ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 257, 2017-07-24 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום יום א' באב תשע"ז, 24 ביולי 2017, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 54) (מכירה מיוחדת), התשע"ז–2017; הצעת חוק סליקה אלקטרונית של שיקים (תיקון), התשע"ז–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/4442/20 וכלה בהצעת חוק פ/4480/20 – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת סכום הקצבה המשול מת לשוהה במוסד), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – איסור פעילות שיש בה הדתה, שנאה בשל נטייה מינית, גזענות והדרת נשים במוסדות חינוך ממלכתיים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, יוסי יונה, קסניה סבטלובה, דב חנין, מרב מיכאלי, יעל גרמן, מיכל רוזין, תמר זנדברג ויואל חסון; הצעת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם (תיקון – תחולת החוק על עובדי מחשוב), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אילן גילאון ועמיר פרץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (בדיקה ודיווח לבקשת ועדת הכספים של הכנסת), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, משה גפני, שלי יחימוביץ, מיקי לוי, מיקי רוזנטל, יצחק וקנין, רועי פולקמן ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת הזקנה לשכר הממוצע במשק), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יגאל גואטה, אורלי לוי אבקסיס, איתן כבל ויואב בן צור; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – חישוב הכנסה ממזונות המשתלמים על ידי יותר מחייב אחד), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף ורועי פולקמן; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל אשפוז ילד), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, רחל עזריה ורועי פולקמן; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ביטול הכרה בישיבת הסדר בשל קריאה לסירוב פקודה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, קסניה סבטלובה, יוסי יונה, יעל גרמן, מיכל רוזין ויואל חסון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הדרכה בנהיגה בשפות שאינן עברית), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – התאמות לבני זוג של משרתי מילואים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת רועי פולקמן, מירב בן ארי, יעקב מרגי ואיתן כבל; הצעת חוק להטמעת מורשת העדה הדרוזית והצ'רקסית במערכת החינוך וההשכלה הגבוהה, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אכרם חסון; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (דיווח תאגיד בנקאי על מתן אשראי בהיקף ניכר),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת נורית קורן, רועי פולקמן, דוד ביטן ואוסאמה סעדי; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – הארכת תקופת הצינון לעובדי רשות ניירות ערך), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת רחל עזריה, יצחק וקנין, מיקי לוי, איתן ברושי, אורי מקלב וטלי פלוסקוב; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – הכרה בשירות מילואים כפעילות המזכה בנקודות זכות), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אורן אסף חזן; הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – ביטול גיל פרישת חובה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי ודוד ביטן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – טיפול פסיכולוגי לנפגעי עבירת שנאה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת ג'מעה אזברגה; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס ערך מוסף בהסכם התקשרות לדיור מוגן), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – סיוע בהחלפת דירה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – הכרה בעובדים מקומיים ישראלים כעובדי מדינה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הוספת עבודה כנהג בתחבורה ציבורית כעבודה מועדפת), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, ישראל אייכלר ובצלאל סמוטריץ; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעה בבתי אבות), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת טלי פלוסקוב; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – רשומה רפואית בהליך ניתוחי), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת יואב בן צור; הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון – הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ז–2017, מאת חברות הכנסת זהבה גלאון ומרב מיכאלי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (דירות מקלט), התשע"ז–2017, מאת חברות הכנסת תמר זנדברג ונורית קורן; הצעת חוק המטה להיערכות הלאומית להזדקנות האוכלוסייה, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת יעקב פרי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק לידה אחיד מילד שני ואילך), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, יואב בן צור ומשה גפני;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – החרגת כספי פנסיה ממדינת חוץ בחישוב הכנסה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק להסדרת ההימורים החוקיים בישראל, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, יעקב מרגי, יואב בן צור ומנחם אליעזר מוזס; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – עידוד פתיחת עסקים חדשים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, רועי פולקמן, איתן כבל, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות הערבית-יהודית, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, יוסי יונה, נורית קורן, יואל חסון, עליזה לביא, מרב מיכאלי, דב חנין, נחמן שי, איתן כבל ואיימן עודה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – תחרות הוגנת ומבוקרת בין קופות החולים), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק הסדרי עבודה גמישים, התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי מחלה לעובד עצמאי), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת עליזה לביא; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי תשלומים לביטוח בריאות לעצמאים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, טלי פלוסקוב ועודד פורר; הצעת חוק סיוע משפטי לאדם שהוגשה בקשה למנות לו אפוטרופוס (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק העונשין (תיקון – גנבת נשק), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעה בקלפיות של בעלי מוגבלויות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, מיקי רוזנטל, אילן גילאון, איציק שמולי ונורית קורן; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – שלילת אשרה ורישיון לישיבת קבע למחבלים ולמשפחותיהם), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, חמד עמאר, יוליה מלינובסקי ועודד פורר; הצעת חוק הגנה על בריאות הציבור (הפחתת הסיכון מחומרי הדברה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אלי אלאלוף ויעל גרמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעת שר החינוך נפתלי בנט על מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת יואל רזבוזוב בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: התמודדות הממשלה עם עזיבתם הגדולה של בני דור 1.5 מקרב עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר – אחד מכל שישה כבר לא גר בישראל; הודעת שר החינוך נפתלי בנט על מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת ג'מעה אזברגה ובצלאל סמוטריץ בנושא: פגיעת ילדים מנפלי תחמושת בנגב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלה שדואגת למקורבים ולא לאזרחים;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: המלחמה הבאה בחסות ממשלת נתניהו

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כמעט שכחנו, אבל יש גם אי-אמון בכנסת, ואנחנו עוברים לסדרה של הצעות אי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהצעות היא מטעם המחנה הציוני: ממשלה שדואגת למקורבים ולא לאזרחים.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, התכוונתי לעסוק היום בכל סירי הלחץ החברתיים והכלכליים שמאיימים להתפוצץ בתוך החברה הישראלית; לדבר על סיר הלחץ שבו חיים הזוגות הצעירים, העומד להתפוצץ בכל רגע; על סיר הלחץ שבו חיים האזרחים הוותיקים, הגמלאים והקשישים, העומד להתפוצץ בכל רגע; על סיר הלחץ של מיליון ילדים מתחת לקו העוני, של המשפחות שאינן עומדות ביוקר המחיה, של רבע מיליון נכים ושל בני המיעוטים וחברי הקהילה הגאה שזכויותיהם נדחקות – כל סירי הלחץ הללו עלולים להתפוצץ בכל רגע אל תוך החברה הישראלית.

עמיר פרץ: אך לאור המצב, אתמקד היום בכאב ובשכול ובמצב הביטחוני-מדיני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשלוח מכאן תנחומים כנים למשפחת סלומון מחלמיש, יוסף הסב, חיה ואלעד – יהי זכרם ברוך ונשמתם צרורה בצרור החיים – השם ייקום דמם.

עמיר פרץ: הרצח הנתעב הזה מצטרף לרציחתם של שני שוטרי מג"ב, רס"מ האיל סתאוי ורס"מ כמיל שנאן, בנו של חבר הכנסת לשעבר שכיב שנאן.

עמיר פרץ: יהי זכרם ברוך.

עמיר פרץ: במלחמה בטרור אין פשרות אך צריך לפעול בתבונה ובשיקול דעת, והתחושה היא שהארץ מדממת ואין מי שיזהה את ההסלמה רגע לפני שהיא מתרחשת ואין מי שייקח אחריות, ואנחנו צועדים מאירוע קיצוני אחד אל עבר אירוע קיצוני אחר.

עמיר פרץ: חברי חברי הכנסת, אין איש במערכת הפוליטית, המדינית והביטחונית שלא יודע שאנו חיים באזור שבו קיימים סירי לחץ ביטחוניים ומדיניים, שכל אחד מהם יכול להתפוצץ בכל רגע.

עמיר פרץ: עזה היא סיר לחץ כזה: מחסור קשה במים, בחשמל.

עמיר פרץ: ונניח שזו לא אשמתנו ולגמרי לא אחריותנו – כשהסיר הזה יתפוצץ, הוא יתפוצץ בחצר שלנו.

עמיר פרץ: יהודה ושומרון הם סיר לחץ נוסף: אבטלה קשה, חיכוך מתמיד במעברים, הסתה ושנאה מתלקחת.

עמיר פרץ: ושוב, נניח שאין זו אשמתנו ואין זו אחריותנו, אך כשסיר הלחץ יתפוצץ – הוא יתפוצץ בחצר שלנו.

עמיר פרץ: והר הבית, אדוני היושב-ראש, הוא סיר לחץ שכולם – הפלסטינים, הירדנים, הווקף, הסעודים, התנועה האסלאמית וגם הקיצונים שבתוכנו – כולם זורקים עצים וחומרי תבערה מתחת לסיר הלחץ הזה, ועכשיו הכול רותח וההסלמה מקצינה מיום ליום.

עמיר פרץ: זה ייקח יום, יומיים, שבוע, שבועיים, אולי חודש; יהיו פה עימותים קשים, קורבנות.

עמיר פרץ: בסוף נחזור לנקודת ההתחלה: יהיה הסדר, ואיש לא יזכור מי נכנע ראשון, מי מצמץ קודם, מי התכופף, יזכרו רק את הקורבנות.

עמיר פרץ: ולכן יש לפעול במהירות, תוך הסתייעות בכל הגורמים הבין-לאומיים, להחזרת השקט באזור.

עמיר פרץ: מכובדי, בואו נבחן ברצינות את התנהלותו הקבועה של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

עמיר פרץ: איך תמיד הוא מנסה ליהנות מכל העולמות ובסוף מפסיד את כולם.

עמיר פרץ: שיטת הסופר-טנקר שלו, שלפיה צריך לתת לתבערה להתלקח ואחר כך להגיע כמושיע, סייעה לו לא פעם לחמוק ללא סריטה וללא כל פגע מהרבה מאוד אירועים קשים.

עמיר פרץ: אך גם להצגה הזאת יש תאריך תפוגה, הציבור לא מוכן להשתתף בה יותר.

עמיר פרץ: הנה כמה דוגמאות להתנהלותו ראש הממשלה: צא וראה מה קרה עם הקמת התאגיד.

עמיר פרץ: סגר את רשות השידור בשמחה ובצהלה, הקים את התאגיד, ואז ניסה לסגור אותו ולהקים שוב את רשות השידור, וכמובן זה לא הצליח וכולם הפסידו.

עמיר פרץ: ככה הוא פועל.

עמיר פרץ: ככה הוא פועל: תומך, מתנגד, תומך, מתנגד, ואז נעלם.

עמיר פרץ: צא וראה מה קרה עם רחבת הכותל והתרת הגישה אליה ליהודים מכל הזרמים.

עמיר פרץ: איך פעל ראש הממשלה?

עמיר פרץ: תמך, התנגד, תמך, התנגד, ואז נעלם.

עמיר פרץ: צא וראה מה קורה עם חוקי הגיור: הוא תומך, הוא מתנגד, הוא תומך, הוא מתנגד, ואז שוב הוא נעלם.

עמיר פרץ: אותה התנהלות, לצערי, מאפיינת גם את האירועים היום.

עמיר פרץ: בשאלת סוגיית גלאי המתכות – גלאי המתכות, המגנומטרים – ישנן שאלות רבות וחשובות.

עמיר פרץ: האם היה דיון רציני או לא היה דיון רציני, ואיפה היה ראש הממשלה?

עמיר פרץ: האם תמך?

עמיר פרץ: האם התנגד?

עמיר פרץ: האם שוב נעלם?

עמיר פרץ: זה עדיין בבירור.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אירועי הר הבית אינם עוד אירוע; מדובר באירוע שיכול להפוך את המאבק הלאומי המתקיים כאן למאבק דתי, מקיף ומסוכן – ואנחנו רואים כיצד זה גולש למדינות שכנות ומבינים עד כמה היה כאן קוצר ראייה של הממשלה ושל העומד בראשה.

עמיר פרץ: ראש הממשלה היה צריך להבין מלכתחילה כי מדובר באירוע המחייב שילוב של ראייה ביטחונית ומדינית הצופה פני עתיד, אך הוא העדיף ללכת אל הפתרון הקל של העברת האחריות אל המשטרה – והרי לא המפכ"ל ולא מפקד המחוז אמורים לקיים את המגעים המדיניים שהיו צריכים להתקיים מבעוד מועד, אבל ראש הממשלה מעדיף לסמן אשמים במקום לחפש פתרונות.

עמיר פרץ: לצערנו, העובדות בשטח מעידות כי הממשלה הזו דרדרה את הביטחון האישי של האזרח בישראל למקומות נמוכים ביותר.

עמיר פרץ: אבל ראש הממשלה יחזור שוב אל קו ההגנה שלו.

עמיר פרץ: הוא יאמר: נכון, יש בעיה בביטחון האישי, המצב לא טוב, אבל אם אני לא הייתי, המצב היה עוד יותר גרוע.

עמיר פרץ: ככה הוא יאמר גם למיליון ילדים מתחת לקו העוני: אם אני לא הייתי, המצב היה יותר גרוע.

עמיר פרץ: כמה זחיחות, כמה יהירות, כמה השלטון הזה הולך ומתרחק מהעם, כמה השלטון הזה משרת את עצמו במקום לשרת את העם.

עמיר פרץ: הביטו סביבכם, הקשיבו לקולות: גם לתומכי הליכוד נמאס.

עמיר פרץ: תומכי הליכוד הם הפתרון, והם שיביאו למהפך השלטוני הנוסף בבחירות הקרובות.

עמיר פרץ: כמו מפא"י לפני 1977, אתם עיוורים לקריסה של עצמכם.

עמיר פרץ: יותר מדי שנים בשלטון גרמו לכם להסתאב.

עמיר פרץ: ניכסתם את הפטריוטיות לעצמכם כדי לכסות על כישלונותיכם; פילגתם את העם ובניתם חומות של שנאה בין אדם לחברו כדי להסתיר את המחדלים שלכם.

עמיר פרץ: אתם מנותקים, מרוחקים, פוגעים בביטחונה של ישראל, כי אין מחשבה תחילה, יש רק סוף מעשה.

עמיר פרץ: אנחם נתייצב מול מצביעי הליכוד ונגיד להם בקול ברור את מה שהם מבינים היום – שהם לא עוזבים את הליכוד, כי הליכוד עזב אותם.

עמיר פרץ: הליכוד עזב את הממלכתיות, את האחריות, את היושר, את הענווה.

עמיר פרץ: כל אלה כבר מזמן אינם נחלת מנהיגי הליכוד היום.

עמיר פרץ: אתם חושבים שהציבור לא רואה ולא שומע ושלציבור לא אכפת, ואתם טועים, כי יש ריח של מהפך באוויר, ואתם תלמדו כי לא לעולם חוסן.

עמיר פרץ: וכמו שבגין אמר למפא"י, אני אומר לכם: התרגלתם לשלוט, אתם לא מאמינים שהעם יערוך שינוי.

עמיר פרץ: וזה יקרה.

עמיר פרץ: הגיעה העת לממשלה חדשה, כזאת שתשנה את המציאות ולא רק תנהל אותה ממשבר למשבר.

עמיר פרץ: הגיע הזמן לממשלה אחרת, המאפשרת לישראל להמריא, במקום ממשלה הנעה מנחיתת אונס אחת לנחיתת אונס שנייה.

עמיר פרץ: ממשלה חדשה, שתחדש את התהליך המדיני, שהוא השסתום פורק הלחץ המשמעותי ביותר; ממשלה שתעמיד בראש סולם העדיפויות שלה את הדאגה לביטחון ולא את הדאגה לרוב הקואליציוני; ממשלה שקודם תחשוב ורק אחר כך תחליט; ממשלה שתשמר בעלי ברית ולא תתעמת אתם; ממשלה שתטפל בנושאים החברתיים, בעניים, במעמד הביניים, בנכים, באימהות חד-הוריות ובוודאי בילדים העניים; ממשלה שתשרת את הציבור ולא תחטא בחטא היוהרה והסיאוב המגיע בעקבותיו; ממשלה שתעמיד רף מוסרי חדש.

עמיר פרץ: הממשלה הזו אינה ראויה רק להצעת גינוי או להצעת נזיפה.

עמיר פרץ: זו ממשלה שראויה להצעת אי-אמון, ואף אם לא יימצא לה רוב היום, הוא עוד יגיע, ובקרוב.

עמיר פרץ: הגיעה העת, הגיע הזמן ללכת לבחירות חדשות, שיאפשרו לאזרחי ישראל להשתחרר מעולה של ממשלה זו ולבחור בממשלה חדשה, שתביא רוח חדשה לישראל, רוח של תקווה, רוח של שלום, רוח של צדק חברתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע את הצעת האי-אמון מטעם סיעת מרצ: ראש ממשלה תחת חקירות.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת עיסאווי פריג.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, ישיב לשתי ההצעות גם יחד.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אכן, כותרת האי-אמון הייתה כפי שהקראת, אדוני: ראש הממשלה תחת חקירות.

עיסאווי פריג': אבל מה שקרה בימים האחרונים הופך אפילו את החקירות ואת השחיתות לדבר קטן לעומת חוסר האחריות והטיפשות ומערכת קבלת ההחלטות שאנחנו ערים להם.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו שבוע ימים רואים לאן הדברים הולכים.

עיסאווי פריג': לאורך כל השנים מערכת קבלת ההחלטות התנהלה – תנו לזמן לעשות את שלו, ואני עולה על גל המעשים.

עיסאווי פריג': מה שקורה, אני עולה על הגל.

עיסאווי פריג': מה שקרה החל מיום שישי לפני כשבוע, בפיגוע שכולנו גינינו וראינו בו מעשה מאוד חמור – התחיל תהליך מסוכן שאמור להגיע לפתחו של כל אחד ואחד מאתנו ושל כל האזור.

עיסאווי פריג': והתהליך, חברים, שהתחיל הוא מי רוצה להיות בעל השרירים החזק ביותר, מי רוצה להראות להם מי אני ומי הגבר במערכה.

עיסאווי פריג': ואכן, השר לביטחון פנים הפגין את כושרו – כושרו – שהוא שר לביטחון פנים: אני אהיה שר לתבערת פנים, וקיבל את ההחלטה.

עיסאווי פריג': תארו לעצמכם, הוא הרים טלפון לראש הממשלה: אני שם גלאי מתכת כדי לשמור על ביטחון אל-אקצא אל-חראם א-שריף.

עיסאווי פריג': בסדר – ראש הממשלה – שים.

עיסאווי פריג': הרי, ראש הממשלה, יש לו זמן לענות לך?

עיסאווי פריג': הוא שקוע בחקירות שלו, הוא חולם על בזק, הוא חולם על מוזס, הוא חולם על מתנות, הוא חולם על עורכי דין, ואתה בא ומתייעץ אתו?

עיסאווי פריג': מה יגיד לך?

עיסאווי פריג': טוב, לך על זה, נראה איך זה.

עיסאווי פריג': תראה איזו מערכת קבלת החלטות.

עיסאווי פריג': אתה מתקשר לראש הממשלה לקבל את הסכמתו, ואחרי זה אתה צריך לנמק, ב"פייק ניוז", שכל גורמי הביטחון נתנו אוקיי ולא הטילו וטו.

עיסאווי פריג': תראו איזה "פייק ניוז", חברים.

עיסאווי פריג': אני נכנסתי לדברים ואני חושב עליהם, החל במערכת קבלת ההחלטות ועד איפה שאנחנו נמצאים.

עיסאווי פריג': היה לנו משרד לביטחון פנים, מתחילים לקבל משרד לחוסר ביטחון פנים; חוסר ביטחון פנים: שקר אחרי שקר והחלטה גרועה יותר מהחלטה אחרת, וכל אחד מגלגל על האחר.

עיסאווי פריג': אני רוצה להזכיר לכם, חברים, ב-2007 וב-2008, כשהיה ראש הממשלה אולמרט תחת חקירות, מה השר לביטחון הפנים אמר?

עיסאווי פריג': מה אמר, אדוני?

עיסאווי פריג': אמר גלעד ארדן, השר לביטחון פנים: אני קורא לראש הממשלה אולמרט – דאז – לרחם על אזרחי המדינה ולשחרר אותנו מנוכחותו.

עיסאווי פריג': ראיתם מה אמר?

עיסאווי פריג': ארדן.

חיים כץ: מתי זה היה?

עיסאווי פריג': 2007.

חיים כץ: ואללה?

עיסאווי פריג': ב-2007.

עיסאווי פריג': מה הוא ממשיך ואומר, ארדן?

עיסאווי פריג': "שום מקום עבודה, ודאי לא לשכת ראש הממשלה, לא יכול להרשות לעצמו שמי שאמור לנהל אותו יקדיש את מרב זמנו להתייעצויות עם עורכי הדין" – זה גלעד ארדן, ב-2007.

עיסאווי פריג': ומה ראש הממשלה אמר לו על הדרך?

עיסאווי פריג': בסדר, מגנומטרים, תשים גלאי מתכת – בסדר, תשים.

עיסאווי פריג': ראש הממשלה, אמרנו, טרוד ב-1000, ב-2000, ב-3000, חולם על מוזס, חולם על כולם, יש לו זמן להתייעץ עם ארדן?

עיסאווי פריג': מה אמר ראש הממשלה ב-2008 על אולמרט, ראש הממשלה דאז, מה אמר – תקשיבו, חברים – ביבי על חקירות אולמרט כראש ממשלה?

עיסאווי פריג': "ראש ממשלה ששקוע עד הצוואר בחקירות, אין לו מנדט ציבורי או מוסרי לקבוע דברים גורליים", כי קיים חשש אמיתי שיכריע "על פי האינטרס האישי של ההישרדות הפוליטית שלו ולא על פי האינטרס הלאומי".

עיסאווי פריג': זה מה שביבי אמר על אולמרט.

עיסאווי פריג': תראו איך הגלגל מסתובב, חברים.

עיסאווי פריג': תראה איך הגלגל מסתובב.

עיסאווי פריג': אדוני ראש הממשלה, לך הביתה.

עיסאווי פריג': אי-אפשר להמשיך עם מערך השקרים, השחיתות הזו.

עיסאווי פריג': איך אומרים בבית"ר ירושלים?

חיים כץ: איך?

חיים כץ: איך?

עיסאווי פריג': יאללה הביתה.

עיסאווי פריג': יאללה הביתה.

חיים כץ: הוא מתכוון לסח'נין.

חיים כץ: הוא מתכוון לסח'נין.

עיסאווי פריג': אבל איפה הצרה שלנו?

עיסאווי פריג': איפה הצרה שלנו?

עיסאווי פריג': כשאנחנו מדברים על אופוזיציה – ותראה, משטר דמוקרטי מחייב אופוזיציה חזקה, אופוזיציה חזקה, זו הדמוקרטיה.

עיסאווי פריג': אז מה קורה?

עיסאווי פריג': כשאתה רואה שיושב-ראש יש עתיד יאיר לפיד, בהתנהלות, הולך עם בנט בחיבוק לבקר מאחז בלתי חוקי ומבטל את האי-אמון של היום בטענה של אחדות, זאת האופוזיציה?

עיסאווי פריג': זאת הדמוקרטיה?

עיסאווי פריג': וואלכ, יא מר יאיר לפיד, המדינה בוערת, הממשלה כושלת, ואתה מבטל אי-אמון?

עיסאווי פריג': איפה התפקיד שלך כאופוזיציה?

עיסאווי פריג': מה זו דמוקרטיה בעיניך?

עיסאווי פריג': זאת האופוזיציה שכולנו קיווינו לה?

עיסאווי פריג': הדעה השונה צריכה להישמע עכשיו.

עיסאווי פריג': המדינה בוערת וירדן צועקת, וחזן?

עיסאווי פריג': מתחיל עם כל הקללות על הירדנים, ועכשיו שולחים מירדן כותרות של העיתונות בירדן על מה שחסרי האחריות האלה מוציאים על הממלכה ועל העם הירדני, חוסר האחריות בהתבטאויות שלהם.

עיסאווי פריג': על זה אתם אומרים?

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו נמצאים בנקודת אל-חזור; אנחנו נמצאים בנקודה שאנחנו מסוגלים ללכת לתהום עם שתיקתנו.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול, אדוני ראש הממשלה, להמשיך לנהל ממשלה; יאללה, תן לדברים שיתנהלו לבד, ממילא האביב הערבי חיסל את הערבים ואין בעיות, והדברים ירוצו.

עיסאווי פריג': לא עמדת באף מבחן; לא עמדת באף מבחן קבלת החלטות.

עיסאווי פריג': וההחלטות שקיבלת ושהשר לביטחון הפנים קיבל לאחרונה הן החלטות לא נכונות, החלטות שגויות.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשתף אתכם בשני תסריטים, מה שאני ראיתי ועקבתי.

עיסאווי פריג': תקשיבו, חברים.

עיסאווי פריג': השר לביטחון פנים אומר: אני נותן למשטרה את הסמכות לקבל החלטות בהתאם להתפתחויות בשטח.

עיסאווי פריג': תראו, חברים, אם המשטרה הציבה את גלאי המתכת והחליטה, אז אתה שר כושל.

עיסאווי פריג': תפקידך לחשוב ולהסתכל על הדברים בצורה אסטרטגית ולקבל את ההחלטה.

עיסאווי פריג': כי לא הכול ביטחוני, יש הרבה מעבר לכך.

עיסאווי פריג': שכחתם את מנהרות הכותל ב-1996, שאמר ראש הממשלה "סלע קיומנו"?

עיסאווי פריג': שכחנו את שרון ב-2000, מה שהוא עשה?

עיסאווי פריג': שכחנו את שר החקלאות אורי אריאל ב-2015?

עיסאווי פריג': כל ההיסטוריה הזו, לא למדתם כלום?

עיסאווי פריג': אז מסלול אחד, אם אתה נותן למשטרה שתעשה מה שהיא רוצה על בסיס ביטחוני, אז נכשלת.

עיסאווי פריג': זו טיפשות.

עיסאווי פריג': סליחה, זו טיפשות, אתה טיפש, אם אין לך תפקיד לקבל החלטה רוחבית אסטרטגית; ואם ההחלטה היא שלך, פוליטית, אז אתה רשע.

עיסאווי פריג': אתה רשע, כי קיבלת החלטה על בסיס פוליטי.

עיסאווי פריג': בשניהם לא מדובר במנהיגות, מדובר בפקיד שרואה את התפקיד שלו – יאללה, נעביר את הזמן.

עיסאווי פריג': אדוני, השר לביטחון הפנים, יש לך אחריות כבדה על כל מה שקורה, וזה שראש הממשלה עסוק בשחיתות בחקירות שלו, זה צריך להגדיל את האחריות עליך, את קבלת האחריות.

עיסאווי פריג': אבל מה לעשות?

עיסאווי פריג': מעשים לחוד וכוונות לחוד.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני קורא מכאן שהגיע הזמן שהממשלה הזו תסיים את דרכה.

עיסאווי פריג': היא מובילה את כולנו למקומות מסוכנים, ואי-אפשר לתת לראש ממשלה שנמצא תחת חקירות, חולם יום ולילה על 1000 ו-2000 ו-3000, להמשיך ולנהל את עתידנו ואת קיומנו.

עיסאווי פריג': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג', שהציג הצעת אי-אמון מטעם סיעת מרצ.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, להשיב על הצעות האי-אמון, גם של המחנה הציוני וגם של מרצ.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת עיסאווי פריג', איך אתם לא מתביישים?

יריב לוין: מפלגת מרצ, זו שדמוקרטיה בפיה, זו שמדברת כל כך הרבה על זכויות האדם והאזרח, אבל השנאה התהומית שלכם, העיוורון שלכם, לא רק רואים – – –

עיסאווי פריג': – – – זה שמבקשים שתעופו זה שנאה?

יריב לוין: אני שמעתי אותך, לא הפרעתי.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני לא מתכוון – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פריג', אתה עשר דקות דיברת עכשיו ללא הפרעה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו השר משיב.

יריב לוין: עשר דקות, שרבות מהן דברי בלע של ממש, בלי שמישהו הפריע לך, חבר הכנסת פריג'.

יריב לוין: אבל באמת יש גבול כבר לצביעות.

יריב לוין: אתם, רוממות הדמוקרטיה וזכויות האדם וזכויות האזרח – אבל השנאה התהומית שלכם, לא רק לראש הממשלה, לפעמים, נדמה, לציבור הישראלי בכלל, שמעז להמרות את פיכם ובוחר בממשלה אחרת עם דרך אחרת שרואה את המציאות כמו שהיא, שמקדמת את ישראל בכל התחומים, כולל, אגב, הביטחון, וגם במדיני, ובוודאי בכלכלה ובתחומים החברתיים.

יריב לוין: פתאום, כשזה מגיע לראש הממשלה נתניהו, נעלמים כל העקרונות שלכם.

יריב לוין: חבר הכנסת פריג', חשבתי שאתם תהיו הראשונים מעל הבמה הזו שתסבירו לציבור תומכיכם שבמדינה דמוקרטית מתוקנת ההחלטה אם להעמיד אדם לדין, בין אם זה ראש ממשלה ובין אם זה כל אחד אחר, צריכה להתקבל על ידי המערכת שמופקדת על שלטון החוק, ללא מורא, ללא לחץ ציבורי, מתוך שיקולים – – –

עיסאווי פריג': שישעה את עצמו.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני לא מוכן.

יריב לוין: מתוך שיקולים ענייניים, מתוך הסתכלות על חומרי החקירה ומתוך הסתכלות על החוק ועל הדין.

יריב לוין: באיזו מדינה בעולם יועץ משפטי לממשלה נדרש לקבל החלטות על פי רצון הציבור, על פי דרישה של מפגינים?

יריב לוין: איפה נשמע כדבר הזה?

יריב לוין: זו דמוקרטיה?

יריב לוין: זה שלטון החוק?

יריב לוין: אלה זכויות אזרח?

יריב לוין: זו הפקרות מוחלטת.

יריב לוין: אבל כשזה נגד ראש הממשלה נתניהו, הכול מותר אצלכם, הכול.

יריב לוין: עכשיו, חבר הכנסת פריג', אני אגלה לך סוד: יש לפחות שני ראשי מפלגות – אתה יודע מה, אדוני היושב-ראש?

יריב לוין: תראה איזה צירוף מקרים מדהים: בדיוק שתי המפלגות שהגישו כאן

יריב לוין: הצעת אי-אמון ודיברו גבוהה-גבוהה על עניינים של חקירות – שראשיהן, מה לעשות, מצאו את עצמם בעבר תחת חקירה; אחד, חבר הכנסת פריג', אפילו ישב במעצר בית.

יריב לוין: נו, אז מה אתה מציע?

יריב לוין: שאנחנו נרשיע אותם פה?

יריב לוין: שנחליט שהם פסולים מלכהן כי מישהו חקר אותם פעם?

יריב לוין: או שאולי נתנהג כמו מדינה דמוקרטית ונמתין שתסתיימנה החקירות – שאגב, לוקחות לא מעט זמן כי כנראה הדברים לא כל כך פשוטים – ועד אז נקיים את הדבר הכי בסיסי במשטר דמוקרטי, שאדם הוא זכאי כל עוד לא הוכחה אשמתו, ולא כמו שנושאים המפגינים האלה את השלטים ושאתה אומר כאן מעל לדוכן, שאדם אשם, ואחר כך שיתפטר, שילך הביתה, שיאבד את התפקיד שהוא נבחר אליו על ידי הרוב המוחלט של אזרחי ישראל, וכשיסתיימו הבדיקות נדע אם גם היה אשם במשהו או לא.

יריב לוין: נו, באמת.

יריב לוין: זה רציני?

יריב לוין: עכשיו, אתה אולי לא עובד יום ולילה בצמוד לראש הממשלה, ונדמה לי שאתה גם כן מכיר אותו לא רע.

יריב לוין: אפשר להגיד עליו הרבה דברים.

יריב לוין: הוא עסוק רק בחקירות?

יריב לוין: אין לו זמן לנהל את ענייניה של מדינת ישראל?

יריב לוין: כן, אני אגיד לך את האמת, היה טוב יותר אם החקירות היו מסתיימות מהר, אם ראש ממשלת ישראל לא היה נדרש להשקיע זמן בעניינים שלפחות חלקם, על פניו, לא ממש נראים ברומו של עולם.

