין: חברי וחברות הכנסת שמבקשים לשים סוף לזלזול ולפגיעה ולאפליה במיעוטים, לחוקים שמעוותים את פרצופה של המדינה ומרחיקים אותה מהחזון הציוני – הם חמוצים עבורו.

מיכל רוזין: אז מה באמת מפריע לאיש האובססיבי כל כך מבלפור?

מיכל רוזין: מפריעים לו שלושה דברים: מפריעים לו החמוצים מהתקשורת, שפעם אחר פעם מגלים את ערוותו ומספרים לנו על השחיתויות שלו; התקשורת החופשית, שבלעדיה לא היינו מכירים לא את תיק 1000 ולא את תיק 2000 והאמת – גם תיק 3000 לא היה קיים בלי התקשורת.

מיכל רוזין: "החמוצים" בבית המשפט העליון, ששמים גבול לחוקים המופרעים שמעבירים פה, שהם אנטי-חוקתיים ואנטי-דמוקרטיים, וכמובן ההתקפה האחרונה על המשטרה, על רשויות החוק, שמעיזים בכלל לחקור אותו.

מיכל רוזין: נתניהו יודע לדבר, אבל הצוללת כבר שוקעת בדרכה מטה, וצריך לומר את מה שנתניהו לא אמר כאן, על הבמה: 16 מחברי הקואליציה היו מעורבים בפרשות שחיתות.

מיכל רוזין: נגד שני שרים כנראה יוגשו כתבי אישום, אנחנו שומעים.

מיכל רוזין: ראש הממשלה עצמו חשוד בהפרת אמונים, בשוחד, בקבלת דבר במרמה.

מיכל רוזין: דוד ביטן, איפה הוא?

מיכל רוזין: יושב-ראש הקואליציה, שאמר: אם החוק יעבור, החוק הצרפתי, ומחר היועץ המשפטי לממשלה יחליט שנתניהו חשוד בפרשת 3000, לא יהיה אפשר לחקור אותו.

מיכל רוזין: זו האמת.

מיכל רוזין: זה כל הסיפור.

מיכל רוזין: כיפוף שלטון החוק ומתן לגיטימציה לשחיתות ציבורית בוטה.

מיכל רוזין: אז אנחנו האזרחים אולי חמוצים, אבל אנחנו לא מושחתים.

מיכל רוזין: אנחנו ישרים, ואנחנו רוצים מנהיגות ישרה, כנה, שדואגת – אמיתי – לאזרחים ולאזרחיות בישראל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת טלב אבו עראר – כנראה אינו נוכח; חבר הכנסת איתן כבל – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת נאוה בוקר – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת זוהיר בהלול – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש – – –

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד לך משהו מיקי, לפני שאתה מתחיל: ז'בוטינסקי לא מתהפך בקברו, הוא הצטער שהעלו את העצמות שלו לארץ, אם אלה הליכודניקים.

טלי פלוסקוב: מיקי, זה חלק מהזמן של מיקי.

מיקי לוי: אין בעיה, אני נתתי לחברי את הזמן שלי.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כהמשך להצגה, וכהמשך לדברים שאמרה שרת התרבות לגבי התאגיד – מה שווה אם אנחנו לא שולטים – היא אמרה עכשיו על נשיא המדינה – נשיא שהוא בקונסנזוס, נשיא שמוערך – שהנשיא יורק לבאר שממנה הוא שתה.

מיקי לוי: אתם שומעים את זה?

מיקי לוי: אבל אני לא מתפלא; אם שרת התרבות מעיזה לפתוח פה ולדבר כך אל נשיא מדינת ישראל, מה נותר מהבושה?

מיקי לוי: כלום.

מיקי לוי: אם ראש הממשלה עולה לדוכן הזה ומשתלח בכל מי שרק אפשר – משתלח במפכ"ל, אם לא שמתם לב: לקח לעצמו יועץ.

מיקי לוי: ראש הממשלה ממסמס את החקירה ונמנע זה כמה שבועות, מטעמי לו"ז, להגיע לחקירה.

מיקי לוי: לא מצליחים להגיע לחקירה.

מיקי לוי: הרי אתה רוצה לגמור עניין, אתה אמרת: לא היה כלום כי לא יהיה כלום, או הפוך: לא יהיה כלום כי לא היה כלום.

מיקי לוי: אז לך תוכיח את חפותך, נגמור עם העניין הזה ושלום על ישראל.

מיקי לוי: ואז חבר הכנסת דודו אמסלם לא יצטרך להביא חוק הזוי כזה.

דוד אמסלם: הזוי?

מיקי לוי: הזוי לחלוטין.

מיקי לוי: הזוי לחלוטין, במדינה דמוקרטית.

דוד אמסלם: – – – שהצרפתים הזויים, כולם הזויים – כל זה הטיפו לך במשטרה?

מיקי לוי: אנחנו לא רוצים להידמות להם.

מיקי לוי: משרד ראש הממשלה אינו מבצר לשחיתות, ואם אני צריך ללכת לבחירות – וראש הממשלה הזה כבר פירק ממשלה על עיתון שעלה 2 מיליארד שקל; אני מוכן לשלם 2 מיליארד שקל ושלא ישבו מושחתים במשרד ראש הממשלה.

מיקי לוי: תראו את המצעד שהולך לחדרי החקירות – לא יאומן, לא היה לזה אח ורע.

מיקי לוי: אותו ראש ממשלה אמר על ראש הממשלה הקודם: ראש ממשלה שנמצא בחקירות ממשלה כאבן ריחיים על צווארו לא יכול לקבל החלטות ברומו של עולם בענייני מדינה.

מיקי לוי: אמר או לא אמר, בקולו הוא?

מיקי לוי: והוא עומד כאן ומשתלח בכל מי שרק אפשר, ושולח איומים כלפי מערכת אכיפת החוק – חד-משמעית.

מיקי לוי: חד-משמעית.

מיקי לוי: ואני אומר לכם, חברים – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

מיקי לוי: – – לא יעזור כלום – משפט אחרון, גברתי – החקירה הזאת תסתיים.

מיקי לוי: ואם יצא זכאי, בבקשה, ואם לא יהיו ראיות, בבקשה.

מיקי לוי: אם יצא אשם, יוגש כתב אישום.

מיקי לוי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חבר הכנסת אכרם חסון, אם יהיה באולם.

טלי פלוסקוב: לאחר מכן – חיליק בר, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, חברים, היום אנחנו פותחים מושב חדש, שאני מאוד מקווה שיהיה המושב האחרון לממשלה הנוראית ולראש הממשלה, שעמד כאן על תקן עבריין שעומד על דוכן הנאשמים.

עיסאווי פריג': אבל לפני שאני מתייחס לעניין, פותחים מושב בלי זהבה גלאון, שאני מאוד מקווה שתהיה איתנו בכנסת הבאה, חברה.

עיסאווי פריג': אני חייב להגיד את האמת, אני מרגיש בחסרונה, והכנסת מרגישה בחסרונה, בחודשים הקרובים, ואני מאמין שהיא תחזור ומרצ תחזור, השמאל יחזור כמו שצריך.

עיסאווי פריג': היום הייתה לנו פתיחה של ראש ממשלה עם אפס ממלכתיות; ראש ממשלה שעומד כאן, כפי שאמרתי, נאשם או עבריין על ספסל הנאשמים, נותן נאום מאיים, נאום של בן אדם שירד מהפסים.

עיסאווי פריג': נאום שפונה לכל אזרחי המדינה: תיזהרו, אם אני לא ראש ממשלה, אתם תפסיקו לעשות סופי שבוע בלונדון.

עיסאווי פריג': תפסיקו ולא יהיה לכם מקום לקנות כרטיס טיסה לברלין.

עיסאווי פריג': אם אני לא ראש ממשלה, אוי ואבוי לכם, הכול ייהרס.

עיסאווי פריג': שיטת האיום.

עיסאווי פריג': להגיד את האמת, הוא טוב בדיבורים.

עיסאווי פריג': הוא טוב בדיבורים, אבל הוא הרבה יותר חזק בהסתה, ובבריחתו ממדד השחיתות – התייחס לכל המדדים, ושכח איך המדד, איך רף השחיתות עולה מיום ליום במדינה הזאת.

עיסאווי פריג': המושג מדינה מתוקנת הפך להיות – מותר להיות מושחת, וזה לגיטימי, זה לגיטימי.

עיסאווי פריג': אז מה?

עיסאווי פריג': זה המצב, אבל תיזהרו, בלעדיי אתם תפסיקו לנסוע ללונדון.

עיסאווי פריג': בלעדיי תפסיקו לנסוע לברלין.

