ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 260, 2017-08-02 00:00

יצחק וקנין: צהריים טובים.

יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת המליאה.

יצחק וקנין: היום יום רביעי, י' באב התשע"ז, 2 באוגוסט 2017.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק למניעת מחלת הכלבת, התשע"ז–2017; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 29), התשע"ז–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת חיים ילין, טלב אבו עראר וחמד עמאר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצבת רמזורים בצמתים בנגב; מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתה של חברת הכנסת חנין זועבי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: קיצור מסלול הלימודים ל-11 שנים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר החינוך נפתלי בנט על מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יעל גרמן, מנואל טרכטנברג, יוסף ג'בארין ויפעת שאשא-ביטון בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: העיכוב הגדול בהמתנה לתור לטיפולי התפתחות הילד.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו ההסכמים האלה: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של טורקיה בדבר העסקה בשכר של בני משפחה של חברי משלחת דיפלומטית או נציגות קונסולרית; הסכם מסגרת בין סוכנות החלל הישראלית במשרד המדע והטכנולוגיה לבין מרכז הלוויינים הלאומי הווייטנאמי, VNSC, והאקדמיה הווייטנאמית למדע וטכנולוגיה, VAST, בדבר שיתוף פעולה במדעי החלל ובטכנולוגיה לשימוש בחלל החיצון למטרות שלום.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1155); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו נעבור לסעיף השני בסדר-היום – הצעת חוק למניעת מחלת הכלבת, התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה, בכפוף – הונחה כרגע על שולחן הכנסת.

יצחק וקנין: יציג אותה שר החקלאות ופיתוח הכפר חבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק וקנין: רשמתי את נחמן שי, יואל חסון, גם איציק שמולי מעוניין, אני מבין, וחיליק בר.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק למניעת מחלת הכלבת באה להסדיר ולרענן את החוק הקודם.

אורי אריאל: הכלבת היא מחלה קטלנית.

אורי אריאל: מדובר במחלה נגיפית שההידבקות בה היא בעיקר מנשיכה על ידי בעל חיים נגוע.

אורי אריאל: למרות המאמצים הבין-לאומיים להדברת המחלה, עדיין מתים בעולם כולו כ-50,000 בני אדם.

אורי אריאל: צריך לומר שבישראל מתים מעט מאוד אנשים בשנים האחרונות, ברוך השם, ואנחנו עושים ככל יכולתנו כדי שאכן לא יהיו לנו מקרים של כלבת בכלל, בוודאי לא אצל אנשים, ושחס וחלילה לא ילכו לעולמם.

אורי אריאל: 90% מהאנשים בעולם שמתו ממחלת הכלבת ננשכו על ידי כלבים נגועים במחלה.

אורי אריאל: המחלה ניתנת למניעה כמעט בכל המקרים בעזרת שילוב של חיסונים ופיקוח: חיסונים הניתנים כשגרה, ובעת הצורך – לאנשים שנחשפו למחלה.

אורי אריאל: בשנת 2013 מונה צוות שכלל נציגים ממשרדי החקלאות והבריאות, רופאים וטרינריים ברשויות ווטרינרים פרטיים.

אורי אריאל: הצוות המליץ לקדם תיקון שיאפשר קיום תצפית בית לכלב שנשך במקרים שבהם הסיכון שאותו כלב נדבק בכלבת נמוך מאוד, כשמתקיימים תנאים, ובכללם הכלב מחוסן כנגד כלבת, הוא לא היה באזור עם כלבת, הבעלים התחייב להגביל את תנועת הכלב ועוד.

אורי אריאל: לאחר אישור החוק המתוקן יעוגנו דרישות אלה בתקנות, ואנשי המקצוע במשרדי, במשרד החקלאות, כבר עמלים על כתיבתן; זו הזדמנות טובה להגיד להם יישר כוח.

אורי אריאל: עיקר השינויים כוללים, מלבד הכנסת אפשרות לתצפית בית לאחר התקנת התקנות, חובה על רשות מקומית להפעיל בתחום המתקן הסגר מתאים או להתקשר עם רשות מקומית סמוכה שבה פועל מתקן כזה; הבהרה שהמקום יהיה נתון לפיקוחו המקצועי של הרופא הווטרינרי הרשותי; הסדרים לעניין החזקת בעל חיים בהסגר והוצאתו ממנו; עדכון הדרישות להסמכת מפקחים; הסמכה לקבוע אגרות ותשלומים ועוד.

אורי אריאל: צריך לומר, בהמשך לדיון שהיה פה, שדבריך, חבר הכנסת שמולי, מוגזמים, הייתי אומר אפילו אולי מוגזמים מאוד.

אורי אריאל: יש לנו עכשיו אירוע בבית-שמש, נניח, ניקח אותו כדוגמה; הוא יותר מפורסם, למרות שיש עוד מקרים.

אורי אריאל: בינתיים, מה שקרה בחודשיים האלה שמתעסקים בעניין שם – כלב אחד הורדם.