יריב לוין: אבל אנחנו מדינת חוק.

יריב לוין: מי שחוקר חוקר, וצריך לאפשר לו לסיים את עבודתו.

עיסאווי פריג': אבל אנחנו שוב פעם – – – תהליך קבלת ההחלטות שהיה השבוע – – –

יריב לוין: אבל, חבר הכנסת פריג', אתה יודע, אל תפריע לי, אתה יודע לא פחות טוב ממני שראש הממשלה עובד ימים ולילות, וכשצריך – בחופשה ובחג ובכל מצב – ומטפל בכל ענייניה של מדינת ישראל, בוודאי בכל הנושאים שהוא נדרש להכריע בהם, בצורה רצינית, מעמיקה, יסודית, כפי שמעטים עושים.

יריב לוין: זה גם לא סוד שהוא נהנה מהערכה עצומה, גם בציבור הישראלי, ואגב, גם בעולם, כמו שאנחנו רואים פעם אחר פעם, מהפגישה המוצלחת עם ארבעת מנהיגי מדינות וישגרד ועד הביקור של ראש ממשלת הודו.

יריב לוין: אז מה לעשות שכנראה בבחירות לא מצליחים להחליף את ראש הממשלה וזה לא הולך, אז מחפשים דרך אחרת; נשלח אותו הביתה כי מישהו טען משהו כלפיו והחקירה עוד לא הסתיימה בכלל, אבל אצלך – קרי, אצלך, חבר הכנסת פריג' – הוא כבר אשם.

עמיר פרץ: באתי לשמוע אותך.

יריב לוין: תודה, חבר הכנסת פרץ – – –

קריאה: באת מוקדם מדי.

יריב לוין: הפסדת את ההתחלה – –

עמיר פרץ: אז תחזור, תחזור.

יריב לוין: – – אבל היא הייתה רלוונטית במידה רבה גם בהתייחס אליך.

יריב לוין: אני בטוח שחבר הכנסת פריג' ישמח לעדכן אותך בפרטים.

עיסאווי פריג': הוא אמר שראש הממשלה מלך.

יריב לוין: עכשיו אני גם אומר לך עוד דבר.

יריב לוין: אני אומר לך, חבר הכנסת – – –

עמיר פרץ: אני לא דיברתי על חקירות.

יריב לוין: בסדר, דיברת – – –

מרב מיכאלי: אל תעשה עיסה.

עמיר פרץ: אני לא דיברתי אתך על חקירות, אני נגד – – –

יריב לוין: כן, נכון, חבר הכנסת פרץ, אצלך – – –

עמיר פרץ: במשטרה – – –

יריב לוין: אצלך יש דבר אחד שאני לעולם לא אבין, אתה יודע מהו?

יריב לוין: הרי אתה יודע כמה אני מעריך אותך, וזו הערכה אמיתית, היא לא מן הפה לחוץ.

יריב לוין: אני אפילו מוכרח לומר שנפלאות בעיני דרכיהם של מתפקדי מפלגת העובדה בעניין הזה.

יריב לוין: אני אומר את זה באמת מעומק הלב, כי יש בינינו חילוקי דעות על הדרך – אין שום חילוקי דעות ביחס לכישורים, ליכולות שלך ולניסיון שלך.

יריב לוין: אבל יש דבר אחד, באמת יש לך תכונה שלא מסתדרת עם כל היתרונות האלה: היכולת הזאת פשוט לא לראות את המציאות כמו שהיא לפעמים, וזה נכון בנושא של האמונה המיסטית הזאת בשלום שיפרוץ עם הפלסטינים.

יריב לוין: לא יהיה, חבר הכנסת פרץ, בוא נהיה ריאליים.

יריב לוין: יש לנו עסק עם רוצחים – –

עיסאווי פריג': צריך להביא אותו.

יריב לוין: – – מהסוג הנתעב, של משפחת סלומון, והם כנראה מייצגים את הרוב המוחלט, לא את המיעוט, לצערי, בצד השני.

יריב לוין: ובמסגרת הזאת אתה גם לא רואה עובדה פשוטה – שהציבור בישראל תומך בממשלה.

יריב לוין: לא סתם כי הוא עיוור, כמו שלפעמים אתם מנסים לייחס לו – הייתי אומר לפעמים אפילו במידה רבה של התנשאות מצד חלק מחבריך – אלא הוא תומך בממשלה משום שהממשלה הזאת בסך הכול מגיעה להישגים אדירים.

יריב לוין: אני אתן לך רק דוגמה אחת: כשאתה מדבר על ממשלה שהאזרחים לא מעניינים – אתה יודע, בכלל החלוקה הזו: יש לנו ויכוח על דרך; אני לא חושב שאתכם לא מעניינים אזרחי מדינת ישראל ולא מעניין עתידה, ואני מציע שלא תנסו להדביק לנו את המחשבה הזאת, כי זה לא יביא אתכם לשלטון.

יריב לוין: אף אחד לא יאמין לדבר הזה.

יריב לוין: מותר להתווכח על הדרך, אני לא חושב שיש פה ויכוח על הכוונות הטובות שיש לכולם.

יריב לוין: אבל אני כן אגיד לך שלהגיד על ממשלה שהורידה את מחירי החשמל, והורידה את מחירי המים, והורידה את מחירי התחבורה הציבורית, והעלתה את שכר חיילי החובה סוף-סוף לרמה הרבה יותר גבוהה ומשמעותית מכפי שהייתה אי-פעם, והעלתה את הזכאות של ילדים לשירותי בריאות, והגדילה את שכר המינימום, והעלתה את הקצבאות לקשישים מעוטי יכולת, ומצליחה לקיים כאן משק עם שיעורי אבטלה שהם מהנמוכים ביותר שיש בעולם כולו – והרשימה היא כמובן ארוכה מאוד – להגיד עליה שזו ממשלה שלא אכפת לה מהאזרחים שלה, אני חושב שזה לא רציני.

יריב לוין: אני אומר לך, חבר הכנסת פרץ, בדרך הזאת לא תגיעו לשום מקום.

יריב לוין: אני רוצה לתת לכם רעיון – אולי זה לא באינטרס שלי: תאמצו קצת מן הקו של מפלגת העבודה ההיסטורית.

יריב לוין: אולי חבר הכנסת ברושי היחיד שמקיים כאן את הדבר הזה.

יריב לוין: קצת יותר יגאל אלון וקצת פחות יוסי שריד.

יריב לוין: אם תלכו לשם, אם תלכו לשם, אולי נהיה במקום אחר.

יריב לוין: אבל – – –

עמיר פרץ: השר לוין, בוא נעשה הסכם.

עמיר פרץ: בוא נעשה הסכם: אתם תאמצו את הליכוד של פעם, ולא תאשימו את כולם בבגידה, ולא תאשימו את כולם – – –

יריב לוין: תראה, חבר הכנסת פרץ, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שאני נענה להצעתו של חבר הכנסת פרץ לאמץ את העיקרון של שתי גדות לירדן – זו שלנו, זו גם כן.

יריב לוין: זו הצעתו, אני מבין.

יריב לוין: אז אם זו הצעתו, אני לא בטוח שאין סיכוי שנצליח להגיע להבנה על הדבר הזה.

איתן ברושי: יריב, אבל אז ישבתם בשתי גדות הירקון, לא – – –

יריב לוין: חבר הכנסת ברושי, אתה יודע, כשיש חזון ויש דרך, בסוף גם יש תוצאות.

יריב לוין: זה בדיוק ההבדל בין דור המייסדים של המדינה, שרבים מהם באו משורות המפלגה שלכם, לבין התחרות הזו שלכם עם סיעת מרצ, שלעולם לא אצליח להבין אותה ושבעיני היא שגיאה מהותית.

יריב לוין: אבל אם אתם חושבים שבדרך הזאת נכון ללכת, אני אמרתי עוד פעם, חבר הכנסת פרץ: אני בטוח שאתם עושים את זה מתוך אהבה למדינה לא פחות מהאהבה שלי.

עמיר פרץ: זה כבר שינוי דרמטי.

יריב לוין: בכל מקרה, אני אסכם ואומר, רבותי, כל ה"פייק ניוז" הזה והניסיון הנואל הזה באמת להפוך את ראש הממשלה לאשם, לא משנה מה העובדות, כמובן ייכשל.

יריב לוין: הנה, כבר מתברר שלצוללות הוא בכלל לא שייך, בזק בכלל לא קשור אליו, ואנחנו מהר מאוד נגלה שכל הדברים האלה מתמוססים.

יריב לוין: אני מציע, רבותי וחברי באופוזיציה, פשוט תראו את המציאות כמו שהיא, תתאימו קצת את תפיסות עולמכם למה שקורה באמת בפועל, ואז יכול להיות שתצליחו להשיג מטרה, שהיא לגמרי לגיטימית, להחליף את השלטון.

יריב לוין: אבל את זה עושים, רבותי, לפחות במדינה דמוקרטית, רק בדרך אחת – בבחירות, לא בניסיון להטיל דופי באדם שעד היום לא דבק בו כל רבב, לא הוגש נגדו כתב אישום ובוודאי לא הורשע בדין.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לעניין הרכב ועדות בכנסת (הוראות מיוחדות לכנסת העשרים), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הכנסת.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הדיור המוגן (תיקון) (הבטחת כספי הפיקדון), התשע"ז–2017, של חברת הכנסת נורית קורן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 16) (חישוב ארנונה כללית), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת דוד אמסלם.

נאזם בדר: לוח תיקונים להסתייגויות ולבקשות רשות דיבור להצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס׳ 6), התשע"ז–2017.

נאזם בדר: החלטת ועדת האתיקה בקובלנה של חבר הכנסת אורן חזן נגד חברי הכנסת מסעוד גנאים, אחמד טיבי ואיימן עודה בעניין קריעת מסמכים פרלמנטריים במליאת הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלה שדואגת למקורבים ולא לאזרחים;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: המלחמה הבאה בחסות ממשלת נתניהו

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים עם הצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן להציג הצעת אי-אמון בממשלה מטעם הרשימה המשותפת: המלחמה הבאה בחסות ממשלת נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שבוע סוער וקשה במיוחד עבר עלינו, על כולנו, ובאותו שבוע ממשלת ישראל והעומד בראשה חזרו על אותה אסטרטגיה שדגלו בה כבר הרבה זמן: במקום הידברות – הסתה, במקום פתרון מדיני – חתירה למלחמה, ובמקום מתן תשובות לפרשיות השחיתות הסוערות – ראש הממשלה מוביל את שני העמים לסבב דמים מיותר, בתקווה שיסיח את דעת הקהל ממה שעובר עליו ועל ממשלתו על ידי הבערת האזור.

עאידה תומא סלימאן: לפעמים מרוב עצים לא רואים את היער.

עאידה תומא סלימאן: מהמהירות שבה הדברים מתרחשים, אנחנו לא שמים לב לפרטים הקטנים לכאורה, אבל אסור לשכוח ואסור לתת לראש הממשלה לקחת את הדיון הזה למקום אחר.

עאידה תומא סלימאן: הדיון כאן הנו על החלטה פוליטית שקיבלה הממשלה להבעיר את השטח, ועל זה הדיון.

עאידה תומא סלימאן: מדברים הרבה השבוע על שינוי הסטטוס קוו בירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: השינוי שאליו חותרת ממשלת ישראל הנו אכן מסוכן מאוד.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הימנית הזו רוצה לשנות את הסטטוס קוו הקיים, אך לא פחות חמור הנו שימור הסטטוס קוו שלפיו עם שלם ממשיך לחיות תחת דיכוי ושלטון צבאי מתמשך, ששולל ממנו את כלל הזכויות האנושיות הבסיסיות: עם שנשללה זכותו להגדרה עצמית במשך שנים, העם הפלסטיני, ועם שרק סופר קורבנות לפשעים הנוראיים שמבוצעים נגדו.

עאידה תומא סלימאן: ראש הממשלה קיבל השבוע החלטה טיפשית אבל מסוכנת, בלשון המעטה.

עאידה תומא סלימאן: למרות המלצות הצבא, שירות הביטחון הכללי וכל הגורמים הביטחוניים, נתניהו החליט לאטום את האוזניים וללכת על עימות.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אנחנו אומרים שההחלטה היא אכן פוליטית, ואין לה שום נגיעה לטענות הביטחוניות שמפיץ ראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: ההחלטה היא להבעיר את השטח, וככה צריך להתייחס אליה.

עאידה תומא סלימאן: מר נתניהו, מתי אתה והשרים שלך תבינו שאי-אפשר להביא ביטחון דרך עוד דיכוי ועוד שלילת זכויות והשפלה ומניעת זכויות בסיסיות?

עאידה תומא סלימאן: מתי תבינו שאי-אפשר להרגיע דרך פגיעה במה שחשוב לעם שלם, מה שקדוש לו ומהווה סמל לאומי?

עאידה תומא סלימאן: ניסיון העבר כבר הבהיר לכולם שצעדים כאלה מובילים לעימותים ולשפיכות דמים, ואתם ידעתם את זה והובלתם לזה בעיניים פקוחות.

עאידה תומא סלימאן: צעירים פלסטינים נרצחו בדם קר עד עכשיו, לא על ידי פעילות אינדיבידואלית של בודדים, אלא בגלל החלטה פוליטית מהדרג הבכיר ביותר בממשלה ועל ידי ראש הממשלה עצמו.

עאידה תומא סלימאן: הצבת מגנומטרים בכניסה למסגד אל-אקצא והסגר המוטל על העיר העתיקה בירושלים המזרחית הביאו לפיצוץ, שילד בכיתה א' היה יכול לצפות להתרחשותו.

עאידה תומא סלימאן: לא צריך ייעוץ ביטחוני ואין צורך בישיבות ממושכות, היה אפשר להבין את זה בהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: בממשלה מנסים לתת לגיטימציה למהלך, ובחלקה אף הגיעה החוצפה לתארו כצעד למען המתפללים הפלסטינים עצמם.

עאידה תומא סלימאן: הצבת המגנומטרים בכניסה למסגד אל-אקצא הנה הפרה חמורה של הסטטוס הקיים והמסוכם עליו עד היום.

יהודה גליק: והפיגוע – – – בסטטוס קוו?

עאידה תומא סלימאן: מדובר בלא פחות – –

יהודה גליק: והפיגוע בהר הבית – – –

עאידה תומא סלימאן: – – ממחסום צבאי בכניסה – – –

יהודה גליק: – – – זו לא הפרת הסטטוס קוו?

עאידה תומא סלימאן: אני החלטתי שאני לא נגררת לשום צעקות, אבל אני מבקשת גם כן לעצור כל הצעקות בזמן הדיבורים שלי.

עאידה תומא סלימאן: בכניסה למקום קדוש, אותו מחסום צבאי שמוכר לפלסטינים זה יותר מ-50 שנה; מי ששואל למה מתנגדים למחסומים האלה, אז שידע: גם בתודעה של המבוגר הפלסטיני וגם של הילד הפלסטיני, יש ההיכרות הזו של המחסומים הצבאיים ושל כל מה שעובר עליהם במחסומים האלה, ההשפלות שעוברים.

עאידה תומא סלימאן: ממשלת נתניהו וארדן מצאה עצמה חסרת אונים מול אלפי הצעירים הפלסטינים שיצאו להפגין במהלך השבוע האחרון, להגן על המסגד, שהנו גם סמל לאומי וגם תרבותי, וכמובן מקום קדוש.

עאידה תומא סלימאן: תושבי העיר הובילו התנגדות עממית שקטה, שהשאירה את הממשלה הזו ואת כוחות הכיבוש בחוסר אונים, ומפלטם היחיד של נתניהו ושריו היה לירות, לדכא את ההפגנות.

עאידה תומא סלימאן: ומה עוד?

עאידה תומא סלימאן: להפנות אצבע מאשימה אל חברי הכנסת ברשימה המשותפת ובהנהגת הציבור הערבי.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא חדש.

עאידה תומא סלימאן: המדיניות הזאת – אנחנו כבר מכירים אותה.

עאידה תומא סלימאן: המדיניות הזו נמאסה כבר.

עאידה תומא סלימאן: מקומנו הטבעי הוא לצדם של בני עמנו המדוכאים, העוברים התעללות יומיומית בכל מקום שהם מגיעים אליו.

עאידה תומא סלימאן: ההסתה של שרי הממשלה הנה התחמקות חצופה ממתן תשובות לשאלות הקשות המופנות אליהם.

עאידה תומא סלימאן: השר לביטחון הפנים חבר הכנסת גלעד ארדן התעקש לככב גם השבוע ובאירועים האחרונים, וייאמר לזכותו: הצליח בגדול.

עאידה תומא סלימאן: השר הופיע פעם אחר פעם כמסית הפועל להצתת האזור.

עאידה תומא סלימאן: הוא הצטיין בהסתה מתמשכת נגד נציגי האוכלוסייה הערבית בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: הוא ממשיך אותה מדיניות שהתחילה, או שהגיעה לאיזשהו שלב, והאשים את האוכלוסייה הערבית בהצתות שהיו בקיץ האחרון, ואחר כך השתלח באנשי אום אלחיראן ואמר על יעקוב אבו אלקיעאן שהוא שייך ל"דאעש".

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אלה האחראים לתבערה.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: כי היינו ליד האנשים והתנגדנו ואמרנו את עמדתנו.

עאידה תומא סלימאן: כל זה לא יסיח את הדעת מהאחריות של אלה שקיבלו את ההחלטה הפוליטית.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת השר גלעד ארדן הרחיק עד לאמירה, המתועבת בעיני, שידי איימן עודה ואחמד טיבי טבולות בדם.

עאידה תומא סלימאן: זוהי בדיוק עלילת דם נגד נציגי ציבור.

עאידה תומא סלימאן: ככה מתירים דם של אנשי ציבור, והוא יישא באחריות המלאה על הדברים שהוא אמר.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לעבור בשקט על זה שכל פעם שהממשלה הזו נכנסת לפינה, נדחקת לפינה ואין לה תשובות, היא מתחילה לחבוט בנו.

עאידה תומא סלימאן: בנו כנציגי הציבור ובנו כאוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לתת לברוח לכיוון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אם השר ארדן היה משקיע את אותו זמן שהוא משקיע בטוויטר כדי להסית נגד האוכלוסייה הערבית ונגד נציגיה, אם היה מקדיש את אותו זמן לשמוע את העצות של אנשי המקצוע שלו שיושבים במשטרה – אולי היה מקבל החלטה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: טועה מי שחושב שהתבערה היא רק בירושלים, וטועה מי שחושב שמנסים להבעיר רק את ירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: מה שקורה בעזה ומה שמתפתח, הסבל היומיומי בעזה – זו גם כן חבית נפץ שעוד תתפוצץ.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לבקש מעם לשתוק על מצב כזה.

עאידה תומא סלימאן: הם חושבים שאפשר להסית בצורה פרועה ומסוכנת נגד האוכלוסייה הערבית, ואנו אומרים ומזהירים ממדיניות זריעת השנאה והפחד נגד האוכלוסייה הערבית, ואומרים שמערכת הפצת השקרים המשומנת של הממשלה הזו חייבת להפסיק.

עאידה תומא סלימאן: חלק מהדברים, כפי שאמרתי, היו התרת דם, ואי-אפשר לעבור על זה בשקט.

עאידה תומא סלימאן: זו ממשלה שפועלת לפי האג'נדה של אם תרצו ורגבים ובשיטות של קזינו – הימורים בחיי בני אדם – ועוד מבקשים, ויושבים בצד, ואני מפנה עכשיו את דברי ליושבי הבית הזה: כשרואים משוגעים רצים עם לפיד לחבית נפץ, להבעיר אותה, לפוצץ אותה – מנסים לעצור אותם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לשבת מהצד ולהסתכל.

עאידה תומא סלימאן: לכן, היום הבחינה: כל מי שאכפת לו להפסיק את שפיכת הדמים, הדמים של כולנו – חייב להצביע עם האי-אמון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר המקשר, חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בפתח דברי התשובה לעניין הזה, אני מבקש להשתתף בצערה הכבד של משפחת סלומון על הירצחם של שלושה מבני המשפחה בפיגוע הבאמת-נורא, שהתרחש בחלמיש נווה צוף, וכמובן לאחל החלמה לטובה מפצעיה.

יריב לוין: והייתי רוצה, אדוני היושב-ראש, לעשות את המובן מאליו כפי שהיה קורה בכל פרלמנט בעולם, ולומר שאני מבקש לעשות את זה בשם כל הבית, אבל אחרי ששמעתי את הדברים המבישים והמקוממים של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני כבר לא בטוח שאפילו את המעט הזה ניתן לעשות.

יריב לוין: חברת הכנסת תומא סלימאן, תראי, אפשר לנסות לעוות את המציאות כמה שרוצים ואפשר לנסות לברוח מהדברים, ואפשר, אגב, לנסות להעמיד פנים, כפי שהצליח לא רע חבר הכנסת איימן עודה עד היום שנכנס לכנסת, שדיבר דברי חלקות על השלום ועל כל מיני דברים, רוח חדשה וכן הלאה – עד כדי כך שכשהופעתי אתו באיזשהו כנס בתל אביב בתחילת הקדנציה, היו אפילו בקהל, שהורכב רובו מציבור יהודי דווקא, שנטו ללכת שבי אחרי הדברים האלה שהוא הבטיח להם.

יריב לוין: ואמרתי להם אז: א.

יריב לוין: אל תאמינו לאף מילה; ב.

יריב לוין: תקשיבו טוב גם למה שהוא לא אומר.

יריב לוין: ונדמה לי שהיום העמדות הקיצוניות הבוטות של חבר הכנסת עודה, כמו גם של חבריכם האחרים לרשימה המשותפת, נדמה לי שהן כבר גלויות לציבור כולו.

יריב לוין: אני אומר, אדוני היושב-ראש, בצורה ברורה מאוד: יש אחריות רבה מאוד לחברי הכנסת של הרשימה המשותפת למציאות שאנחנו חווים, לרבות לפיגוע הקשה שהיה בהר הבית ושעלה בחייהם של שניים – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מסית.

יריב לוין: אני לא מסית, אני קובע עובדה.

יריב לוין: – – שעלה בחייהם של שניים משוטרי משטרת ישראל – –

טלב אבו עראר: – – –

יריב לוין: – – ולצערי הרב, הם ממשיכים.

יריב לוין: באמת, אתה באמת – – –

טלב אבו עראר: – – –

יריב לוין: אתה באמת חושב שבזה שתצעק בצורה הזאת תשכנע מישהו אחרת?

יריב לוין: אתה טועה.

עודד פורר: – – –

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני אומר בצורה הברורה ביותר: השיח המסית שלכם, האופן שבו אתם מתבטאים, האיבה שאתם משדרים כלפי מדינת ישראל – בעודכם, כמובן, לא בוחלים בלקבל ממנה משכורת, לנסוע עם הדרכון הדיפלומטי שלה, ליהנות מהחסינות שיש כאן, לנצל את חופש הדיבור שהדמוקרטיה הישראלית, ובצדק, נותנת לכל אחד מאזרחי המדינה, ועושים בכל הדבר הזה – –

קריאות: – – –

יריב לוין: – – שימוש כדי להסית – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לא להפריע.

יריב לוין: – – כדי לפגוע.

יריב לוין: ואתם יודעים מה?

יריב לוין: אני רוצה לומר לכם, וגם לציבור, שחלקו הצביע עבורכם וצופה בנו: אתם יודעים, יש מידה עצומה של צביעות בלשבת כאן, ליהנות מכל המנעמים שמקנה הזכות להיות חבר כנסת, מכל מנעמי הדמוקרטיה הישראלית, להסית, ולתת לאחרים שאחר כך מוסתים לבצע את הדברים הנוראיים שהם מבצעים.

יריב לוין: כל הדבר הזה הוא דבר נורא, דבר שמקומו לא יכירנו, ואדוני היושב-ראש, לא בכדי פעם אחר פעם פסלה ועדת הבחירות המרכזית לכנסת חלק מחברי הכנסת שיושבים כאן באופן אישי או את סיעותיהם מלרוץ לכנסת.

יריב לוין: ואני שוב מקווה מאוד שלפני הבחירות לכנסת העשרים-ואחת אולי סוף-סוף גם הבג"ץ יראה את המציאות כפי שהיא ויאפשר את פסילתם של לפחות חלק מהיושבים כאן, ובכך ישמור גם על הדמוקרטיה הישראלית וגם על כבודה של הכנסת, ואולי גם יתרום במשהו, סוף כל סוף, להפחתת מפלס ההסתה והאלימות כאן באזור.

יריב לוין: בכל אופן, אדוני היושב-ראש, אל מול הדברים האלה, אני מבקש לחזק מכאן את אנשי כוחות הביטחון, את כל העושים במלאכה, לומר את המובן מאליו: הטרור לא ירתיע אותנו.

יריב לוין: הממשלה נחושה לקיים מדיניות שתבטיח מצד אחד שמירה על היכולת של כל אדם באשר הוא להגיע למקומות הקדושים, להתפלל ולקיים את מצוות דתו, ומצד שני לא תאפשר שום טרור, שום פגיעה בזכות של יהודים ושל אחרים לעשות כן, ובוודאי שלא תנהל את המדיניות שלה, לא תחת איומי הטרוריסטים ולא תחת דברים מן הסוג הזה.

יריב לוין: ואם אני יכול להוסיף עוד משפט אחד: אני חושב שמאז ראשית ימי הציונות היינו עדים לניסיון לפגוע באחיזתנו בארץ באמצעות טרור, והתשובה הכי טובה לטרור היא חיזוק ההתיישבות, חיזוק הבנייה היהודית בכל רחבי ארץ ישראל, חיזוק האחיזה שלנו בירושלים.

יריב לוין: כך היה תמיד, כך יהיה וכך נעשה.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר, חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן שמענו את כל הצעות האי-אמון ואת תשובת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור לדיון סיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם המחנה הציוני, חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – מטעם הרשימה המשותפת, חבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: אף אחד לא התייחס – – – של הרשימה המשותפת – – –

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מתכבד לנמק את האי-אמון מטעם הסיעה שלי.

איציק שמולי: האמת שבשבוע הזה, עם סיומו של מושב הכנסת, באמת שלא חסר על מה להביע אי-אמון בדרכה של הממשלה.

איציק שמולי: אי-אפשר כמובן להתעלם ממה שקורה עכשיו על סדר-היום מאז סוף השבוע האחרון, ואם לחבר – להתייחס לכל שרשרת המקרים מאז הרצח הנתעב של שני השוטרים על הר הבית, דבר שהביא להסלמה מאוד מאוד קשה מבחינה ביטחונית.

איציק שמולי: אבל אני חושב שלנוכח העובדה שבאמת המצב כל כך נפיץ ומאוד מאוד שביר, מה שהממשלה הזו עושה – ההתנהלות שלה כפיל בחנות חרסינה, העובדה שהיא משחקת במקום הכי רגיש במזרח התיכון ואולי בעולם כולו, משחקת עם גפרורים מעל חבית חומר נפץ – זה פשע שאני לא יודע אם יש לו מחילה.

איציק שמולי: מה שהמדיניות של הממשלה עושה בימים האלה, היא דוחפת את הקונפליקט הזה מקונפליקט שהבסיס העיקרי שלו הוא קונפליקט לאומי לקונפליקט שהולך ותופס יותר ויותר סממנים דתיים.

איציק שמולי: כן, יש ויכוח אמיתי, וצריך לומר את זה, על ההצבה של המגנומטרים בכניסות להר הבית.

איציק שמולי: הוויכוח הזה הוא גם ויכוח מעשי וגם ויכוח ריבוני, אין בזה שום דבר קדוש, אבל לעשות מעשה כזה מבלי לתאם את הדבר מראש עם כל הגורמים הנוגעים בדבר – עם הפלסטינים, עם הירדנים, עם מדינות ערב המתונות – אנחנו רואים למה הצעד הזה הוביל.

איציק שמולי: המרוץ המטורף בתוך הממשלה והניסיון של השרים בקבינט לסנדל אחד את השני, מי יותר ימני, הביא למצב שבו אנחנו נמצאים ממש במשבר עם חלק ממדינות ערב המתונות.

איציק שמולי: לקרוא, בתדרוכי עיתונאים, לשב"כ ולחלק מכוחות הביטחון "הזוי", זה דבר שבאמת אין לו הסבר.

איציק שמולי: אתם עומדים פה, ובצדק אומרים: אלה האנשים שבאמת מקדישים את חייהם כדי לשמור על החיים של כולנו, ורגע אחרי זה רצים למסיבות עיתונאים ולתדרוכי עיתונאים ומכנים את אותם האנשים "הזויים", שלא לדבר על העובדה שמגלגלים לפתחם את האחריות.

איציק שמולי: ממתי החלטה על הצבת מגנומטרים במקום הכי רגיש במזרח התיכון היא החלטה בדרג של משטרה?

איציק שמולי: יש עוד טעמים רבים למה צריך להביע אי-אמון בממשלה.

איציק שמולי: אני אזכיר במשפט אחד, אדוני היושב-ראש: הודיעו על פיטורים בחברת טבע; מדיניות חלוקת המס, הטבות המס של הממשלה מדברת על זה שנותנים הטבות במיליוני שקלים לאותן החברות.

איציק שמולי: טבע בעצמה מקבלת 5–6 מיליארד שקל בשנה, ובתמורה, מה נותנת אותה חברה לממשלה ולמדינה?

איציק שמולי: פיטורי עובדים, 350 רק השנה.

איציק שמולי: הדבר הזה חייב להסתיים.

איציק שמולי: ומשני הטעמים האלו ומטעמים נוספים, בעיקר השחיתות שפושה בכל מקום תחת כהונתה של הממשלה הזו, אנחנו מביעים אי-אמון בממשלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

חמד עמאר: שלוש דקות, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הממשלה נעדרת מהדיון הזה, אבל הכנסת נמצאת.

דב חנין: ולכם, עמיתי חברי הכנסת, אומר: התמונות המזעזעות של סוף השבוע שוברות את הלב של כל אדם.

דב חנין: כל כך הרבה דם, כל כך הרבה כאב.

דב חנין: חבל על כל טיפה של דם שנשפכה.

דב חנין: סבא והורים בהתנחלות חלמיש בגדה, הרוגים ופצועים בהפגנות בירושלים המזרחית, אירוע קשה אמש בירדן, אירוע קשה בפתח-תקווה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, כך נראית התהום של מלחמת דת.

דב חנין: כך נראה המקום שאליו אסור לנו להגיע.

דב חנין: כך נראה המקום שממנו הזהרנו כל השבוע האחרון וכל החודשים האחרונים.

דב חנין: וכך, עמיתי חברי הכנסת, נראה המקום שאליו מוליך אותנו נתניהו.

דב חנין: וכמה נורא לחשוב שזה עוד לא הסוף.

דב חנין: אם נמשיך בכיוון הזה, יהיו עוד הרוגים חפים מפשע, ישראלים, פלסטינים.

דב חנין: נתניהו לא מוביל לשלום; נתניהו מוביל את העם בישראל למצדה.

דב חנין: ואנחנו, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו עכשיו בשערי הגיהינום.

דב חנין: זה הזמן לעצור ולשנות את הכיוון.

דב חנין: וכל התבערה הזו מוצתת ברגע שבו מקורביו של נתניהו נמצאים בחדרי החקירות.

דב חנין: תיקי 1000, 2000, 3000, 4000 – כל שיאי השחיתות נשברים.

דב חנין: בימים האלה המציאות מחקה את תוכניות הטלוויזיה, את סדרות הטלוויזיה.

דב חנין: לא רק בבית הקלפים מלחמה היא התשובה לחקירות שחיתות.

דב חנין: כי עכשיו, במקום לדבר על הצוללות, כולם מדברים רק על מגנומטרים.

דב חנין: כעומק החקירה כך גובה הלהבות; כגודל הכישלון כך עוצמת ההסתה.

דב חנין: הממשלה כושלת – האופוזיציה אשמה, אזרחי ישראל הערבים הם האשמים, הם ומנהיגיהם.