עיסאווי פריג': בלעדיי תהיו מובטלים.

עיסאווי פריג': כאילו מדינת ישראל, 60 שנה לפני ביבי נתניהו, הייתה באוויר.

עיסאווי פריג': בא בעל הבית החדש והצליח להגיד: הכול תלוי בי, והוא מקבל מחיאות כפיים – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

עיסאווי פריג': – – והמצב כאילו טוב.

עיסאווי פריג': אני מזהיר אתכם, חברים: נכון, הוא טוב בדיבורים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

עיסאווי פריג': – – נכון, אתם בשלטון, אבל תיזהרו.

עיסאווי פריג': תיזהרו, אני מזהיר אתכם – –

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

עיסאווי פריג': – – אם לא מנצלים את המצב שנוצר, וקוראים לפיוס – הרס, אנחנו כולנו נלך לתהום.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

עיסאווי פריג': תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיליק בר, בבקשה, אדוני, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת אורן אסף חזן, אם יהיה באולם.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

יחיאל חיליק בר: גברתי יושבת-הראש, חברי, כנראה באמת אין גבול לציניות ולחוצפה.

יחיאל חיליק בר: אבל אני רוצה דווקא לפרגן לראש הממשלה, כי ראש הממשלה היום קרא לנו באופוזיציה חמוצים.

יחיאל חיליק בר: ולנו כבוד לשמוע את המילה חמוצים מהחמוץ הראשי.

יחיאל חיליק בר: בנימין נתניהו הוא החמוץ הראשי.

יחיאל חיליק בר: ואגב, גם אני, אם הייתי בנימין נתניהו, הייתי חמוץ.

יחיאל חיליק בר: ואני אגיד לך למה, את צחקת.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הממשלה מתוק.

יחיאל חיליק בר: יש לו הרבה סיבות להיות חמוץ, לראש הממשלה נתניהו.

יחיאל חיליק בר: אני אגיד לך משהו, ידידי מכלוף מיקי זוהר – –

מכלוף מיקי זוהר: הוא מתוק.

יחיאל חיליק בר: – – למה יש לו הרבה סיבות להיות חמוץ.

מכלוף מיקי זוהר: הוא מתוק.

יחיאל חיליק בר: הוא חמוץ כי במשמרת שלו נחתם הסכם הגרעין עם איראן; והוא חמוץ כי דאעש והאיראנים נמצאים על הגדרות על הגבול בסוריה ובלבנון.

מכלוף מיקי זוהר: הוא מנע את זה.

יחיאל חיליק בר: והוא חמוץ כי בתקופתו ישראל הולכת ומבודדת בעולם וכולם מחרימים אותנו.

ענת ברקו: – – –

מכלוף מיקי זוהר: הוא רציני.

יחיאל חיליק בר: והוא חמוץ כי בתקופתו במשמרת שלו – –

מכלוף מיקי זוהר: – – –

ענת ברקו: זה משעשע.

יחיאל חיליק בר: – – החברה הישראלית הולכת ונהיית יותר ויותר מפולגת – –

ענת ברקו: – – –

יחיאל חיליק בר: – – ומשוסעת.

ענת ברקו: – – – בידוד.

יחיאל חיליק בר: הוא חמוץ, כי במשמרת שלו – –

ענת ברקו: אשליות.

יחיאל חיליק בר: – – כל ישראל כבר לא ערבים זה לזה; והוא חמוץ כי במשמרת שלו הפערים בין עניים לעשירים הולכים וגדלים, וגם אתה יודע את זה, מכלוף מיקי זוהר; והוא חמוץ כי במשמרת שלו יש למעלה מ-800,000, עד מיליון ילדים רעבים מתחת לקו העוני; והוא חמוץ כי החזון הציוני במשמרת שלו הולך ומתפורר, בעוד אנחנו מתקדמים למדינה דו-לאומית, מדינה ערבית עם רוב ערבי.

יחיאל חיליק בר: אני בטוח שעאידה תומא סלימאן פחות חמוצה בגלל העובדה הזאת.

יחיאל חיליק בר: והוא חמוץ, מיקי זוהר, בגלל העובדה שהוא כבר למעלה מעשור ראש ממשלה אבל הוא לא מצליח להותיר חותם אמיתי והיסטורי כמו שהותירו מנהיגים פחות חמוצים אבל יותר מנהיגים, כמו מנחם בגין מהמפלגה שלך ויצחק רבין מהמפלגה שלי.

יחיאל חיליק בר: ולכן, אני מודה, אם אני הייתי בנימין נתניהו ובמשמרת שלי היו קורות כל העוולות האלה, גם אני הייתי חמוץ.

יחיאל חיליק בר: ולכן, לי זו מחמאה לשמוע שאני חמוץ ממר בנימין חמוציהו החמוץ הראשי.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מתוק, בסדר, גם אתה מתוק.

יחיאל חיליק בר: ולכן, אם הוא כל כך חמוץ – אם אתה כל כך חמוץ, אדוני ראש הממשלה, אני מציע לך שאם כל כך חמוץ לך פה, תפזר את הכנסת הזאת – –

ענת ברקו: היית מת.

יחיאל חיליק בר: – – תפזר את הממשלה הכושלת הזאת, תלך לבחירות, ואחרי הבחירות אני מבטיח לך שיהיה לך הרבה זמן לכבוש חמוצים בנגב.

יחיאל חיליק בר: אנחנו, באופן אישי, נסדר לך את זה.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי יושבת-הראש.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת חיליק בר.

טלי פלוסקוב: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אורן אסף חזן, אני רואה שהוא לא נוכח.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

דוד אמסלם: – – –

יחיאל חיליק בר: קשה, קשה לשמוע את האמת.

יחיאל חיליק בר: זה קשה – – – כמו בן-גוריון בנגב – – –

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון יושב-ראש הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה חוק, ומשפט לעניין ההכרזה על מצב חירום, חבר הכנסת אבי דיכטר, בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אתה אוהב אותם בחומץ או במלח?

קריאה: – – –

דוד אמסלם: נשים אתכם בחומץ.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושדת באנשים שאוהבים – – –

דוד אמסלם: במלח אתם רוצים להיות או בחומץ?

דוד אמסלם: תחליטו.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אני מציעה להעביר את הדיון הזה למזנון.

טלי פלוסקוב: במזנון זה יהיה הרבה יותר נחמד, אפשר גם עם טעימות.

יחיאל חיליק בר: בעקבות נאום ראש הממשלה הציע חבר הכנסת אמסלם לערוך הצבעה מי אוהב חמוצים בחומץ ומי – במלח.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שזאת – – –

טלי פלוסקוב: ולכן אני אומרת, הטעימות מחוץ לאולם הישיבה.

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: זהו, רבותיי, אנחנו חוזרים לעבודה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקשת לסיים.

דוד אמסלם: במלח או בחומץ?

דוד אמסלם: תחליטו.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אפילו אם זה בחומץ או במלח זה קשור איכשהו לתקנות שעת החירום.

אבי דיכטר: לצערי, בחלק מההתייחסויות – אני באמת מוצא לנכון להסביר פעם נוספת: זה הרי לא מקרה שעלה כאן חבר כנסת מהמחנה הציוני, מהאופוזיציה, ואמר שהמחנה הציוני תומך.

אבי דיכטר: הרי זה לא עניין של מה בכך, בוודאי לא בימים אלה, בוודאי לא היום.

אבי דיכטר: הסיבה היא פשוטה: אי-אפשר לבטל 20%, 30%, או כל חלק אחר ממצב החירום.

אבי דיכטר: מצב החירום הוא בינארי, אפס או אחד.

אבי דיכטר: ביטלת את מצב החירום, שמטת את הקונסטרוקציה מתחת ללא מעט דברים – יותר טובים, פחות טובים, אבל דברים שעובדתית נקבעו כהלכות כלכליות, לא רק הלכות ביטחוניות, לאורך הרבה מאוד שנים.

אבי דיכטר: ולכן, אני לא מתפלא על חלק מחברי הכנסת שקראו בחמת זעם לבטל את מצב החירום, ושיהיה כאוס במדינה.

אבי דיכטר: כי מה יהיה, באמת יהיה כאוס; אגב, לא כאוס ביטחוני, יהיה כאוס כלכלי.

אבי דיכטר: ועד שהדבר הזה יתייצב, נמצא את עצמנו במצב שאולי מי שהציע את זה מקרב חברי האופוזיציה – יכול להיות שזה יהיה לו נוח מאוד שהמדינה תיקלע לבוקה ומבולקה בנושאים מסוימים, בין אם אלו נושאים שקשורים במשרד התחבורה, אוניות, או נושאים של מזון, תמרוקים ושאר ירקות.