אורי אריאל: אין פה מגפה.

אורי אריאל: אין פה חשש שינצלו את זה לרעה.

אורי אריאל: אני חושב שהרופאים הרשותיים, הרופאים הממשלתיים והמערכת כולה, כולל אותי, אם מותר לי להעיד על עצמי, רגישים לעניין ולא מאפשרים ירי פרוע או דברים מהסוג הזה שלא מתחשבים בצער בעלי חיים, אלא להפך.

איציק שמולי: זה לא מסתדר עם מספר הכלבים המומתים בשנה, עם כל הכבוד.

אורי אריאל: אלא להפך.

אורי אריאל: אנחנו עוסקים בעניין הזה – – –

איציק שמולי: מול חמישה מקרי כלבת, מאות או אלפי בעלי חיים נטבחים.

אורי אריאל: תרשה לי רגע לסיים.

אורי אריאל: אני אשמע אותך.

יצחק וקנין: חבר הכנסת שמולי, יש לך רשות דיבור.

אורי אריאל: אני אשמע אותך אחרי זה.

יצחק וקנין: תאמר את דבריך.

אורי אריאל: בכל מקרה, ודאי שזה לא פרוע.

אורי אריאל: זה מוקפד; זה תחת הוראות; זה תחת השגחה.

אורי אריאל: יש מי שחושב כמוך, אולי גם אחרים.

אורי אריאל: צריך להוריד את זה עוד יותר – זה בסדר.

אורי אריאל: אבל אי-אפשר להפוך את זה – הציבור צריך לדעת שזה ממש לא פרוע וזה לא כך.

אורי אריאל: ולכן, מי שרוצה להתנגד – זה בסדר, אבל אני צריך להעמיד דברים על דיוקם.

אורי אריאל: אני מבקש מהנוכחים להצביע בעד.

אורי אריאל: אני מבין שגם יש סיכום כזה בין הקואליציה לאופוזיציה.

אורי אריאל: אנחנו נמשיך לעמוד על ענייני צער בעלי חיים.

אורי אריאל: למדנו את זה מתורתנו הקדושה, ואנחנו באפס סובלנות למי שפוגע בבעלי חיים.

אורי אריאל: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר אורי אריאל, שר החקלאות ופיתוח הכפר.

יצחק וקנין: יש לנו ברשימה ארבעה דוברים.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: אני סוגר את רשימת הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני חייב לומר, כמי שיסד לראשונה בכנסת את השדולה למען בעלי חיים, והנושאים האלה הם נושאים שחשובים לי, שאני שמח בגדול שיש חוק כזה.

יואל חסון: אני גם שמח שמאז הטעות שהייתה כאן במליאה החוק עולה.

יואל חסון: אני אתמוך בחוק, למרות החששות הרציניים והמשמעותיים שמעלה חבר הכנסת שמולי – ובטח הוא יתייחס לזה בקרוב – ואני מקווה מאוד שזה יביא באמת לשינוי המציאות בתחום הזה של הכלבת והטיפול בכלבת במדינת ישראל.

יואל חסון: אבל אני חייב לומר מהצד השני.

יואל חסון: יש האמירה הזאת שעכשיו הרבה אוהבים לצטט אותה בציניות: מה קרה לנו?

יואל חסון: מה קרה לנו?

יואל חסון: ואני שואל, באמת: מה קרה לנו?

יואל חסון: מה קרה לנו שאנחנו כחברה, כאנשי ציבור, כאזרחים, מוכנים לקבל באופן כזה, כאילו זה שום דבר, את כל עננת השחיתות והתועבה שמקיפה אותנו ומקיפה את ממשלת ישראל ואת מדינת ישראל בעת הזאת?

יואל חסון: מה קרה לנו?

יואל חסון: מה קרה לנו שאנחנו מוכנים לסבול את זה?

יואל חסון: מה חסר לעם הזה – מנהיגות?

יואל חסון: אין מנהיגות טובה יותר?

יואל חסון: אין אפשרויות טובות יותר?

יואל חסון: הציבור הישראלי לא צריך להתפשר על הנהגה שתחת כהונתה התקיימו כל כך הרבה מקרים של שחיתות.

יואל חסון: לא יכול לקבל את זה.

יואל חסון: הציבור לא יכול לקבל דבר כזה ולא צריך להתפשר על זה.

יואל חסון: אין שום סיבה.

יואל חסון: ותאמינו לי, אני לא רוצה לראות עוד ראש ממשלה בכלא, ואני לא רוצה לראות אנשים בכלא.

יואל חסון: אבל אני גם לא יכול להתעלם מכל האווירה הזאת, מכל העננה הזאת ומכל העובדה שנראה כאילו זה גורלנו, וזה מה שיש, ואלה האפשרויות היחידות שיש לציבור הישראלי.

יואל חסון: אז אני אומר: לא.

יואל חסון: לא צריך לקבל את זה.