דב חנין: מיעוט לאומי, שלמרות המלחמות ולמרות כל האפליות, באופן עקבי בחר ובוחר בדרך של מאבק פוליטי, ציבורי, פרלמנטרי, לא נגרר לשום פינה, מופת ודוגמה לאחריות – אותם מציבים כמטרה להסתה בלתי נגמרת.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לגנות את המציאות זה לא מספיק; חייבים לשנות אותה.

דב חנין: שבירת הסטטוס קוו במקומות הקדושים הייתה מעשה מופקר וחסר אחריות.

דב חנין: אבל לא מספיק להיתקע בסטטוס קוו, חייבים להתקדם למקום טוב יותר.

דב חנין: לא להיכנס למלחמת דת, אלא להיחלץ סוף-סוף מהסכסוך הלאומי; לפרוץ את מעגל הדם הזה של כיבוש ושל מלחמות בדרך היחידה האפשרית: התקדמות לשלום שיבטיח עצמאות וצדק לשני העמים.

דב חנין: להציע לאנשים כאן חיים במקום מוות.

דב חנין: זה התפקיד שלנו בכנסת.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

חמד עמאר: חבר הכנסת מאיר כהן מיש עתיד.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, כפי הידוע לכם, החלטנו במפלגת יש עתיד לבטל את הצעת האי-אמון שהיינו אמורים להגיש ממש עכשיו.

מאיר כהן: שאף אחד לא יטעה, ודאי שלא עמיתינו בקואליציה: זה לא שאין לנו ביקורת.

מאיר כהן: ההפך, דווקא בימים האלה יש לנו ביקורת חריפה ונוקבת על כל מה שקורה סביבנו, ואנחנו יודעים בדיוק לאן ולמי יש להפנות את האצבע.

מאיר כהן: ירושלים בוערת, כשבמרכז ניצבת שאלת המגנומטרים ואופן קבלת ההחלטה על הצבתם, דיפלומטים ישראלים נצורים בעמאן בירת ירדן, ורק אתמול קברנו בדמעות שלושה בני משפחה אחת שנרצחו בידי חיית אדם.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת, בדיוק בגלל רצף האירועים המטלטל הזה החלטנו למשוך היום את הצעת האי-אמון שלנו בממשלה.

מאיר כהן: הגם שאנו בטוחים שהממשלה הזו אינה ראויה כלל לאמון הציבור.

מאיר כהן: אנחנו מאמינים שיש רגעים שבהם מוטלת עלינו מחויבות לאינטרס הלאומי, שהוא הצורך של מדינת ישראל להציג כלפי חוץ חזית בסיסית של אחדות.

מאיר כהן: בימים אלה ניצב הצורך לחיזוק החוסן הלאומי מעל למחויבות שלנו להעביר את הביקורת כאופוזיציה לוחמנית.

מאיר כהן: אין לנו ספק כי התנהלות הממשלה והעומד בראשה בימים האחרונים יכולה להיות עילה מספקת לכמה וכמה הצעות אי-אמון, שכל אחת מהן ראויה וחשובה בפני עצמה, ואולם דווקא בימים האלה השאלה המרכזית שיש עתיד מניחה במרכז היא מה מצופה מאתנו, גם בהיותנו אופוזיציה לוחמנית: לכוון את חצי הביקורת הביתה פנימה, דבר שעלול להחליש אותנו, אפילו במעט, מול החזית מבחוץ, או להפגין את אותה מידה בסיסית של אחדות שתגביר את מידת החוסן של מדינת ישראל.

מאיר כהן: חברות וחברי כנסת, ביקורת היא נשמת אפה של הדמוקרטיה, ויש לה מטרה אחת, ללמוד ולהפיק לקחים, בוודאי סביב האירועים הקשים שאותם אנו חווים בימים אלה.

מאיר כהן: זה לא הרגע לביקורת.

מאיר כהן: אני מזכיר כי מדינת ישראל נמצאת עדיין בעיצומם של אירועים אלה, אדוני השר, ועלינו לנצור את האי-אמון.

מאיר כהן: אני מבטיח, אנחנו נהיה כאן עם כל הביקורת בכל כוחנו, בקולנו הרם והברור, רגע אחרי.

מאיר כהן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם על דיון שקיימנו אתמול בוועדת החינוך – כן, אתמול, ביום ראשון – שבע שעות תמימות, בנושא הצהרונים, רק כדי להילחם על האינטרס של הציבור הרחב.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו ניגשנו להצעת החוק על פיקוח מחירי הצהרונים והלכנו על המהלך גם בתוכנית "נטו משפחה" של השר כחלון, בעצם נענינו לקריאה מאוד חזקה מצד הציבור, אותו ציבור הורים שטען שעושקים אותו וגוזלים ממנו וגוזרים עליו קופון על מצרך שהוא בסיסי.

יפעת שאשא ביטון: הרי כולנו מסכימים היום שהצהרונים הם לא מותרות, ופתאום אנחנו מגלים בתהליך החקיקה שיש כל מיני כוחות בשוק שהפיקוח על מחירי הצהרונים לא בדיוק מתאים להם.

יפעת שאשא ביטון: פתאום אנחנו מתחילים לקבל מערכת של לחצים מכל מיני גופים שמבקשים שנחריג אותם כדי שהם יוכלו לגבות כמה שהם רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אבל יותר מכך, מצאנו את עצמנו נלחמים, גם אתמול, במשך שעות, מול קבוצה מצומצמת של הורים שפתאום צועקת הפוך.

יפעת שאשא ביטון: היא רוצה שנחריג אותם כדי שהם יוכלו לשלם כמה שהם רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה לומר לכם כאן, חברים: זה בסדר שיהיו מסגרות פרטיות במדינת ישראל, וזה בסדר שתהיה בחירה.

יפעת שאשא ביטון: ואם יש הורים שרוצים לשלם יותר, גם זה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: שיעשו את זה במסגרות פרטיות פר-אקסלנס.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו כמשרתי הציבור מחויבים לתת לציבור הרחב מענה שהוא גם איכותי, גם מפוקח וגם במחירים שפויים.

יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת לכם, וחבל שלא הייתם אתמול: אנחנו ישבנו שם שבע שעות, חבר הכנסת מרגי ואני, יחד עם חברי כנסת נוספים, כדי לשמור על האינטרס הציבורי מפני אותם גורמים שניסו להחריג את עצמם.

יפעת שאשא ביטון: ובעזרת השם אני מקווה שביום רביעי הקרוב אנחנו גם נעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לכם שגם עכשיו, כשישבתי במליאה, המשכתי לקבל הודעות מחברת המתנ"סים ומגופים נוספים שאני יודעת שזה פוגע בהם.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שזה פוגע בהיקף ההכנסות שלהם, אבל אני מזכירה לכולם שאנחנו כאן בשביל המשפחות הצעירות העובדות; אנחנו כאן בשביל להוריד את יוקר המחיה וכדי לתת לאנשים במדינת ישראל קצת יותר אוויר.

יפעת שאשא ביטון: על זה מפלגת כולנו קמה, ובשביל זה אנחנו פועלים כאן בכנסת.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני רוצה לומר משהו לחברי הרשימה המשותפת – – –

חמד עמאר: אני מבקש לסיים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר מילה קטנה נוכח האירועים בימים האחרונים, שאני מודה שקצת מדירים שינה מעיני בכללותם.

יפעת שאשא ביטון: ראיתי אתכם עומדים מול חיילים – וזאת לא הפעם הראשונה.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, לא את אישית, אבל את דיברת על זה כאן.

יפעת שאשא ביטון: אתם מדברים בגנות החיילים, ואתם קוראים לחיילים רוצחים.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לומר שכשאתם עומדים ככה מול החיילים אתם עומדים ככה גם מול הבן שלי; וכשאתם טוענים שהם רוצחים, מבחינתי זה כאילו אתם אומרים שהבן שלי הוא רוצח.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לומר לכם משהו: בזכותו ובזכות החברים שלו אנחנו כולנו יכולים לשבת כאן ולנהל את הדיונים החשובים שאנחנו מנהלים למען מדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: כי כשהם שומרים על גבולות המדינה הם לא שומרים עלי או על היהודים שבתוכנו – הם שומרים על כל מי שיושב כאן.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אומרת, אתם מדברים על הסתה מצד שר כזה או אחר או חבר כנסת כזה או אחר – –

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: תודה רבה, חברת הכנסת חנין זועבי.

חמד עמאר: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: – – אני מבקשת מכם:

יפעת שאשא ביטון: כשאתם מדברים כלפי החיילים – – –

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא הפרעתי לכם.

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: אני מבקש לסיים, אני מבקש לסיים.

יפעת שאשא ביטון: כשאתם מדברים כלפי החיילים תזכרו שאתם מדברים גם כלפי הילדים הפרטיים שלנו – –

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: – – שבזכותם אנחנו יושבים כאן.

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: תודה רבה לך, חברת הכנסת חנין זועבי.

חמד עמאר: תודה רבה.

ענת ברקו: מי שמדברת – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

חנין זועבי: – – – הם כובשים – – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

חנין זועבי: לפי החוק – – –

חמד עמאר: חברת הכנסת שאשא ביטון, יפעת שאשא ביטון, אני מבקש שתשבי.

קריאות: – – –

ענת ברקו: היא הולכת ויורקת – – – ואחר כך מתלוננת שלא עושים מספיק סדר.

ענת ברקו: היא יורקת – – –

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: חברת הכנסת חנין זועבי, אני מבקש.

ענת ברקו: אין לך איזה משט בדרך?

ענת ברקו: אולי תיסעי יום אחד ולא תחזרי לפה יותר?

חמד עמאר: חברת הכנסת ענת.

חמד עמאר: תודה.

חנין זועבי: – – –

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי וחברותי בכנסת, האירוע שאנחנו נמצאים בתוכו הוא אירוע מבחן למדינת ישראל: מבחן לאמונה שלנו בצדקת הדרך; מבחן ליכולת העמידה שלנו על בסיס אותה אמונה בצדקת הדרך; מבחן לריבונות שלנו בהר הבית, אבל לא רק בהר הבית, אלא בארץ ישראל בכלל; מבחן ליכולת העמידה שלנו מול טרור ומול איומים באלימות; מבחן לחוסן הלאומי; מבחן ליכולת שלנו להתאחד ולייצר לכידות לאומית אל מול אויב.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להתווכח בין ימין או שמאל.

בצלאל סמוטריץ': אבל כשיש אויב שטובח משפחה בליל שבת; כשיש אויב שמבקש לשלול את הריבונות של העם היהודי במקום המקודש לו ביותר – והרי אין אחד בעולם שחושב שהמגנומטרים הם הסיפור; יש מגנומטרים במדינה, ועכשיו יש פיילוט במכה ובמערת המכפלה ובכותל, והאמת, עד שנת 2000 היו גם מגנומטרים בכניסה להר הבית, והשולט בהר שולט בארץ.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר יריב לוין, נדמה לי שאדוני איננו חבר קבינט, אבל אני לא מעלה בדעתי שראש הממשלה ייכנע לטרור ויתקפל בפני איומים באלימות.

בצלאל סמוטריץ': כניעה מביאה, חלילה, לעוד אלימות ולעוד טרור.

בצלאל סמוטריץ': היא מפיחה תקווה במפרשיו.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי כאן ואני חוזר ואומר: טרור נובע מתקווה, טרור הוא רציונלי.

בצלאל סמוטריץ': מי שמפעיל אותו מנסה להשיג באמצעותו הישגים, וחלילה לנו מלתת לו את ההישגים.

בצלאל סמוטריץ': עם האוכל בא התיאבון חלילה, חלילה, חלילה.

בצלאל סמוטריץ': אם מישהו חושב שהוא יסיג לאחור את הריבונות או את האחיזה היהודית שלנו בהר הבית באמצעות הטרור, הוא צריך, אדוני היושב-ראש, להבין שזה ההפך הגמור.

בצלאל סמוטריץ': לו אני ראש הממשלה, אני סוגר את ההר לערבים ומאפשר תפילת יהודים חופשית בו.

בצלאל סמוטריץ': ואם חלילה יהיה עוד פיגוע, אז יהיה בית-כנסת על הר הבית וההר ייסגר לצמיתות לערבים.

בצלאל סמוטריץ': אם מישהו חושב שהוא ישיג משהו בטרור – ההפך הגמור.

בצלאל סמוטריץ': ראש הממשלה, במדיניות שלו בחמש-שש השנים האחרונות, שיפר מאוד את מרקם החיים ואת משטר התנועות של הערבים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': הוא יצר שם תשתית לחיים אזרחיים מפותחים ומתקדמים.

בצלאל סמוטריץ': זה הרגע להשתמש בזה כמנוף ולהמחיש את מחיר ההפסד.

בצלאל סמוטריץ': ופה אני מוכרח לומר שיש איזה כשל, בלוף, באמירות של שר הביטחון, ברצון לחלק בין הטרור לבין האוכלוסייה.

בצלאל סמוטריץ': הרי הרוצח הנתעב הזה שעשה את הטבח בנווה צוף בליל שבת – חמש דקות לפני הטבח, איך היית מגדיר אותו, אדוני היושב-ראש?

בצלאל סמוטריץ': אוכלוסייה.

בצלאל סמוטריץ': הוא הרי לא שייך לאיזושהי תשתית טרור; אי-אפשר להגיד: זה חמאסניק.

בצלאל סמוטריץ': מדובר בחלק מהאוכלוסייה שגדל על מצע של הסתה, של תמיכה בטרור, בציבור שתומך ומאדיר טרור.

בצלאל סמוטריץ': הציבור הערבי ביהודה ושומרון צריך להבין: אם אנחנו נחיה חיים טובים, גם הוא יחיה חיים טובים; אם, חלילה, אנחנו ניפגע ונירצח כתוצאה מטרור, אז הוא לא יחיה.

בצלאל סמוטריץ': אז אני קורא לראש הממשלה ולשר הביטחון: תחזירו את המחסומים, תסגרו את הצירים, תשללו את היתרי העבודה, תחזירו את הפלסטינים ביהודה ושומרון חמש ושש שנים לאחור, שיבינו שלא רק שלא מרוויחים משהו מהטרור אלא משלמים עליו מחיר כואב.

בצלאל סמוטריץ': מחיר כואב אידיאולוגי – חשבתם להרוויח משהו בהר הבית – תפסידו, וההפך הגמור יקרה; וגם מחיר מעשי פרקטי.

בצלאל סמוטריץ': זאת הדרך היחידה להוציא את המוטיבציות שמניעות את גלגלי הטרור.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, אני לא מעלה בדעתי שהממשלה הזאת, שאני יושב בקואליציה שלה, תיכנע לטרור ולאלימות.

בצלאל סמוטריץ': זאת תהיה סכנה גדולה למדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יואב בן צור מש"ס.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, על שולחן הכנסת מונחות שלוש הצעות אי-אמון בממשלה – אחת מהן היא הצעת אי-אמון של סיעת מרצ בעקבות חקירות ראש הממשלה.

יואב בן צור: בימים אלו, שבהם מדינת ישראל מתמודדת עם אתגרים ביטחוניים מבית ומחוץ, ומאבדת – בשבוע שעבר את רס"מ כמיל שנאן ורס"ר האיל סתאוי, השם ייקום דמם, ובליל שבת האחרון את סבא יעקב סלומון ואת ילדיו חיה ואלעד – בימים אלה סיעת מרצ מנסה להוכיח לנו שהיא קיימת ובוחרת להקריב את אחדות העם על מזבח אינטרסים פוליטיים צרים.

יואב בן צור: אני רוצה להזכיר לכם שזאת אותה סיעה שחלק מחבריה ביקרו משפחות מחבלים ואף הצטלמו בחלקות קבר של גדולי המרצחים.

אילן גילאון: מי?

אילן גילאון: מי?

יואב בן צור: לא אילן.

יואב בן צור: אילן, אתה – יש בסיעת מרצ אנשים טובים – – –

ענת ברקו: יש אחת שאוהבת להשתטח על קברים – – –

אילן גילאון: כולם טובים.

אילן גילאון: אין אף אחד – – –

יואב בן צור: כולם טובים, אבל לא כולם חושבים אותו דבר, לצערי.

ענת ברקו: יכול להיות – – –

יואב בן צור: יכול להיות שאם היית יושב-ראש מרצ הדברים היו שונים לחלוטין.

יחיאל חיליק בר: מה הקשר בין – – – בשחיתות לבין המצב במדינה?

יואב בן צור: רגע, דקה.

יואב בן צור: תכף תן לי לגמור עד הסוף.

יחיאל חיליק בר: – – –

יואב בן צור: עד הסוף.

יואב בן צור: חכם שומע עד הסוף.

יואב בן צור: אחר כך תגיד לי.

אילן גילאון: אני מבין שאתה מהצד היריב.

אילן גילאון: נכון?

אילן גילאון: אתה עוזר לי.

יואב בן צור: סיעת מרצ העלתה על המוקד את ראש ממשלת ישראל.

יואב בן צור: אני רק רוצה להזכיר, כשאריק שרון המנוח היה ראש ממשלה כולם אתרגו אותו; כולם בלי יוצא מן הכלל רצו לשמור עליו, לא להפיל אותו.

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: מסיבה מאוד פשוטה – כי הוא פינה יהודים מכל מיני יישובים ולא רצו להפריע למציאות הזאת שהוא מפנה יהודים.

יואב בן צור: היה נוח להם.

יואב בן צור: אבל היום, בטרם סיימו גופי החקירה את מלאכתם אתם מנסים להפיל את הממשלה, מנסים להשפיע על שיקול דעתו המקצועי של היועץ המשפטי לממשלה.

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: כי אז היה נוח לכם עם ההחלטות המדיניות של ראש הממשלה; היה נוח לכם לראות יהודים מגורשים מבתיהם.

יואב בן צור: רבותי, חזקת החפות עומדת לכל אדם באשר הוא, ובפרט כאשר מדובר בראש ממשלה, נבחר ציבור שנבחר פעם אחר פעם ומקבל את אמון הציבור שוב ושוב.

יואב בן צור: זו השעה לאחד את כל חלקי העם למען ביטחוננו ולמען המלחמה בטרור הרצחני, המשמיד כל חלקה טובה ומאיים על עתידן של המדינות הדמוקרטיות.

יואב בן צור: אני קורא לחברי חברי הכנסת לדחות את הצעת האי-אמון ולהביע תמיכה בממשלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב להתייחס לפיגוע שנרצחו בו שני שוטרים דרוזים, אחים שלנו, גיבורים שלנו, רס"מ האיל סתאוי ורס"מ כמיל שנאן.

עודד פורר: הכרתי את בני המשפחה שלהם יחד אתך, אדוני, בביקור שהראה עד כמה הקשר בין שתי העדות האלה הוא עמוק, ויצא לנו גם לבקר את השוטר הגיבור שחיסל את המחבל והציל בסופו של דבר את האזרחים שנמצאים שם, כי זה מה שהמחבל רצה, להרוג.

עודד פורר: ואז אנחנו שומעים את התגובות שיוצאות מכיוון הרשימה המשותפת, ואת האמירות שלהם על הציבור מאום אלפחם ושחס וחלילה לא נאשים את כלל הציבור; ויותר מזה, גינויי הרצח שלהם לכאורה, אותו רצח מתועב שאירע בהר הבית, מלווים בהטלת אחריות על ממשלת ישראל: ישראל היא שאחראית על הנפיצות בהר הבית – ועוד מאשימים את הימין שהם מעזים לנצל את העניין כדי להסית כנגד הערבים; או חברת הכנסת חנין זועבי, שאומרת שזה הזמן להדגיש כי המשך הכיבוש במסגד אל-אקצא הוא שורש כל רע.

עודד פורר: זאת אומרת, זה מי שאשם.

עודד פורר: העובדה שאנחנו נמצאים שם – –

ענת ברקו: – – –

עודד פורר: – –אנחנו אפילו לא מתפללים שם – –

ענת ברקו: – – –

עודד פורר: – – זה מה שמוביל – והיא נותנת את ההצדקה לרוצחים המתועבים האלה.

ענת ברקו: – – –

עודד פורר: והם לא הרוצחים הראשונים שיצאו מהמגזר הערבי, לצערי, מקרב ערביי ישראל ומקרב אום אלפחם.

עודד פורר: ועוד, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, שהוא תושב אום אלפחם, מטיל את האחריות על הפיגוע על ממשלת נתניהו.

עודד פורר: זאת אומרת, ממשלת נתניהו היא שאשמה שיוצאים שני רוצחים מתועבים לרצוח במקום הקדוש ביותר לכל האומות, שלא נשפך בו דם, והם באו ושפכו דם במקום הקדוש למוסלמים ושפכו דם של אחינו הדרוזים.

עודד פורר: ואת כל זה אומרת הרשימה המשותפת, שאומרת: אל תכלילו, אל תכלילו את כל הערבים מאום אלפחם.

עודד פורר: אז בואו נספר קצת מה יצא, מה צמח על הקרקע באום אלפחם בשנים האחרונות – ב-2003 בן העיר אום אלפחם שגויס ל"חמאס" מוביל מפגע לפיגוע בחדרה; וב-2004 תושב אום אלפחם מסיע מחבל עם חגורת נפץ לכרכור ומצייד אותו בהוראות איך להתפוצץ; ב-2007 הורשעה תושבת אום אלפחם שהתגייסה ל"חיזבאללה"; וב-2012 תושב אום אלפחם סייע לשלושה פעילי ג'יהאד מג'נין בניסיון לחטוף ישראלים.

עודד פורר: או אולי בספטמבר 2014, שאז תושב אום אלפחם הורשע כשהסתנן לסוריה עם שלושה נוספים כדי להתאמן במדינה האסלאמית; או שנלך לזמן היותר קרוב, לפברואר 2015, כשמורה, מורה בבית-ספר באום אלפחם, בית-ספר שכמובן מקבל תקציב ממדינת ישראל, אזרחי מדינת ישראל, מצטרף למדינה האסלאמית; או לאוקטובר 2015, כשתושב אום אלפחם ביצע פיגוע דריסה ודקירה בגן שמואל.

עודד פורר: אבל אל תאשימו את תושבי אום אלפחם, מה פתאום, לא יצא משם שום דבר, זאת פעם ראשונה שאנחנו נתקלים במרצחים האלה.

עודד פורר: או ל-2016, כשתושב אום אלפחם דוקר תושבת אלעד; או ליוני 2016, כשתושב אום אלפחם טס לטורקיה כדי להצטרף ל"דאעש" ולארגון המדינה האסלאמית; או לנובמבר 2016, כשהורשע תושב אום אלפחם בהסתה, לאחר שפרסם בפייסבוק דברי שבח והלל ל"חיזבאללה".

עודד פורר: ואנחנו מופתעים כשפתאום תושבי אום אלפחם לוקחים רובה, מבריחים אותו להר הבית ורוצחים שוטרים בהר הבית, במגמה לרצוח אזרחים בהמשך.

עודד פורר: איזו הפתעה קיבלתם פה.

עודד פורר: אבל ההפתעה הזו לא צמחה על איזושהי קרקע ריקה; היא צמחה על קרקע פורייה, על אותו איימן עודה, ראש הרשימה המשותפת, שמכנה את הנשיא פרס "הרוצח מכפר כנא" ומחרים את הלוויה שלו, ובה בעת הולך לאזכרה של יאסר ערפאת – ואני מייד מסיים, אדוני היושב-ראש, כי אי-אפשר שלא להזכיר את הגינוי שהוציאה הרשימה, חד"ש ובל"ד, לסעודיה על כך שקבעה שה"חיזבאללה" הוא ארגון טרור, או דקת הדומייה למחבלים, ומעל לכול, כמובן אי-אפשר לשכוח את אותו חבר כנסת באסל גטאס מהרשימה המשותפת, שכשהיה איסור על חברי כנסת לעלות להר הבית, עלה להר הבית – והוא נוצרי, הוא לא עלה כמוסלמי כדי להתפלל – ושאלו אותו: למה?

עודד פורר: הוא אמר: כדי להתסיס, והיום הוא יושב בכלא הישראלי אחרי שהבריח פלאפונים לאסירים ביטחוניים.

עודד פורר: והוא יצא מהרשימה של עזמי בשארה, המרגל שברח מהארץ, וסעיד נפאע, שקיים מגע עם סוכן זר.

עודד פורר: ולכן, חברי חברי הכנסת, הגיע הזמן להסתכל במציאות נכוחה.

עודד פורר: יושבים פה כמה חברי כנסת וכמה רשימות שצריך למנוע מהם להיכנס לכנסת הבאה, כי הם תומכים בחיסול מדינת ישראל.

עודד פורר: זו האג'נדה שלהם.

עודד פורר: ומי שזו האג'נדה שלו, שיעשה אותה מבחוץ ולא מבפנים.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב ליצמן – איננו נוכח.

חמד עמאר: חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אומרים שההבדל בין חכם לפיקח הוא שחכם לא נכנס למקום שפיקח יודע לצאת ממנו.

אילן גילאון: אבל מסתבר, אדוני היושב-ראש, שראש הממשלה הוא לא זה ולא זה: לא חכם מספיק לא להיכנס למקום כזה.

אילן גילאון: מה זה המגנומטר הזה שעליו מדברים?

אילן גילאון: הרי יש אותו בכל מקום, כמו נורה, נורת ליבון, וגם מדבר כזה, ראש הממשלה מצליח בלי הסכמה לייצר משבר.

אילן גילאון: אפשר לחשוב על מה מדובר.

אילן גילאון: הוא איננו יודע לצאת ממנו, משום שעדיין הוא מסתבך ואיננו יודע לצאת ממנו.

אילן גילאון: ובשורה האחרונה – אדוני, אני בא מתוך המפלגה הציונית ביותר בבית הזה, אני מוכרח להודות על כך, שדואגת לקיומה של מדינת ישראל, כי יש מי שמדבר על השמדתה, יש דברים ודרכים שונות להשמיד אותה.

אילן גילאון: אדוני, היינו יחד עם כל חברי השבוע במע'אר, והיינו אצל שכיב כדי לנחם אותו על אובדן החיים הצעירים, והבוקר הייתי אצל משפחת סלומון ופגשתי שם את מיכל, גיבורה כמו דבורה הנביאה, אנשים שבסופו של דבר איש אינו שואל למה היו צריכים להימצא בתוך המציאות הזאת.

אילן גילאון: אפשר לעמוד כאן ולהאשים את כל אחד.

אילן גילאון: ניהול המשבר, ניהול הסכסוך – הוא פשט את הרגל.

אילן גילאון: אי-אפשר לנהל, וגם לא יודעים לנהל את הסכסוך הזה.

אילן גילאון: אבל ראש המשלה, ותסלח לי, בורח למקלט הקבוע שלו בערוץ 20 ומשקץ ומגדף עיתונאים, והולך ותובע.

אילן גילאון: אני מקווה שמ-100,000 השקלים שהוא קיבל פיצויים מיגאל סרנה – זה מה שעושה ראש ממשלה, עוקב בפייסבוק אחרי מי שכותב עליו ותובע אותו – אני מקווה שהוא ישקיע את זה במקום הנכון.

אילן גילאון: והוא מדבר על רביב דרוקר, א גרויסע עיתונאי, הוא אומר; א גרויסע ראש ממשלה, שככה הוא צריך להתעמת מול העם שלו.

אילן גילאון: ראש הממשלה לעומתי, סוכן מכירות, פרזנטור שנקלע לצרה ואיננו יודע לנהל משבר, איננו יודע לנהל סכסוך ואיננו יודע לנהל כלל.

אילן גילאון: מי שדואג לקיומה של מדינת ישראל, יוריד את החרפה הזאת מעלינו, את חוסר האחריות הזאת מעלינו.

אילן גילאון: כמה זמן אפשר לנהל מדינה בכך שאתה רואה בכל אזרחיה אינסטרומנטים אישיים כדי להשתמש בהם?

אילן גילאון: זאת תקופה, אדוני, של פרות הבשן, הנביא קורא להן פרות הבשן; תקופה של ליקוי מאורות כשהכול מתבטא בדבר אחד: מי יהיה קיצוני יותר ומי יוכיח חוזקה לאומנית יותר – הביבי או בנט?

אילן גילאון: או הביבנט, כפי שאפשר לקרוא לתופעה הבזויה והמקולקלת הזאת.

אילן גילאון: אין ויכוח בין ימין ושמאל.

אילן גילאון: משפט אחרון אני אומר לך.

אילן גילאון: עוד מעט תתקיים כאן אזכרה, כינוס, לזכרו של זאב ז'בוטינסקי.

אילן גילאון: אני מבטיח לך, אדוני היושב-ראש, שאם יבוא ז'בוטינסקי לעולם הזה בעוד שעה קלה, הוא לא יזהה את היורשים שלו בעולם הזה.

אילן גילאון: הוא לא ידע מיהם.

אילן גילאון: ולכן אני אומר לך, הגיע הזמן באמת לדאוג למדינת ישראל ולקיומה ולחוסנה ולרווחתה, וללכת ולהוביל החוצה את כל קבוצת הביבנטים האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: מסיעת הליכוד, השר אופיר אקוניס.

חמד עמאר: השר מסכם, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, טבח ברברי, אלים ואכזרי התרחש בליל שבת בחלמיש – נווה צוף.

אופיר אקוניס: פרא אדם – או, מדויק יותר, חיה דו-רגלית מוסתת ומעוותת – חודר לביתה של משפחת סלומון וטובח בה.

אופיר אקוניס: הייתי אתמול, אדוני היושב-ראש, בבית-העלמין של מודיעין כאשר אלפי ישראלים ליוו את יוסף, אלעד וחיה, השם ייקום דמם, למנוחת עולמים.

אופיר אקוניס: "הנה מוטלות גופותינו", כך נכתב ב-1948, וכך חזינו אתמול, השר לוין, בבית-העלמין במודיעין.

אופיר אקוניס: הטבח הקניבלי הזה, אדוני היושב-ראש, איננו קשור, חבר הכנסת גילאון, לשום מגנומטר.

אופיר אקוניס: הוא איננו קשור, חבר הכנסת זחאלקה, בסידורי ביטחון שמטרתם למנוע מפורעים ערבים – פורעים ערבים, אדוני היושב-ראש, המוסתים על ידי חברי כנסת מן הסיעה הערבית המשותפת.

אופיר אקוניס: הרשתות החברתיות הראו ביום שישי בצורה ברורה ושאיננה משתמעת לשתי פנים את ההסתה של חבר הכנסת טיבי וחברת הכנסת זועבי בירושלים, את ההתגרות בשוטרי ישראל, את הניסיון לגרור לפרובוקציה.

אופיר אקוניס: והעובדות כתמיד שונות לגמרי מהשקרים וההסתות.

אופיר אקוניס: ההסתות – מתק המילים באנגלית, או גרוע מזה, מתק המילים בעברית באולפני הטלוויזיה, של חבר הכנסת זחאלקה, של חבר הכנסת טיבי, של אחרים, לעומת ההסתה הפנאטית הלאומנית, למשל בירושלים רק ביום שישי האחרון.

אופיר אקוניס: וכדי שהבית הזה ידע, ובאמצעותו – אזרחי ישראל, ובאמצעותם – אומות העולם: המגנומטרים, חבר הכנסת בהלול, שהוצבו בכניסות להר הבית, מתי הוצבו שם?

אופיר אקוניס: מתי הם הוצבו?

אופיר אקוניס: רק אחרי ששניים משוטרי ישראל נרצחו על הר הבית ביום שישי לפני עשרה ימים ב-07:30.

אופיר אקוניס: ובכן, ראיתי את הציוצים, אדוני היושב-ראש, את האמירות: הם נהרגו, הם נפגעו.

אופיר אקוניס: הם נרצחו – על ידי פראי האדם שיצאו מאום אלפחם ורצחו אותם.

אופיר אקוניס: ומה הם עשו?

אופיר אקוניס: שיטה חדשה יש לטרור האסלאמי הקיצוני, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: הטרור האסלאמי הקיצוני – כפי שעשה "חיזבאללה" בדרום לבנון, כפי שעושה ה"חמאס" ברצועת עזה, כפי שעשו פראי האדם מאום אלפחם בהר הבית – משתמש במקום דתי כדי לעשות פיגוע טרור.

אופיר אקוניס: האיל סתאוי וכמיל שנאן – בנו של חברנו חבר מפלגת העבודה חבר הכנסת שכיב שנאן – זכרם לברכה, נרצחו שם לפני ששמו את המגנומטרים.