אבי דיכטר: בסופו של דבר, מה לעשות שאבותינו ואבות-אבותינו מייסדי המדינה, ואלה שבאמת שמו את התשתית החוקית והחוקתית באותן שנים של תחילת המדינה, השתיתו לא מעט דברים על מצב החירום.

אבי דיכטר: ומצב החירום הזה מחזיק לא מעט סוגיות בעלות משמעות רבה מאוד לחיים הכלכליים והביטחוניים, לא רק הביטחוניים.

אבי דיכטר: ולכן, כשהוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת החוץ והביטחון – והיא החליפה כבר כמה יושבי-ראש; אני זכיתי בכבוד הזה לפני שנה וחצי, וקיבלתי את השרביט מקודמיי כדי להמשיך במאמץ של שמונה השנים האחרונות.

אבי דיכטר: לצערי, חלק מחברי הכנסת שהתייחסו פשוט לא הקשיבו לדברים שלי בתחילת הדיון.

אבי דיכטר: ומי כמו חברי הכנסת כאן מבין היטב את המשמעות שבשמונה שנים נמחקו מתוך 165 צווים כמעט כולם.

אבי דיכטר: נשארנו עם 21 צווים.

אבי דיכטר: בל תהיה טעות, חלק מהצווים שנשארו וחלק מהחוקים שנשארו, שישה מתוך תשעה, נמצאים אצל חלק מכם בוועדות השונות, מונחים, ממתינים לגואל.

אבי דיכטר: ובשקלא וטריא שבין משרדים מסוימים לבין הוועדות העסק הזה מתגלגל, ולכן הוא לא קשור לאופוזיציה או לקואליציה, זה קשור לנו ככנסת.

אבי דיכטר: הממשלה הצהירה שזו הדרך שאליה היא מתכוונת להגיע, לבטל את מצב החירום, אבל היא לא רוצה לשמוט את הקרקע שמחזיקה את הדברים שציינתי קודם לכן ולתת לזה ליפול, מפני ש-once ביטלת את מצב החירום – וחלק מהדברים חסרי שום סמכות מבחינת ההתנהלות והניהול שלהם – אז בוקה ומבולקה בשפה הנקייה, ובלגן וברדק בשפה העממית.

אבי דיכטר: אני יודע, ישנם כאן לא מעט חברי כנסת, והם אפילו העזו לעמוד כאן מעל הדוכן ועם להבין ואולי בלי להבין את מה שהם אמרו, והם כיוונו לכך שבמדינה הזו ישרור לפרק זמן מסוים תוהו ובוהו.

אבי דיכטר: אני יודע שהמושג הזה, תוהו ובוהו, עבור חלק הוא הזדמנות.

אבי דיכטר: עבורנו, כמשטר אחראי, ממשלה אחראית, ואני מאמין שזו לא רק הקואליציה אלא גם מעבר לזה – אנחנו יודעים שהאחריות מחייבת את כולנו.

אבי דיכטר: ולכן, אני קורא לחברי הכנסת להצביע, כפי שאמרתי קודם לכן, על הארכת מצב החירום עד התאריך שנקבע, 8 באוגוסט 2018, ולאחר מכן נדון בזה פעם נוספת, או לקראת זה נדון פעם נוספת.

אבי דיכטר: ממילא יש דיון ביניים במהלך פברואר הקרוב.

אבי דיכטר: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אבי דיכטר.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על אישור המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין הכרזה על מצב החירום.

טלי פלוסקוב: נא לחזור למקומכם.

טלי פלוסקוב: נחכה גם שהאופוזיציה תגיע למקומה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, רבותיי.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 2 בעד ההמלצה – 55 נגד – 15 נמנעים – אין המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין הכרזה על מצב החירום נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 55 חברי כנסת בעד, 15 מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: המלצות הוועדה אושרו.

טלי פלוסקוב: [מס' מ/1138; דברי הכנסת, מושב שלישי, חוב' ל"ב, עמ' ; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא, הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (פיצול דירות), התכנון והבנייה (דיור בהישג יד), עבודת נשים – תקופת לידה והורות לבן זוג – בקיצור, ועדת הרפורמות – חברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: אני מתכבדת להציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ח–2017.

רחל עזריה: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, כדאי לכם להקשיב, זה בטוח יהיה מעניין.

רחל עזריה: אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ח–2017.

טלי פלוסקוב: גברתי, אני רק אבקש שנייה, אני רוצה שיהיה לך יותר קל.

טלי פלוסקוב: חברי הכנסת היקרים – חבר הכנסת דוד ביטן, אנחנו מאוד מעריכים את נוכחותך באולם.

רחל עזריה: ביטן, זה הבינאריות, בוא תהיה איתנו.

טלי פלוסקוב: רגע, זה עוד לא הכול.

טלי פלוסקוב: אני לא רואה את חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: זה השר גלנט?

טלי פלוסקוב: את מי אני רואה שם בסוף?

טלי פלוסקוב: אנחנו מבקשים קצת שקט באולם.

רחל עזריה: בוא, בוא, יואב.

רחל עזריה: בוא, שב איתנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו מבקשים קצת שקט באולם.

טלי פלוסקוב: וכל הצוות שנמצא – רבותיי, אני שומעת רעש מצד שמאל של האולם, משמאלי.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: כן, גברתי.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: גברתי היו"ר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, כבוד השר, אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ח–2017, שיזמה הממשלה.

רחל עזריה: פרק ז'3 לחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968, עוסק בהסדרת פעילותן של זירות סוחר לחשבונו העצמי.

רחל עזריה: הפרק נוסף לחוק בשנת 2010 ונכנס לתוקף בשנת 2015.

רחל עזריה: זירות סוחר מוגדרות בחוק מערכות ממוחשבות שבאמצעותן סוחר אדם במכשיר פיננסי אל מול לקוחותיו לחשבונו העצמי, וכן מערכות ממוחשבות המעמידות ללקוח אפשרות לסחור במערכות אלו.

רחל עזריה: ניהול זירת סוחר מחייב קבלת רישיון.

רחל עזריה: בחודש מרס 2016 החליטה רשות ניירות ערך כי לא יינתן רישיון זירת סוחר לחברות המציעות ללקוחותיהן מסחר באופציות בינאריות לנוכח אופי המכשיר והסיכונים הכרוכים במסחר בו.

רחל עזריה: מכשיר האופציה הבינארית בנוי כך שאין אפשרות לנתח באופן רציונלי או כלכלי את תוחלת הרווח ברכישת אופציה כזו, והוא דומה לתוצאות הטלת מטבע, בבחינת הכול או כלום, ועל כן המסחר בו דומה למשחק הימורים – אשר כדרכם של הימורים גורמים לנפגעים רבים – אשר אין בו כל ערך מוסף לשוק ההון.

רחל עזריה: מכיוון שחוק ניירות ערך מגן רק על משקיעים בישראל, האיסור האמור לא חל על ההצעה ללקוחות המצויים מחוץ לישראל.

רחל עזריה: כלומר, זירות סוחר בישראל יכולות להציע ללקוחות מחוץ לישראל מסחר באופציות בינאריות ללא כל פיקוח, בתנאי שאינן מאפשרות גישה ללקוחות בישראל.

רחל עזריה: עקב כך החלו להגיע לרשות לניירות ערך, למשטרה ולרשויות נוספות בארץ תלונות רבות וקשות מצד רשויות ואזרחים מחוץ לישראל על פעילותן של חברות מישראל כלפי לקוחות במדינות שונות, ובעיקר על פעילותן באופציות בינאריות, אשר בחלק מהמקרים התברר כי שימשה אף כסות לפעילות עבריינית, מרמה והונאה.

רחל עזריה: תופעה זו הגיעה כיום לממדים הגורמים נזק תדמיתי משמעותי לישראל בעולם ונזק לשוק ההון הישראלי ולאמינותו, ועלולה ללבות אנטישמיות.

רחל עזריה: כדי לעצור את התופעה, מוצע בהצעת החוק לעגן בחקיקה את החלטת רשות ניירות ערך ולקבוע איסור מסחר בזירות סוחר באופציות בינאריות או במכשיר פיננסי אחר מסוג שיקבע שר האוצר.

רחל עזריה: יודגש כי אין בתיקון המוצע כדי לגרוע מסמכות הרשות לקבוע סוגי מכשירים פיננסיים שזירת סוחר בעלת רישיון יכולה לסחור בהם.

רחל עזריה: החוק מציע להוסיף לתנאים לקבלת רישיון זירת סוחר את התנאי הקובע איסור להציע מסחר באופציות בינאריות או במכשיר פיננסי אסור אחר, ולחייב את הזירות בעלות הרישיון לקיים תנאי זה בכל זמן.