יואל חסון: ואני גם מצפה שיינתנו תשובות.

יואל חסון: אבל לא שאני מצפה באמת לתשובות.

יואל חסון: מה שאני כן מצפה, שבעת הזאת, בחוסר האמון הכל-כך גדול שיש כלפי ראש הממשלה הזה והממשלה הזאת, ראש הממשלה פשוט צריך להניח מכתב התפטרות; להתפטר מתפקידו כראש הממשלה.

יואל חסון: אנחנו צריכים ללכת לבחירות, ובבחירות האלה אני מאמין שאנחנו, המחנה הציוני, ננצח.

יואל חסון: ואני מאמין גם שתהיה קואליציה – –

ענת ברקו: בטח – – –

יואל חסון: – – טובה יותר, שפויה יותר, הגונה יותר, וכזאת ששמה את האינטרס הציבורי והלאומי, חברת הכנסת ברקו, מעל לכל דבר.

יואל חסון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה, חבר הכנסת יואל חסון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חבר הכנסת איציק שמולי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבין את ההסתייגויות של חברי, ובראש וראשונה חבר הכנסת איציק שמולי, בעניין החוק, ובין היתר בגלל ההסתייגות הזאת אנחנו נפגשים פה הבוקר.

נחמן שי: זה לא אסון.

נחמן שי: אבל אני אתמוך בסופו של דבר בחוק הזה, עם כל ההסתייגויות, ואני מקווה כי הוא לא יבוא על חשבון פגיעה לשווא בבעלי חיים, כי זו לא עמדתי ולא דעתי, ואני חושב שבעלי החיים שאתנו יקרים לכולנו.

נחמן שי: אני רוצה לומר על החדשה הראשית הבוקר, וזו סגירת חיפה כימיקלים ופיטוריהם הקרובים של למעלה מ-1,000 עובדים – 1,100, ויש אומרים קרוב ל-2,000.

נחמן שי: אנחנו לא יכולים להישאר אדישים לגורלם.

נחמן שי: יכול להיות שיש פה מניפולציה; יכול להיות שבעל המפעל "משתמש" בעובדים לכפות על הממשלה פתרון שהוא מעוניין בו.

נחמן שי: ייתכן.

נחמן שי: אלה תרגילים לגיטימיים לכאורה בתוך המשחק הזה.

נחמן שי: עושים את זה כולם, לא תמיד זה מקובל, אבל לא זו הבעיה.

נחמן שי: אני חושש מאוד שבמקרה הזה ההליכים מיצו את עצמם.

נחמן שי: בית-הדין הגבוה לצדק, הממשלה ועיריית חיפה וכל הארגונים הירוקים – כל השחקנים עשו את שלהם, ולא יוכלו להחזיק את מכל האמוניה הזה במקומו.

נחמן שי: זו כבר עובדה.

נחמן שי: אז עכשיו אפשר לעסוק בהאשמות: הנהלת המפעל, ההוא – לא מעניין אותי יותר שום דבר.

נחמן שי: קרוב ל-2,000 איש, תכפילו את זה עם בני זוג, עם ילדים, תגיעו מייד ל-10,000 איש שעכשיו, לקראת החג, באמצע כלום, שולחים אותם הביתה.

נחמן שי: האחריות לגורלם של העובדים היא של המדינה.

נחמן שי: אי-אפשר להתייחס לזה באדישות; אי-אפשר להגיד: הם יסתדרו.

נחמן שי: הם לא יסתדרו.

נחמן שי: אלה מספרים גבוהים.

נחמן שי: זה לא אדם יחיד שיוצא לחפש עבודה, זו קבוצה גדולה מאוד של עובדים שהשקיעו, אחדים מהם, עשרות משנות חייהם במפעלים האלה.

נחמן שי: זו טרגדיה אישית עמוקה לאלפי אנשים.

נחמן שי: והממשלה, שהייתה אדישה ושנתנה לדברים להתנהל במשך שנים, לא יכולה להישאר על הגדר.

נחמן שי: היא חייבת להיכנס פנימה ולדאוג לתעסוקה עבורם, והיא חייבת לייצר מקומות עבודה, ואם אין לה מקומות עבודה, היא צריכה להמשיך ולפרנס אותם תקופה מסוימת עד שתימצא עבודה.

נחמן שי: אבל זה לא יקרה סתם ולא יקרה בדרך אגב; זו האחריות של ממשלת ישראל, והיא צריכה לזוז קדימה, ומהר.

נחמן שי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איציק שמולי, ואחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, מספר הפרצופים הזועמים שנתקלתי בהם הבוקר הזה לא סביר בעליל.

איציק שמולי: אני כמובן לא מתנצל ולא מצטער על ההתנגדות בשבוע שעבר להצעת החוק.

איציק שמולי: אני כן מצטער על דבר אחד – ואני מדבר אליך, אדוני יושב-ראש הקואליציה דוד ביטן.