אופיר אקוניס: ואני שואל את הרוצחים הערבים מאום אלפחם: האם הם היו תחת כיבוש?

אופיר אקוניס: האם היו חיו ונאלצו לעבור במחסומים ביהודה ושומרון, מחסומים שרובם, אדוני היושב-ראש, הוסרו כבר מזמן?

אופיר אקוניס: ה-check points כמעט אינם קיימים ביהודה ושומרון, אינם קיימים.

אופיר אקוניס: אבל התירוץ בחוץ הוא לספר שהם לא חיים ביהודה ושומרון ברצף טריטוריאלי, או הם חיים תחת הכיבוש, כאשר – ואדוני, השקר הפלסטיני הזה, אדוני, הוא דבר שנמשך גם בארץ, גם על ידי דוברים מן האופוזיציה, לדאבון הלב – 97% מן הפלסטינים חיים כבר 20 שנה, 20 שנה ומעלה, תחת שליטתה של הרשות הפלסטינית, ואינם חיים בשום כיבוש ושום נעליים.

אופיר אקוניס: אבל הם ממשיכים לחזור על השקר הפלסטיני הזה, הידוע.

אופיר אקוניס: מה שהוביל את הרוצחים הערבים מאום אל פחם ואת הרוצח שטבח במשפחת סלומון היה פשוט שנאת יהודים, הסתה פראית ורצון עז לרצוח.

אופיר אקוניס: לדאבון הלב, לדאבון הלב, הם הצליחו.

אופיר אקוניס: אני ביקרתי את משפחת סתאוי ומשפחת שנאן ואני ראיתי את הישראלים היפים במיטבם – תרתי משמע: יפים מבחוץ, יפים מבפנים – נאבקים למען ביטחונה של המדינה שלהם, מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: אבל גרוע מזה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: בימים האחרונים ישנו איזה ניסיון – הייתי אומר פסיכוטי, ממש פסיכי; אין מילה אחרת, אין, אין לו מילה, אפילו לא פרלמנטרית – לקשור את ההידרדרות במצב הביטחוני לפרשייה כזאת או אחרת, שהייתה או לא הייתה.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לזכותה של חברת הכנסת לבני, ששמעתי אותה במוצאי שבת, שהיא הכחישה את הדבר הזה ודחתה את הקישור הזה בשידור בערוץ הראשון של הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: אבל אחרות ואחרים, בציוצים, בפוסטים, באמירות, מנסים לקשור, בצורה מכוערת, שקרית ופתטית במידה רבה, את הידרדרות המצב הביטחוני לפרשיות כאלה ואחרות, שגם אינן קיימות.

אופיר אקוניס: אבל זה, כמובן, פחות חשוב, כן, למה, אם אפשר להמציא פרשיות, אדוני היושב-ראש, לא צריך לחזור על השקר הזה פעם אחר פעם?

אופיר אקוניס: אולי בסוף השקר הזה יהפוך בציבורים מסוימים לאמת.

אופיר אקוניס: אני שומע היום – חבר הכנסת שמולי, אתה נימקת כאן הצעת אי-אמון, וחברת הכנסת מיכאלי; אני שמעתי היום – היום, לא שלשום ולא לפני שבועיים – את יושב-ראש מפלגת העבודה.

אופיר אקוניס: הוא איננו יושב-ראש האופוזיציה.

אופיר אקוניס: אגב, חדשנות, ממש Israeli innovation, יושב-ראש העבודה איננו יושב-ראש האופוזיציה – דבר מדהים כשלעצמו.

אופיר אקוניס: אגב, חבר הכנסת שמולי, זה משעשע או עצוב שיושב-ראש המפלגה שלך אפילו לא הצביע בשבילך.

אופיר אקוניס: יושב-ראש המפלגה, השר כץ, לא הצביע בשביל המפלגה שהוא עומד בראשה.

אופיר אקוניס: הוא הצביע למפלגה אחרת וגם היה שר בממשלתנו.

חיים כץ: אני רוצה להגיד לך שגם שמולי לא הצביע לו.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אני בטוח ששמולי הצביע – – –

חיים כץ: שמולי לא הצביע ליושב-ראש המפלגה שלו.

אופיר אקוניס: לא, לא, לא.

אופיר אקוניס: תן לו קרדיט.

אופיר אקוניס: השר כץ, תן קרדיט לחבר הכנסת – – –

חיים כץ: תשאל אותו.

אופיר אקוניס: למפלגת העבודה הוא הצביע.

חיים כץ: לא, הוא לא הצביע לגבאי.

חיים כץ: הוא הצביע לפרץ.

אופיר אקוניס: אה, ברור.

אופיר אקוניס: זה בטוח, זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אבל בעניין זה – אתה צוחק, חבר הכנסת שמולי.

אופיר אקוניס: אני גם מתלבט אתך אם זה עצוב או מצחיק.

אופיר אקוניס: יושב-ראש המפלגה שלך לא הצביע – – –

איציק שמולי: אני בוחר לצחוק.

אופיר אקוניס: לצחוק – יאללה, זרמתי אתך.

אופיר אקוניס: לקראת סוף המושב אני זורם אתך.

אופיר אקוניס: זה באמת מגוחך.

אופיר אקוניס: שיא ישראלי חדש ומרענן: היושב-ראש לא מצביע עבור המפלגה שהיום הוא עומד בראשה.

אופיר אקוניס: אני לא שמעתי על דבר כזה.

אופיר אקוניס: אבל זה היה בצד, כן?

מרב מיכאלי: מי אמר לך שהוא לא הצביע למפלגה הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: – – –

אופיר אקוניס: די, את לא מאמינה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת מיכאלי, את לא מאמינה.

אופיר אקוניס: את יודעת שאני אתך בוויכוח ארוך שנים, אבל אני מעריך את העובדה שאת עומדת על דעותייך ועל עמדותייך וגם מצביעה למפלגה שבה את היום חברת כנסת.

אופיר אקוניס: אבל מה לעשות שיושב-ראש המפלגה שלך לא הצביע בשבילך, מה לעשות?

מיכל בירן: אתה מפחד?

מיכל בירן: אתה משקשק?

אופיר אקוניס: אני עומד כאן, כולי מפוחד ומזיע.

מיכל בירן: אני שומעת את השקשוקים שלך עד פה.

אופיר אקוניס: תגידו, כמו שאתם אומרים "נתניהו מזיע", תגידו "אקוניס מזיע", "אקוניס בלחץ", "אקוניס לא מתפקד תחת לחץ".

אופיר אקוניס: אוי ואבוי, אני מציע לכם לרענן את הביטויים האלה משנות ה-90, גם על נתניהו וגם על אחרים.

אופיר אקוניס: תתקדמו.

אופיר אקוניס: פשוט תתקדמו.

קסניה סבטלובה: פתטיות זה – – –

אופיר אקוניס: חמור מזה, שיושב-ראש מפלגת העבודה – – –

יחיאל חיליק בר: אתה בלחץ?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בר, אני תחת לחץ.

אופיר אקוניס: תכתבו "אקוניס תחת לחץ".

אופיר אקוניס: לחץ נוראי.

אופיר אקוניס: יושב-ראש מפלגת העבודה – – –

מיקי רוזנטל: יותר גרוע, אתה נראה כמי שלא יודע מה קורה.

אופיר אקוניס: אני ממש, לא נראה לחוץ, לא לחוץ – – –

יחיאל חיליק בר: אתם נראים בפניקה.

יחיאל חיליק בר: אני לא יודע איך זה נראה מבחוץ, אבל אתם נראים בפניקה.

אופיר אקוניס: מפלגת העבודה לקראת סוף המושב.

אופיר אקוניס: החום בחוץ הוא קשה, חבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: זה החום או שאתה מזיע מפניקה?

אופיר אקוניס: החום בחוץ הוא קשה.

אופיר אקוניס: קשה מאוד.

אופיר אקוניס: אני באמת לא רוצה להפנות אותך לסקר האחרון שהתפרסם אתמול, כי אני חושב שהתוצאות צריכות להיקבע בקלפי ולא על פי תוצאות הסקרים, אז בואו נירגע.

אופיר אקוניס: אבל הדבר החשוב הוא האמירות שלו היום הזה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: וכך אומר יושב-ראש מפלגת העבודה: החלטות ביטחוניות, הוא אומר, מתקבלות בגלל שיקולים פוליטיים וקמפיין בחירות.

אופיר אקוניס: ועוד יותר גרוע מזה, הוא אמר והוסיף: פיגוע אחד, פרופורציות.

אופיר אקוניס: הדבר הוקלט ומתועד היום בערוץ הכנסת, ערוץ 99.

אופיר אקוניס: פיגוע אחד, פרופורציות.

אופיר אקוניס: פיגוע בהר הבית שבו נרצחו על ידי חולי רוח פלסטינים, ערבים ישראלים, שני שוטרים גיבורים שלנו.

אופיר אקוניס: אני שואל את עצמי, האם מפלגת העבודה יכולה להרשות לעצמה את הלוקסוס הזה?

אופיר אקוניס: כולל העובדה המוערכת שסיעת יש עתיד, אדוני היושב-ראש, הסירה היום מסדר-היום את הצעת האי-אמון, ואילו סיעת העבודה החליטה לקיים את ההצבעה בזמן הזה, שבו אנחנו נמצאים במשבר לא פשוט מול ירדן, מול הפלסטינים ומול פראי האדם של הטרור הערבי המכוער, עם פרצופו המכוער.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אינני יכול שלא להתייחס היום הזה לדברים – – –

איילת נחמיאס ורבין: השר אקוניס, מי שדאג לכך שהשרים יוכלו להשתתף בקבינט היום זה דווקא סיעת המחנה הציוני.

אופיר אקוניס: יפה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מה לעשות שעם תום המושב, ובהינתן שהמצב הוא לא כל כך טוב, אז החלטנו בכל זאת לעשות את האי-אמון – – –

אופיר אקוניס: על הערתך האחרונה, גברתי, אני – – –

איילת נחמיאס ורבין: מאוד חשוב לנו שתוכלו לקיים את הקבינט.

אופיר אקוניס: על הערתך האחרונה, הטובה והצודקת, אני אומר כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: היינו הראשונים לעשות זאת, משום שזה חשוב לנו.

אופיר אקוניס: הנה, על הערתך הטובה.

אופיר אקוניס: לא על האי-אמון, אבל בהחלט על עניין הקבינט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לאחרונה אנחנו עדים לראיונות מוגברים ברדיו ובטלוויזיה, בעיקר ברדיו היום בבוקר, אבל בעיקר לסרטונים הזויים – הזויים, אין מילה אחרת – שמופצים מדי יום ברשתות החברתיות על ידי ראש ממשלה לשעבר בישראל.

אופיר אקוניס: וכך כותב עליו אדם שאיננו חשוד באהדה יתרה לימין הישראלי בכלל ולליכוד בפרט, ואני אצטט.

אופיר אקוניס: זה בשבילך, חברת הכנסת נחמיאס, וגם בשביל חבר הכנסת בר.

אופיר אקוניס: ובכן, כך: "אהוד ברק שאף להביא עידן של שלום לישראל ולהירשם בהיסטוריה כראש ממשלה ששינה לעד את פני המדינה.

אופיר אקוניס: ב-20 החודשים שבהם כיהן כראש ממשלה, במקום שלום פרצה אינתיפאדה, שלברק יש חלק לא מבוטל בה.

אופיר אקוניס: לו היה פחות יהיר, לו נטל סיכונים באופן יותר מחושב, ייתכן שניתן היה למנוע את התפרצותה של אינתיפאדת אל-אקצא, או לפחות להקטין את עוצמתה ומשכה".

אופיר אקוניס: הסיפור, אדוני היושב-ראש, הוא "סיפורו של ראש ממשלה שעלה לשלטון על כנפי אופוריה חסרת תקדים והפך לאחד האנשים השנואים במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: בסיוע מסמכים שנחשפים, סקרים סודיים ומכתבים אישיים, מסרטט הספר באופן מרתק את תיאור נפילתו של ברק והסיבות לה".

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת נחמיאס, הספר הזה, "חרקירי", נכתב על אהוד ברק, ראש הממשלה הכושל ביותר בתולדות המדינה; ראש הממשלה, שנבחר על ידי 1.7 מיליון ישראלים, קיבל קרדיט שלא היה כדוגמתו, דרדר את ישראל משקט ביטחוני כמעט מופתי לאינתיפאדה של כמעט 1,000 הרוגים.

אופיר אקוניס: קיבל מדינה במצב כלכלי הולך ומשתפר ודרדר אותה, כיוון שהמצב הכלכלי, אדוני היושב-ראש, במידה רבה מאוד החריב את כלכלת ישראל.

אופיר אקוניס: גרוע מזה, חברת הכנסת נחמיאס, כאשר אהוד ברק מוציא מפיו את המילה "מושחתים", והוא עושה זאת בסרטונים ההזויים שלו מבוסטון, או בסרטונים ההזויים שלו ממגדלי אקירוב – – –

איילת נחמיאס ורבין: הוא מעצבן אותך, הוא מעצבן?

אופיר אקוניס: על אהוד ברק כתב מבקר המדינה – מבקר המדינה כתב:

אופיר אקוניס: מפלגת העבודה קנתה שלטון בכסף.

אופיר אקוניס: כך כתב מבקר המדינה על אהוד ברק, על אחת מפרשיות השחיתות הפוליטיות הגדולות ביותר, אדוני היושב-ראש, בתולדות המדינה, והיא עמותות ברק הבלתי-חוקיות.

אופיר אקוניס: איפה כל מגיני הצדק?

אופיר אקוניס: איפה כל אנשי שלטון החוק נקיי הכפיים?

אופיר אקוניס: היכן הם?

אופיר אקוניס: איפה הם?

יואל חסון: היכן הם?

יואל חסון: היכן אתם?

אופיר אקוניס: נעלמו.

אופיר אקוניס: נעלמו.

אופיר אקוניס: נעלמו להם, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: התפוגגו, לא קיימים.

אופיר אקוניס: שותקים.

אופיר אקוניס: האיש הזה הוא האחרון, אבל האחרון, שיכול לדבר על ניהול מצב ביטחוני, על ניהול כלכלה ועל שחיתות שלטונית.

אופיר אקוניס: זהו אהוד ברק.

אופיר אקוניס: אבל הוא יכול להמשיך, משום שאנחנו מאמינים בדמוקרטיה, אנחנו ממשיכי דרכו של הליברל הגדול זאב ז'בוטינסקי, ומייד נציין, אדוני היושב-ראש, 94 שנים לפטירתו.

אופיר אקוניס: האיש הזה יכול להמשיך בסרטונים ההזויים שלו, בהפצת השנאה שלו, בהפצת השקרים שלו, אבל שום דבר לא ייקח ממנו את התואר המופלא, חבר הכנסת פרץ: ראש הממשלה הגרוע ביותר בתולדות ישראל.

אופיר אקוניס: על כל הסיבות האלה ואחרות, אני אבקש מחברות וחברי הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו מתחילים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת אי-אמון מטעם המחנה הציוני: ממשלה שדואגת למקורבים ולא לאזרחים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הצעת האי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה – 40 נגד – 51 נמנעים – אין הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: זה נראה מכאן כמו אולימפיאדה עם כל הריצות.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 40, נגד – 51, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת האי-אמון של המחנה הציוני לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת אי-אמון מטעם מרצ: ראש ממשלה תחת חקירות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 39 נגד – 52 נמנעים – אין הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 39, נגד – 52, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת מרצ לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם הרשימה המשותפת – – –

אילן גילאון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לחצת?

יולי יואל אדלשטיין: היית במקומך, לחצת וזה לא נרשם.

יולי יואל אדלשטיין: אז 40 בעד ההצעה, כולל אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: המלחמה הבאה בחסות ממשלת נתניהו – הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הצעת האי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 36 נגד – 52 נמנעים – 1 הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 36, נגד – 52, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת הרשימה המשותפת לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ב-18:00 נתחיל את יום ז'בוטינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים נעבור לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/970; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23069; מושב שני, חוב' ח', עמ' 7080; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לחקיקה: הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, מטעם ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את החוק חבר הכנסת אבי דיכטר, יושב-ראש הוועדה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מסי 6), התשע"ז–2017.

אבי דיכטר: בשנת 1995 תוקן חוק האזנת סתר, התשל"ט–1979, ונקבע בו הסדר המסמיך את ראש הממשלה ואת שר הביטחון, לבקשת ראש השב"כ או ראש אמ"ן, לתת היתרים להאזנה למכשירי קשר ומכשירי טלפון ניידים של עובדי מערכת הביטחון, לשם איתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני.

אבי דיכטר: כאמור, הוראות החוק נחקקו בשנת 1995, ועל כן מתייחסות רק לאפשרות להאזין למכשירי קשר אלחוטיים ולטלפונים ניידים.

אבי דיכטר: מאז 1995 חלה התפתחות טכנולוגית – יש, למשל, טלפונים חכמים ומחשבים ניידים, וגם באמצעותם מתבצעות שיחות.

אבי דיכטר: יש להניח שבעתיד יהיו גם אמצעי תקשורת נוספים.

אבי דיכטר: על כן, התעורר הצורך להרחיב את אמצעי התקשורת המנויים בחוק, ובהצעת החוק מוצע לקבוע כי ניתן יהיה לבצע את ההאזנה למתקן המשמש או המיועד לשמש לקליטה, להעברה או לשידור, כגון ציוד קצה או מחשב.

אבי דיכטר: בכל מקרה, גם בחוק הקיים, הסמכות מתייחסת אך ורק למתקן שניתן לעובד על ידי המעסיק.

אבי דיכטר: אף שההסדר הנוכחי קיים מאז 1995 והצעת החוק נועדה לערוך התאמות הנובעות משינויים טכנולוגיים בלבד, דעתם של חברי הוועדה לא הייתה נוחה ממנו.

אבי דיכטר: מדובר בהסדר המקנה סמכויות פולשניות הפוגעות בפרטיותם של עובדי מערכת הביטחון.

אבי דיכטר: בניגוד לסמכויות האזנה אחרות, סמכות זו אינה מופנית בהכרח כלפי מי שיש נגדו חשד כלשהו אלא כלפי עובדים מסורים וישרי דרך.

אבי דיכטר: על כן, החליטה הוועדה לערוך כמה שינויים בהצעת החוק, כדי שההסדר הקיים יהיה מאוזן ומידתי יותר.

אבי דיכטר: ראשית, הובהר כי הסמכות להאזין תינתן רק לשיחות המתנהלות באמצעות המכשיר עצמו, כך שלא ניתן יהיה לבצע באמצעות המכשיר האזנות נפח לשיחות המתנהלות בחלל החדר שבו נמצא המכשיר; שנית, נקבע כי ניתן יהיה להאזין רק לעובדים הנחשפים לחומר ביטחוני רגיש או אלו העשויים להיחשף לחומר ביטחוני רגיש ולא לכל עובד במערכת הביטחון.

אבי דיכטר: שלישית, נוספה חובת מסירת הודעה בכתב לעובדים שעשויים להיות נתונים להאזנת סתר, עם קביעת הסיווג לתפקידם ובכל שנה לאחר מכן, כדי שיהיו מודעים לסמכות המוקנית בחוק.

אבי דיכטר: העובד גם יצהיר בכתב כי הוא מודע לסמכות זו.

אבי דיכטר: תיקון נוסף, אדוני היושב-ראש, נוגע למשך תקופת ההאזנה.

אבי דיכטר: החוק כיום מגביל את משך התקופה ל-15 ימים, אך ניתן להאריך תקופה זו כמה פעמים ללא הגבלה.

אבי דיכטר: אף שבדיון בוועדה הובהר כי המקרים שבהם הוארכה התקופה נדירים ביותר, הוועדה סברה כי יש צורך בנקודת בקרה, ועל כן קבענו כי הארכת ההיתר לתקופה העולה על 30 ימים תהיה טעונה גם אישורו של היועץ המשפטי לממשלה.

אבי דיכטר: לבסוף, הוסיפה הוועדה הוראה ולפיה האזנת סתר תיעשה באופן שמידת הפגיעה בפרטיות העובד תהיה קטנה ככל הניתן ולאחר שנשקלו אמצעים חלופיים.

אבי דיכטר: ההסדר הקיים בחוק האזנת סתר שם על כף המאזניים את ביטחון המדינה אל מול הזכות לפרטיות.

אבי דיכטר: הצעת החוק נועדה לאפשר מניעת הדלפות של מידע ביטחוני רגיש תוך כדי שמירה על פרטיותם של עובדי מערכת הביטחון ככל שניתן.

אבי דיכטר: אני סבור, אדוני היושב-ראש, שבמהלך הדיונים בוועדה הגענו לאיזונים ראויים בעניין זה.

אבי דיכטר: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות ולא הוגשו בקשות רשות דיבור.

אבי דיכטר: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת אבי דיכטר, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שמעוניין להצביע, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נוכל להצביע על החוק בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–2 – 52 נגד – 7 נמנעים – 2 סעיפים 1–2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 52 בעד, נגד – שבעה, שניים נמנעו, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 56 נגד – 11 נמנעים – 2 חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 56, 11 מתנגדים, שניים נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אחר כך נשמע את ההודעות ללא צורך בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 53), התשע"ז–2017, והצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 14 – הוראת שעה), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת חמד עמאר, ענת ברקו ואוסאמה סעדי בנושא: היישוב הבדואי ח'וואלד.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, אני מתכבדת להודיעכם כי הונחה היום על שולחן הכנסת הצעת ועדת הכספים בדבר צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5), התשע"ד–2014 (תיקון), התשע"ז–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעות מטעם ועדת הכנסת ימסור יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יואב קיש.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע על חילופי אישים בוועדות המשותפות הבאות:

): בוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת החוקה, חוק ומשפט, לדיון בהצעת חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי, פ/1989/20 – מטעם ועדת הכנסת, במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין תכהן חברת הכנסת רויטל סויד.

): בוועדה המשותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט, והוועדה המיוחדת לזכויות הילד לדיון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שינוי חזקת הגיל הרך), התשע"ז–2017, פ/4212/20 – מטעם ועדת החינוך, התרבות והספורט, במקום חבר הכנסת איציק שמולי תכהן חברת הכנסת מרב מיכאלי.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק והצעות לסדר-היום: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק חסימת גישה לקווי טלפון המשמשים לפרסום ומסירת מידע בדבר זנות, התשע"ז–2017, פ/3728/20, הצעת חברת הכנסת מרב מיכאלי; בהצעת חוק חסימת גישה של קו טלפון של ספק שירותי מין, התשע"ז–2017, פ/3729/20, הצעת חברת הכנסת יוליה מלינובסקי; 3.

): בהצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות לכהונה כדירקטור בחברה ממשלתית), התשע"ו–2016, פ/3158/20, הצעת חבר הכנסת דוד ביטן; בהצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – רוב מיוחס), פ/4346/20, הצעת חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – דחיית מועד פירעון של הלוואה לדיור ללקוח מובטל), התשע"ו–2016, פ/3291/20, הצעת חבר הכנסת רועי פולקמן.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון – הודעה מוקדמת במקרה של פטירת המעסיק או העובד), התשע"ז–2017, פ/3456/20, הצעת חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק המפלגות (תיקון – מימון בחירות מקדימות למועמד שהוא נבחר הציבור), התשע"ז–2017, פ/3796/20, הצעת חבר הכנסת דוד אמסלם.

): כמו כן הוועדה תדון בהצעות לסדר-היום בנושאים האלה: בובות חיילים ודגלי ישראל בלהבות ל"ג בעומר בשכונת מאה שערים, הצעת חבר הכנסת עודד פורר; התוכנית להרחבת מתחם בתי זיקוק בחיפה והסכנה לציבור, הצעת חבר הכנסת משה גפני; יום הסביבה הבין-לאומי, הצעת חבר הכנסת דב חנין; דליפת חומצה מסוכנת ממפעל באזור ים המלח לנחל אשלים, הצעת חבר הכנסת דב חנין.

): ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעות לסדר-היום בנושאים האלה: המונופול של חופש הביטוי והמשבר על פסטיבל עכו, הצעת חבר הכנסת נחמן שי; ציון יום המאבק בגזענות, הצעת חבר הכנסת אברהם נגוסה.

): הוועדה המיוחדת לזכויות הילד תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: הפסקת המימון לסייעות צמודות למאות ילדים אלרגיים בגילי 0–36 חודש, הצעת חברת הכנסת יעל גרמן.

): ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: השפעת ביטול "מתווה הכותל" על יחסי ישראל ויהדות התפוצות, הצעת חבר הכנסת נחמן שי.

): תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לישיבה מיוחדת לציון יום זאב ז'בוטינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: השר כץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אדוני ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג, שר הביטחון לשעבר חברנו משה ארנס, חברי הכנסת בהווה ובעבר, ד"ר קרני רובין, נכדתו של זאב ז'בוטינסקי, יושב-ראש מכון ז'בוטינסקי חבר הכנסת לשעבר יוסי אחימאיר וכל מוזמני המכון, יושב-ראש הוועדה האקדמית של מכון ז'בוטינסקי פרופ' אריה נאור, נציגי המועצה להנצחת אישים במשרד ראש הממשלה, אורחים נכבדים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה המיוחדת של הכנסת, שנערכת היום לזכרו של מנהיג מיוחד, זאב ז'בוטינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: על אנשים גדולים שהלכו לעולמם, נהוג לומר: חבל על דאבדין ולא משתכחין.

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, חבל שכבר אי-אפשר למצוא כמותם.

יולי יואל אדלשטיין: זאב ז'בוטינסקי היה מאותם אנשים נדירים.

יולי יואל אדלשטיין: באחד משיריו הוא כתב: "שתי ידי לך הקדשתי, מולדת".

יולי יואל אדלשטיין: ביד אחת הוא החזיק את חרב הלוחם, ובשנייה אחז בעט הכותב והנואם.

יולי יואל אדלשטיין: העט והחרב היו לאחדים בידי ז'בוטינסקי: את מעשיו הגדולים ביותר הוא ביסס על דבקות במילים החדות והמדויקות ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: אם ז'בוטינסקי היה חי היום, הוא בוודאי היה נחרד לראות מה קרה לחלק מהמילים שהוא כה האמין בהן.

יולי יואל אדלשטיין: תחשבו למשל על המילה "ליברליזם".

יולי יואל אדלשטיין: ז'בוטינסקי היה ליברל בכל נימי נפשו.

יולי יואל אדלשטיין: מעל כל במה הוא הכריז על זכותו של כל אדם לחיים ולחירות; בספר זיכרונותיו הוא כתב: "כל יחיד הוא מלך".

יולי יואל אדלשטיין: בכוח הבחירה האישי, ברצון החופשי, ראה ז'בוטינסקי את מותר האדם מן הבהמה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל תפיסתו הליברלית של ז'בוטינסקי לא סתרה את הגותו הלאומית.

יולי יואל אדלשטיין: להפך: הוא ידע שהחירות האישית יכולה לשגשג רק במסגרת של לאומיות טבעית וריבונית, שהרי האדם הבודד, העומד בפני עצמו, אינו חופשי; ז'בוטינסקי גם לא האמין באנושיות מופשטת, אוניברסלית, נטולת מוצא ונטולת זהות.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא הכיר את האדם באשר הוא אדם אלא את האדם בעל השם ובעל המשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: ז'בוטינסקי דגל בחירות בלי סייגים, בחירות ממשית, כזאת שנותנת טעם לקיום האנושי; כזאת הצומחת מתוך הקשר היסטורי ובתוך מוסדות חזקים; כזאת המעודדת שותפות לאומית ומעורבות של הפרט בגורל עמו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אורחים יקרים, אם הליברליזם של ז'בוטינסקי יסתכל היום במראה – הוא לא יכיר את עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: הליברליזם רוקן מכל תוכן והפך לדוגמה עצובה של "שיחדש", מבית מדרשו של ג'ורג' אורוול.

יולי יואל אדלשטיין: היום הליברלים בעיני עצמם מסבירים לנו שלאומיות זה בעצם פאשיזם; שאדם כמוני, למשל, לא יכול להיות גם ימני ולאומי וגם ליברל – חייבים לבחור.

יולי יואל אדלשטיין: בשם הליברליזם הם דורשים שאת ההכרעות החברתיות החשובות יקבלו השופטים, עדיף בהיכלים הנאורים של בית-משפט בין-לאומי, וחלילה לא נציגי הציבור בכנסת – הם הרי ממש לא ליברלים.

יולי יואל אדלשטיין: בשם הליברליזם אומרים לנו שזכויות האדם, ודווקא "האדם באשר הוא אדם", חשובות יותר מכל ערך אחר.

יולי יואל אדלשטיין: רווחת התושבים בדרום תל אביב?

יולי יואל אדלשטיין: לא נחשב בעיני אבירי הליברליות החדשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצורך הביטחוני בהריסת בתי מחבלים?

יולי יואל אדלשטיין: כקליפת השום בעיניהם.

יולי יואל אדלשטיין: אבל – תכנים העוסקים במורשת ישראל במערכת החינוך?

יולי יואל אדלשטיין: לעצור מייד, נמצא עוול מוסרי ממדרגה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הליברלים של היום לא מתנגדים רק ללאומיות היהודית או למוסדות הדמוקרטיים.

יולי יואל אדלשטיין: יותר מכול הם מתנגדים למורכבות.

יולי יואל אדלשטיין: ליברל אמיתי כמו זאב ז'בוטינסקי קיבל את העובדה שדעתו אינה הדעה היחידה.

יולי יואל אדלשטיין: זו הסיבה שהוא רדף אחר הפשרה; למאזניים של ז'בוטינסקי תמיד היו שתי כפות, וצריך היה לאזן ביניהן בעדינות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל עבור הליברלים של היום פשרה היא רפש.

יולי יואל אדלשטיין: הטוב זהה עם דעתם שלהם, והצודק הוא בדיוק, אבל בדיוק, מה שהם טוענים.

יולי יואל אדלשטיין: סובלנות ומתינות הן בגדר בל ייראה ובל יימצא, בסביבה של אבירי השולחן העגול והליברלי.

יולי יואל אדלשטיין: מי שרצו להיות נושאי דגל חופש הביטוי הפכו לסוהרים בכלא המחשבות.

יולי יואל אדלשטיין: ביום המוקדש לזכרו של זאב ז'בוטינסקי אפשר רק להצטער על כך.

יולי יואל אדלשטיין: הליברליזם הוא ערך חשוב, אך לצערי דמותו הושחתה ללא הכר.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר רק לקוות שכתבי ז'בוטינסקי, שיוצאים עכשיו במהדורות חדשות, יחזירו לחיינו ולו מעט מהליברליזם האמיתי, הלאומי, אוהב האדם ורודף החירות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, יכול להיות שזאב ז'בוטינסקי היה קצת מתרעם שדווקא היום אנחנו מקדישים כל כך הרבה זמן למילה לועזית, שהרי במערכה על תחיית השפה העברית לא היה לוחם גדול ממנו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא היה מהחלוצים שחלמו על היום שבו ישבו זקנים וזקנות ברחובות ירושלים – ולא רק ישבו, אלא ידברו בעברית.

יולי יואל אדלשטיין: בעיני ז'בוטינסקי ארץ ישראל היא המקום היחיד שבו העץ היהודי יכול לצמוח, והלשון העברית היא הדשן שאי-אפשר בלעדיו; בשיבת ציון המודרנית הוא ראה חזרה למקומות שבהם יצרו אבותינו את אחת התרבויות העמוקות ביותר בעולם.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, סוף-סוף, אפשר להוסיף לדפיה פרק חדש ומפואר, בשפת המקור.

יולי יואל אדלשטיין: קהל נכבד, עוד מימי זאב ז'בוטינסקי יהודים דוברי עברית יכולים לחיות במולדתם רק אם הם מוכנים למאבק נחוש.

יולי יואל אדלשטיין: רפיון או ויתורים הביאו בעבר ומביאים גם היום רק להחלשת "קיר הברזל", שבו תלוי קיומנו הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: בימים האחרונים כולנו רואים כי גם המאבק על הריבונות הישראלית בירושלים עוד לא תם.