רחל עזריה: החמרנו והצענו עוד שאדם לא ינהל זירת סוחר שמשמשת רק לקוחות מחוץ לישראל אם הוא מציע באותה זירה מסחר באופציות בינאריות, גם כשהן מותרות במדינה שהוא סוחר בה.

רחל עזריה: כדי להשלים את התמונה, החוק אוסר על אדם לפנות ללקוח מחוץ לישראל בהצעה לסחור באופציות בינאריות, גם אם אינו בעל רישיון לניהול הזירה.

רחל עזריה: לשם יישום הוראות התיקון, מוצע להוסיף לרשות ניירות ערך סמכויות פיקוח ואכיפה גם כלפי מי שמנהל או מציע אופציות בינאריות או מכשיר אסור אחר, ולקבוע איסור פלילי ומינהלי למפר הוראות חוק אלו.

רחל עזריה: לאור המידע שהצטבר בידי משטרת ישראל, המעיד על מעורבות עבריינית במסחר באופציות בינאריות, מוצע להוסיף את העבירה של הצעה בזירת סוחר של אופציה בינארית או מכשיר אסור אחר לרשימת עבירות המקור – –

מיקי רוזנטל: שכנעת אותנו, די.

רחל עזריה: אני חייבת.

רחל עזריה: – – בחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, שהן עבירות שביצוע פעולה ברכוש הקשור להן מהווה עבירה לפי החוק, והעונש המרבי בצידן הוא עשר שנות מאסר.

רחל עזריה: תשמעו, מדינת ישראל הפכה לאחת המעצמות בתחום האופציות הבינאריות.

רחל עזריה: אנחנו שמענו בדיוני הוועדה אנשים מכל העולם שדיברו על העוול שנעשה להם על ידי חברות שפועלות מכאן.

רחל עזריה: יש לזה השלכות רחבות על התדמית של מדינת ישראל.

רחל עזריה: המשטרה והרשות לניירות ערך הבהירו בדיונים בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים את חשיבות החוק למדינה בכלל ולשוק ההון הישראלי בפרט.

רחל עזריה: אתם יודעים, מדברים הרבה פה על ה-BDS, מדברים על איך ישראל נתפסת בעולם.

רחל עזריה: החוק הזה, יש לו חשיבות אדירה לתדמית של ישראל, איך אנחנו נתפסים בעולם הפיננסי.

רחל עזריה: אנחנו שמענו בוועדה שכשנציגים של המדינה מגיעים לכנסים בתחום של השקעות בחו"ל, מייד מרימים גבה ואומרים: ישראל?

רחל עזריה: אתם מספר אחת בהפצה של אופציות בינאריות.

רחל עזריה: לכן היה לנו חשוב להעביר את החוק ולהביא לסיום התופעה, כי יש חשיבות גם לאיך שאנחנו נראים, וגם למה שמדינת ישראל מציעה לכל אזרחי העולם.

רחל עזריה: היום אנחנו מסירים את החרפה.

רחל עזריה: אני רוצה לומר עוד משהו.

רחל עזריה: אנחנו היום פתחנו את המושב, ואני חושבת שלפעמים יש קצת בלבול בין הצד הפוליטי של העבודה שלנו לבין הצד המעשי, מה הדברים שבהם, כשאנחנו קמים בבוקר ובאים לפה, אנחנו יודעים שאנחנו עושים מעשה טוב.

רחל עזריה: העברת החוק הזה, והעובדה שאנחנו מצביעים על החוק הזה היום – בעצם דבר אחד טוב אנחנו נדע שעשינו היום בתוך כל המהומה הפוליטית, וזה להצביע על החוק הזה.

רחל עזריה: תודות – אני רוצה להודות לכמה אנשים שסייעו ועזרו בהעברת החוק החשוב הזה.

רחל עזריה: הראשון הוא חבר הכנסת לשעבר יגאל גואטה.

רחל עזריה: חשוב לי לספר שיגאל לקח חלק מרכזי בדיוני הוועדה וסייע הרבה מאוד להעביר את החוק הזה, שלא היה קל להעביר אותו בכלל.

רחל עזריה: אומנם יגאל כבר לא נמצא במליאה, אבל חשוב לי לציין מעל בימת הכנסת את פעילותו הרבה.

רחל עזריה: תודה רבה, יגאל.

רחל עזריה: כמו כן, תודה לכל חברי הכנסת שהשתתפו בוועדה ותרמו לגיבוש הצעת החוק.

רחל עזריה: תודה לפרופ' שמואל האוזר, יו"ר הרשות לניירות ערך, ולצוותו; תודה למשרד האוצר, משרד הכלכלה ומשרד המשפטים; לעו"ד ורד קירו, היועצת המשפטית של הוועדה; לאריאלה מלכה, המנהלת המיתולוגית של הוועדה שלנו; לפעילי עבר בתחום, שבאו לחלוק איתנו מניסיונם ולספר את סיפורם.

רחל עזריה: ותודה כמובן ליועצים שלי: רותם כהן כחלון – לא קשור – האחת והיחידה, שבינתיים כבר פרשה והמשיכה הלאה, היום סמנכ"לית אייסף, לנתנאל דיין, לנחלה ליאור, לשלומית שמחון ולנעמי נידם, תודה רבה רבה.

רחל עזריה: חברי וחברות הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

רחל עזריה: אני מבקשת שתאשרו אותה בקריאה שנייה ושלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: נוכל לסמן "וי" על דבר אחד טוב שעשינו היום, בתוך כל המהומה.

רחל עזריה: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: כאמור, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אך יש בקשות רשות דיבור.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין – אינו נוכח באולם, וחבר הכנסת עודד פורר – לא מעוניין.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אם כן, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–11 – 53 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

טלי פלוסקוב: 53 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ז–2017, התקבלה בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על אותה הצעת חוק בקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: מי בעד? מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע, רבותיי.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 51 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ז–2017, נתקבל.

טלי פלוסקוב: 51 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 66), התשע"ז–2017, התקבלה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1156); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

נאוה בוקר: רבותיי אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 29), התשע"ז–2017, קריאה ראשונה.

נאוה בוקר: יציג את הצעת החוק סגן שר הפנים משולם נהרי.

נאוה בוקר: רשום אצלי חבר הכנסת – זה נכון?

קריאה: לגמרי.

נאוה בוקר: חבר הכנסת משולם נהרי.

נאוה בוקר: בבקשה, אדוני.

משולם נהרי: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, הצעה זו לתיקון חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, מובאת בהתאם להחלטות הממשלה מס' 2014, מס' 3429 ומס' 1780, הקובעות כי יש לפעול להתאמת החקיקה הקיימת למצב שבו תבוטל ההכרזה על מצב חירום.

משולם נהרי: ההצעה מבקשת לבטל את תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ-לארץ), התש"ט–1949, התקפות כל עוד מוכרז מצב חירום בישראל, תוך שההסדרים שבהן יעוגנו מחדש, בהתאמות הנדרשות, במסגרת חוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952 – להלן: חוק הכניסה, אשר איננו תלוי במצב החירום.

משולם נהרי: רוב ההסדרים המתייחסים לתנאי היציאה מישראל, כמפורט בתקנות שעת חירום אשר מבוקש כעת להסדירן במסגרת חוק הכניסה, מהווים למעשה העתק של הסדרים זהים החלים כיום על הכניסה לישראל.

משולם נהרי: לכן, למעשה, מדובר בתוספת של המילה "יציאה" בלבד ברוב ההסדרים הקיימים.

מיכל רוזין: מה המשמעות של – – –

משולם נהרי: לאחד את כל נושא היציאה, שהיה בשעת חירום, במסגרת חוק הכניסה לישראל.

משולם נהרי: נוסף לכך, מוצע לעגן את הסמכות הקבועה כיום בתקנה 6 לתקנות שעת חירום, שלפיה לא תתאפשר יציאה מישראל לשם כניסה לאחת מהמדינות המפורטות בסעיף 2א לחוק למניעת הסתננות, אלא אם כן ניתן לכך אישור מראש מאת שר הפנים או מאת ראש הממשלה, מאחר שיציאה למדינות אלו והשהות בהן עלולות להביא לסיכון ביטחוני, למעט בהתקיים נסיבות הקשורות למבקש או למדינות אלו המאפשרות מתן היתר מאת שר הפנים או מאת ראש הממשלה.

משולם נהרי: כמו כן, מוצע לקבוע מועד מוקדם יותר לתחולה במקרה של מתן היתרים כלליים ליציאה לאחת מהמדינות הנ"ל, אשר בניגוד להיתרים פרטניים, הניתנים לגבי אנשים מסוימים, טעונים פרסום ברשומות הכרוך בפרוצדורה ממושכת.