איציק שמולי: אני כן רוצה לנצל את הבמה ולהדגיש: מהותית ותוכנית אני לא חוזר בי מההתנגדות לחוק בגלל אותו סעיף שאני מכנה אותו בעייתי.

איציק שמולי: אני כן מצטער שבשבוע שעבר, דוד ביטן, הופרו כללי האמון, אבל אני רוצה להדגיש: לא היה פה שום תרגיל ושום כוונת מכוון, ואני מקווה שאתה, כפי שאתה עושה תמיד – יש בינינו יחסי אמון, ואני מקווה שאתה מאמין לי, ואם לא, זו כמובן בחירתך שלך.

איציק שמולי: כך או אחרת, זו האמת לאמיתה.

איציק שמולי: עכשיו לעצם העניין.

איציק שמולי: אני כמובן מתנגד לחוק, ואני מתנגד לו בגלל אותו סעיף בעייתי, סעיף 11, שלא מצמצם, לא תוחם ולא מגביל את שיקול הדעת של רופא וטרינר רשותי, ממשלתי, שיכול בשם חשד לכלבת להוציא אל הפועל מבצע הרג של בעלי חיים – ויש לזה גם תקדימים.

איציק שמולי: כאשר רואים את מספר מקרי הכלבת – אדוני השר, בהתייחס לדבריך – במדינת ישראל כל שנה, ומול זה את מספר בעלי החיים המשוטטים, לפעמים גם בעלי חיים ביתיים שהלכו לאיבוד, שפשוט מוצאים להורג בגלל חשד לכלבת, זה מעשה שהוא לא פרופורציונלי.

איציק שמולי: אם הייתה באה הממשלה ולפחות אומרת: יש לנו כוונה בוועדה להתייחס לנקודה, להגביל את שיקול הדעת, לתחם אותו בתקנות – ניחא.

איציק שמולי: אבל אנחנו יודעים שזו לא כוונת משרד החקלאות; לא הייתה, וכנראה גם לא תהיה, אלא אם כן אני טועה ואני לא יודע על כוונה כזאת.

איציק שמולי: אבל נכון לנקודת הזמן הזאת זו לא הכוונה שלכם.

יצחק וקנין: איציק שמולי, אתה כבר פרלמנטר ותיק, אני חושב.

יצחק וקנין: אני חושב שלא נכנס פה חוק, גם כשהוא ממשלתי, בקריאה ראשונה שלא יהיו בו שינויים.

יצחק וקנין: אני חושב שאם אתה תשכנע את המשרד והם יראו לנכון – לכן, אני לא מבין למה הייתה ההתנגדות בשבוע שעבר, ואתה עוד דבק בה.

יצחק וקנין: אתה רוצה לשנות את אותו סעיף, אתה אומר.

יצחק וקנין: מי אומר שלא ישנו אותו?

איציק שמולי: אני אסביר לך.

איציק שמולי: אתה הרבה הרבה יותר ותיק ממני, אדוני היושב-ראש, ואני אגיד לך למה אני חושב שזה לא מאותם תיקונים שעושים על הדרך: כי לפי מה שאני מזהה, לפחות בשנה האחרונה, יש התנגדות מהותית במשרד החקלאות לשינוי הסעיף המדובר.

איציק שמולי: אם אני טועה ואכן הסעיף ישונה בוועדה, אני אעמוד פה אחרי שהחוק יבוא – בזמן שהחוק יבוא לקריאה שנייה ושלישית, ואני אתנצל בפני משרד החקלאות.

איציק שמולי: להבנתי ולהערכתי יש התנגדות נחרצת לתחם את שיקול הדעת של הווטרינר.

איציק שמולי: אם אני טועה, אני אעמוד פה ואני אתנצל בעוד כמה שבועות או חודשים.

איציק שמולי: אני באמת רק רוצה לסיים ולומר, גם בהתייחס לסוגיות שהעלו חברי חבר הכנסת נחמן שי וחבר הכנסת חסון.

איציק שמולי: הלוואי – החוק הזה נקרא "חוק קאיה נתניהו", ולא בכדי.

איציק שמולי: יש בו אלמנט חיובי של מתן אפשרות להסגר ביתי, ואני כמובן תומך בזה.

איציק שמולי: יש לי גם הצעת חוק בעניין.

איציק שמולי: אני הייתי הראשון ששם אותה על שולחן הכנסת, אבל כמו הרבה פעמים, הדברים לא מחכים לך, וזה בסדר גמור, וטוב שהסעיף הזה בתוך החוק.

איציק שמולי: רק נתפלל ליום שבו הכנסת תתכנס באופן מיוחד בפגרה לא רק עבור הכלבה המלכותית אלא גם עבור הנכים, וגם עבור מפוטרי הדרום, וגם עבור ילדים חולים בניוון שרירים שזקוקים לתרופה.

איציק שמולי: עבור כל אלה, אדוני היושב-ראש, הרי הכנסת הזאת לא תתכנס במהלך הפגרה, ולכן זה כואב מאוד.