יולי יואל אדלשטיין: 50 שנים לאחר שחרור העיר עלינו להמשיך ולעמוד איתנים מול אלו שזוממים להרוס את מרקם החיים בעיר ומערערים שוב ושוב על הקשר שלה לעם היהודי, ואת שלום תושביה.

יולי יואל אדלשטיין: המצב הזה בלתי נסבל, ואנחנו לא נסכים שיימשך.

יולי יואל אדלשטיין: ירושלים תישאר לנצח תקוותו של העם היהודי.

יולי יואל אדלשטיין: את דגל מדינת ישראל, שכדברי ז'בוטינסקי הוא נס חירות, עמל וטוהר, נמשיך להניף כאן לעולם.

יולי יואל אדלשטיין: יהי זכרו של זאב ז'בוטינסקי ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: חבל על דאבדין ולא משתכחין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר צחי הנגבי לשאת דברים, ואחריו נשמע את דברי ראש האופוזיציה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין, עמיתי השרים, יושב-ראש האופוזיציה יצחק הרצוג, חברי הכנסת, מוקירי זכרו של זאב ז'בוטינסקי, פרופ' קרני ז'בוטינסקי – וזו ההזדמנות להשתתף באבלך עם פטירת בעלך אנטולי רובין, זכרו לברכה, אורחים נכבדים, כדרכם של נביאי אמת תורת ז'בוטינסקי חיה וקיימת; רעיונותיו המקוריים והפוריים פרצו את גבולות זמנו והם משפיעים במידה מרחיקת לכת על הדורות הבאים.

צחי הנגבי: הרבה בזכות ז'בוטינסקי אנחנו זכינו למה שהוא עצמו לא זכה – לראות בתקומת ישראל ובהשבת עצמאותנו אחרי דורות ארוכים של גלות.

צחי הנגבי: באחד מהספדיו של ז'בוטינסקי על הרצל הוא תיאר אותו כמי שחילץ את עמנו מאווירת הגטו המחניק והעלה אותנו לפסגת הר גבוה.

צחי הנגבי: במרומי ההר התחלנו לנשום אוויר צלול, בריא, נורמלי.

צחי הנגבי: מי שנשם אוויר כזה כבר לא יכול לרדת מן ההר.

צחי הנגבי: ז'בוטינסקי המשיך במהפכה שהחל בה הרצל והלך כעמוד אש לפני המחנה.

צחי הנגבי: הציונות הלוחמת שלו נועדה, ראשית, לחסל את הגולה; שנית, לזרז את הקמת המדינה העברית; שלישית, להקים כוח מגן, קיר ברזל, כפי שתיאר כאן יושב-ראש הכנסת, בינינו לבין אויבינו.

צחי הנגבי: במישור הראשון ז'בוטינסקי חווה על בשרו את הקיום היהודי הרופף בנכר.

צחי הנגבי: הוא היה עד לפוגרומים במזרח אירופה בתחילת המאה ה-20, שהסתיימו לא אחת בטבח המוני של יהודים חסרי ישע.

צחי הנגבי: יחידות ההגנה העצמית שז'בוטינסקי ייסד באודסה נועדו להמיר את החולשה הגלותית בעוצמה מחודשת.

צחי הנגבי: כך גם עשה בשנות המלחמה, מלחמת העולם הראשונה, כשהקים את הגדודים העבריים בצבא הבריטי.

צחי הנגבי: במקביל, ז'בוטינסקי הפציר ביהודי הגולה לצאת משם מהר ככל האפשר.

צחי הנגבי: הוא חש שהאדמה רועדת תחת רגליהם ושהלבה האנטישמית עלולה להתפרץ בכל רגע.

צחי הנגבי: בנאום אחר נאום, במאמר אחר מאמר, ניבא ז'בוטינסקי: אם לא תחסלו את הגולה, היא תחסל אתכם.

צחי הנגבי: אני ניצב כאן הערב בזכות אחד הנאומים האלה של ז'בוטינסקי בעיר ביאליסטוק, באוזני צעירי בית"ר בפולין.

צחי הנגבי: אבי עמנואל, בן 17, לקח את האזהרה במלוא הרצינות: בתוך חודשים הוא עזב את מולדתו ועלה לארץ.

צחי הנגבי: הוריו, אחיותיו, אחיו, דודיו, הסבים, הסבתות, כולם, כל בני המשפחה שנותרו בפולין – כולם הושמדו עד האחרון שבהם.

צחי הנגבי: לו היו ההמונים שומעים בקולו של ז'בוטינסקי בזמן, חייהם של מיליונים היו יכולים להינצל, אבל לצערנו לא כך אירע.

צחי הנגבי: במישור השני ביקש ז'בוטינסקי לזרז את הקמת הבית הלאומי כפי שהובטח לנו בהצהרת בלפור.

צחי הנגבי: תורת המאבק שלו נסכה רוח בלוחמי המחתרות, האצ"ל, לאחר מכן הלח"י.

צחי הנגבי: ז'בוטינסקי מעולם לא הסתנוור, כמנהיגים ציונים אחרים, מן ההילה של האימפריה הבריטית.

צחי הנגבי: הבטחותיה נמדדו אצלו במבחן המעשי, וכשהשלטון הזר הערים קשיים על המפעל הציוני ז'בוטינסקי צידד במאבק נחוש נגדו.

צחי הנגבי: גישתו ינקה מן האמת היסודית שמנחה אותנו עד היום: איננו זרים בארצנו, אנחנו נמצאים כאן בזכות, זוהי מולדתנו, כאן נטועים שורשינו, כאן נחיה לנצח נצחים.

צחי הנגבי: במישור השלישי, ז'בוטינסקי החדיר את הממד הצבאי לציונות.

צחי הנגבי: רעיון קיר הברזל נתקבל גם על-ידי מתנגדיו הרעיוניים של ז'בוטינסקי, והוא נחשב היום כעקרון יסוד בכל ממשלות ישראל: קיומנו תלוי בעוצמתנו; העוצמה מאפשרת לנו להדוף התקפות, להנחית מכה ניצחת על חורשי רעה, לכרות בריתות מדיניות ולבסס את מעמדה של ישראל כמדינה מתקדמת ומשגשגת.

צחי הנגבי: חברי הכנסת, הישיבה הזאת לזכרו של ז'בוטינסקי מתקיימת בעיצומו של גל טרור.

צחי הנגבי: ידענו גלים כאלה בעבר על רקע הסתה פרועה נגדנו ועמדנו בהם בהצלחה.

צחי הנגבי: כך יהיה גם הפעם.

צחי הנגבי: אני בטוח שהבית הזה יהיה מאוחד סביב ההבנה שבים המזרח-תיכוני, הרוגש לעתים מזומנות, הגלים גבוהים.

צחי הנגבי: גם בים סוער יש לשחות בקור רוח ולהגיע אל חוף מבטחים.

צחי הנגבי: מה שצריך להנחות אותנו הוא האינטרס הלאומי, וראש הממשלה, שמנהל את המשבר באחריות ובשיקול דעת, פועל על פי אינטרס זה כדי להשיב את השקט.

צחי הנגבי: מנחם בגין אמר בזמנו על ז'בוטינסקי: בסערה ניכר רב-החובל, בנגינה ניכר המאסטרו, והמדינאי ניכר באבחנותיו בראיית הנולד.

צחי הנגבי: מימי ז'בוטינסקי ועד היום אנחנו מנווטים את ספינתנו הלאומית לחוף מבטחים.

צחי הנגבי: די אם נביט סביבנו כדי להתרשם שאנחנו עושים זאת בהצלחה מרשימה.

צחי הנגבי: ישראל היא מדינה יציבה, חזקה, פורחת; מגדלור איתן בלב מרחב שחלקים גדולים ממנו נשלטים בידי הרחוב.

צחי הנגבי: אנחנו צריכים לעסוק פחות בהלקאה עצמית, יותר בהכרת ערכנו האמיתי.

צחי הנגבי: יש התמודדות, יש אתגרים, יש מאבק, אבל כוחנו אתנו ונעמוד בהם בהצלחה.

צחי הנגבי: לימד אותנו ז'בוטינסקי: גם אם הדרך קשה, אין זה אומר שהיא אינה נכונה.

צחי הנגבי: בכוח הרצון הלאומי אנחנו כובשים לנו דרך, סוללים נתיבים לחירות עמנו, מבססים את קיומנו ועתידנו במולדת לעולמי-עד.

צחי הנגבי: יהי זכרו של זאב ז'בוטינסקי ברוך לעד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר צחי הנגבי על דבריו, ואני מתכבד להזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני יושב-ראש הכנסת, שרים, חברי הכנסת ושרים בעבר ובהווה, מכובדנו משה ארנס, שר הביטחון לשעבר – לדעתי, אתה, מכל המליאה הזאת, בנעוריך הושפעת מאוד מזאב ז'בוטינסקי ואנחנו שמחים שאתה אתנו כאן, הנכדה ד"ר קרני רובין לבית ז'בוטינסקי, יושב-ראש מכון ז'בוטינסקי חבר הכנסת לשעבר יוסי אחימאיר, יושב-ראש הוועד האקדמי פרופ' אריה נאור, נציגי המועצה להנצחת אישים ממשרד ראש המשלה, מכובדי כולם.

יצחק הרצוג: ימים קשים אלה לישראל.

יצחק הרצוג: בשבועיים האחרונים ליווינו למנוחת עולמים ישראלים יקרים וישרי דרך.

יצחק הרצוג: אתמול היינו בלווייתם הכואבת-מאוד של בני משפחת סלומון השם ייקום דמם: יוסף, חיה ואלעד, בעלה של מיכל הגיבורה ואב לחמישה, שכל משאלתם הייתה לחיות חיים שקטים וטובים ואשר נשחטו על ידי בן עוולה מכפר שכן.

יצחק הרצוג: שבוע לפני כן ליווינו שני צעירים ישראלים, שוטרים בני העדה הדרוזית, שנרצחו על משמרתם בהר הבית בבואם להגן על חירות התפילה וחופש הדת באתר הקדוש.

יצחק הרצוג: כל זאת, חודש לאחר הירצחה של שוטרת משמר הגבול הדס מלכא, עוד פרח שנקטף בדמי ימיו.

יצחק הרצוג: מכאן, מהבית הזה, שלוחים תנחומים כנים ועמוקים למשפחות האבלים ורפואה שלמה לפצועים.

יצחק הרצוג: אין מחילה למרצחים בני עוולה באשר הם ואין כפרה לשולחיהם, ולעולם לא תהיה.

יצחק הרצוג: אסור שמרצחים שפלים אלו יכתיבו את סדר-יומנו.

יצחק הרצוג: כמו קודמיהם, לא ניכנע להם לעולם.

יצחק הרצוג: אירועי הימים האחרונים, מכובדי, נוגעים במישרין לתפיסת עולמו של זאב ז'בוטינסקי, שאת זכרו אנו מעלים כאן היום.

יצחק הרצוג: כבר נאמר וכבר דשו בכך קודמי, ובמיוחד בעת הזאת – במאמרו המכונן "על קיר הברזל", מאמר שהוא רלוונטי לימינו כעבור כמעט 100 שנה.

יצחק הרצוג: בפרספקטיבה היסטורית אפשר לומר שיש במאמר הזה אלמנטים רלוונטיים מאוד גם היום.

יצחק הרצוג: ומובן שבחלוף הזמן יש גם פערים גדולים, שמוכיחים שהזמנים השתנו וגם המציאות המדינית והפוליטית משנה צורה.

יצחק הרצוג: מצד אחד – כפי שאמר גם השר הנגבי – מדהים להיווכח עד כמה בדיעבד קרובה תפיסת הביטחון של זאב ז'בוטינסקי לזו של דוד בן-גוריון, יריבו המר, הגם שז'בוטינסקי כינה אותו גם כחבר: ז'בוטינסקי קרא ב"על קיר הברזל" להקמת כוח צבאי ישראלי עצמאי, שבחסותו יתאפשר לתנועה הציונית להגשים את זכויות עם היהודי בארץ ישראל ללא תלות בהלך הרוח של ערביי ארץ ישראל.

יצחק הרצוג: בן-גוריון מימש את התפיסה הזו הלכה למעשה.

יצחק הרצוג: וכמו שאמר ראש ממשלתנו ושר הביטחון הראשון בעת פרידתו מצה"ל – הוא אמר כך: עלינו לטפח ידידות עמים, אך לסמוך יכולים אנו רק על עצמנו.

יצחק הרצוג: שניהם כאחד הכירו בנסיבות ההיסטוריות המתהוות ובצורך לנצל נכונה את ההזדמנויות כשהן מגיעות בפני עמנו כאן בארץ ישראל.

יצחק הרצוג: ז'בוטינסקי דגל בנחישות ובכוח אך גם בתבונה מדינית.

יצחק הרצוג: איחוד איטליה במאה ה-19 היווה עבורו מודל מרשים, שהשפיע על הדין הבין-לאומי דאז ועל אירופה כולה.

יצחק הרצוג: גם יחסו לסכסוך עם "בן ערב" – עם הערבים – באותו מאמר מפורסם, הוא יחס לעימות לאומי, ובשום פנים ואופן לא לעימות דתי.

יצחק הרצוג: אני אומר כל זאת מכיוון שהימים הנוכחיים רגישים ביותר ועלולים להביא אותנו עוד ועוד לעימות דתי.

יצחק הרצוג: ועם כל הכאב והדם הרותח, מה שנדרש כעת מראש הממשלה ומהדרג המדיני, ממש לפני ישיבת קבינט שלישית בנושא משבר הר הבית, אלה צעדים מרסנים, מדיניים וביטחוניים.

יצחק הרצוג: מה שנדרש זו הבנה ורגישות עמוקים לכל אפשרות ולכל תרחיש, פן תתרגש עלינו חלילה מערבולת דמים נוספת.

יצחק הרצוג: קיר הברזל של ז'בוטינסקי, אין פירושו התעלמות ממורכבות של סיטואציה במקום הנפיץ ביותר במזרח התיכון ובעולם כולו; אין משמעותו הסכמה אפריורי להנחה שאין עם מי לדבר ואין על מה לדבר.

יצחק הרצוג: כאן טמון ההבדל העצום בין אז להיום: אז לא הייתה לנו מדינה; אז משפחת האומות הייתה שונה; אז לא היו לנו הסכמי שלום; ואז, רבותי, לא היינו הריבון.

יצחק הרצוג: כשז'בוטינסקי קבע שאין סיכוי שבן ערב יקבל את המתיישב היהודי כאן, הוא לא ידע שדווקא אותן אומות שכנות תימצאנה בחזית אחת עמנו במאבק בטרור האסלאמי הקיצוני.

יצחק הרצוג: אבל הוא כן צפה שישבו אתנו יום אחד למשא ומתן על מה שכינה ויתורים הדדיים, שמן הסתם הוא עצמו – וכפי שגורסת חברתי ציפי לבני – כיוון אליהם בסוף הדרך.

יצחק הרצוג: הוא לא צפה את הרצון העצום של הנהגות המדינות הסמוכות לנו לשתף פעולה במאבק בטרור ובחתירה לשלום, אבל כן דיבר על פתרון מה שכינה "שאלות מעשיות בדבר ישות עצמאית לאומית", דהיינו, פתרון לסכסוך.

יצחק הרצוג: הוא גם לא היה יכול היה לחזות שכעבור מאה שנה לערך ישוחח שגריר ירדן בישראל, וואליד עובידאת, אתי כראש האופוזיציה על השותפות האסטרטגית בין המדינות והמאמץ העצום להגיע היום לפתרון המשבר.

יצחק הרצוג: זו מציאות אחרת, שמוכרחים לשמור עליה; כי מכובדי, ירדן היא בת ברית אסטרטגית.

יצחק הרצוג: עלינו לכבד את המלך ואת ממלכתו, לשמור על כבודו ומעמדו, בוודאי בכל הנוגע להר הבית.

יצחק הרצוג: הוא ועמיתיו ממצרים, מסעודיה, מהאמירויות, ממרוקו ועוד, הם חלק מחזית רחבה שניתן להוביל אתה שינוי משמעותי מול האסלאם הקיצוני ומול הפלסטינים.

יצחק הרצוג: לצערי, הוחמצו הזדמנויות רבות בשנים האחרונות, בוודאי אצל ראש הממשלה, ואני מקווה שרק לא תיסגרנה הדלתות.

יצחק הרצוג: לכן, אני קורא לקבינט שמתכנס עוד מעט להבין כי יש לשמור על יחסינו עם ירדן מכל משמר ועל שגרירותנו בה.

יצחק הרצוג: יש לשמור על קשר ישיר עם המלך ולכבדו, בוודאי במשבר סביב האירוע שנוגע למאבטח בשגרירותנו.

יצחק הרצוג: נאחל לו ולאנשי השגרירות שלנו בעמאן שלום ושיבה מהירה ובטוחה הביתה.

יצחק הרצוג: הר הבית הוא כלי הנפץ של אותם מסיתים בני עוולה כבר שנים, ואנו כריבון על ההר צריכים לחזות כל תרחיש מראש בתהליך סדור, לא בשליפות, ולהתמודד עם המצב באיפוק, בנחישות ובאחריות.

יצחק הרצוג: עלינו לפעול במתינות ובתבונה לפירוק הנפיצות בהר ולא לזרוק זרדים יבשים וגחלים לוחשות.

יצחק הרצוג: בכל מה שקשור בהר הבית יש לנהוג בענווה.

יצחק הרצוג: צריך לעשות כל מה שניתן למנוע מלהפוך את הסכסוך לדתי.

יצחק הרצוג: אין קדושה בציוד כזה או אחר, במכשיר כזה או אחר.

יצחק הרצוג: יש להיות מקוריים.

יצחק הרצוג: יותר מדי כוחות שליליים עלולים להתאחד יחדיו תחת אמתלת הר הבית, ומחובתנו למנוע התגבשותה של חזית שכזו.

יצחק הרצוג: יש לנהל דיאלוג אמיץ עם כל הגורמים השכנים, לשתף אותם בתהליכים, לשמור אמון, וביחד לפרק את ברית הקיצונים.

יצחק הרצוג: אכן, בקשר להר הבית, עדים אנו להסתה אסלאמיסטית קשה רבת-שנים, לשטיפת מוח בלתי פוסקת.

יצחק הרצוג: יש קו מקשר בין התנהגות המופתי חאג' אמין אל-חוסייני בשנות ה-30 וה-40, שהביאה אסון לעמו, לבין התנהגות השיח' ראאד סלאח וגורמים קיצוניים נוספים המלבים את הרוחות.

יצחק הרצוג: הם שמנסים להביא אסון על כל עמי האזור, ואסור לתת להם את האפשרות הזו.

יצחק הרצוג: אסור לתת להם לחדור למיינסטרים הפלסטיני והערבי, ואסור לתת להם אחיזה.

יצחק הרצוג: שלושה בני העוולה שהציתו את הבערה הזאת, לא ייתכן שיכתיבו שינוי מדיניות אצלנו, על כל המשתמע מכך.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, התחלתי את דברי באזכור חללי הטרור – אזרחים ולוחמים יהודים ודרוזים.

יצחק הרצוג: ואני אומר זאת כי אתם, חברי סיעת הליכוד, בהתעקשות ראש הממשלה, מתעקשים להביא חוק לאום שמועל במשנתו של מייסד תנועתכם, זאב ז'בוטינסקי.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על התעלמות

יצחק הרצוג: כם מהצעתו ומעמדתו של תלמידו הנאמן של ז'בוטינסקי, חברכם לסיעה זאב בנימין בגין.

יצחק הרצוג: הציונות המעשית לעולם לא נתפסה לפגיעה, ולו במשתמע, בעקרון השוויון המוחלט בין יהודים לערבים בארץ הזו.

יצחק הרצוג: היה זה ז'בוטינסקי שאמר: "לעולם לא נפר שוויון זכויות".

יצחק הרצוג: ואני שואל: מה תגידו לחברנו לשעבר במליאה הזו, חבר הכנסת לשעבר שכיב שנאן, שאיבד את בנו כמיל בפיגוע בהר הבית, שחוקקנו חוק שבהגדרה נותן לו מעמד שהוא נחות, לא שווה?

יצחק הרצוג: מה תאמר לבן ערב ובנו?

יצחק הרצוג: מה תאמרו ל-1.2 מיליון בני ערב החיים עמנו כאזרחים שווי זכויות?

יצחק הרצוג: הזו משנת ז'בוטינסקי?

יצחק הרצוג: לא בחוקים בומבסטיים תממשו את החזון הציוני במלואו, בוודאי לא את חזונו של ז'בוטינסקי, אלא בביטחון ובשלום, בשוויון מלא, בצדק חברתי ובשמירה על הדמוקרטיה.

יצחק הרצוג: כן, הדמוקרטיה, שהייתה כל כך חשובה והיוותה נר לרגליו של ז'בוטינסקי, שכמו תלמידו הדגול מנחם בגין היה דמוקרט אמיתי.

יצחק הרצוג: הוא היה בעצם ראש האופוזיציה בתנועה הציונית, ותלמידו בגין – ב-29 השנים הראשונות של המדינה.

יצחק הרצוג: שום דבר, אני אומר לכם, שום דבר ממה שאתם עושים לא דומה לתפיסת עולמו הדמוקרטית של ז'בוטינסקי.

יצחק הרצוג: תראו ותלמדו אותה.

יצחק הרצוג: בשביל מה אתם מקימים ומממנים מוסדות הנצחה לאישים אלו אם אינכם מקיימים את מצוותם?

יצחק הרצוג: אתם פוגעים באושיות המקודשות יום-יום באיום מוסווה על חירות היצירה והמחשבה, בתי-המשפט, העיתונות, התקשורת והאקדמיה.

יצחק הרצוג: צחוק הגורל – תחשבו לרגע – תנועה גדולה, אדירה, שנוסדה על ידי עיתונאי ומחזאי, מאיימת ומצרה את צעדיהם של עיתונאים ומחזאים.

יצחק הרצוג: לכן אצטט לסיום את דבריו הדגולים של זאב ז'בוטינסקי בדיוק על הסוגיה הזאת, וכדאי שתשננו אותה.

יצחק הרצוג: וכך הוא אמר: "החוקה הליברלית ביותר יסודה בשקר אם מושם מחסום לפי העיתונות, אבל במקום בו העיתונות חופשית – שם יש תקווה, על אף מגרעות החוקה".

יצחק הרצוג: נקווה כי משנתו זו של זאב ז'בוטינסקי זכרו לברכה תהדהד, תחלחל, תילמד ותישמר.

יצחק הרצוג: ונקווה כמילותיו שנזכה לימי שלום ושלווה עם בן ערב, בן נצרת ובני.

יצחק הרצוג: יהי זכרו של אחד מגדולי הציונות ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש האופוזיציה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן ישיבה מיוחדת לציון יום ז'בוטינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לכל המוזמנים שמכבדים אותנו בנוכחותם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חוזרים לסדר-היום הרגיל – הכרזה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 67) (הרחבת האיסור על שידור דבר פרסומת), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון מס' 2) (השתתפות במימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת דוד ביטן וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1127; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 21631; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להציג את יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה – –

רחל עזריה: בסדר, אתה לא צריך – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – חברת הכנסת רחל עזריה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, הבנתי שזה יסיים פחות או יותר את היום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, תציגי את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

רחל עזריה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, כבוד השרים, אני מתכבדת ושמחה מאוד להציג בפניכם את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2017.

רחל עזריה: יזמה את החוק הזה הממשלה.

רחל עזריה: בשנים האחרונות הסדר הישן משתנה, ויש צמיחה גדולה בתחומים של כלכלה שיתופית, שמייצרת גישור מיידי בין אלה שמעוניינים לתת, או שיש להם עודף, ואלה שמעוניינים לצרוך את השירותים.

רחל עזריה: העולם עובר לעולם ללא מתווכים – ללא מתווכים בדיור, ללא מתווכים בטיסות, ללא מתווכים בפיננסים.

רחל עזריה: אנחנו רואים את זה ב"אובר", ב-Airbnb ובפלטפורמות נוספות שמצטרפות לתנופה השיתופית במרחב הגלובלי.

רחל עזריה: תחום ההשקעות והלוואות ההמונים הוא תחום חדשני ומהפכני שמצטרף למגמה זו ומהווה את העתיד של העולם הפיננסי.

רחל עזריה: החוק החדש יאפשר פתרון לכל מי שמחפש אפשרויות השקעה ולמי שצריך הלוואה, בלי שיהיו בדרך מתווכים.

רחל עזריה: אני חייבת לומר שבעיני זה חוק מהפכני.

רחל עזריה: החוק הזה – אין הרבה מדינות שכבר חוקקו חוקים כאלה.

רחל עזריה: החוק הזה – היוזמה שלו הגיעה לידי משרד האוצר, וזה חלק מסדרת חקיקות גם לטובת ההייטק וגם ליצירת מקורות אשראי אלטרנטיביים.

רחל עזריה: הצעת החוק הזאת מהווה נדבך נוסף במסגרת מהלך כולל שמטרתו הסדרת ענף שירותי המטבע והאשראי החוץ-בנקאי.

רחל עזריה: ההצעה מצטרפת לחקיקה הקודמת, והוביל את החוקים הקודמים עמיתי השר אלי כהן בהיותו יושב-ראש הוועדה.

רחל עזריה: מטרת החוק הזה, בין השאר, פתיחת שוק האשראי החוץ-בנקאי, הנגשתו לכלל הציבור והגברת התחרות בתחום.

רחל עזריה: פיתוח אפיקי אשראי חוץ-בנקאיים כחלופה הולמת למערכת הבנקאית בתחום מתן השירותים הפיננסיים זהו צורך כלכלי-חברתי מרכזי, והצעת החוק הזאת באה לקדם מטרה חשובה זו.

רחל עזריה: לאור הצורך בהסדרת ענף שירותי המטבע והאשראי החוץ-בנקאי, ובעקבות הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, הוקם צוות בין-משרדי בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בתחום הכלכלי-הפיסקלי, שהתבקש להמליץ לפני שר האוצר משה כחלון והיועץ המשפטי לממשלה על הסדרת הרגולציה בענף שירותי המטבע.

רחל עזריה: הצוות הגיש את מסקנותיו בחודש פברואר 2015, ובחודש אוגוסט 2016 נחקק חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו–2016.

רחל עזריה: החוק הקים רגולטור פיננסי חדש אשר יפקח על שוק השירותים הפיננסיים שעד אותו מועד לא היו מוסדרים, והוא קבע שורה של הסדרים לגבי נותני שירותי מטבע ונותני אשראי חוץ-בנקאי.

רחל עזריה: בהמשך נוסף תיקון לחוק, אשר הסדיר את עניינם של מנפיקי כרטיסי אשראי שלא על ידי סולק או תאגיד בנקאי, והוסדרה פעילותן של אגודות אשראי ופיקדון אשר הורשו לתת שירותי בנקאות זעירה לחברי האגודה או לקרוביהם.

רחל עזריה: הצעת החוק הזו מבקשת להוסיף נדבך נוסף המסדיר את תחום האשראי החוץ-בנקאי המתבצע באמצעות מערכת לתיווך באשראי.

רחל עזריה: מערכת תיווך באשראי מאפשרת לקשר בין לווים למלווים באמצעות האינטרנט לשם יצירת עסקת אשראי.

רחל עזריה: פעילות זו היא ייחודית בכך שמפעיל המערכת אינו נושא בסיכון האשראי, היות שהוא אינו הגוף שמספק את האשראי אלא המתווך בלבד.

רחל עזריה: מדובר במערכת מבוססת טכנולוגיה, וככזו היא שקופה ונוחה לתפעול.

רחל עזריה: ביכולתן של מערכות אלו להוזיל עלויות ולצמצם את פערי הריבית בין הלווה למלווה.

רחל עזריה: הלווה והמלווה מתקשרים עם המערכת אבל לא אחד עם השני; המערכת היא המקשרת ביניהם ואחראית על תפעול מערך ההלוואות, ביצוע פעולות חיתום ופעולות גביית חובות.

רחל עזריה: מוצע להחיל חובת רישוי על העוסקים בהפעלת מערכת לתיווך באשראי.

רחל עזריה: הרישוי ייקבע בהתאם לסוג הפעילות, בסיסי ומורחב, ולהיקפי הפעילות.

רחל עזריה: כן מוצע לאפשר קיומה של מערכת חברתית לתיווך באשראי, אשר תפעל רק לעניין עסקאות למתן אשראי אשר אינן נושאות ריבית.

רחל עזריה: היות שמפעיל מערכת לתיווך באשראי ייחשב נותן שירותים פיננסיים, יחולו עליו ההוראות הכלליות החלות על כל נותני השירותים הפיננסיים, הכוללות בין היתר הוראות לעניין שליטה והחזקה באמצעי שליטה במערכת לתיווך באשראי, וכן הוראות הנוגעות לממשל תאגידי.

רחל עזריה: מוצע לקבוע הוראות מיוחדות שיחולו על בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי, ולחייב אותו לנהל את כספי המלווים והלווים המועברים אליו בחשבון נאמנות על מנת להבטיח הגנה עליהם.

רחל עזריה: כן מוצע לקבוע כי מפעיל מערכת לתיווך באשראי לא יוכל לעסוק במתן אשראי אלא באישור המפקח.

רחל עזריה: על המפעיל נאסר לגלות פרטים של המלווים והלווים אחד לשני.

רחל עזריה: עוד מוצע לקבוע שורה של הוראות שיחייבו מפעיל מערכת לשמור על ענייני לקוחותיו, לרבות חובות גילוי רחבות, פרסום, דיווח, גביית חובות, איסור העדפת מלווים ועוד.

רחל עזריה: החוק הזה נותן הזדמנות לאנשים שנכנסו למערכת הכלכלית והפיננסית אחרי שנת 2008.

רחל עזריה: משנת 2008 אנחנו עדים לתופעה עולמית מאוד מפתיעה, ואפילו אנחנו לא יודעים בדיוק איך להתמודד אתה, של ריבית אפס במשך הרבה מאוד שנים.

רחל עזריה: מי שהיו במערכת לפני כן נהנו משנים עם ריבית, ואנחנו, הצעירים, מגיעים לעולם ללא ריבית, ואין לנו דרך לקחת את הסכום הראשוני שיש לנו ולמנף אותו באיזה אופן.

רחל עזריה: אגב, זו גם אחת הסיבות למשבר הדיור, כי כמעט כולם הולכים לקנות דירות, כי מה אפשר לעשות עם הכסף?

רחל עזריה: המערכת הזאת של ה-P2P, של הלוואות והשקעות המונים, מאפשרת איזה נתיב עבור הדור הצעיר, ועל כך אני מאוד גאה בחוק הזה.

רחל עזריה: בנוסף, הצלחנו להביא הישג אדיר לעסקים הקטנים בישראל: כשהחוק הגיע אלינו, הוא לא היה אמור לחול בסופו של דבר על עסקים קטנים ובינוניים.

רחל עזריה: במסגרת דיוני הוועדה הורחבה האפשרות להלוות באמצעות המערכת גם לתאגידים קטנים ולא רק ללווים שהם יחידים, והוכנסה הגנה למערכות החדשות אשר קובעת איסור על בנקים ותאגידי עזר מסוימים להפעיל בעצמם מערכות לתיווך באשראי או לשלוט במערכות כאמור במהלך שלוש שנים מיום תחילתו של החוק.

רחל עזריה: הווי אומר, הגנת ינוקא.

רחל עזריה: בנוסף, במסגרת דיוני החוק נחתם מסמך הסכמות בין הממונה על רשות שוק ההון דורית סלינגר לבין המפקחת על הבנקים חדוה בר, אשר מסדיר את היחסים בין הבנקים לבין חברות פינטק, שזו הטכנולוגיה הפיננסית, ובכללן פלטפורמות מקוונות לתיווך הלוואות P2P.

רחל עזריה: היה לנו מאוד מאוד חשוב לכלול את חברות הפינטק, כיוון שאנחנו startup nation, זה ידוע, ולפעמים יש לנו רגולציות שמכבידות על תחום ההייטק.