משולם נהרי: לפיכך, נדרש לקבוע כי כאשר מתגבש צורך דחוף לתת היתר כללי או לקבוע תנאים בו, הוא ייכנס לתוקף במועד פרסומו באופן שיביאו לידיעת הציבור ולא במועד פרסומו ברשומות.

משולם נהרי: ראוי לציין כי תקנה 9 לתקנות שעות חירום המתייחסת לאיסור יציאה מן הארץ כאשר עולה חשש לפגיעה בביטחון המדינה לא נכללה במסגרת הצעה זאת ותעמוד בתוקפה עד להסדרתה במסגרת הצעת חוק המאבק בטרור, המצוי בשלבי חקיקה מתקדמים בכנסת.

משולם נהרי: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה ראשונה.

משולם נהרי: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה לסגן שר הפנים חבר הכנסת משולם נהרי.

נאוה בוקר: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

נאוה בוקר: ראשון הדוברים חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

נאוה בוקר: אחריו חבר הכנסת זוהיר בהלול.

מיכל רוזין: – – –

נאוה בוקר: המזכיר, יש כאן בקשה למסך.

נאוה בוקר: לרשימת דוברים במסך.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, 13 חברי כנסת התפטרו בשנתיים וחצי האחרונות.

ישראל אייכלר: אני נמצא בבניין הזה כעיתונאי מאז 1981, תשמ"א.

ישראל אייכלר: ישבו פה אנשים במשך 30 שנה, 20 שנה.

ישראל אייכלר: הם ראו מפעל חיים, בנו, עשו.

ישראל אייכלר: לא כל כך מהר התפטרו.

ישראל אייכלר: היו הסכמי רוטציה.

ישראל אייכלר: גם אני התפטרתי בשביל הסכם רוטציה; היה אירוע שאדם היה צריך לכבד את ההסכם שלו, אז הוא התפטר.

ישראל אייכלר: לכן אני לא מדבר על מי שהתפטר בגלל הסכמי רוטציה.

ישראל אייכלר: אבל מה קרה שאנשים כל כך מהר מתפטרים מפה?

ישראל אייכלר: חשבתי היום שיכול להיות שזה קשור למה שדיברו יושב-ראש הכנסת ונשיא המדינה, ההפיכה שנעשתה פה בעשורים האחרונים, שבה מערכת המשפט לקחה את הסמכויות מהדמוקרטיה הישראלית, מהכנסת.

ישראל אייכלר: הכנסת איבדה את מעמדה בעיני הציבור.

ישראל אייכלר: התקשורת עשתה הכול שכל אזרח בישראל יחשוד בחבר כנסת עוד לפני – איך אומרים: הוא חייב עד שיוכיח את חפותו.

נאוה בוקר: לצערנו, אתה צודק.

ישראל אייכלר: זו הבעיה.

ישראל אייכלר: לכן אנשים אומרים: מה לי ולצרה הזאת?

ישראל אייכלר: השפעה אין לי.

ישראל אייכלר: אני ראיתי פה היום את נשיאת בית המשפט העליון יושבת ביציע.

ישראל אייכלר: אני הייתי מציע שהיא תשב על כיסא ראש הממשלה, וחברי הכנסת ישבו ביציע הציבור, וימחאו כפיים על כל החלטה של בג"ץ – –

נאוה בוקר: צודק.

ישראל אייכלר: – – הם יחליטו אם יהיה מס על שלוש דירות, על המסתננים בתל אביב, הם יחליטו על השבת – לפתוח בתל אביב, ואנחנו נשב ביציע.

ישראל אייכלר: אנשים מרגישים את זה.

ישראל אייכלר: מה הבעיה?

ישראל אייכלר: שיש פה סכנה.

ישראל אייכלר: גם האזרחים יגידו, אנחנו לא מאמינים בכנסת.

ישראל אייכלר: אנשים לא ישתתפו בבחירות.

ישראל אייכלר: יש כאלה.

ישראל אייכלר: יש כאלה שיחשבו שההכרעות יבואו מהרחוב: בהפגנות, באלימות.

ישראל אייכלר: זאת סכנה גדולה מאוד.

ישראל אייכלר: אנשים לא חושבים על זה.

ישראל אייכלר: בלי ששמנו לב כל הכוח עבר לידיים משפטיות, לא רק לבית המשפט העליון.

ישראל אייכלר: היועצים המשפטיים בכל מקום הם שומרי הסף, וחברי הכנסת – הגנבים.

ישראל אייכלר: מול מי מציבים שומר סף?

ישראל אייכלר: מול גנבים.

ישראל אייכלר: חברי הכנסת הם שומרי הסף.

ישראל אייכלר: הם נבחרו על ידי הציבור לשמור על הממשלה כי היא לוקחת מיסים מהציבור, ושהיא תחלק את זה בצדק וביושר.

ישראל אייכלר: אנחנו שומרי הסף.

ישראל אייכלר: מי מינה את הפקידים האלה כשומרי סף?

מיקי לוי: – – –

ישראל אייכלר: התיאטרון הזה – בית המשפט לא רק מחליט הכול אלא כבר נהיה מנהג שכל נשיא או שופט שפורש משאיר מתנה.

ישראל אייכלר: הוא נותן פסיקה מאוד נאורה, למשל הגברת בייניש, שהחליטה לבטל את חוק טל.

ישראל אייכלר: לא שכולם הסכימו לזה, אבל יש עניין של הסכמות בין אזרחים שלא מאמינים באותה אמונה – היא ביטלה את החוק.

ישראל אייכלר: למה היא גרמה?

ישראל אייכלר: שאנשים יגידו: אוקיי, אתם ביטלתם את החוק?

ישראל אייכלר: אנחנו נילחם נגדכם.

נאוה בוקר: נא לסיים.

ישראל אייכלר: אנשים מתנכרים למדינה ולמוסדותיה ולדמוקרטיה.

ישראל אייכלר: זאת סכנה גדולה.

ישראל אייכלר: אליקים רובינשטיין – בזה אני מסיים – גם כשרות וגיוס.

ישראל אייכלר: אז השאיר מורשת.

ישראל אייכלר: ועכשיו, ביום חמישי זה עומדת הנשיאה החדשה לפתוח את כל המרכולים בתל אביב.

ישראל אייכלר: רבותיי, יהודי שרוצה לשמור שבת לא יקבל עבודה בשום מקום כי אם אתה לא עובד שבעה ימים בשבוע אין לך פרנסה.

ישראל אייכלר: לכן אני מציע להחזיר את הדמוקרטיה, לעשות מהפכה דמוקרטית, ולהחזיר את השלטון לידי הכנסת, הממשלה, לידי העם.

נאוה בוקר: תודה רבה, חבר הכנסת אייכלר.

נאוה בוקר: חבר הכנסת זוהיר בהלול – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת מסעוד גנאים – מוותר; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – מוותרת.

נאוה בוקר: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת.

איילת נחמיאס ורבין: אני כאן.

נאוה בוקר: איפה איילת?

קריאה: איילת, תוותרי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוותרת.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי משפט אחד להגיד.

נאוה בוקר: משפט אחד.

נאוה בוקר: בבקשה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: חבריי חברי הכנסת, שנתיים וחצי שאנחנו בכנסת הזאת, ונדמה לי שאחרי היום הזה יש משפט אחד שאפשר להגיד: מי שיסתכל עלינו היום – מי שמסתכל עלינו מבחוץ, מי שמסתכל עלינו מבפנים – יודע דבר אחד עלינו: זה לא שאנחנו חמוצים, זה הרבה יותר גרוע מזה.

איילת נחמיאס ורבין: מה שקרה כאן היה אירוע היסטורי שלא יישכח במהרה.

איילת נחמיאס ורבין: תזכרו, החמוצים, החמוציות וחומץ במלח, זה ספין, ספין, ספין.

איילת נחמיאס ורבין: זאת לא בעיה שלכם, זאת לא בעיה שלנו – זאת בעיה של ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: – – –

נאוה בוקר: מוותרת.

נאוה בוקר: חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: מוותרת.

נאוה בוקר: מוותרת.

נאוה בוקר: חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח.

נאוה בוקר: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, קודם כול, ברכות חמות לחברי הכנסת החדשים.

איציק שמולי: נאחל לכם בהחלט שתהיה לכם פעילות פורה וטובה ומועילה לטובת עם ישראל ומדינת ישראל.

איציק שמולי: יש הרבה מאוד אתגרים, ותהיה לנו זכות גדולה לנסות ולסייע לכם כאן בכל מה שצריך.