איציק שמולי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת ענת ברקו, ואחריה – חבר הכנסת חיליק בר.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס לרצח הנתעב של מיכל חלימי, שנרצחה על ידי שוהה בלתי חוקי פלסטיני שהיה לה קשר רומנטי אתו, כנראה; זה לפחות לפי הפרסום.

ענת ברקו: מה שהוא אומר: לא, בעצם זה על רקע לאומני.

ענת ברקו: זאת אומרת שהשדרוג במעמד שהוא מחפש זה השדרוג של לרצוח כי אני פלסטיני ולא על רקע אחר, ואת זה אנחנו רואים לאורך כל הדרך – כדי לקבל את סל ההטבות של השהיד הפוטנציאלי, כדי לקבל את סל ההטבות של מי שרוצח יותר ויותר יהודים.

ענת ברקו: אנחנו כבר מגיעים לזה שההסתה הרצחנית הזאת מובילה אותנו למראות שראינו באום-אלפחם, עיר ואם בישראל.

ענת ברקו: באום-אלפחם מה שראינו נראה לא פחות מעזה; אותו דבר.

ענת ברקו: נראה אותו דבר ומרגיש אותו דבר.

ענת ברקו: אחר כך מתלוננים איך שוטרים לא נכנסים, כשהם מתנהלים בצורה גם קרימינלית וגם טרוריסטית וחוגגים רצח של שוטרים.

ענת ברקו: בסופו של דבר הנשק, כמויות הנשק שהיו שם הן כמויות מטורפות, שכמובן אף אחד מהם לא התנדב להביא למשטרה, וכל פעם שמגיעים לזירת פשע רואים את הרצפה שניקו באקונומיקה כדי לא להשאיר שום דבר לשוטרים, וסגירה בין חמולות, וככה ממשיכים להתנהל.

ענת ברקו: אני רוצה להודות לכוחות הביטחון, אדוני היושב-ראש, על העבודה לאורך כל הדרך; על העבודה של כוחות הביטחון גם במתיחות שהייתה בהר הבית וגם במתיחות שיש היום בין ערביי ישראל – חלקם, אלה שחוברים לכוחות חיצוניים וארגוני טרור כמו "דאעש"; על העבודה המאומצת של השב"כ בכל מקום; על העבודה המאומצת של הצבא, ולהגיד להם – זה הזמן, מעל הדוכן הזה, להגיד להם תודה, ושאנחנו צריכים להודות להם יום-יום ולילה-לילה, לאלו שלא ישנים ומגינים על כולנו.

ענת ברקו: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חיליק בר, ואחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: אני שמח שמשבר הכלבת נפתר ובא לסיומו, ואני תובע פה את כבודו של חברי איציק שמולי, שאף שכל האשם נפל עליו הוא היחיד שבעצם לא אשם, והוא התנגד באופן חוקי לחוק ואנחנו פשענו כשהלכנו בעקבותיו בטעות.

יחיאל חיליק בר: אז קודם כול אני שמח שזה נפתר.

יחיאל חיליק בר: אבל הכלבת הנוספת שלדעתי פושה לאחרונה במדינה, בכנסת, בממשלה, היא באמת, אדוני היושב-ראש, השחיתות הגואה, הריח המבאיש שעולה מכל מקום.

יחיאל חיליק בר: אני מצרף את השחיתות הזאת לניתוק של הממשלה מהעם; לפיטורים של עובדים, לחוסר יכולת לדאוג להם לתנאים הולמים או לעבודה בכלל; להתנהלות הכושלת של הממשלה בנושא הר הבית, שכמעט הבעירה את המזרח התיכון כולו וגרמה לנו לניתוק של יחסים עם העולם הערבי – חלקו חשוב מאוד, חלקו נמצא אתנו בהסכם של שלום.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שבגלל כל הדברים האלה הממשלה צריכה באמת, בענווה ובצניעות, להגיד: נכשלנו.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נלך לבחירות, אנחנו נקבל מחדש את אמון העם וננסה להחזיר טיפה את הכבוד, לנו כממשלה – אולי, אם זה אפשרי בכלל – לאדם העובד, לאזרחי ישראל, שנמצאים בתחושה רעה ובריח לא נעים מכל מה שקורה.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה להגיד מילה אחת לידידי אורן חזן.

יחיאל חיליק בר: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אמרו חכמים מאתנו: אבן אחת שזרק טיפש לבאר, אלף חכמים לא יוציאו.

יחיאל חיליק בר: הבעיה עם אורן חזן היא שהוא לא בן אדם טיפש.

יחיאל חיליק בר: טיפש הוא לא.

יחיאל חיליק בר: הוא פרובוקטור, הוא רעשן, אבל טיפש הוא לא.

יחיאל חיליק בר: אבל ההתנהלות שלו מול ירדן, הדברים שהוא אמר לממלכה הירדנית, למדינה שנמצאת אתנו ביחסים של שלום, אחת משתי מדינות ערביות שנמצאות אתנו בשלום ויש לנו אתם אינטרסים ביטחוניים חשובים מאוד, היא טיפשות, היא לא נכונה, והיא גם בורות בהרבה מהמקרים.