רחל עזריה: אחת הסיבות שהייטק היה יכול לפרוץ קדימה כמו שהוא פרץ והצלחנו להפוך להיות startup nation היאה באמת כיוון שהקטנו את הרגולציה, וכך עשינו גם פה בנושא של הפינטק.

רחל עזריה: מסמך ההבנות כולל גם את התחום הזה.

רחל עזריה: בנימה אישית, הכלכלה הישראלית מאופיינת באיזונים ובלמים, כך שכל צד מנסה למשוך לכיוונו לטובת הדברים החשובים לו.

רחל עזריה: אחד הדברים שהיו מאוד משמעותיים בוועדה, וגם – שמחתי לראות שיש אפשרות לייצר שיתוף פעולה נדיר בין הגורמים השונים; בין בנק ישראל לפיקוח על שוק ההון, בין משרד האוצר למשרדי הממשלה השונים, ובין הפיקוח על הבנקים לפלטפורמות השונות, וגם כמובן כל מערכת האשראי, כולל הרשות לניירות ערך, ועל כך יישר כוח גדול.

רחל עזריה: אני רוצה להודות להרבה מאוד גורמים.

רחל עזריה: היו דיונים מפליאים ומופתיים, שבאמת אפשרו להוציא את הטוב ביותר מהיכולת לשבת הרבה מאוד אנשים בחדר ולטייב את החוק עד למקסימום, לכן התודות יהיו ארוכות, עמכם הסליחה.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לכל מי שטרח ועמל על החוק הזה, בראש ובראשונה למשרד האוצר ולשר האוצר, שיזם והוביל את החוק הזה, שמאפשר בסופו של דבר את ההטבה גם לציבור הצעיר וגם לעסקים הקטנים, ומאפשר לו בעצם עוד אפשרות למערכת אשראי אלטרנטיבית, מה שמאוד מאוד חשוב כדי להוזיל את האשראי בישראל.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לבנק ישראל ולמפקחת על הבנקים, חדוה בָּר, וכמובן לנגידת בנק ישראל – – –

קריאה: בֵּר.

רחל עזריה: בֵּר, סליחה.

רחל עזריה: לממונה על רשות שוק ההון, דורית סלינגר; פרופ' שמואל האוזר, יושב-ראש הרשות לניירות ערך, שבאמת הגדיל לעשות כדי לסייע לנו, לעסקים הקטנים; ליואב גפני, הסגן הבכיר לממונה על שוק ההון; לנדב שמש ממשרד האוצר, שליווה את החוק הזה מתחילתו ועד סופו ועל כך מגיע לו שאפו גדול; לעורך-דין ברוך לוברט, סגן היועמ"ש במשרד האוצר; לאגף התקציבים במשרד האוצר; למשרד המשפטים; למשרד הכלכלה; לרשות למניעת הלבנת הון, ששיתפו פעולה לאורך כל הדרך, בלעדיהם זה לא היה אפשרי; לרשות להגבלים עסקיים; התאחדות המלאכה והתעשייה; רועי כהן מלה"ב – לשכת ארגוני העצמאים והעסקים, שלאורך כל הדרך סייע כדי שנוכל לתת את ההזדמנות לעסקים הקטנים; לשכת ארגוני העצמאים והעסקים; לובי 99, ששיתפו פעולה, זה מראה שכולם יודעים לשתף פעולה בסופו של דבר; האגודה הישראלית להלוואות ללא ריבית; תאגידי העזר; הפלטפורמות השונות שהגיעו לכל הדיונים; וכמובן לחברי ועדת הרפורמות, ובעיקר חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת עיסאווי פריג', חבר הכנסת יגאל גואטה, שמפה אני אשלח לו החלמה מהירה ובריאות גדולה.

רחל עזריה: הוא כל פעם אומר: אל תלחיצו אותי, הלב שלי, הלב שלי, אז לא הלחצנו אותו, ואני מקווה שיחזור כי הוא סייע לנו רבות במלאכה; כמובן, חבר הכנסת רועי פולקמן, עמיתי לסיעה, שהיה חבר בדיונים – שותפים יקרים ואהובים; ורד קירו-זילברמן, היועצת המשפטית של הוועדה שעבדה אתנו לאורך כל הדרך ונתנה את כל מה שצריך כדי להצליח; היועצים המופלאים שלי: רותם כהן כחלון – אין קשר – נחלה ליאור, נתנאל דיין וישי ויסמן, שתמכו ועזרו לאפשר את העברת החוק הזה, וכמובן כמובן, תודה ענקית לאריאלה מלכה, מנהלת ועדת הרפורמות המיתולוגית, שאפשרה באמת, עבדה – – –

יואל חסון: איך מיתולוגית אם הוועדה לא מיתולוגית?

רחל עזריה: כי בכנסת היא מיתולוגית, כפרה עליך, תלמד את ההיסטוריה של אריאלה לפני שאתה – – –

יואל חסון: מאה אחוז, אז תעשי הפרדה.

רחל עזריה: היא מיתולוגית, בזה זה נגמר.

רחל עזריה: ולצוות המצוין, שרי ודליה, על כל הסיוע.

רחל עזריה: תודה רבה לכולם.

רחל עזריה: חברי וחברותי חברי הכנסת הנכבדים, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקשת שתאשרו את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

רחל עזריה: תודה רבה לכולם, היה תענוג לעבוד על החוק.

רחל עזריה: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אין הסתייגויות אבל יש בקשות דיבור.

חמד עמאר: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מאוד שמח שהחוק הזה מגיע היום.

חיים ילין: החוק הזה הוא הפרק השלישי מתוך חוקים שצריכים לשנות את פני הבנקאות במדינת ישראל, אבל פני הבנקאות זה לא אומר שעכשיו המנכ"לים מתחלפים, אלא שיש שחקנים חדשים במדינת ישראל שבסופו של דבר יכולים להוריד את העלויות לצרכן.

חיים ילין: אני מאוד שמח שכחלון לוקח את זה על עצמו, ובאמת בנחישות הוא מוביל את הנושא הזה, וזה לא פשוט.

חיים ילין: ואני חייב להגיד לכם בהוגנות, בכל הדיונים בוועדה, מה שאני מוצא – ואני אומר לכם שגם בחוק הזה – זה ויכוחים אין-סופיים בין הרגולטורים.

חיים ילין: אף אחד לא רוצה לשחרר את החלקה הטובה שלו, כל אחד חושב שהוא עושה את העבודה נהדר, ובאמת הם עושים עבודה לא רעה, אבל בדיוק במקום שנדרשת גמישות מהרגולטורים, פה אנחנו נתקעים.

חיים ילין: ולאורך כל הדרך בחוקים האלה אנחנו מוצאים את עצמנו מנסים לפשר בין הרגולטורים השונים, בלי לפגוע בהם, כשאנחנו אלה שמחוקקים וכותבים את החוק.

חיים ילין: לא מספיק שאנחנו צריכים להתחשב במטרות שאנחנו קבענו לעצמנו – גם בתוך הסכסוך הפנימי שקיים בין הרגולטורים.

חיים ילין: ואני שם את זה על השולחן, כי יבוא גם פרק רביעי, וכנראה יבואו עוד כמה פרקים, ואנחנו נמצא את עצמנו כל הזמן באותו מקום.

חיים ילין: ולמרות הכול, אני חושב שה-P2P, שזו בעצם פלטפורמה שמתווכת בין בן אדם שרוצה לתת כסף למי שרוצה לקבל כסף תמורת עלויות נמוכות, זה פיתוח בלתי רגיל.

חיים ילין: עכשיו תבינו, הרי מה, איך מקטינים סיכון?

חיים ילין: הרי אם אני שמתי עכשיו 50,000 שקלים, ובן אדם אחר מקבל 50,000 שקלים, והוא פשט רגל, אני לעולם לא אקבל את 50,000 השקלים.

חיים ילין: ופה באה החוכמה של הפלטפורמה, שבאה ואומרת: לא, מ-50,000 השקלים שאני מפקיד יקבלו 100 שקלים 500 איש.

חיים ילין: זה בדיוק הסיפור.

חיים ילין: ואז אם מישהו לא מחזיר, הוא לא החזיר לי 100 שקלים, אבל לא 50,000, זאת אומרת, על ידי התפיסה של חלוקת את הכסף לכמה שיותר אנשים אנחנו מקטינים סיכון, וזו פלטפורמה בלתי רגילה.

חיים ילין: אבל עכשיו אני רוצה לתת את ה"אני מאמין" ואיך שאני רואה את זה, ומסר פה לבנק ישראל ולאוצר ולממשלת ישראל: 90% מכל הסטרט-אפים בעולם, בנושא של טרנז

חיים ילין: אקציות כספיות, מנוהלים על ידי צעירי 8200, בוגרי 8200 של מדינת ישראל.

חיים ילין: הם לא נמצאים בתוך מדינת ישראל, הם נמצאים באנגליה, בארצות הברית ובקפריסין, הם נמצאים בשלוש המדינות האלה כי הרגולטור פה לא נותן להם אפשרות להיכנס.

חיים ילין: לא נותן להם אפשרות להיכנס כי הוא לא יודע – רשות המסים לא יודעת איך למסות אותם; שנית, אין רגולציה על אותם שחקנים, על להיות פה שחקנים.

חיים ילין: אז חברים יקרים, כשאתם מדברים על ציונות ואתם מתפארים, כל הממשלה, באקזיטים של מדינת ישראל ובחוכמה, שתדעו לכם דבר אחד: היינו יכולים פי 10 ופי 100.

חיים ילין: הם פשוט בורחים, בורחים כי אנחנו לא נותנים להם את האפשרות לעשות את זה פה בבית.

חיים ילין: ואני חושב ואני אומר לך – איפה רחל?

חיים ילין: אני מברך אותה על הניהול של החוק – שאם יש דבר שכולנו צריכים להוביל, כי אני לא בממשלה אבל אני מוכן לעזור, זה להוריד את הרגולציה בצורה כזאת שאותם סטרט-אפיסטים וצעירים יוכלו להיכנס לתוך הטרנז

חיים ילין: אקציות הכלכליות של מדינת ישראל ולנהל את העולם מפה ולא מסינגפור.

חיים ילין: זאת הציונות היום, צריך להבין את זה, כי את זה אפשר לבצע בדימונה וגם במטולה.

חיים ילין: כל מה שצריך זה סיב אופטי רחב ותקשורת, והם כבר ידעו לעשות את זה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני מאוד שמח שהחוק הזה עובר.

חיים ילין: אני אהיה יותר שמח ביום שהרגולציה תרד לממדים של חופש בחירה לאותם יזמים, ומצד שני לא לפחד.

חיים ילין: אין לנו מה לפחד, אנחנו ממש אימפריה.

חיים ילין: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה נוכחת; אילן גילאון; עיסאווי פריג'; מיכל רוזין; תמר זנדברג.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2017.

חמד עמאר: אנחנו נעבור לקריאה שנייה.

חמד עמאר: נא לשבת, נא להצביע בקריאה שנייה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–25 – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–25 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 43, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה, ואנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 45 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2017, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 45, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: החוק עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש – – –

חמד עמאר: לפרוטוקול, בבקשה, חבר הכנסת יוסי יונה.

חמד עמאר: [מס' מ/1103; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 19781; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 28), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 28), התשע"ז–2017, הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: משנת 2000 מוצע לציבור מכשיר פיננסי בשם תעודות סל, שהוא סוג של תעודת התחייבות שעוקבת אחר מדדים, מטבעות או סחורות, ומנפיק התעודה מתחייב לשלם למשקיע סכום מסוים בתום התקופה, בהתאם לנוסחה שנקבעה מראש.

משה גפני: התחייבות זו הציבה, מנגד, סיכון שבו עלול לקרות מקרה שמנפיק התעודה לא יוכל לעמוד בהתחייבויותיו, מחזיקי תעודות נוספות יבקשו לפדות אותן, ויציבותו של מנפיק תעודת הסל וענף תעודות הסל כולו עלול להיפגע, תוך השלכות מהותיות נוספות על יתר שוק ההון בישראל.

משה גפני: החברות שמנפיקות את תעודות הסל קיבלו היתר מרשות ניירות ערך לתשקיף שפורסם, על ידן, ועל בסיסו הוצעו תעודות הסל לציבור.

משה גפני: מעבר לכך, בכל אותן שנים, לא היה פיקוח הדוק יותר בחוק של רשות ניירות ערך, כפי שיש לה על חברות שנסחרות בבורסה, קרנות נאמנות או יועצי השקעות, לדוגמה.

משה גפני: הצעת החוק שבפני

משה גפני: כם היא הצעת חוק ממשלתית שהונחה בכנסת השמונה-עשרה ונועדה להסדיר את פעילות החברות שמנפיקות את תעודות הסל.

משה גפני: הצעה זו לא התקדמה גם בכנסת התשע-עשרה, ורשות ניירות ערך החליטה לחשוב שנית על דרך ההסדרה, ועשתה זאת בהידברות עם איגוד תעודות הסל שבלשכות המסחר, ואני מברך אותם על בחירה זו בדרך של ההידברות.

משה גפני: הצעת החוק שבפניכם מסדירה את הפיכת תעודת הסל מתעודת התחייבות ליחידה בקרן נאמנות, שתיקרא קרן סל, שהיא מוצר פיננסי שמבוסס על ניהול כספי אחרים באופן שנועד להשיג תוצאה מסוימת בהתאם למדיניות ההשקעות שבחרה בה קרן הנאמנות.

משה גפני: קרן סל תהיה קרן מחקה, שייעודה הוא השגת תוצאות הנגזרות משיעור השינוי במחיר מדד או סחורה.

משה גפני: בבסיס ההצעה הוראות שונות המסמיכות את שר האוצר ואת רשות ניירות ערך לקבוע בתקנות או בכללים הוראות שיאפשרו את פעולת קרנות הסל לאור ייחודן כקרן סגורה עם מאפיינים של קרן פתוחה.

משה גפני: בנוסף, נקבעו בהצעת החוק הוראות מעבר לעניין הפיכתן של תעודות הסל הקיימות לקרנות בכמה מנות, כדי שהדבר יוכל להתבצע גם על ידי הבורסה, וכן הוראות לעניין היבטי המיסוי הנובעים ממעבר של תעודת התחייבות ליחידה בקרן נאמנות.

משה גפני: להצעת החוק אין הסתייגויות, ואני מבקש לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה.

משה גפני: תודה רבה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–33 – 34 נגד – 4 נמנעים – אין סעיפים 1–33 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 34, נגד – 4, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 42 נגד – 4 נמנעים – אין חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 28), התשע"ז–2017, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 42, ארבעה מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: [מס' מ/1116; "דברי הכנסת", חוב' ט"ז, עמ' 20560; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 242), התשע"ז–2017.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 242), התשע"ז–2017.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעה ממשלתית, שעניינה עדכון הוראות החלק השני לפקודת מס הכנסה והתאמתו לשינויים שהתרחשו בתחום שינויי המבנה של החברות בשנים האחרונות, תוך הגמשת המגבלות החלות על מתן הקלות מס בעת ביצוע שינויי מבנה – מיזוג חברות, פיצול חברות או העברת נכסים לחברות תמורת מניות – בעיקר בנוגע לחברות הפועלות בענפי הטכנולוגיה העילית – הייטק.

משה גפני: הצעת החוק עוסקת, בין היתר, במתן אפשרות רחבה יותר לכניסת משקיעים לחברה ולמימוש זכויות, אך נקבעו בה גם הגבלות, למשל בתחום קיזוז הפסדים, תחימת תקופת הקיזוז לחמש שנים וקביעת דרישות החזקה בזכויות החברה, ומכירת מניות בפטור ממס.

משה גפני: במהלך ישיבות הוועדה הוכנסו בהצעת החוק הוראות מקילות נוספות, הן ביחס לשינוי המבנה והן ביחס להוראות המעבר שיחולו על פעולות שבוצעו טרם כניסת החוק לתוקף, ובסופו של דבר מדובר בהצעה שמטרתה להקל על פעילות החברות ולהסיר חסמי פעילות.

משה גפני: לאור האמור אני מבקש את תמיכת המליאה בהצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

משה גפני: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: גם להצעת החוק אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 242), התשע"ז–2017.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–42 – 40 נגד – 5 נמנעים – אין סעיפים 1–42 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 40, חמישה מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 40 נגד – 5 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 242), התשע"ז–2017, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 40, חמישה נגד, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

חמד עמאר: [מס' מ/1130; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 21597; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק קרן חינוך ארצות הברית–ישראל, התשע"ז–2017.

חמד עמאר: יציג אותה יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק קרן חינוך ארצות הברית–ישראל, התשע"ז–2017.

משה גפני: התברר במהלך דיון שקיימנו בוועדה, לאחר שמליאת הכנסת העבירה לנו את הנושא הזה של קרן חינוך ארצות הברית–ישראל, שזה פועל משנת 1956 אך לא הוסדר בחקיקה.

משה גפני: הקרן הזאת – איך קוראים לזה?

מנואל טרכטנברג: פולברייט.

משה גפני: פולברייט.

משה גפני: והתברר שיש תועלות לקרן הזאת.

משה גפני: תוכנית פולברייט היא תוכנית שמטרתה להביא לקירוב בין מדינות באמצעות חילופי סטודנטים ומרצים מצטיינים, ומתקבלים לשם אנשים שצריכים לעבור בחינות שהן ברמת – – –

מנואל טרכטנברג: – – –

משה גפני: חבר הכנסת טרכטנברג, פרופ' טרכטנברג היה בקרן הזאת.

משה גפני: אז ממילא מדובר על חוק – החוק הוא חוק רציני והקרן הזאת היא קרן רצינית, יותר נכון, בהגדרה של חילופי הסיוע בין ארצות הברית לבין ישראל.

משה גפני: אני בהתחלה נבהלתי, אני אגיד לכם את האמת.

משה גפני: כשהביאו לי את החוק הזה, הביאו את זה מהמליאה.

משה גפני: אני, בזמן האחרון ההסכמים עם ארצות הברית לא מוצאים חן בעיני.

משה גפני: עברתי את ה-FATCA, אז אני נבהלתי.

משה גפני: אמרתי: מה, עוד הפעם אתם רוצים עכשיו?

משה גפני: עד שהתברר לי במהלך הדיון שהחוק הזה הוא חוק חשוב, הוא מעגן בחקיקה את הפולברייט, את הקרן, שהיא מאפשרת את הסיוע.

משה גפני: החוק מעגן גם את הפטור מתשלום מסים לקרן לאזרחי ארצות הברית המועסקים על ידה ולאזרחי ארצות הברית העוסקים בפעולות חינוכיות בחסות הקרן.

משה גפני: בפועל, הקרן משנת 2011 זכאית לפטור האמור, לרבות פטור מארנונה, אך החוק מעגן זאת.

משה גפני: בדיונים שקיימנו התברר שעובדים על החוק הזה 13 שנים, ועכשיו החוק בא להסדיר את העניין.

משה גפני: עוד קובע החוק שדין עובדי הקרן בישראל שהם אזרחי ארצות הברית, וכן בעלי מענק של ארצות הברית המועסקים בישראל בפעילויות חינוכיות במסגרת הקרן, יהיה כדין אזרחי ארצות הברית המועסקים בשגרירות ארצות הברית בנוגע לתשלום דמי ביטוח לאומי ולזכאות לגמלאות לפי חוק הביטוח הלאומי.

משה גפני: תחילתו של חוק זה לעניין עיגון האישיות המשפטית של הקרן ופטור מתשלום ארנונה כפי שמצוין בהסכם ביום כ"ג בטבת התש"ס, 1 בינואר 2000, ולעניין הפטור ממסים עקיפים וישירים המבוססים על ההסכם – מיום פרסומו של החוק.

משה גפני: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות ואני מבקש לאשר אותה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

חמד עמאר: אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

חמד עמאר: הצעת חוק קרן חינוך ארצות הברית–ישראל, התשע"ז–2017, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: נא לשבת.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–8 – 49 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–8 נתקבלו.

חמד עמאר: בעד – 49, אין מתנגדים, נמנע אחד.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 50 נגד – אין נמנעים – אין חוק קרן חינוך ארצות הברית–ישראל, התשע"ז–2017, נתקבל.

חמד עמאר: בעד – 50, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

חמד עמאר: [מס' כ/723; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23087; נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017.

חמד עמאר: יציג אותה יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי הכנסת, אני מתנצל בפני חברי הכנסת שאין אקשן בחוקים שאנחנו מביאים מוועדת הכספים, אבל שתדעו את האמת: האמת היא שהוויכוחים בוועדה הם ויכוחים קשים.

משה גפני: זה לא סיפור שאנחנו מביאים לפה חוק ובסוף הוא עובר פה אחד.

משה גפני: יש פה שלושה חוקים שהיו עליהם דיונים קשים, לא פשוטים, גם בין חברי הוועדה ובעיקר בין הוועדה לבין הממשלה, ובסופו של דבר מה שמגיע לכאן הם חוקים מוועדת הכספים שעברו את כור ההיתוך של חברי הוועדה ושל הדיבורים עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים סברנו – ולכן הגיע החוק הזה, לאחר שחבר הכנסת חיים ילין, שהוא תושב האזור, גם דחף אותנו לעניין.

משה גפני: ועדת הכספים הגישה הצעת חוק, והצעת החוק מדברת על יישובי עוטף עזה, שדרות ויישובי הנגב המערבי שנמצאים בתוך החוק של הסיוע של 20% בהטבות המס.

משה גפני: העלינו – יותר נכון, אני נותן את הקרדיט לחבר הכנסת חיים ילין, שהיה ראש מועצה אזורית במקום, הוא גר שם; אנחנו כולנו דחפנו את העניין הזה, חברי הוועדה, סברנו שאנחנו מעוניינים שאנשים יבואו לגור בחבל הארץ הזה של עוטף עזה – הכול מותנה אם אין שלום.

משה גפני: אם יש שלום, אני מודיע, אדוני היושב-ראש: אם יש שלום, החוק בטל.

משה גפני: נכנסים למפה הרגילה של הטבות המס, של פריפריה ושל מצב סוציו-אקונומי וקרבה – החוק הזה הוא רק כאשר המצב הוא מצב של מתיחות ביטחונית של יישובי עוטף עזה.

יוסי יונה: זה עניין של שנה-שנתיים.

משה גפני: ישועת ה' כהרף עין.

משה גפני: על כל פנים, שלא תהיה טעות, זו לא הצעת חוק שמדברת על לעולם ועד, היא רק בזמן שיש מתח.

משה גפני: זה בסדר, אני חשבתי שאתה יותר אופטימי, אבל בסדר, שנה-שנתיים.

יוסי יונה: אני התרשמתי מהאופטימיות שלך, אדוני.

משה גפני: מה החשיבות של החוק הזה?

משה גפני: הרי בעצם כל שנתיים דוחים את המועד, אז למה צריך לעשות חוק?

משה גפני: התברר לנו, לחברי הוועדה, שזה נכון לחלוטין.

משה גפני: כשבאה משפחה והיא אומרת: אני רוצה לעבור ליישוב שנמצא בעוטף עזה, אני רוצה לעבור לשדרות, אני רוצה לעבור לאחד המושבים שנמצאים או הקיבוצים – מה עשיתי רע עכשיו?

משה גפני: על כל פנים, אני קיבלתי, וחברי הוועדה קיבלו את זה, שהמציאות היא שמשפחה רוצה לעבור, ואם היא לא יודעת מה יקרה בעוד שנתיים – לך תדע, הממשלה מתחלפת, או אני לא יודע בדיוק מה יכול להיות, גם על זה יונה אמר ישועת השם כהרף עין – – –

יעקב מרגי: יש מתנגדים לזה?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אני אומר שאז, משפחה שמגיעה, כאשר הטווח הוא ארבע שנים, מדובר על משהו הרבה יותר רציני וקבוע – וכמובן, אם יש שלום אז בלאו הכי יכולים לגור ואין שום בעיה.

משה גפני: אני מבקש את התמיכה של חברי הכנסת.

משה גפני: אני מבקש לומר, אני מביא עכשיו לפה סדרה ארוכה של חוקים שנעשים בהסכמה, ואני אומר לכם, שאילולא תמיכתו של שר האוצר משה כחלון היה קושי גדול, אני לא יודע אם הייתי יכול להביא את זה.

משה גפני: ואני, כפי שאני מודה לחברי הוועדה ולחברי הכנסת, ותכף, בסוף, אני גם אודה לאנשי המקצוע בעניין הזה, אני מודה לשר כחלון.

משה גפני: הוא אפשר לי – להפך, תכף נראה באחד החוקים שהוא אפילו דחף את זה.

משה גפני: אז אני מודה לשר כחלון, שר האוצר, על התמיכה שלו, ואני מודה לחברי הוועדה שהובילו את העניין הזה, וחיים ילין, אני מודה גם לך.

משה גפני: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אין הסתייגויות לחוק.

חמד עמאר: יש בקשות רשות דיבור.

חמד עמאר: חבר הכנסת חיים ילין.

חמד עמאר: בבקשה, עד חמש דקות, לא חייבים.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש דקה הקשבה, ואחרי זה תמשיכו בדיונים שלכם.

חיים ילין: היום אנחנו מתחילים לזכור את החללים של צוק איתן.

חיים ילין: אנחנו בדיוק אחרי שלוש שנים, וכל אזכור וכל משפחה שאנחנו מגיעים אליה, זה כאב לב.

חיים ילין: פשוט כואב הלב.

חיים ילין: אני אומר את זה פה, מעל במת הכנסת.

חיים ילין: אני חושב שבזכותם – באמירה הכי אמיתית שיש, וכנה – בזכותם העוטף היום, לאחר שלוש שנים, לא רק פורח אלא עובר את התקופה השקטה ביותר שהייתה אולי מאז קום המדינה.

חיים ילין: ואני רוצה שכל משפחה תדע זאת, שהקורבן הזה היה כדי שאנחנו נוכל לחיות שם ולפרוח.

חיים ילין: ותחת כל הכאב הזה ממשלת ישראל מקבלת החלטה על סיוע, ועכשיו הפניה הזאת מופנית לשר האוצר כחלון, יחד עם איציק כהן, שהוא סגן שר האוצר, וגפני, וכולם נרתמים בעצם לעשות את המעשה: לקחת את החוק – או בעצם לקחת תקנה שכל שנה מחדש היו צריכים לחדש, ולכתוב חוק שתקף עד 2021.

חיים ילין: זה ייתן אופק לצמיחה הדמוגרפית, זה ייתן אופק לכל מי שרוצה להיקלט בעוטף עזה בתוך ה-7 ק"מ.

חיים ילין: ולכן, תודתי כולה לוועדת הכספים, לשר האוצר ולסגן שר האוצר; וגפני, אמרתי את זה, הסתכלתי על סרטון, אמרתי שאתה קוסם; אין לי ספק שאתה קוסם, איך שאתה מצליח להעביר את החוקים, אין לי ספק.

חיים ילין: אבל מעל הכול, אני חושב שכנסת ישראל, כל מי שיושב פה, כולל השרים, צריכים להודות כל יום לתושבי עוטף עזה, שממשיכים בשגרה למרות המצב הביטחוני, שממשיכים לצמוח למרות המצב הביטחוני וממשיכים לפתח את העוטף מול שני מיליון עזתים.

חיים ילין: וכל מי שנמצא שם וגר על גבולות מדינת ישראל יודע שהפצצה הזאת שנקראת רצועת עזה – אני אומר לכם את זה עכשיו למרות שאני אשמע הזוי – אפשר לנצח אותה בלי לירות כדור אחד, בלי מלחמות.

חיים ילין: עמוס גלעד אמר את זה בצורה בלתי רגילה, בן אדם שמבין קצת בביטחון: את הפיגועים של היחידים שנעשו במשך שנתיים במדינת ישראל, אפשר להוריד, את הטרור הזה, על ידי חוכמה ביטחונית.

חיים ילין: הוא קרא לזה כך, חוכמה ביטחונית.

חיים ילין: ומה החוכמה אומרת, לתת עוד אישורי עבודה, כי כל מי שקיבל אישור עבודה הוא לא מפגע, ולפתוח עוד תעסוקה, ולעשות שיהיה להם מה להפסיד.

חיים ילין: זו החוכמה הביטחונית.

חיים ילין: בסוף צוק איתן הגיע אלי גנץ ואמר לי: אתה יכול לקלוט 5,000 עובדים מרצועת עזה לבניין ולפרדסים?

חיים ילין: אמרתי: כן.

חיים ילין: חברים, זאת חוכמה ביטחונית.

חיים ילין: חוכמה ביטחונית באה ואומרת שאפשר לנצח את ה"חמאס" בלי לירות כדור.

חיים ילין: ככל שיהיה יותר טוב לעזתים ברצועת עזה, ככה ה"חמאס" ייחלש.

חיים ילין: ככל שיסגרו יותר את כל השערים לרצועת עזה, ככה ה"חמאס" יצמח.

חיים ילין: חברים יקרים, אין, זאת הנוסחה.

חיים ילין: אם אנחנו נצליח לבוא ולפתח את רצועת עזה, אז כבוד היושב-ראש גפני, אז אכן יהיה הסדר, ובאמת כל ההטבות האלה, כל ההטבות יוחזרו למדינת ישראל, בתקווה, כי אף אחד לא יזדקק להן.

חיים ילין: אנחנו לא מסכנים, אנחנו לא מקבלים בגלל מסכנות; אנחנו מקבלים כי אנחנו חזקים ויודעים להצמיח את האזור.

חיים ילין: כי כולכם יודעים שהאוצר לא מתנדב לתת למי שמסכן ולמי שלא יודע לפתח את האזור.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני נורא גאה בחוק הזה.

חיים ילין: אני נורא שמח על שכנסת ישראל, אופוזיציה וקואליציה, מבינה שעוטף עזה זה לא מפלגה; עוטף עזה זה השכפ"ץ של מדינת ישראל, שיושב שם.

חיים ילין: כל משפחה – יושבים שם 50,000 תושבים: ילדים, שממשיכים את החינוך, וההורים שלהם – את העסקים.

חיים ילין: ומה שחשוב זה הדבר הכי הכי הכי אלמנטרי: אנחנו החוסן של מדינת ישראל.

חיים ילין: כדי שכל זה יקרה, היום אנחנו מאשרים בקריאה שנייה ושלישית את החוק של הטבות מס הכנסה.

חיים ילין: ואני מאוד מקווה שבשנה הבאה נמשיך ונחזק את עוטף עזה, כי כבר אין מגרש אחד ריק.

חיים ילין: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חיים ילין.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, גברתי.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת וראשית להגיד תודה למי שעומד בראש הוועדה, אולי אחת החשובות ביותר, שבאמת מוציאה תחת ידיה בשורות אמיתיות.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו בקדנציה הזאת להעביר לא מעט החלטות שנוגעות לפריפריה הצפונית והדרומית, החל בהטבות המס לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: והרציונל שעומד מאחורי – –

בצלאל סמוטריץ': ששש.

אורלי לוי אבקסיס: – – הרציונל הוא כל כך פשוט, אבל כל כך חשוב במקביל.

אורלי לוי אבקסיס: בואו ניקח לדוגמה משפחה עם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: מתוך בחירה, אף אחד לא רוצה לסכן את חיי הילדים שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא רוצה להפחית מהם כלים, אפשרויות, בריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל המציאות היא שבמדינת ישראל יש פערים, פערים בלתי נסבלים, פערים שמקיפים את הסיכוי של הילדים שלנו לצמוח מבחינה התפתחותית, בריאותית, השכלתית.

אורלי לוי אבקסיס: והפערים האלו הם תולדה של מדיניות.

אורלי לוי אבקסיס: הרי בכל זאת, סביר היה להניח שלאחר כל כך הרבה שנים שמתעסקים בפריפריה, ובעיקר בדיבורים על הפריפריה ועל הפערים בין הפריפריה למרכז – והתמונה נשארת בעינה.

אורלי לוי אבקסיס: הפערים מגיעים לידי כך שתוחלת החיים בפריפריה, לעומת המרכז, קטנה בארבע עד שמונה שנים – תלוי על איזה מחקר אתה מסתכל ותלוי על איזו פריפריה אתה מסתכל, הצפונית או הדרומית; תמותת התינוקות בדרום היא פי שניים מאשר במרכז, שלא נדבר על רופאים פר ראש, על מיטות אשפוז, על מיטות שיקום.