איציק שמולי: אז באמת שיהיה בהצלחה.

איציק שמולי: אני רוצה להסב את תשומת ליבה של הכנסת לכך שהיום בבוקר היה דיון מאוד מאוד חשוב.

איציק שמולי: למעשה, הדיון הראשון שהתקיים בכנסת היום דיבר על מפגש של כ-80 ילדים חולי ניוון שרירים שהגיעו לכאן, לכנסת ישראל, גברתי היושבת-ראש, כדי להתחנן לתרופה, כדי להתחנן על החיים שלהם.

איציק שמולי: שלא כמו במקרים אחרים בתרופות שמשפרות את איכות החיים, במקרה הזה מדובר במחלה ארורה, שמי שחולה בה מהר מאוד מאבד תפקודים כמו הליכה, מוטוריקה, נשימה, ובסוף נפטר.

איציק שמולי: ומדובר באמת בילדים רכים.

איציק שמולי: התרופה הזאת, שנמצאה לפני כחצי שנה, תרופת פלא, לא רק שהיא מונעת את הנסיגה וההידרדרות של התפקודים, התרופה הזאת גם מחזירה תפקודים.

איציק שמולי: ראינו את זה היום בווידיאו במו עינינו.

איציק שמולי: זאת אומרת שיש פה 80 ילדים שבהחלטה אחת מדינת ישראל יכולה להציל.

איציק שמולי: אגב, ילדים מכל רחבי הארץ, מכל המגזרים.

איציק שמולי: זה פוגע בכולם.

איציק שמולי: ואותם ילדים הגיעו לכאן היום כדי להתחנן לדבר אחד – כסף לתרופה.

איציק שמולי: ואני רוצה להזכיר כמובן גם את ידידי להובלת השדולה חבר הכנסת יואב קיש, ואת חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ וקארין אלהרר וחיים ילין וסאלח סעד, ועוד רבים אחרים שהגיעו לתמוך.

איציק שמולי: אבל אני חושב שזה צריך להיות מאבק של הכנסת כולה.

איציק שמולי: זו תקופה שבה מדובר על העברות תקציביות של 10 מיליארד שקל, שיעופו מכיוון אחד לכיוון אחר.

איציק שמולי: אני מבין שלכל אחד יש פה את המטרות הפוליטיות שלו, זה בסדר גמור.

איציק שמולי: רק דבר אחד אסור שיקרה בסוף התהליך הזה: אסור שבסוף התהליך הזה, אחרי שהכנסת מעיפה מיליארדים מכיוון אחר לכיוון אחר, לאותם 80 ילדים לא יימצא הכסף כדי להציל את החיים שלהם.

איציק שמולי: אם לא היה מדובר בהצלת חיים, ואם לא היה מדובר בזה שבאמת הם ילדים, אז לא הייתי עולה לכאן, כי אני חושב שהניסיון להשפיע על ועדת הסל זה ניסיון שהוא לא נכון.

איציק שמולי: אבל גם מדינות אחרות כבר הבינו, כמו צרפת וגרמניה ויפן – לפני חצי שנה נמצאה תרופה, לא חיכו לסל הבריאות, העבירו תקציב מיוחד.

איציק שמולי: וזה גם מה שצריך לקרות הפעם.

איציק שמולי: אני באמת קורא ומבקש את ההתגייסות של כל חברי הכנסת לטובת המאבק הזה.

איציק שמולי: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – מוותרת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר.

נאוה בוקר: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אם אני אשאל בכנסת מי המציא את השימוש בחומץ, חמוצים, בפוליטיקה הישראלית – עמד על הדוכן הזה, כאשר נבחר יעקב הרצוג לנשיא המדינה, מאיר כהנא, והחזיק בידיו בקבוק של חומץ וקרא לעבר יעקב הרצוג: חומץ בן יין.

נחמן שי: זה חיים הרצוג.

ג'מאל זחאלקה: זה חיים הרצוג, סליחה.

ג'מאל זחאלקה: יעקב היין – – –

נחמן שי: יעקב היה אחיו.

ג'מאל זחאלקה: לא, לא.

ג'מאל זחאלקה: יעקב האח – נכון.

ג'מאל זחאלקה: אבל הוא התכוון: היין הוא הסבא, והבן חיים הוא החומץ.

ג'מאל זחאלקה: בוועידת מפלגתו, הנשיא דאז הרצוג סירב לבוא לוועידה, ואז הוא שם כיסא ריק – כהנא – וכתב עליו: חומץ בן יין.

ג'מאל זחאלקה: כאילו זה הכיסא הריק.

ג'מאל זחאלקה: נתניהו לא המציא את השימוש במילה "חומץ".

ג'מאל זחאלקה: אני לא חושד בו שהוא, איך אומרים, ציטט את כהנא, אלא שזה יושב לו בתת-מודע בדרכו, של פוליטיקה של שנאה.

ג'מאל זחאלקה: נתניהו נתן נאום של פוליטיקה של שנאה בכל החזיתות: או שאתה תומך בי בצורה עיוורת, כולל החוק הצרפתי, או שאתה אויב העם ואויב האנושות וסכנה גדולה לכל אזרחי המדינה.

ג'מאל זחאלקה: זה נאום, איך אומרים, שצריך ללמוד אותו בהיסטוריה של התפתחות הפאשיזם.

ג'מאל זחאלקה: ככה מתחיל פאשיזם, ככה פוליטיקה של שנאה.

ג'מאל זחאלקה: כל אדם שיש לו – רוח הדברים; זה לא רק מה שהוא אמר, רוח הדברים, הרטוריקה, השיטה, להתנפל על אנשים ככה בצורה כל כך איומה – אני חושב שכל אדם שפוי – אני מדבר כאן על שפיות, אפילו מעבר לעמדה פוליטית – צריך לפעול להפלתו של נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: וכן, בחירות מחר להפלתו של נתניהו.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

ג'מאל זחאלקה: הוא אדם מאוד מאוד מסוכן.

קריאה: – – –

ג'מאל זחאלקה: הוא מסוכן לא רק לערבים ולפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: הוא מסוכן ליהודים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: הוא מסוכן לכל אזרחי המדינה.

ג'מאל זחאלקה: נתניהו הכתיר את עצמו כאויב האזרחים בישראל, ערבים ויהודים כאחד.

מכלוף מיקי זוהר: – – – אתה אל תדאג למדינת ישראל.

נאוה בוקר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר.

נאוה בוקר: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

רויטל סויד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אתם שמתם לב מה אומר החוק הצרפתי?

רויטל סויד: החוק הצרפתי שהצרפתים לא שמעו אודותיו ואינם יודעים מהו?

רויטל סויד: מה בעצם אומרים לנו פה?

רויטל סויד: תקשיבו, תשימו לב.

רויטל סויד: אומרים לנו כך: עבירות חמורות כמו עבירות מין, עבירות אלימות, עבירות סמים, עבירות נגד ביטחון המדינה, עבירות כאלה חמורות, בטח שנחקור ראש ממשלה מכהן עליהן; על עבירות לא חמורות לא נחקור אותו.

רויטל סויד: מה זה עבירות לא חמורות?

רויטל סויד: עבירות שוחד, גנבה, שחיתות, מרמה בנסיבות מחמירות.

רויטל סויד: שמעתם איזו הצעת חוק מעוותת?

רויטל סויד: העבירות החמורות זה המין, האלימות והסמים.

רויטל סויד: השוחד – הן לא חמורות?

רויטל סויד: עכשיו, תשימו לב מה קרה היום.

רויטל סויד: היום בבוקר בתזמון מפתיע ראינו מאמר של פרקליט המדינה שי ניצן באחד העיתונים, מאמר שתוקף קשות את החוק הזה, וראינו את חוות הדעת החריפה והחדה נגד הצעת החוק של היועץ המשפטי לממשלה.

רויטל סויד: אני לא זוכרת מתי ראיתי את שני האנשים האלה, שעומדים באמת בראש משרד המשפטים – בראש הפרקליטות, יותר נכון – אני לא זוכרת מתי ראיתי את שני האנשים האלה מגישים ביחד חוות דעת ומאמר.

רויטל סויד: זה לא היה מקרי.

רויטל סויד: אתם יודעים מה זה אומר?

רויטל סויד: זה אומר שהם נדרשו האחד לתמיכה של השני כדי שהציבור יקשיב.

רויטל סויד: זה אומר שהגענו למצב שהדה-לגיטימציה נגד מערכת המשפט – נגד הפרקליטות, נגד השופטים, נגד בית המשפט העליון, נגד המשטרה, נגד המפכ"ל, נגד החקירות – זה הגיע למצב שהם יודעים שאם הם היו פועלים ככה, הם הבאים בתור.