יחיאל חיליק בר: אני קורא לאורן חזן באמת לאגד כוחות ולהתנצל.

יחיאל חיליק בר: הוא לא יחנך מחדש – הוא טען שהירדנים צריכים חינוך מחדש.

יחיאל חיליק בר: הוא דיבר אל אומה ערבית עם כבוד.

יחיאל חיליק בר: הוא צריך להבין שאת יחסי החוץ של ישראל, גם אם מנוהלים בצורה חובבנית, לדעתי, מי שינהל אותם זה ראש הממשלה, זה שר החוץ – שבמקרה זה גם אותו בן אדם.

יחיאל חיליק בר: מי שיגיד לירדנים אם הם טועים או צודקים יגיד את זה באופן דיפלומטי ומכובד.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש מידידי אורן חזן להתנצל ולהפסיק לזרוק לבאר אבנים שגם אלף חכמים אחר כך לא יצליחו להוציא אותן בלי נזקים.

יחיאל חיליק בר: ירדן היא מדינה חשובה, שמקיימת אתנו קשרים אסטרטגיים חשובים, שיש לנו אינטרס לשמור על היחסים אתה, וגם על הכבוד של המלך הירדני, של הממלכה הירדנית.

יחיאל חיליק בר: לכן אני חושב שיהיה נכון אם יתנצל ויפתור את המשבר המטופש הזה שנוצר בגלל אותה אבן שטיפש, גם אם הוא לא טיפש, זרק לבאר.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: שלוש דקות לחבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: אני מודה לחיליק בר.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת מוזס, אחרון הדוברים.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: לא ביקשת, אדוני.

יצחק וקנין: אם אני נותן לך אני צריך לתת גם לחברת הכנסת שרן השכל.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולדבר על נושא שמי מאתנו שיש לו ילדים גילאי גן או בית-ספר יסודי ודאי עוסק בזה, אבל אני חושב שגם הכנסת עוסקת בזה לא מעט, ורואים את זה קצת בכותרות, וזה נושא הפער בין ימי החופש של ההורים ושל הציבור בישראל לבין ימי החופש של המורים והמצב שזה יוצר כלפי אותם ילדים.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, ועדת החינוך של הכנסת הקימה ועדת משנה בראשותי לבחון את הנושא הזה ולמצוא את הדרכים לקצר ולצמצם את הפער הזה בין החופשות.

עודד פורר: אני חייב לומר שההמלצות שהגשנו ועומדות בעינן, גם לשר האוצר וגם לשר החינוך, ושאומצו על ידי ועדת החינוך של הכנסת, הן הפתרון המיטבי והמכיל, שרואה את התמונה כולה בהקשר הזה.

עודד פורר: אתמול בערב והיום בבוקר פורסמה בחלק מהעיתונים התוכנית – לכאורה, אני לא יודע, כך נאמר – שמוביל שר החינוך לפתור את הבעיה.

עודד פורר: כל התוכנית מדברת בעצם – על מה?

עודד פורר: על יצירה של בית-ספר של החופש הגדול לגילאים מסוימים, כיתות א'–ג', בחופשת החנוכה ובחופשת הפסח.

עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר הזה: זה חלק מהפתרון, זה לא הפתרון.

עודד פורר: אי-אפשר לפתור את הבעיה הזאת בפלסטר.

עודד פורר: בואו נזכור מה קרה עם בית-הספר של החופש הגדול בשנה שעברה: בשנה שעברה שר החינוך הזה ביקש לדחות את היישום וההרחבה של בית-הספר של החופש הגדול מטעמי תקציב.

עודד פורר: אני יכול להבין אותו, אלה שיקולים של שר, הוא יכול לשקול אותם.

עודד פורר: אבל זה בדיוק מראה את הבעיה – עד כמה יש פה אי-ודאות וחוסר ודאות לציבור.

עודד פורר: בסוף, ההמלצות שהגישה ועדת המשנה ואומצו על ידי ועדת החינוך מדברות על פתרון שהוא פתרון מאוזן, שאומר: מצד אחד שאנחנו נוסיף שישה סופי שבוע ארוכים – תמך בזה שר הכלכלה; תמך בזה שר התיירות; תמכו בזה גם ארגוני העצמאים, כי הם אמרו: כשזה מגיע בתוכנית כמכלול, שגם מקצרים את החופש הגדול, אנחנו יכולים להגיע למצב שיש תועלת אמיתית למשק ואנחנו יכולים לספוג את סופי השבוע הארוכים האלה.

עודד פורר: המשמעות היא שבסוף המורים יקצרו את מספר ימי החופש שלהם בסך הכול בארבעה, ארבעה ימים וחצי, אבל נצליח לצמצם את הפער ב-20 יום כשאני לוקח את כל התוכנית כולה.