אורלי לוי אבקסיס: בנוסף, הפערים בחינוך: ערים חזקות יכולות לתת אקסטרה על מה שהמדינה נותנת; זה לא מה שקורה בפריפריה הצפונית והדרומית.

אורלי לוי אבקסיס: יש שם קושי אמיתי אפילו לעמוד בתקציבים ובתקצוב של הפעילות היומיומית של אותן מועצות, עיריות וכדומה, ולכן הן נדרשות למענקי איזון.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתה שואל בן אדם מן השורה מה הוא היה רוצה בעבור הילדים שלו, איך הוא היה רוצה לגדל אותם, מה הכלים שהוא היה רוצה לתת להם כדי שיצליחו בחיים – אז כולנו רוצים את אותו דבר: את הכי טוב לילדים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, זה לא רציונלי לגור בפריפריה במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רציונלי; זו בעיקר שליחות.

אורלי לוי אבקסיס: זו בעיקר תחושה של שייכות, אפילו למקום שבו, גם אם יש לך ביקורת, יש לך איזשהו משהו נוסטלגי ומין מחויבות, בין-דורית אפילו – לא להפקיר את המבוגרים, ההורים, הסבים, הסבתות, שהובאו ארצה ושימשו כמגן אנושי לגבולות המדינה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אך טבעי שמדינת ישראל תכיר בעצם הבעיה ותבין שהתמריצים של אותם אנשים להישאר שם צריכים להיות מגולמים גם ביכולת ההשתכרות שלהם, ביכולת שלהם לתת את מכלול השירותים.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אין בנמצא, אז שתהיה להם היכולת הפיננסית, להעניק להם את מה שהמדינה לא השכילה לעשות מספיק זמן.

אורלי לוי אבקסיס: הארכת ההטבות הללו בעצם נותנת מין מרווח נשימה.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים: אנחנו מסתכלים עליכם לא רק בימים של כאוס ביטחוני, לא רק בימים של איום קיומי על התושבים.

אורלי לוי אבקסיס: ויש לנו גם אשם תורם, בואו נודה, כאשר קירבנו את הגבול עם ההתנתקות בלי להבטיח שמירת הביטחון ובאילו אמצעים – הרי עשינו את זה באופן חד-צדדי, ולכן הצד השני לא מחויב לשום הסכם, וגם הקהילה הבין-לאומית לא מחויבת לדאוג לאינטרסים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלמדנו מהטעות הזו.

אורלי לוי אבקסיס: גם בשמאל וגם בימין מודים שהדברים נעשו שלא כהלכה: כספים שהוצאו לא בצורה מבוקרת, משפחות שנהרסו, קהילות שהתפוררו וילדים שנשארו בלי מענה אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: הטבות המס האלו, כמו הטבות המס לפריפריה שהעברנו בתחילת הקדנציה, גם כן אצלך בוועדה, יש בהן מן הצדק הקטן שבא ואומר שזה לא מובן מאליו.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מובן מאליו שאנשים ירצו להיות שם.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו רוצים ליישב את הפריפריה, מחובתנו גם להפוך את הדבר הזה לדבר כדאי, לדבר שמהווה – אפילו איזושהי גלולת אקמול למי שנמצאים במציאות שהיא מעוותת משהו.

אורלי לוי אבקסיס: הפערים האלו צריכים להיפסק, אבל עד אשר ייפסקו, המדינה מחויבת – –

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: – – לתת את ההטבות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מדברים כאן על תמריץ שבסופו של דבר מבטיח גם הישארות, עד כמה שאפשר, של כאלה שהמצב הביטחוני מאוד מטריד אותם, ומנגד נקרעים בשל המחויבות לעיר שבה הם גדלו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני בהחלט מברכת על כך, וגפני, כן ירבו חוקים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: יישר כוח.

בצלאל סמוטריץ': תודה, תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מיקי רוזנטל?

מיקי רוזנטל: מוותר.

בצלאל סמוטריץ': מוותר.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, חברים, אנחנו נעבור כעת, בהיעדר הסתייגויות, להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, כאמור, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–2 – 43 נגד – אין נמנעים – 4 סעיפים 1–2 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': קונסנזוס נהדר לראש חודש אב: 43 תומכים, אין מתנגדים, ארבעה נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה, אנחנו נצביע עליה, אם כן, כעת בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 15 בעד החוק – 40 נגד – אין נמנעים – 3 חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 40 תומכים, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני רוצה לברך?

משה גפני: לא.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/723; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23088; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת הרב משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק הטבות במס וייעוץ מס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה), התשע"ז–2017.

משה גפני: אני מבקש לומר בקצרה, אדוני היושב-ראש, שבמחצית הראשונה של הקדנציה העברנו חוק מאוד דרמטי, מאוד משמעותי, לא פשוט, והוא עבר בקשיים גדולים, אבל בסופו של דבר הוא עבר פה אחד: זה החוק של הטבות המס, שנקבע על פי מפה שקבעה בשעתו הממשלה: מה נקרא הפריפריה, על מה אנחנו מדברים שהוא לא מרכז הארץ.

משה גפני: המדד הפריפריאלי, המדד הסוציו-אקונומי, החברתי-כלכלי, שלושה פרמטרים – לפיהם נקבע מה גובה ההטבה, על איזה סכום מדובר.

משה גפני: והאמת היא שאילולא זה שהממשלה נתנה לתיקונים האלה סכום של למעלה מ-400 מיליון שקל וזה הגיע לסכומים מאוד גבוהים – החוק הגיע לדעתי עד 1.3 מיליארד, 1.4 מיליארד – לא היינו יכולים להעביר את זה.

משה גפני: אבל בסופו של דבר, אמר לי ראש הממשלה, אמר לי שר האוצר, אמרו לי שרים בליכוד ושרים אחרים שנמצאים בממשלה: אל תיכנס לעניין הזה.

משה גפני: בג"ץ יפסול, יפסול.

משה גפני: תיכנס לזה – אתה תריב עם ראשי רשויות, תיכווה בעניין הזה, אל תעשה את זה.

משה גפני: ואנחנו עשינו את זה בסופו של דבר.

משה גפני: היו גם דיבורים נגדי של ראשי רשויות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מקסימום זה יזיק לי בפריימריז, אבל חוץ מזה עשינו את המעשה הצודק.

משה גפני: אם לא היינו עושים את זה, בג"ץ בצדק היה פוסל את הטבות המס.

משה גפני: והטבות המס מאפשרות ליישובים שונים בפריפריה, במצב סוציו-אקונומי נמוך, להביא אנשים שהם ברמת הכנסה גבוהה.

משה גפני: היכולות שלהם להתמודד עם הנושאים הללו ביישובים כאלה מרוחקים או ביישובים שמצבם הכלכלי קשה מאפשרות להם לשדרג את רמת האנשים שמגיעים לשרת ביישובים השונים.

משה גפני: בסופו של דבר, החוק עבר על פי הפרמטרים שדיברנו.

משה גפני: לא רק שבג"ץ לא פסל את זה, אלא אף אחד גם לא עתר לבג"ץ, מכיוון שבאמת הכול היה על פי קריטריון ברור.

משה גפני: כל אחד ידע איפה הוא עומד.

קריאה: – – –

משה גפני: לא, לא צריך רמקול.

משה גפני: קשה להיות חבר, למי שגר ביהודה ושומרון.

משה גפני: לא משנה, שתדע, אני אומר לך: חברון והיישוב היהודי שם, כל האזור ההוא לא היה בהטבות המס.

משה גפני: על פי הקריטריונים, הוא בפנים.

משה גפני: זאת עובדה.

משה גפני: זאת אומרת, זה לא שהייתה איזו החלטה פוליטית לכאן או לכאן.

משה גפני: שלוש בעיות נוצרו כתוצאה מהצעת החוק, שלא באשמתנו: בעיה אחת, מה שהעלו חלק מחברי הוועדה אבל בעיקר חבר הכנסת איל בן ראובן, שכמה פעמים פנה אלי ואמר לי: יש יישובים צמודי גדר.

משה גפני: גם איתן ברושי ואחרים דיברו על העניין הזה, צמודי גדר.

משה גפני: וצמודי גדר מקבלים פחות ממה שהם צריכים לקבל.

משה גפני: עכשיו, אנחנו קבענו בחקיקה, וסתם זה דבר שילך עכשיו אתנו לאורך כל הדרך, שמועצה אזורית שיש בה יישוב עני, יישוב חלש כלכלית, אבל יש בה גם יישוב עשיר – הם יכולים להיות בשני הקטבים של המצב הסוציו-אקונומי, אבל הם שניהם במועצה אזורית אחת – עד היום, עד חקיקת החוק של הטבות המס, זה נקבע לפי מצבה הסוציו-אקונומי של המועצה האזורית, ועשה עוול ליישובים שהם יישובים במצב סוציו-אקונומי נמוך; אבל בעיקר זה עשה עוול ליישובי הגדר, מכיוון שיישובי הגדר הם בוודאי לא במצב הרגיל של מועצה אזורית מטה אשר, כי חלק גדול מהיישובים נמצאים דרומה לגמרי, ואינו דומה יישוב שנמצא על גבול הלבנון ליישוב שנמצא על הכינרת.

משה גפני: אין דמיון בכלל, גם לפי הקריטריונים שקבענו – ודרשנו בחוק שב-1 בינואר 2017 הלמ"ס יביא את המדד הפריפריאלי פר יישוב, כמו שהוא עשה בסוציו-אקונומי.

משה גפני: והוא לא הביא.

משה גפני: הוא לא הביא, הוא טען שהוא לא הספיק, הוא לא יכול, ההתראה הייתה קצרה מדי.

משה גפני: ואז באנו ואמרנו: אנחנו נעשה הוראת שעה – הם אמרו שיביאו באוגוסט ואחרי זה בספטמבר, לא חשוב, אבל זה צריך להתחיל ב-1 בינואר.

משה גפני: אמרנו: נעשה הוראת שעה, זאת אומרת, למשך שנה, סוף 2018, היישובים צמודי הגדר יקבלו בהוראת שעה, במקום 6,000 שקל – 24,000 שקל, וכנראה זה יהיה לאחר פרסום המדד הפריפריאלי כלפי אותם יישובים שהם צמודי גדר.

קריאה: – – –

משה גפני: מה ארוך?

משה גפני: כמה ארוך?

משה גפני: אני כבר מסיים.

משה גפני: זה דבר אחד שקבענו בהוראת שעה.

עליזה לביא: הצום רק ביום שני.

איילת נחמיאס ורבין: הוא נהנה, הוא נהנה, אתם מפריעים לו.

קריאות: – – –

יואל חסון: מה אתה לחוץ?

יואל חסון: תיהנה מהרגע.

חיים ילין: יש ח"כים שכל הקדנציה שלהם לא מעבירים חמישה חוקים, ואתה בחמש דקות עושה את זה.

משה גפני: הוראות שעה שנקבעו בחוק, עדיין לא הסתיים עניין בדיקתן.

משה גפני: אמרנו: נאריך את הוראת השעה.

משה גפני: בסופו של דבר נאריך את הוראת השעה עד סוף 2018 כדי שהחוק יהיה מושלם, שלא נעשה אי-צדק כלפי יישובים, והיישובים האלה מגיע להם לאחר שהכול יושלם.

משה גפני: הגענו לכפר ורדים – אני לא יודע, משום מה החוק הזה נקרא "חוק כפר ורדים"; אנחנו קבענו שכפר ורדים יוצא מהחוק של הטבות המס.

משה גפני: קבענו.

משה גפני: אמרנו: עם כל הכבוד, אנחנו רוצים – במרכז הגליל, באים אנשים עם יכולת כלכלית גבוהה; אנחנו רוצים שאנשים יבואו לגור שם, ונתנו ארכה של הסכום הגבוה למשך שנתיים, שכפר ורדים ימשיך לקבל את הטבות המס עד סוף 2017.

משה גפני: ואז ביקשנו – אמר את זה ראש המועצה, ואמרו את זה אנשים שעוסקים בעניין הזה, וגם היו חברי כנסת שאמרו: בונים עכשיו בכפר ורדים, אנחנו רוצים שאנשים יבואו לגור, ולתת להם את הטבות המס; רשות המסים אומרת שהם צריכים לגור שנה, אבל הם לא יוכלו, לא תעבור השנה הזאת.

משה גפני: ביקשנו מהם שבהחלטה מינהלית הם יאפשרו להמשיך עוד שנה.

משה גפני: הם כתבו לנו במכתב שהם לא יכולים בהוראה מינהלית – בהוראה מינהלית או לא חשוב מה – והם אומרים שאם נביא את זה בחקיקה, הם יתמכו בזה.

משה גפני: ולא נותרה לנו ברירה אלא לקחת את ההנהגה של המדינה – סליחה, את הנושא הזה של הטבות המס – מיקי רוזנטל.

קריאות: זה מעולה, מה שאמרת – – –

משה גפני: לא אמרתי.

משה גפני: די.

קריאות: – – –

משה גפני: על כל פנים, אנחנו קבענו – לא אמרתי.

משה גפני: אנחנו קבענו שבהוראת שעה יימשכו ההטבות במס לכפר ורדים, מחמת הצורך של הגליל, המדינה והצדק של מה שאמרנו בחקיקה שאנחנו מבקשים – שזה יימשך עד סוף שנת 2018.

משה גפני: עשינו את החקיקה הזאת, אנשים לא האמינו שאנחנו נביא את החוק, ננסח אותו – שגית ניסחה אותו יחד עם הלשכה המשפטית; אותו דבר בשלושת החוקים האלה שעליהם אנחנו מדברים עכשיו – ניסחה אותו, והעברנו אותו בוועדת שרים בטרומית, קריאה ראשונה, ועכשיו שנייה ושלישית.

משה גפני: עליזה כבר צועקת, אז אני מבקש להצביע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': לחוק לא הוגשו הסתייגויות, יש לנו רק בקשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': ראשונת הדוברות חברת הכנסת, יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עודד פורר, אדוני, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר שהחוק הזה, חבר הכנסת גפני, אני יודע שכולם כועסים קצת עליך, יכעסו גם קצת עלי על זה שאנחנו מדברים על החוק הזה, אבל יש אנשים שחיכו לחקיקה הזאת הרבה זמן.

עודד פורר: והחוק הזה תיקן, לשיטתי לפחות, עיוות אחד מרכזי שהיה במנגנון של הטבות המס שקבעו קודם.

עודד פורר: והמנגנון הוא המנגנון של מרחק היישוב – מדדו את המדד הפריפריאלי לפי המרחק של בית המועצה.

עודד פורר: אבל מה?

עודד פורר: יש בתי מועצה שהם לא כל כך רחוקים, והלכו לפיהם, ויש יישובים שיושבים על הגבול.

עודד פורר: הטבות המס במקור, כשהתחילו את המנגנון הזה של הטבות המס, לא היו רק איזה משהו סוציו-אקונומי ולא רק המרחק מתל אביב – ויש חשיבות גם לפרמטרים האלה; העניין העיקרי היה להושיב יישובים על קו הגבול, כי איפה שיושבת חניתה הייתה צריכה לשבת פלוגה, ואיפה שיושבת ראש הנקרה הייתה צריכה לשבת מחלקה, כי ככה היה צריך לשמור על קו הגבול הזה.

עודד פורר: היישובים האלה הם אלה ששומרים היום על קו הגבול, ואי-אפשר שיישוב שיושב על קו הגבול וכשהוא פותח את החלון הוא רואה את מוצב ה"חיזבאללה", נגיד לו: שמע, אתה לא תקבל את הטבת המס שהייתה לך קודם.

עודד פורר: את הבסיס הזה באה הצעת החוק לתקן.

עודד פורר: יש לנו פה אפילו חברים שהגיעו גם מחניתה, גם מראש הנקרה, גם מפורום יישובי הגדר, ובהחלט אנחנו יכולים לצאת גם בבשורה – וזו בשורה שיוצאת מכל חברי הבית, זה לא עניין של מפלגה כזו או אחרת.

עודד פורר: טיפל בזה חבר הכנסת גפני כיושב-ראש הוועדה, יחד עם כל חברי הוועדה ועם שיתוף פעולה של האוצר, כי הבינו שמה שאנחנו עושים בסופו של דבר כשאנחנו נותנים הטבה ליישוב צמוד גדר – אנחנו חוסכים הצבה של פלוגה על אותה גדר.

עודד פורר: לכן אני מבקש מכל חברי הבית, גם ממך, חבר הכנסת דוד ביטן, לתמוך בחקיקה הזו בקריאה השנייה והשלישית.

עודד פורר: תודה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, עליזה, אני אפילו לא יכול להבטיח שזו פעם שלישית ואחרונה, כי יכול להיות שיעצבנו אותי ואני אקום עוד פעם, אבל הפעם באתי מסודר.

חיים ילין: ואם אני גם רוצה לברך את הממשלה, אז מותר, או שלא?

חיים ילין: אה, טוב, אז אני לא מדבר.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה.

חיים ילין: אני חושב שהחוק הזה הוא המשך של החקיקה של מפת עדיפות לאומית.

חיים ילין: בתוך המפה הזאת – אני אמרתי, ואני אומר את זה גם פה: כנראה רק בן אדם אחד היה מסוגל להעביר את המפה הזאת, וזה היושב-ראש של ועדת הכספים, גפני.

חיים ילין: אבל בתוך המפה הזאת כבר ראינו שיש בעיות, ואני רוצה לציין את הבעיות, וכבוד היושב-ראש, ייתכן מאוד שיכול להיות שאתה צריך להוביל עוד חקיקה.

חיים ילין: תראו, יש משהו שנראה לפעמים הזוי – אני חווה את זה בעוטף עזה לאורך כל השנים.

חיים ילין: גם ב-2008 גפני היה בוועדת הכספים, והכנסנו מרכיב שנקרא "מרכיב ביטחוני", שעד אז לא היה בשום חקיקה במדינת ישראל, ואני אנסה לנמק.

חיים ילין: מרכז החינוך, מרכז העבודה, המרכז של כל קהילה נמצא במקום שונה מהיישוב.

חיים ילין: היישוב יכול להיות 15 קילומטר מהגבול, והמרכז יכול להיות בשבעה-שמונה קילומטרים.

חיים ילין: זאת אומרת שמי שרוצה לקיים שגרת חיים חייב להגיע למרכז הזה.

חיים ילין: כל מוסדות החינוך שם, כל החינוך הבלתי-פורמלי שם, הילדים שם, וגם אזורי התעשייה נמצאים שם.

חיים ילין: אבל מה?

חיים ילין: בגלל שהוא גר יותר רחוק הוא לא מקבל הטבות מס.

חיים ילין: ופה בא הבאג.

חיים ילין: והחקיקה שצריכה לעבור פעם אחת ולתמיד היא חקיקה שאומרת דבר כזה – כבוד היושב-ראש, גפני, שים לב, אני מדבר אליך.

חיים ילין: החקיקה שצריכה לעבור פעם אחת היא חקיקה שבאה ואומרת – וקחו את זה כמתנה, זה יפתור הרבה מאוד בעיות – מועצה שלפחות שני שלישים מהיישובים שלה נמצאים בקו עימות, כל המועצה תקבל הנחות מס והטבות.

חיים ילין: אולי לא באותה רמה של הקו הקדמי, אבל לא תהיה אפליה בין התושבים שמרכז החיים שלהם נמצא בתוך קו עימות.

חיים ילין: למה זה עוזר?

חיים ילין: זה עוזר שהמועצה לא צריכה להפלות.

חיים ילין: מה ההבדל בין מועצה לבין עיר?

חיים ילין: בעיר, הבית הראשון – מספיק שהוא נמצא בטווח או בקו הכחול של החוק, כל העיר נמצאת.

חיים ילין: לדוגמה, אם מישהו נמצא שבעה קילומטרים בעוטף עזה, והעיר נמצאת 15 קילומטר, הקו הרחוק – כל העיר תהיה בתוך עוטף עזה.

חיים ילין: לכן חשובה החקיקה הזו, הבסיס הזה, הבסיס שעושה צדק ולא מפלה בין יישובים בתוך המועצה, ולא מעמיד את ראש המועצה שצריך גם להילחם, להעלות את החוסן, לעמוד איתן שם באפליה שאנחנו המחוקקים בעצם מבססים אותה על משהו שהוא לא נכון.

חיים ילין: נכון, הקו עובר בתשעה קילומטרים, אבל המועצה נגמרת ב-20 קילומטר.

חיים ילין: חברים יקרים, אם נצליח להעביר את החקיקה הזאת, שוועדת הכספים תעביר אותה, כל ועדה, לא משנה מה, אנחנו נסדר, נסדר את כל הבעיה של מס הכנסה והטבות בקווי עימות, כי בסוף, צר לי להגיד לכם את זה, לא ייתכן, לא ייתכן שרק במלחמות אנחנו יודעים לבוא ולחבר, וכשאנחנו בשקט אנחנו נלחמים.

חיים ילין: החוסן של מדינת ישראל מבוסס על זה שאנחנו יודעים לחבק את כולם.

חיים ילין: קחו את תיקון החוק שאני אומר לכם, תעשו סדר במדינת ישראל, כולם יודו לכם.

חיים ילין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חיים ילין.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

בצלאל סמוטריץ': אחריה – חבר הכנסת מיקי רוזנטל, שמוותר כבר?

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': אז אחריה – חברת הכנסת מיכל בירן.

בצלאל סמוטריץ': אחרון.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, גברתי, לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: כן, הסדר של החוקים שאנחנו עדים לו עכשיו – באמת, זה מעיד על הפרי שוועדת הכספים יכולה להוציא תחת ידיה דווקא בגלל המשקל הסגולי שלה מול הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאומר שכשיש לך מי שיודע מה עצמת הכוח שיש בידיו, יכול גם לשנות מציאות, וזו הדוגמה לכך.

אורלי לוי אבקסיס: נפנפו לנו כמה פעמים בכך שמאחר שיש עיוות בנוסחה המקורית להטבות המס בפריפריה, אמורים להיפלט החוצה יישובים שמבחינתם ההטבות האלה הם כמו אוויר לנשימה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, ההתעסקות הזו של ועדת הכספים מול האוצר עם משקולות לא מעטות ששמו שם במאבק – ונעזרנו גם ביכולת של היושב-ראש לאיים על, בוא נגיד, מהלכים נוספים בתוך ועדת הכספים או בעיכוב של החלטות שהיו חשובות לממשלה – בצדק היסטורי.

אורלי לוי אבקסיס: כי במקום לבוא ולשלוף החוצה יישובים שבלי הטבת המס הזאת היו מאבדים את הילדים החזקים דווקא של אותו יישוב, נמצא פתרון שלא רק משמר את הכוח החזק של אותם יישובים ומונע את ההגירה השלישית או את ההגירה השלילית לערים ולמטרופולין, יצרנו תשתית להמשך קיומם של אותם יישובים בפריפריה הצפונית והדרומית.

אורלי לוי אבקסיס: אחד האבסורדים הגדולים שקרו הוא שבנוסחה הקודמת היה מצב שבו יישוב אחד שהוא סמוך מאוד ליישוב האחר, ולפעמים רק גדר מפרידה, מצאת תוצאה אבסורדית שמרפסת אחת ששייכת ליישוב מסוים, או בשכנות מאוד מאוד צמודה למרפסת של אחר שיש ביניהם יחסי שכנות, אך בהטבות המס הופקרו חלק מהיישובים הללו, ומצאת את אותו אחד שיושב בצד ימין של הגדר מקבל את ההטבות – זה סתם היה סימבולי עכשיו, ימין או שמאל, זה לא בגלל שייכות כזו או אחרת – אבל פתאום מצאת את השכנים רבים ביניהם למה לזה כן ולזה לא, ויצרת מציאות שתִעדפה יישוב מסוים רק בגלל שהוא יכול היה להעניק את ההטבות הללו והטבות המס האלה, תחשבו על זה, בעיקר מאחר שבפריפריה ההכנסה הממוצעת קטנה ב-25% לערך מההכנסה הממוצעת במדינה, בין 9,000 ומשהו שקל ל-7,000 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן הנתון הזה הוא נתון משמעותי באיך אנחנו משמרים את הכוחות החזקים שלנו ביישובים האלה, ומעודדים בעצם את אותם ילדים חזקים, אוכלוסייה שתמשיך ותישאר ותטפח את המקום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, אני רוצה להגיד לך שזו מעלה מאוד גדולה לא לפתח רומנטיזם על מודל שלך או שהיה לך חלק בפיתוח שלו, כי ברגע שקלטנו את הכשלים במודל שגם אנחנו עשינו, שהוא היה בכל מקרה מודל יותר טוב מהמודל המקורי שהביא את הדיון בבג"ץ, גילינו שיש עיוותים נוספים, ואחד מהם הוא בגלל שבמשרד הפנים או הלמ"ס קצת נרדמו בשמירה, לא עשו את עבודתם, ופועל יוצא מזה שהם לא הגישו את החלוקה האמיתית פר יישוב באותה מועצה – –

קריאה: אוי.

אורלי לוי אבקסיס: – – יכול היה לגרום לכך שהיינו – אני מבינה שאנשים פה עייפים, אבל זה חשוב מאוד לומר את הדברים – שהיינו יוצרים עיוות, כי אז היו נפלטים עוד פעם החוצה יישובים חלשים, שזה מבחינתם דבר נורא נורא חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני במקום השר אורי אריאל לא הייתי מפהקת דווקא בהצעת החוק הזאת, כי זאת ההתיישבות, אתה יודע.

אורי אריאל: – – –

אורלי לוי אבקסיס: אז אני באה ואומרת, יישר כוח, וצריך לבוא ולעקוב ולשים לב שאכן, אם עדיין הלמ"ס או משרד הפנים לא יביאו את ההבחנה שלהם פר-יישוב ברמה הסוציו-אקונומית, נאריך שוב את התקופה הזאת, כדי לא ליצור את העיוות שממנו ניסינו להתחמק.

אורלי לוי אבקסיס: אז יישר כוח.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה לעלות לפה כל פעם ולהחמיא לך, ובחוק הבא זה שוב יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אל תתרגל.

אורלי לוי אבקסיס: או שכן.

בצלאל סמוטריץ': ועוד ב"יישר כוח".

בצלאל סמוטריץ': אפילו לא ב"חזק וברוך" אלא ב"יישר כוח", כמו אצל אחינו האשכנזים.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איל בן ראובן.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חברת הכנסת רחל עזריה וחבר הכנסת איתן ברושי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, חמש דקות לרשותך, בבקשה.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, החוק הזה, בעיני, הוא מהחשובים ביותר שאנחנו מעבירים פה בכנסת, מאחר שהוא מבטא את ההערכה שלנו, כנסת ישראל, ליישובי קו העימות, לאותם אנשים שמוכנים לחיות במקום קשה.

איל בן ראובן: הוא מקום קשה לחיות בו; הוא מקום שמי שלא חי בו מעולם לא יודע מהי תחושת החיים ליד גבול שוקק, גבול שאחת לכמה שנים בוער, גבול שאתה לעולם לא יודע מה יקרה בו מחר בבוקר.

איל בן ראובן: זאת תחושה שאנשים לומדים לחיות אתה, אבל היא כבדה.

איל בן ראובן: לכן אני חושב שההערכה שלנו לאנשים האלה באה באמצעות החוק הזה.

איל בן ראובן: יושבת פה למעלה אורלי מחניתה.

איל בן ראובן: אני מוכרח להגיד לכם – היא מהמחוללים של החוק הזה.

איל בן ראובן: אני נפגשתי אתה בערך לפני עשרה חודשים.

איל בן ראובן: באתי לחניתה.

איל בן ראובן: אני מכיר את האזור הזה היטב.

איל בן ראובן: נפגשנו ודיברנו על כיתת הכוננות ודיברנו על הצירים – כל הנושאים שהתושבים שם עוסקים בהם ביום-יום, הם מתקנים את הגדרות של עצמם וכו' וכו'.

איל בן ראובן: ביקרנו שם בגן הילדים שמשם רואים את "חיזבאללה" בלי משקפת.

איל בן ראובן: הופתעתי מאוד לשמוע שכל סוגיית הטבות המס, החוק הכל-כך חשוב הזה, חלפה על ידם.

יפעת שאשא ביטון: – – –

איל בן ראובן: יותר מכך, אנשים ביישוב אמרו ואומרים: במצב הזה אנחנו הולכים לגור במקומות אחרים.

איל בן ראובן: זה חשוב לנו.

איל בן ראובן: אז, א.

איל בן ראובן: אורלי, אני מוכרח להגיד לך המון תודה על העניין הזה.

איל בן ראובן: כמו שחזרתי למחרת תפסתי את יושב-ראש ועדת הכספים, ונדמה לי שמאז לא ירדתי לך מהאוזן בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני מודה לך על ההקשבה ועל הסבלנות ובעיקר על הפעולה ועל הביצוע; על כך שהיום אנחנו מאשרים חוק, ולהערכתי – ואני מקווה לשמוע מאורלי – אלה שעזבו יחזרו; ולא רק זה, אלא שאנשים יותר ויותר יבואו ויגידו: כן, אנחנו רוצים לחיות בחניתה, אנחנו רוצים לחיות באדמית, אנחנו רוצים לחיות באילון, אנחנו רוצים לחיות באזור הזה, כי יש שם איכות חיים.

איל בן ראובן: זה האזור הכי יפה בארץ, וצריך לתת לאנשים את היכולת לחיות שם.

איל בן ראובן: עוד תודה אחת אני רוצה לומר פה, לסיון יחיאלי.

איל בן ראובן: אני לא רואה אותו כאן – – –

בצלאל סמוטריץ': יושב לידה.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה לא רואה?

איל בן ראובן: יושב שם.

איל בן ראובן: סליחה.

איל בן ראובן: אני עם משקפיים.

איל בן ראובן: הוא לא אפשר לנו לטעות ולא לקחת לתוך החוק הזה גם את כפר ורדים, מתוך הנחה בסיסית וברורה שיישובים חזקים כמו כפר ורדים, תפקידנו לחזק אותם.

איל בן ראובן: אני מניח ומקווה שבהמשך הדרך נמשיך לדאוג לכך שאותן 3,500 יחידות דיור – אם אני זוכר נכון – יאוישו, ויבואו עוד ועוד.

איל בן ראובן: כי כשאנחנו מדברים על תוכנית הצפון, זאת המטרה – שאנשים יבואו לגור בצפון; שהבנים שנמצאים בצפון ירצו להישאר שם.

איל בן ראובן: זאת המטרה.

איל בן ראובן: עוד הרבה עבודה לפנינו, אבל החוק הזה הוא בהחלט אבן דרך מאוד חשובה.

איל בן ראובן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רחל עזריה – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות לרשותך, ולאחר מכן אני אחזור שוב לחברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון שרשומה ולא נכחה.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש לה חלק מרכזי בחוק, ולכן גם היא תדבר.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת הכספים חברנו גפני, כחבר ועדת הכספים וכמי ששותף לליווי ההתיישבות והיישובים לאורך גבול לבנון ועוטף עזה, אני רוצה לברך על שני החוקים שעוברים כאן הערב.

איתן ברושי: זהו יום בשורה לתושבים רבים; זהו יום שמחזק את הברית בין ההתיישבות, החקלאות והערים לאורך הגבולות גם בדרום וגם בצפון.

איתן ברושי: זאת לא ישיבה של שנה ולא פיצוי לאיזו תקופה קשה.

איתן ברושי: מדובר פה על חברים ועל תושבים ששנים רבות בחרו לחיות מרצונם ולהיות חומת המגן של המדינה, ולהיות אלה שמשמרים את האדמה לאורך הגבולות הסוערים ביותר, גם בשדרות ובעוטף עזה וגם בצפון.

איתן ברושי: הברית הזאת עם קריית שמונה, עם מעלות ועם שלומי, כמו עם שדרות בדרום, היא הברית האמיתית של החברה הישראלית, ובצפון – גם עם אחינו הלא-יהודים.

איתן ברושי: נמצאת כאן נציגות של היישובים.