רויטל סויד: הם עשו את זה בתזמון המדויק הזה, ששתי חוות הדעת האלה יצאו יחד, כדי לגבות האחד את השני.

רויטל סויד: אני מסתכלת עליכם, חבריי פה בקואליציה, ואני יודעת ששתי סיעות לפחות אינן תומכות בחוק הזה.

רויטל סויד: שימו לב מה קורה.

רויטל סויד: אנחנו נגיע למצב שבו בסוף את האדנים שהחברה הזו שלנו מושתתת עליה: שלטון החוק, הדמוקרטיה, שוויון זכויות לכולם, לכל אזרחי המדינה ללא הבדל דת גזע ומין – אנחנו נגיע למצב שאנחנו נשחט את כל הדברים האלה.

רויטל סויד: לא יישאר מהם כלום.

רויטל סויד: הכנסת הזו תלך, הממשלה הזו תתפרק, יגיעו ימים אחרים ותגיע כנסת אחרת.

רויטל סויד: אני שואלת את עצמי: איך נשקם את אמון הציבור במערכות החשובות כל כך האלה?

רויטל סויד: אל תשחקו לא עם הדמוקרטיה ולא עם שלטון החוק.

רויטל סויד: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

נאוה בוקר: שלוש דקות, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, אני אהיה קצרה.

יעל כהן-פארן: אני רק רוצה להגיד לכל חברות וחברי הכנסת: מושב חורף נעים וברכות לחברי הכנסת החדשים שנכנסו היום, שנמצאים איתנו כאן, וגם מי שלא נמצא איתנו כאן.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לספר על משהו מאוד חשוב שקרה בפגרה.

יעל כהן-פארן: מבחינתי השיא של הפגרה היה שמכל האמוניה בחיפה נסגר.

יעל כהן-פארן: לפני ראש השנה, כמה ימים לפני החג, נסגר ורוקן לחלוטין מכל האמוניה.

יעל כהן-פארן: זאת ברכה לכל תושבי מפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: אבל, כמו שאנחנו יודעים, אי-אפשר ברכה בלי איזו בעיה.

יעל כהן-פארן: הפתרונות שמנסים להביא היום למפרץ חיפה, פתרונות להביא אמוניה, מסוכנים לא פחות ואולי אפילו יותר מהמכל שנסגר.

יעל כהן-פארן: בגלל שיש התנגדות של ראש העירייה, כי הוא מנסה להגן על תושביו, כנראה עומדת לצוץ כאן עוד הצעת חוק מאוד מאוד בעייתית – ובעיניי מושחתת שבמושחתת – שתאפשר פשוט לעקוף את העיריות ולא לתת להן את רישוי העסקים – הם בכלל לא יהיו קשורים לרישוי עסקים – של המפעלים שהמדינה תחליט עליהם שהם בעלי חשיבות לאומית.

יעל כהן-פארן: חוק שנקרא לו, נכנה אותו כאן, הוא עדיין לא עלה, אבל נכנה אותו כאן, אם הוא יעלה: חוק חיפה כימיקלים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר כאן ועכשיו, שאנחנו כולנו בכנסת הזאת לא צריכים לתת יד לכזאת השתוללות.

יעל כהן-פארן: החוק, אם הוא יעלה, הוא פשוט שערורייה.

יעל כהן-פארן: בואו נבטל את הרשויות המקומיות וזהו.

יעל כהן-פארן: רק שלטון מרכזי – למה צריך רשויות מקומיות?

יעל כהן-פארן: העניין הוא שבאמת חיפה כימיקלים יכולה למצוא פתרון.

יעל כהן-פארן: פתרון שהוא לא מסוכן.

יעל כהן-פארן: לא צריך לעקוף רשויות מקומיות.

יעל כהן-פארן: לא צריך לעקוף את ראש העיר של חיפה ואת כל התושבים שם – שהם מאוד מאוד מודאגים, כי בסופו של דבר אלה החיים שלהם.

יעל כהן-פארן: אם יתקבלו כאן החלטות כמו שהולכות ומתקבלות על מכל האמוניה הצף הזה, שהוא הפתרון למכל האמוניה שנסגר, אני מאוד מאוד חוששת.

יעל כהן-פארן: תשמעו, יש כבר קריאה של מבקר המדינה ליועץ המשפטי לממשלה ולפרקליט המדינה לפתוח בחקירה בנושא קבלת ההחלטות על האמוניה.

יעל כהן-פארן: יש שם חשדות לשחיתות.

יעל כהן-פארן: יש שם חשדות לפלילים.

יעל כהן-פארן: יש סיבה לחשוש.

יעל כהן-פארן: אני מאוד שמחה על סגירת מכל האמוניה, אבל אסור לנו לשקוט על השמרים ומאוד להיות ערניים.

יעל כהן-פארן: לא ניתן לחוק הזה, שהולך להרוס מחדש את מה שהשגנו עם סגירת מכל האמוניה.

יעל כהן-פארן: שיהיה לנו מושב כנסת מוצלח.

יעל כהן-פארן: תודה רבה לכולם.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת.

נאוה בוקר: חבר הכנסת עמר בר-לב, בבקשה, שלוש דקות.

עמר בר-לב: הנאום של ביבי כאן, של ראש הממשלה, היה פשוט מדהים.

עמר בר-לב: היכולת שלו לשכתב את ההיסטוריה ולהתאים אותה לברבורי המלל שלו – זה פשוט מדהים.

עמר בר-לב: ביבי אומר שהסכם הגרעין הוא הסכם רע.

עמר בר-לב: במשך שנתיים נאבק ביבי נתניהו כנגד הסכם הגרעין, והתוצאה היא הסכם רע.

עמר בר-לב: לדבריו.

עמר בר-לב: זאת אומרת, הוא, כראש ממשלת ישראל נכשל, כי הוא בחר בדרך מסוימת במקום ללכת בדרך אחרת, ולא ניכנס כאן לוויכוח.

עמר בר-לב: הדרך שבה הוא בחר הביאה להסכם גרעין רע לדבריו, ולכן הוא נכשל.

עמר בר-לב: עכשיו הוא בא ומתהדר בדברי טראמפ.

עמר בר-לב: הוא אמר כאן מעל הבמה: אז או שהסכם הגרעין יבוטל או שישופר.

עמר בר-לב: שמענו את הדברים של טראמפ; אנחנו כבר יודעים שהסכם הגרעין לא יבוטל.

עמר בר-לב: אנחנו גם מבינים – כל אחד שחתם על איזשהו הסכם בחיים שלו, מהסכם של שכירת דירה עד הסכם עסקי או פוליטי אחר, יודע שברגע ששני הצדדים חתמו על הסכם, אי-אפשר לשנות אותו.

עמר בר-לב: אפשר לבטל אותו, אבל טראמפ החליט לא לבטל אותו.

עמר בר-לב: לכן גיבובי המילים של נתניהו כאן מעל הבמה והניסיונות שלו לשחזר את ההיסטוריה ולהראות כמה הוא באמת הצליח להסיר את האיום הגדול מעל מדינת ישראל, האיום של הסכם הגרעין – זה הכול הבל הבלים.

עמר בר-לב: הבל הבלים ושכתוב ההיסטוריה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אכרם חסון?

אכרם חסון: מוותר.

נאוה בוקר: מוותר.

נאוה בוקר: חברת הכנסת שלי יחימוביץ – אינה נוכחת.

שלי יחימוביץ': נוכחת, נוכחת.

נאוה בוקר: נוכחת?

שלי יחימוביץ': נוכחת, מוותרת.

נאוה בוקר: איפה חברת הכנסת יחימוביץ?

נאוה בוקר: לא שמעתי אותה.

נאוה בוקר: מוותרת.

נאוה בוקר: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: – – –

נאוה בוקר: בחוק הבא.

נאוה בוקר: בחוק הזה?

נאוה בוקר: חברת הכנסת נורית קורן, בבקשה.

נאוה בוקר: שלוש דקות לרשותך.

קריאה: – – –

נורית קורן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני ארצה להתייחס לדבריו של חבר הכנסת יצחק הרצוג, ברשותכם.

נורית קורן: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת יצחק הרצוג: בוקר טוב.

נורית קורן: אני שמחה שקמת משנת הפגרה שלך והחלטת לתקוף את ראש הממשלה בלי שום צדק, בלי שום הצדקה לכך.

איילת נחמיאס ורבין: בלי שום הצדקה?

נורית קורן: ראש הממשלה – תשמעי על מה אני מדברת.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, רגע, אני רוצה לשים משקפיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני צריכה לשמוע טוב.