עודד פורר: גם מבחינת העלויות שלה הראינו שהמשק נהנה הרבה יותר ממה שהוא מפסיד.

עודד פורר: בנוסף – ואני בטוח שזה יעניין גם את חברי שר החקלאות, ההקשר הזה – אמרנו: כל לוח השנה של החופשים בנוי לפי הלוח העברי חוץ מחופשת הקיץ, שבנויה לפי הלוח הלועזי.

עודד פורר: ובאנו ואמרנו: עוד לפני שנוגעים במספר ימי החופש, בואו תקבעו ששנת הלימודים במדינת ישראל תתחיל בא' באלול.

עודד פורר: מה יקרה?

עודד פורר: מה שיקרה זה שיהיה לכל התלמידים חודש לימודים עד שהם מגיעים לחגי תשרי.

עודד פורר: זה נכון גם מבחינה פדגוגית, זה נכון גם מבחינת ההסתגלות שלהם, וזה גם יוצר מצב שלא חוזרים מחופשה של חודשיים ויוצאים עוד פעם לחופשה נוספת.

עודד פורר: אני אסיים רק בזה שאם זה לא ייושם, בשנה הבאה, למשל, 1 בספטמבר יוצא ביום שבת, יתחילו ללמוד ב-2 בספטמבר, יום ראשון, ושבוע אחר כך יצאו לחופשת חגי תשרי.

עודד פורר: ממה נפשך?

עודד פורר: בואו ניתן לתלמידים להסתגל כמו שצריך, ואני קורא גם לשר החינוך וגם לשר האוצר: תיכנסו למשא ומתן עם ארגוני המורים על יישום המתווה שוועדת החינוך אימצה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מוזס, שלוש דקות.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, השר אריאל – – –

יצחק וקנין: רק דקה.

יצחק וקנין: יש מישהו ששומע באייפון או בכל מכשיר אחר?

יצחק וקנין: איציק.

נחמן שי: – – – יש שיר של – – – גשר אלנבי.

נחמן שי: קסיוס קליי נגד – – –

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בימים אלו אנחנו זוכרים ומזכירים את קדושי תרפ"ט בחברון, ובמרכזם תלמידי וראשי ישיבת חברון, אשר נשחטו ונרצחו על ידי שכניהם הערבים בחברון, כאשר הגיעו ידיעות כאילו בתשעה באב עלו יהודים להר הבית כדי להרוס את אל-אקצא ולהקים את בית המקדש.

מנחם אליעזר מוזס: ההסתה עשתה את שלה, והתוצאה הייתה שכל הארץ התלקחה למרחץ דמים, רחמנא ליצלן.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני השר, אנחנו שומעים בוועדת החוץ והביטחון ומאנשי צבא כל הזמן שהמקום הנפיץ ביותר הוא הר הבית, ומתחננים ומבקשים לא לעלות.

מנחם אליעזר מוזס: אבל אני בא ואומר: בעיצומו של יום תשעה באב עלו למעלה מ-1,300 איש, ובאותו יום פרסם הרב הראשי הגאון רבי יצחק יוסף וחזר על האיסור של העלייה להר הבית, האסורה על פי ההלכה.

מנחם אליעזר מוזס: אותם יהודים העולים – ככה הוא כותב, ואני מצטט: אותם יהודים העולים להר הבית מחללים את קדושתו.

יואל חסון: אתה חלק מממשלה שמעודדת את העלייה הזאת.

קריאות: – – –

מנחם אליעזר מוזס: איסור זה הוא מפסיקת הרמב"ם ועד – – –

יואל חסון: – – –

יצחק וקנין: יואל, למה?

יצחק וקנין: דווקא למוזס אתה מפריע?

יצחק וקנין: דווקא למוזס?

יצחק וקנין: האדם הכי – – –

אורי אריאל: כמו שאתה צועק – – – תקשיב לו.

אורי אריאל: אני מקשיב לו – – –

מנחם אליעזר מוזס: הרב הגאון רבי יצחק יוסף פרסם באותה שעה את האיסור הנודע, והוא כותב:

מנחם אליעזר מוזס: אותם יהודים העולים להר הבית מחללים את קדושתו, כדברי הרמב"ם, וכל מועצות גדולי התורה וכל מועצות הרבנות הראשית לישראל לדורותיהן פרסמו איסור מוחלט על עלייה להר הבית.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מאמינים בביאת המשיח.

מנחם אליעזר מוזס: אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח, ואף על פי שיתמהמה, עם כל זה אחכה לו בכל יום שיבוא.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהגיע הזמן להשאיר קצת לאז, לימי המשיח, שנזכה לראות את בית-המקדש מכונן על מקומו ולראות כוהנים בעבודתם ולוויים לשירם ולזמרם, והשב ישראל לנוויהם, אמן.

אורי אריאל: אמן.

קריאה: כן יהיה רצון.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוזס.

יצחק וקנין: אני עובר להצבעה, חברי הכנסת.

אורי אריאל: רגע, רגע.

יצחק וקנין: אתה רוצה להשיב, אדוני?

קריאות: – – –

יצחק וקנין: סגרתי את הרשימה, אז אם אני נותן לךְ אני צריך לתת גם – – – גם אחמד טיבי ביקש.

קריאות: – – –

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למרות שיושב-ראש הקואליציה ביקש לדבר 25 דקות עד שיגיעו עוד ח"כים, אני אקצר את זה מאוד.

קריאות: – – –

אורי אריאל: אני מבקש להגיד שלושה משפטים: האחד, לחברי הכנסת שמדברים על השחיתות:

אורי אריאל: אתם עושים דבר קשה ביותר כשאתם מבטלים את חזקת החפות של אנשים.

אורי אריאל: יש אנשים שממציאים את החשדות, אחרי זה יש כתבים שכותבים, ואז כולם לא בסדר, אין להם חזקת חפות, ואז אתם שמים שלט גדול – –

מיכל רוזין: המשטרה ממציאה חשדות – – –

אורי אריאל: – – נתניהו אשם עד שלא יוכח אחרת.

מיכל רוזין: המשטרה ממציאה?

מיכל רוזין: מעניין מאוד.

אורי אריאל: חברים, התבלבלתם.

אורי אריאל: משפט שני, לחבר הכנסת שמולי: יש סעיף 11, אבל צריך להקריא את כולו.

אורי אריאל: יש שם מגבלות קשות – צריך להיות חשש סביר ביותר, וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: אני מסכים – – –

קריאה: – – –

אורי אריאל: לא, אין פה אפשרות למה שאתה מתאר, כאילו – – –

איציק שמולי: זה קיים כבר היום.

אורי אריאל: אני לא אמרתי שלא קיים.

אורי אריאל: אני אומר: החוק מגביל את הרופאים הווטרינרים.

אורי אריאל: הם לא יכולים, הם לא יכולים לעשות מה שהם רוצים תחת הכותרת הזאת, כאילו לעשות איזה ג'נוסייד כלבי וכן הלאה.

אורי אריאל: אני חושב שהיושב-ראש צודק בשאלתו.

אורי אריאל: יש דיונים לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: אנחנו קשובים ביותר, לגמרי – קשובים גם לך, גם לאחרים, ונשמח לתקן, ככל שצריך לתקן.

אורי אריאל: זה לא אוטומטי.

איציק שמולי: אדוני השר, קיימת הסתירה הזאת בין מקרים אחדים לבין אלפי בעלי חיים – – –

אורי אריאל: תביא את זה לוועדה.

אורי אריאל: זה לא שייך לתיקונים שמופיעים פה בחוק.

אורי אריאל: זו שאלה שעומדת גם בלי התיקון בחוק, והעלית אותה בעבר, והיה לנו כבר יותר מדיון אחד, ויש מקום, וצריך להוריד את מספר הכלבים המומתים.

אורי אריאל: בין זה לבין החוק הזה אין קשר.

אורי אריאל: אתה משתמש בזה, זה בסדר.

איציק שמולי: אין קשר חוץ מסעיף 11.

איציק שמולי: בטח שיש קשר – זה מופיע בחוק.

איציק שמולי: זה דבר שצריך לתקן.

אורי אריאל: דבר אחרון אני אומר לחבר הכנסת הרב מוזס.

אורי אריאל: זו שאלה קשה שאתה שואל אותנו לגבי העלייה להר הבית בניגוד לדעת הרבנות הראשית, שאותה ייסד הרב קוק, זכר צדיק לברכה.

אורי אריאל: ועדיין יש רבנים חשובים מאוד שאומרים לא שמותר לעלות, אלא שלעת הזאת, כשיש ניסיון – –

קריאות: – – –

אורי אריאל: – – לגרש את היהודים מהר הבית, לעת הזאת, כשהרקע הוא לאומני, יש חשיבות לעלות להר הבית.

אורי אריאל: ואני פונה אל יושב-ראש הקואליציה לדאוג שהשרים והח"כים יוכלו לעלות להר הבית לפחות כמו כל אזרח אחר.

אורי אריאל: המציאות היום, כולל זה שאתה לא יכול להיכנס לבית המכפלה – זה הכול דברים של שרירות לב.

דוד ביטן: יש ישראל הקטנה, יש מוזיאון – – –

יואל חסון: אז למה אתה בממשלה הזאת?

אורי אריאל: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר החקלאות ופיתוח הכפר אורי אריאל.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק למניעת מחלת הכלבת, התשע"ז–2017, הצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת מחלת הכלבת, התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קריאות: – – –

קריאה: יאללה, שמי.

קריאה: שלא נדע כלבת.

אורי אריאל: תודה רבה.

אורי אריאל: חופש נעים לכולם.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, 18 בעד, אחד מתנגד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ג' בחשוון התשע"ח, 23 באוקטובר 2017, בשעה 16:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.