נורית קורן: ראש הממשלה הוא ראש הממשלה הראשון מזה עשורים שסוף-סוף החליט לטפל בפרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן, ונתן לי מנדט לעשות זאת.

נורית קורן: לטפל בפרשה.

נורית קורן: אני יכולה להגיד לך, חבר הכנסת בוז'י הרצוג – וחבל שהוא לא נמצא כאן, כי רק כשהוא מדבר הוא נמצא כאן ואחר כך הוא פשוט נעלם מהמליאה – –

איילת נחמיאס ורבין: לא – – –

נורית קורן: – – אני יכולה להגיד לו ולספר לו, ואת תעבירי לו, שראש הממשלה מגבה אותי בכל הליך ובכל צעד שבו אני פועלת בוועדה המיוחדת שקמה בכנסת – –

איילת נחמיאס ורבין: – – –

נאוה בוקר: חברת הכנסת ורבין נחמיאס.

נורית קורן: – – והדברים נעשו בקדנציה הנוכחית ולא נעשו מעולם.

נאוה בוקר: אל תפריעי לחברת הכנסת קורן לדבר, בבקשה ממך.

מיקי רוזנטל: מה הקשר?

נורית קורן: רק היום, בפתיחת המושב, הבאתי תערוכה מיוחדת שממחישה את הכאב של המשפחות, וראש הממשלה, ביום כל כך עמוס שלו, בחר להקדיש את זמנו ולתת כבוד לאומנים וצפה באדיקות – – –

איילת נחמיאס ורבין: – – –

נאוה בוקר: חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: – – – למה את ונאווה בוקר התנגדתן לחוק – – –

נאוה בוקר: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: אין בעיה.

נורית קורן: אני מבקשת שתוסיפי לי בזמן.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

נאוה בוקר: תמשיכי לדבר, חברת הכנסת קורן.

קריאה: – – –

נורית קורן: מי אתה, חבר הכנסת בוז'י, שתגיד שלא נעשה כאן דבר בפרשה?

נורית קורן: ההתנשאות הזאת שאתה מייצג.

נורית קורן: ואתה – בטוח שאתה לא מייצג את המשפחות, ובטח ובטח שלא את הפרשה.

נורית קורן: זה שתגיע רק שתי דקות להפגנה כזו או אחרת שתומכת במשפחות לא יהפוך אותך למשהו שאתה לא, וזו אינה לגיטימציה להאשים את ראש הממשלה.

נורית קורן: כדאי שתעשה שיעורי בית ותגיע לוועדה ותדע מה נעשה בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: למה – – – למה?

נורית קורן: במקום להתעסק בראש הממשלה, תסתכל במראה ותתנצל בשם מפלגת מפא"י המיתולוגית – –

איילת נחמיאס ורבין: מה את אומרת?

נורית קורן: – – שטייחה והשתיקה ונתנה לאסון הזה להתקיים כאן במדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: – – –

נאוה בוקר: חבר הכנסת חיליק בר.

נורית קורן: פשע מאורגן – –

יחיאל חיליק בר: – – –

נאוה בוקר: חבר הכנסת חיליק בר.

נורית קורן: – – שפגעה במשפחות רבות, שעד היום סוחבות את הכאב ומקדישות את חייהן – –

יחיאל חיליק בר: – – –

נאוה בוקר: מהיום, כי אני החלטתי.

יחיאל חיליק בר: הזמן עבר.

נורית קורן: – – כדי לדעת מה אתם עשיתם לילדים ולאן העברתם אותם.

נורית קורן: תתבייש לך, בוז'י הרצוג.

נאוה בוקר: נא לסיים.

נאוה בוקר: זה שיקול שלי אם להוסיף לה או לא.

נאוה בוקר: נא לסיים בבקשה.

נורית קורן: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

קריאה: – – –

נאוה בוקר: חבר הכנסת אורן אסף חזן.

נאוה בוקר: חבר הכנסת אורן אסף חזן – אינו נוכח.

נאוה בוקר: סגן השר מעוניין לסכם?

נאוה בוקר: מוותר.

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 29), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: נא להצביע.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40 נגד – 10 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 29), התשע"ז–2017, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

טלי פלוסקוב: – – –

נאוה בוקר: נא להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת טלי פלוסקוב – בעד.

נאוה בוקר: חברים, בעד – 40, נגד – עשרה, נמנע אחד.

נאוה בוקר: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, ועוברת לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאוה בוקר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/736); נספחות.

נאוה בוקר: ]

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצעת חוק מס הכנסה (ניכוי הוצאות הנפקה) (הוראת שעה), התשע"ח–2017, בקריאה ראשונה, של חברי הכנסת משה גפני, יצחק וקנין ועודד פורר.

נאוה בוקר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מיקי לוי.

קריאה: – – –

נאוה בוקר: זה מה שכתוב.

נאוה בוקר: כתוב מיקי לוי.

נאוה בוקר: בבקשה, עד עשר דקות לרשותך.

מיקי לוי: זה יהיה קצר מאוד.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי, מצבה הקשה של הבורסה בישראל מתבטא בירידה בהיקפי המסחר ובמספר ההנפקות, ידוע לכול.

מיקי לוי: לעובדה זו מכלול סיבות, ובהן מס רווחי ההון שמוטל על השקעות בבורסה לעומת המיסוי המוטל על קניית דירה להשקעה והפטור ממס על שכר הדירה בעת השכרתה.

מיקי לוי: פטור ממס חלקי.

מיקי לוי: להיקפי מסחר נמוכים יכולות להיות השלכות גם על התשואות בשוק ההון, ובעיקר בקשר להשקעות על הגופים המוסדיים המשקיעים את כספי הפנסיה של הציבור בישראל.

מיקי לוי: כדי לעודד את כדאיות הרישום למסחר של מניות בבורסה הציע חבר הכנסת גפני, יחד עם חברי הכנסת יצחק וקנין ועודד פורר, להתיר בהוראת שעה בהוראת שעה עד לסוף 2020 לחברות שמנפיקות מניות בבורסה בישראל לנכות הוצאותיהן שהוציאו בקשר להנפקת אותן מניות באותה שנת מס.

מיקי לוי: עוד מוצע להסמיך את שר האוצר להאריך את הוראת השעה, באישור ועדת הכספים של הכנסת, לתקופות נוספות של שלוש שנים לכל היותר, ככל שהוראת השעה תשיג את ייעודה מחד והמשך ההטבה יידרש מאידך.

מיקי לוי: הצעת החוק מרחיבה את ההטבה הניתנת כיום רק לחברה שהיא חברה תעשייתית לפי חוק עידוד השקעה (מיסים), התשכ"ט–1969, שלפיו ניתן לפרוס את הוצאות ההנפקה בקשר לאותה חברה על פני שלוש שנות מס.

מיקי לוי: להערכת משרד האוצר, עלותה של הצעת החוק זניחה ככל שמדובר גם בסיווג להנפקות ראשוניות.

מיקי לוי: אולם, ועדת הכספים סברה שאין להגביל את ההטבה רק להנפקות ראשוניות, לאור מצבה של הבורסה – מצבה הפיננסי של הבורסה – ובהרחבה זו אין כדי לשנות את ההערכות לגבי העלות הכללית.

מיקי לוי: לכן, אבקש לאשר את נוסח הצעת החוק בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: תודה.

נאוה בוקר: תודה רבה, חבר הכנסת לוי.

נאוה בוקר: לרשימת הדוברים נרשמה רק חברת הכנסת נורית קורן.

נאוה בוקר: לפני שאני סוגרת את הרשימה, האם מישהו מעוניין?

נאוה בוקר: תודה.

נורית קורן: מוותרת.

נאוה בוקר: אם כן, חברת ככנסת נורית קורן מוותרת.

נאוה בוקר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

נאוה בוקר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מס הכנסה (ניכוי הוצאות הנפקה) (הוראת שעה), התשע"ח–2017.

נאוה בוקר: מי בעד?

נאוה בוקר: מי נגד?

נאוה בוקר: בבקשה.

נאוה בוקר: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס הכנסה (ניכוי הוצאות הנפקה) (הוראת שעה), התשע"ח–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

נאוה בוקר: 34 בעד, שני מתנגדים, אין נמנעים.

נאוה בוקר: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה וחוזרת לדיון בוועדת הכספים.

קריאה: נא להוסיף אותי.

נאוה בוקר: נא להוסיף את חברת הכנסת רויטל סויד – הצביעה בעד – לפרוטוקול.

נאוה בוקר: חברים, תם סדר-היום.

נאוה בוקר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ד' בחשוון התשע"ח, 24 באוקטובר 2017, בשעה 16:00.

נאוה בוקר: ישיבה זו נעולה.

נאוה בוקר: תודה רבה.