איתן ברושי: אולי לא את כולם אני אזכור, אבל גם יורם, ראש המועצה, אורלי מחניתה שהוזכרה, ניצן מאיר, ראש פורום היישובים בקו בעימות ושי מראש הנקרה וכמובן סיון ואחרים.

איתן ברושי: הייתה כאן עבודה מתואמת.

איתן ברושי: אני רוצה לברך, כמובן, את גפני, שהוא בעל ברית והפך להיות אזרח כבוד שלנו, של ההתיישבות; גם שר האוצר, ולא פעם יש לי ביקורת, אבל אפשר לומר שבחוקים האלה הוא התגלה כמי שמבין שזו לא טובה לאזרחים האלה אלא זו לא יותר מאשר חובת המדינה ליצור את התנאים שיאפשרו להתקיים שם בכבוד.

איתן ברושי: זאת הבעת תודה והערכה.

איתן ברושי: אבל זאת גם התחייבות גדולה, כי אנחנו מגבילים בזמן את ההטבות האלה, והמדינה צריכה ליצור תנאים שיאפשרו להתקיים גם בלי ההטבות.

איתן ברושי: אנחנו חיים פה במשוואה שמצד אחד צריך להקטין את ההוצאות ומצד שני צריך ליצור תנאים להגדלת ההכנסות.

איתן ברושי: זה לא יכול לקרות בלי עבודה מסודרת ותוכנית עבודה של המדינה, שתחזק את היכולת הכלכלית של האזרחים שחיים במקומות הרחוקים בצפון ובדרום.

איתן ברושי: אני רוצה לומר תודה על ההחלטה הזאת בצפון, אבל לומר שהיא לא מושלמת.

איתן ברושי: תראו, חברים, היה ברור פעם, בממשלות קודמות, שמי שיושב על הגדר, מי שהוא בקו העימות – ואני מוכן אפילו להסתפק בהגדרה של 2 קילומטר מהגדר – לא חלים עליו שום קריטריונים חוץ מקריטריון אחד: הוא מקבל את המקסימום בלי קשר לשום דבר.

איתן ברושי: לא שואלים אותו מה המצב הסוציו-אקונומי; המרחק העיקרי הוא לתל אביב, לא לבית העירייה ולא שום קריטריון אחר.

איתן ברושי: לא פוגעים, לא מקצצים, נותנים את המקסימום למי שיושב על הגדר – לחניתה, לראש הנקרה, לאדמית, לערב אל-עראמשה ואולי שכחתי מישהו.

איתן ברושי: נוצרה מציאות שגם אחרי התיקון החשוב הזה עדיין חסרים עוד 10,000 שקל למדרגה ו-2% לתקן של הסיוע.

איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד דבר למי שעומד עם סטופר בהחלטות האלה: אי-אפשר לבנות יישובים ואזורים בחוסר ודאות.

איתן ברושי: צריך לתת לאנשים אופק.

איתן ברושי: אם היום הערכים של הקרקע או הטבות המס או כל דבר אחר הם בתנאים מסוימים, אי-אפשר, בתוך תהליך קליטה וגידול, לשנות את התנאים כל פעם מחדש.

איתן ברושי: אני מודה גם לחיים ולחברים בוועדת הכספים.

איתן ברושי: לכן השינוי בעוטף עזה נותן ודאות ויציבות.

איתן ברושי: הוא נותן אפשרות לתכנן גם ליישוב וגם לאדם.

איתן ברושי: הטבות בצפון הן פתרון בשלב זה לעוד שנה, אבל זה הישג גדול.

איתן ברושי: מדובר פה על 28 רשויות בכל הארץ, מדובר על היקף גדול מאוד של יישובים, עם ההבלטה של הערים המרכזיות.

איתן ברושי: לכן אני רוצה לומר, זה יום חג, ואני רוצה לומר למי שמטיל ספק בהתיישבות – לא פעם נשאלת השאלה בשביל מה צריך את זה: אין קו גבול בלבנון, אין קו גבול בעזה, בלי ההתיישבות, בלי החקלאות, בלי האנשים שנטעו שם את עצמם, לא רק את העצים, שהבתים שלהם נוגעים בגדר.

איתן ברושי: לא צריך משקפת משם לראות את ה"חיזבאללה".

איתן ברושי: אבל לא פעם הם חוששים מהממשלה יותר מה"חיזבאללה", הם חוששים מהשינויים במדיניות יותר מהקסאמים.

איתן ברושי: ולכן, אני קורא לנו ולכם לא רק לתמוך בהצעה, לתת פה גם איזה אזימוט, איזו קריאת כיוון למדינה, לממשלה, לא רק לתת הטבות, אלא גם יכולת קיום.

איתן ברושי: אבל אלה לא החלטות של רגע, זו חייבת להיות מדיניות קבועה של מתן עדיפות להתיישבות בכלל ולקווי העימות בפרט.

איתן ברושי: אני מודה עוד פעם, ומאחל לנו שלא נסת

איתן ברושי: פק רק בהטבות – ניצור גם מציאות יותר טובה.

איתן ברושי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת איתן ברושי.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, זכות הסיכום לאחרונת הדוברים, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא סיכום תקנוני, גברתי המזכירה, מטפורי.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות לרשותך, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חברי חברי הכנסת, אני אכן מודה שזה יום חג גם עבורי.

יפעת שאשא ביטון: מאז דנו במתווה הטבות המס לפני קצת יותר משנה – דיונים מאוד מאוד סוערים אל תוך הלילה – אני מוכרחה לומר שלא ישנתי טוב בלילה, כי מה שקרה בעצם במתווה זה שדווקא היישובים שלשמם באו הטבות המס, בגלל שזה עניין של קו עימות, בגלל שזה עניין של תושבים שמתמודדים עם איום ביטחוני קיומי יום-יום, לילה-לילה, שעה-שעה, בסוף יוצא שדווקא היישובים האלה או מוחרגים קצת מבחינת הטבת המס שהם קיבלו בעבר אל מול הטבת המס הנוכחית, או שהם מוצאים לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: כפר ורדים היחיד מבין היישובים שהוצא החוצה מהמתווה, ונוספו עוד יותר מ-100 או 200 יישובים – נכון, כבוד היושב-ראש?

יפעת שאשא ביטון: אז תגידו לי אתם: אנחנו מתקנים עוול אחד ביצירת עוול חדש?

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזאת לא הדרך, ולכן, במשך שנה שלמה, יחד עם שר האוצר, ובאמת בתמיכה יוצאת דופן של יושב-ראש ועדת הכספים גפני, שלמרות כל הסערות שהוא חווה גם בדיונים ההם והסכים להיכנס לביצה הזאת, וכולנו יודעים שזו ביצה, ולקח שוב את הנושא לידיים, ולפחות הצלחנו להאריך בשנה אחת נוספת.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לומר משהו גם על חניתה, כמובן – שאני, כמי שגרה בקריית שמונה, יכולה להבין את אלה שנמצאים על הגדר – קיבלו הטבות מס, ופתאום אומרים לכם: תקשיבו, אתם צריכים לוותר קצת כדי שגם אחרים יוכלו לקבל, ואני חושבת שזה לא הוגן.

יפעת שאשא ביטון: אבל הסיפור של כפר ורדים הוא סיפור ייחודי, כי כולם צקצקו כשאנחנו נלחמנו על המקום הזה ואמרו: זה יישוב חזק, על מה אתם נלחמים?

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו לא נלחמנו רק על כפר ורדים, אנחנו נלחמנו על הגליל, כי בשביל שיהיה גליל חזק, אנחנו צריכים שיהיו שם יישובים חזקים, ואסור לנו לחטוא ולהחליש את מי שנמצא שם או לומר: הם כבר יסתדרו בעצמם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים להיות שם גם בשבילם, כדי שהם יעזרו לנו למשוך למעלה את המקום הזה, ואין מתאים מזה בתקופה שבה אנחנו מדברים על תוכנית לחיזוק הצפון והגליל.

יפעת שאשא ביטון: אז אני שוב רוצה לומר תודה לאוצר.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לך תודה, חבר הכנסת גפני, ולכל חברי ועדת הכספים ולכל השותפים הנוספים שהגיעו לכל הדיונים, ובאמת בנחישות רבה הצלחנו להביא את ההארכה לשנה נוספת, ואני מקווה – ואני אומרת לכם את זה כאן – שאנחנו נעשה לכך הארכה נוספת, כי מגיע לכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, לחוק לא הוגשו הסתייגויות, ועל כן אנחנו נעבור כעת להצביע על הצעת חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה המונח כעת לפניכם.

בצלאל סמוטריץ': חברי, אנחנו מצביעים, מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–3 – 53 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': עם אחדות כזאת, בית-המקדש ייבנה במהרה.

בצלאל סמוטריץ': 53 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה, ואנחנו עוברים להצביע עליה בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 17 בעד החוק – 61 נגד – אין נמנעים – אין חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 61 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': ולפרוטוקול, גם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס וחבר הכנסת רוברט אילטוב מצרפים את תמיכתם בחוק.

בצלאל סמוטריץ': לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/721; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23083; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום – הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, כולל לוח התיקונים.

בצלאל סמוטריץ': את הצעת החוק יציג יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, חבר הכנסת הרב משה גפני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני עובד קשה היום, אבל לפחות קוצר מחמאות.

בצלאל סמוטריץ': שווה.

מרב מיכאלי: הוא לא רב.

בצלאל סמוטריץ': הוא – רב אתנו כל הזמן, מרב.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': הרב הוא מרב.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, שרים וחברי כנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק גיל הפרישה (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017.

משה גפני: מכיוון שביקשו ממני לעשות את זה קצר, אני אעשה את זה קצר, ואני אדבר על עיקרי הדברים שעליהם מדובר בחוק הזה, ואני גם כאן רוצה לציין שמשרד האוצר בסופו של דבר הסכים עם החוק הזה, ואני אגיד בדיוק את עיקרי הדברים.

משה גפני: הדבר האחד – ואני לא אומר את זה לפי חשיבות ההחלטה שמובאת בחוק – שאם הוא יאושר אז ההחלטה הזאת תהפוך להיות חוק.

משה גפני: היה פער בין הביטוח הלאומי, שהיה שולח הודעות לנשים שהגיעו כביכול לגיל פרישה, לפי החלטה מלפני שנים רבות, לבין העלאת גיל הפרישה בפועל.

משה גפני: היה אפשר שלא להעלות את גיל הפרישה, והביטוח הלאומי כבר היה שולח מכתבים שמורידים להן קצבת זקנה.

משה גפני: אז סעיף 1 בחוק אומר שאין דבר כזה פיצול ההחלטה בין העלאת גיל הפרישה לבין הביטוח הלאומי.

משה גפני: ברגע שיש העלאת גיל פרישה בחוק, אז מפסיקים את קצבת הזקנה, הביטוח הלאומי לא יכול לעשות – איך אומרים אצלנו?

משה גפני: שבת לעצמו; אין דבר כזה.

משה גפני: הוא צריך להחליט רק על פי ההחלטה של העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: אז זה דבר אחד, זה מה שאנחנו מתקנים בחוק, שברור לגמרי שעד עכשיו לא הבנתי למה זה לא כך, אבל זאת תמונת המצב.

משה גפני: הדבר השני, החשוב יותר אפילו, לפי דעתי, זה שאם אין החלטה על העלאת גיל הפרישה, אין החלטה – כמו למשל במקרה הנוכחי ששר האוצר היה צריך להמליץ ולא המליץ, הוא לא קיבל המלצה של הוועדה שהוא הקים, בצדק, מבחינתו.

משה גפני: הוא ככל הנראה לא רצה להיכנס לעניין, אני גם דיברתי אתו; אין המלצה של שר האוצר, וממילא ועדת הכספים לא קיימה דיון בעניין ולא קיבלה החלטה, זהבה גלאון, כתבנו שחור על גבי לבן בחוק, שגיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: אין מציאות כזאת, שבדרך אגב של חוסר דיון או חוסר המלצה הוועדה לא קיימה דיון ולא קיבלה החלטה, גיל הפרישה מתחיל לעלות – ארבעה חודשים ועוד ארבעה חודשים ועוד ארבעה חודשים.

משה גפני: החוק קובע עכשיו, אם החוק הזה עובר, אין העלאת גיל פרישה בדרך אגב, העלאת גיל פרישה נעשית רק בהחלטה.

משה גפני: אני, בדיון הראשון, עוד לפני שהייתה לי הסכמה עם האוצר, הבאתי סעיף שאנחנו נקיים דיון לפי סעיף 9.

משה גפני: אם האוצר לא היה מסכים – אם פקידי האוצר, בגלל שעם שר האוצר הגעתי להסכמה, אבל עם פקידי האוצר לא הייתי מגיע להסכמה – הייתי משאיר את גיל הפרישה בגיל 62 על פי סעיף 9 בהחלטה של הוועדה.

משה גפני: משרד האוצר הסכים, ואני הסכמתי יחד עם חברי הוועדה לקיים דיון על העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: החוק הזה אומר חד-משמעית שאם לא הייתה החלטה, גיל הפרישה נשאר 62.

משה גפני: החוק הזה אומר חד-משמעית שכל עוד גיל הפרישה לא עולה, הביטוח הלאומי נשאר באותה עמדה.

משה גפני: עכשיו, אני אומר לכם, מוכרחים לדון על העלאת גיל הפרישה, אחרת תיפגענה קרנות הפנסיה הוותיקות.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להשאיר את המצב.

משה גפני: אנחנו מודים לקדוש ברוך הוא שתוחלת החיים עולה באופן מאוד משמעותי, וצריך לקיים על זה דיון.

משה גפני: אני אומר לכם את זה כאן, ואני לא אומר את זה בהסתר, אבל אנחנו נישמר ונשמור מכל משמר על נשים שמגיעות לגיל 50 או 55, עוזבות את העבודה או שמפטרים אותן, גיל הפרישה עולה, והם נשארים בגיל הזה בלי משכורת, בלי פנסיה, בלי קצבת זקנה ורעבים ללחם, בעיקר במקצועות השוחקים.

מרב מיכאלי: – – –

משה גפני: מה?

מרב מיכאלי: רעבות.

משה גפני: רעבות ללחם.

משה גפני: מה אמרתי?

מרב מיכאלי: רעבים – – –

משה גפני: רעבות ללחם.

משה גפני: במקרה הזה את צודקת לגמרי.

משה גפני: רעבות ללחם, נכון לחלוטין.

משה גפני: זה לא דבר שהוא – ואנחנו גם דובבנו, ניסינו לשמוע על הנושא הזה של קרנות הפנסיה הוותיקות.

משה גפני: זה, אגב, לא רק לגבי נשים, זה גם לגבי גברים.

משה גפני: אני לא חושב שמדובר בהרבה מאוד כסף יחסית, לפי מה שאמרו לנו בהתחלה, אבל אנחנו נקיים את הדיונים האלה עם משרד האוצר.

משה גפני: נדב, אני אצטרך אותך.

משה גפני: נדב, אמרתי, אני אצטרך אותך.

משה גפני: בהעלאת גיל הפרישה תעזור לנו, בגלל שאצלכם הפקידים – לוקחים להם עשרה שקלים, זה נראה כאילו העולם נחרב.

משה גפני: אלה נשים שיהיו רעבות ללחם.

משה גפני: אני מודה לך על התיקון.

משה גפני: ולכן, אני מבקש את תמיכת הכנסת בחוק של העלאת גיל הפרישה, שמשאיר את הסטטוס קוו הקיים.

משה גפני: לא עולה גיל הפרישה בלי שיש הסכמה – מפורש.

משה גפני: ביטוח לאומי לא יכול לשלוח את ההודעות שלו, כפי שקרה בתקופה האחרונה שפתאום התחלנו לקבל – בעיקר חברות הכנסת שבקרבנו התחילו לקבל – את ההודעות של נשים שהביטוח הלאומי שלח להן שהן מאבדות את קצבת הזקנה.

משה גפני: על כן, אני מבקש את תמיכת הכנסת בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

משה גפני: רגע, רגע, היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אמרת שאתה מקצר.

משה גפני: קיצרתי.

משה גפני: אני, על זה הייתי צריך לדבר שעתיים לפחות.

משה גפני: קיצרתי.

בצלאל סמוטריץ': אתה מדבר.

משה גפני: אבל אני מבקש, היות שזה החוק האחרון שאני מעלה היום – אחרי זה יש רק צו, שזה גם כן משהו – אני מבקש להגיד לחברי הכנסת כדלהלן: אנחנו בוועדת הכספים העברנו 116 חוקים בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אני לא מדבר על תהליכים של חקיקה.

משה גפני: יש חוקים שהעברנו בבליץ.

משה גפני: אנשים לא האמינו, אפילו אני לא האמנתי שאנחנו נצליח מהר עד סוף המושב לסיים את זה.

משה גפני: יש לזה משמעות עצומה, אחרת היינו נקלעים לתסבוכת גדולה בכל מיני נושאים שהעלינו בתקופה האחרונה.

משה גפני: מאה ושש עשרה חוקים זה הרבה חוקים.

בצלאל סמוטריץ': מאה ושישה עשר.

משה גפני: מאה ושישה עשר.

משה גפני: אני העברתי את החוקים, לא אתה.

משה גפני: מאה ושישה עשר, אבל אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': אתה העברת אותם כי אני לא הפרעתי לך.

משה גפני: זה באמת אני חייב לציין.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

משה גפני: ועל כן, אני מבקש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, להודות.

משה גפני: אני קודם כול רוצה להודות ליועצת המשפטית, לשגית אפיק, ששלי ושלכם – שלה הוא.

משה גפני: באמת היא עבדה כדי להעביר את החוקים האלה, ואני חייב לה תודה.

משה גפני: אני חושב שהוועדה חייבת לה תודה.

משה גפני: אני מבקש להודות למנהל הוועדה, לטמיר כהן; ללשכה המשפטית, לאייל לב ארי, לשלומית ארליך, שאני מאחל לה בהצלחה, לשיר שפר, לעמיחי נודלמן המתמחה; לחברות ולעובדות המזכירות של הוועדה: ליאת קרפטי, אורית ארז, אילנה זינאתי, מיכל יצחקוב.

משה גפני: ואני אומר להם בשמכם, ואני אומר בשמי, תודה רבה.

משה גפני: העבודה שלהם היא עבודה מאוד קשה, והם עושים אותה מלאכה נאמנה, שלא לדבר על ועדת הכספים, עם ההעברות ועם הכול.

משה גפני: הרבה עבודה יש לוועדה, ואני חושב שעמדנו בזה בכבוד.

משה גפני: ואני רוצה גם בהזדמנות הזאת להודות לנדב שיינברגר, שעזר לי מאוד במשרד האוצר, וכל החברים שם.

משה גפני: באמת עשה עבודה.

משה גפני: ואני רוצה להודות לגיל ברינגר, מזכיר – נכון, אמרת לי?

משה גפני: אה, לא אמרת לי.

משה גפני: אבל אני אומר – מזכיר ועדת השרים, שבתקופה האחרונה לא היה מקרה שהבאתי חוק לוועדה והיא לא אושרה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת המליאה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת הרב גפני.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, לחוק לא הוגשו הסתייגויות אלא אך ורק בקשות הדיבור.

בצלאל סמוטריץ': ראשונת הדוברות, חברת הכנסת זהבה גלאון – מוותרת; חבר הכנסת אילן גילאון – מוותר אף הוא; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה, גברתי.

בצלאל סמוטריץ': בשבילך הוציאו לוח תיקונים.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

משה גפני: רגע, שנייה, שנייה.

משה גפני: אני שכחתי להגיד, אדוני היושב-ראש, שהחוק הזה הוא פרי איחוד של שלושה חוקים: של מרב מיכאלי, של אורלי לוי והחוק של הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': דבריך נרשמו, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מרב מיכאלי: לכן זכיתי לקבל לוח תיקונים.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש ואדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

מרב מיכאלי: אכן, אני רוצה להגיד שמזל גדול שאנחנו מעבירות ומעבירים את החוק הזה היום, משום שהוא באמת מונע מצוקה גדולה.

מרב מיכאלי: לא רק חרפת רעב, אדוני היושב-ראש, אלא גם מנשים שלא תידרדרנה לחרפת רעב, אבל סתם מגיעות לגיל 62 ולא יודעות אם הן יכולות לפרוש או לא יכולות לפרוש, הן תקבלנה או לא תקבלנה את הקצבה שלהן ואת הפנסיה שלהן.

מרב מיכאלי: אי-ודאות, צריך להגיד, היא לא טובה, לא ברמה האישית, וגם לא ברמה המשקית.

מרב מיכאלי: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

מרב מיכאלי: אני מסכימה עם אדוני לחלוטין שצריך לדבר על העלאת גיל הפרישה.

מרב מיכאלי: למעשה, לי יש הצעת חוק לביטול גיל פרישת חובה.

מרב מיכאלי: אני חושבת שכל הטיעונים שמשמיעים באוזנינו אנשי האוצר לגבי היתרונות של העלאת גיל פרישה הם נכונים גם לגברים שיכולים להמשיך לעבוד בגילאים יותר – חלקנו בגיל 67 – ויש פה דוגמאות בכנסת הזאת – הם בשיא אונם.

מרב מיכאלי: הם פנויות ופנויים, הם בשיא היצירתיות שלהם, בהישגים מקצועיים אדירים.

מרב מיכאלי: את האנשים האלה, למה להכריח לפרוש בכוח?

מרב מיכאלי: אדרבה, את מה שאנחנו יכולות ויכולים להשיג מהאנשים האלה אנחנו צריכות להמשיך, וגם כחברה, גם כמשק, להמשיך ולקבל.

מרב מיכאלי: אדרבה, אנחנו צריכות וצריכים לייצר מנגנונים שגם כן יעודדו את הציבור לעבור למשרות חלקיות, לעבור לתפקידים אחרים שאולי יותר מתאימים להם בשלבים המתקדמים של החיים, כי יש כאלה שהפרישה גורמת להם גם כן לדיכאון ודכדוך, וניתוק מהחיים ודברים קשים מאוד.

מרב מיכאלי: אבל כל זה רלוונטי לאלה שהם באמת עובדות ועובדים, לאלה שבאמת יכולות בכלל לדון באם לפרוש או לא לפרוש, ולא לגבי אלה שבכלל לא נמצאות כבר שנים ארוכות בעולם העבודה, ובאמת אין להן ממה להתפרנס.

מרב מיכאלי: ולכן אדוני, אני הגשתי כבר לפני שנה את הצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאוד שמחה שהיום היא עוברת.

מרב מיכאלי: ואני רוצה להגיד מילה לאנשי האוצר.

מרב מיכאלי: האמת – ואתה, אדוני, יכול להעיד על זה, וחברותי יכולות כאן להעיד על זה – אנחנו לא היינו לא פתוחות לכל מיני הצעות שבאמת יוודאו הגנה על הנשים שעלולות להיפגע מהעלאת הגיל שבו הן תקבלנה קצבת זקנה, וכן להעלות את גיל הפרישה למי שבאמת צריך או אפשר להעלות לה את גיל הפרישה.

מרב מיכאלי: וצריך להגיד, לצערי, שהאוצר כל הזמן חשב שהוא כנראה יצליח להעביר את זה, ולא בא עם הצעות מספיק טובות.

מרב מיכאלי: וכאן, לצורך העניין הזה, צריך להודות באמת, כולנו מפסידות ומפסידים, וחבל שזאת ההתנהלות.

מרב מיכאלי: אני מאוד מקווה שעכשיו כשהשגנו ודאות לגבי העובדה שאנחנו לא נפגע בנשים הכי מוחלשות בחברה הישראלית ובמדינת ישראל, אני מאוד מקווה שהם יבואו עכשיו למשא ומתן בנפש הרבה יותר חפצה, ונוכל לעשות את הדבר הנכון למשק הישראלי, לחברה הישראלית, ולכל אחת ואחת מהנשים האלה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, להצעת החוק – – –

מרב מיכאלי: – – – ולהגיד תודה רבה רבה לשגית אפיק, היועצת המהממת, המיתולוגית, ההורסת, המדהימה, החד-פעמית והאין-לתאר של ועדת הכספים.

מרב מיכאלי: כמובן לאדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: וליועצת הפרלמנטרית שלי אורלי לאופולד שעשה פה עבודה באמת.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': בשביל זה היה שווה לחזור.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אנחנו עוברים כעת להצבעה על הצעת החוק כולה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה, הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017.

דוד ביטן: חכה, חכה.

קריאה: רגע, רגע, רגע, רגע.

בצלאל סמוטריץ': מה?

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה שמית?

דוד ביטן: – – –

בצלאל סמוטריץ': 51?

בצלאל סמוטריץ': יש לך פה כולם בעד.

קריאות: – – – כולם בעד.

דוד ביטן: בסדר, תירגעו.

דוד ביטן: אני אתכם, לא נגדכם.

דוד ביטן: בעד – תצביעו כולם.

בצלאל סמוטריץ': חברים, מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצעה תקציבית.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1–4 – 62 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 62 תומכים.

בצלאל סמוטריץ': המשיח בדרך עם האחדות הזאת כאן.

בצלאל סמוטריץ': מחוק לחוק אנחנו מתקרבים – חודש אב.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו מצביעים עליה כעת בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 19 בעד החוק – 62 נגד – אין נמנעים – אין חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 62 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, יוזמת של אחת משלוש הצעות החוק, מבקשת דברי ברכה – בשמחה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב בראש, חברותי חברות הכנסת, זהו יום בשורה.

אורלי לוי אבקסיס: כשהתחלנו את המאבק הזה, חברותי שלי יחימוביץ, זהבה גלאון ואנוכי, היינו בכנסת הקודמת, והיה לנו גם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות שעזר לנו אז לעצור את הקטסטרופה שלא מבחינה בין המנקה בקניון לבין נשיאת בית-המשפט העליון או בנק ישראל, או באמת אותן נשים חזקות מאוד במשק, שמקבלות את הפרסים של "ליידי גלובס" ומכתירים אותן – – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת לוי, דברי ברכה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד דברי ברכה, אבל היוזמה הזאת – היינו, כשיצאנו לדרך, שלוש: היינו שלי יחימוביץ, זהבה גלאון ואנוכי, והייתה לנו באמת העזרה והגיבוי של חיים כץ.

אורלי לוי אבקסיס: אז הצלחנו לעצור את ההחלטה ולמנוע את ההעלאה האוטומטית.

אורלי לוי אבקסיס: הפעם פה הצלחנו ליצור מציאות שאומרת שאין דבר כזה לא להחליט, כי מי שלא מחליט – ואם שר האוצר לא היה מגיע ומקבל החלטה – זה היה בדיוק כמו להחליט שכן, כי האי-החלטה היא החלטה של עלייה אוטומטית.

אורלי לוי אבקסיס: פה עצרנו את התהליך ואמרנו: אנחנו נעשה דיפרנציאציה בין העובדות המוחלשות ביותר במשק, עובדות שהגוף שלהן נשחק מהעבודה הקשה, שמחכות בכיליון עיניים לרגע שבו הן יגיעו לקצבת הזקנה שלהן ולפנסיה, ובהחלטה שרירותית כמעט שמנו אותן – – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת לוי, מחילה, אנחנו ביום ארוך.

אורלי לוי אבקסיס: יום ארוך, אבל צריך להגיד למי שעמל.

בצלאל סמוטריץ': נו, באמת, דברי ברכה זה דברי ברכה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה להגיד תודה לשגית אפיק, שעושה עבודה מצוינת, נהדרת.

אורלי לוי אבקסיס: עם הרגישות הבלתי-מתפשרת שלה, עם הידע והמידע שיש לה, יכולנו לעשות פה מאבק, שלמזלנו הרב גם יושב-ראש ועדת הכספים מילא את תפקידו ויצר את מכבש הלחצים הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כי זה כל כך צודק, אין דבר יותר לא שוויוני – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – מלקבוע הוראה שלוקחת אנשים שלא נמצאים במצב שוויוני ונותנת להם הוראה אחת.

אורלי לוי אבקסיס: אז תודה רבה לכל העוסקים במלאכה, והתודה חייבת להישמע כדי לתת לנו גם את הכוח לבאה בתור לעשות דברים טובים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

בצלאל סמוטריץ': [נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5), התשע"ד–2014 (תיקון), התשע"ז–2017.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצו יושב-ראש ועדת הכספים הרב משה גפני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לאחר מכן נצביע על הצעת ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': כשנצביע, נצביע בעד קבלת הצו.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5).

משה גפני: כאשר בשנת 2014 הופחת שיעור המכס על כוספאות סויה וחמניות, לאחר הפחתת המכס, באו התעשיינים ואמרו: נזק.

משה גפני: הפחתת המכס גורמת לפגיעה בתעשייה הישראלית.

משה גפני: ומשרד האוצר השתכנע ושינה את זה, את אותו צו שהפחית את המכס, והעלה אותו חזרה למשך שלוש וחצי שנים.

משה גפני: שלוש שנים וחצי עברו – מתברר שהן עוברות בסוף – אז המכס על מוצרי הטובין האלה, שפגעו בתעשייה הישראלית, יורד חזרה, וממילא שוב יש פגיעה בתעשייה.

משה גפני: על כן הביאו צו שמאריך את הצו המדובר בחמש שנים.

משה גפני: אנחנו בוועדה – בקשתי מנציגת משרד האוצר, אמרתי לה: טעיתם בהתחלה, הפחתתם והעליתם חזרה.

משה גפני: עשיתם ניסיון לשלוש שנים וחצי ונשארתם בזה.

משה גפני: אמרתם שעכשיו צריך להאריך עוד פעם – אז למה בחמש שנים?

משה גפני: תאריכו את זה בזמן כפול.

משה גפני: היו עד עכשיו שלוש שנים וחצי בהגנה על התעשייה המקומית, תאריכו את זה עכשיו בשבע שנים.

משה גפני: ולמרבה ההפתעה, נציגת האוצר הסכימה בַּמקום.

משה גפני: לא הבנתי למה היא לא הייתה בתשלום האגרות למשל.

משה גפני: אם היא הייתה שם, היינו מגיעים לפתרון על האגרות הגבוהות של משרד התחבורה, מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: כן.

משה גפני: אם הפקידה הזאת הייתה בתשלום על האגרות, זו שהסכימה בבת אחת על הארכת המועד לשבע שנים – אם היא הייתה באגרות, היא הייתה מסכימה להפחית את האגרות על משרד התחבורה.

מיקי רוזנטל: עוד לא גמרנו, אנחנו עוד במאבק.

מיקי רוזנטל: אם סמוטריץ יאשר – – –

משה גפני: עוד לא סיימנו, בדיוק.

משה גפני: לכן, הבקשה מהמליאה היא לאשר את צו תעריף המכס למשך שבע שנים, כפול מהפעם הקודמת, כדי להגן על התעשייה המקומית.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש, שתהיה לך פגרה מהנה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצביע כעת על צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5), התשע"ד–2014 (תיקון), התשע"ז–2017.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 20 בעד ההחלטה – 41 נגד –אין נמנעים –אין החלטת ועדת הכספים בדבר אישור צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5), התשע"ד–2014 (תיקון), התשע"ז–2017, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 41 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצו התקבל.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/713; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 22799; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

אלי אלאלוף: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, ערב טוב, שרת הקליטה.

אלי אלאלוף: חברי חברי הכנסת, אומנם גפני לא ידבר, אבל רוחו וזו של חבר הכנסת מקלב בהצעה הזאת.

אלי אלאלוף: אני גם מנצל את הזכות שלי לדבר כמה דקות כדי להגיד דברים נוספים שלא קשורים להצעת החוק.

אלי אלאלוף: הגיע הזמן שנשנה את הטרמינולוגיה כשמדברים על הפריפריה.

אלי אלאלוף: חברים, היום הפריפריה מחזקת את המרכז.

אלי אלאלוף: מי שלא מרגיש את זה, שיבדוק מה קורה עם הדור הצעיר של הפריפריה.

אלי אלאלוף: העונש הגדול ביותר של הפריפריה זה שהיא מעניקה חינוך טוב לילדים שלנו, ולאן הם הולכים?

אלי אלאלוף: למרכז הארץ.

אלי אלאלוף: מי נהנה מהחינוך המוצלח בפריפריה?

אלי אלאלוף: מרכז הארץ, החברות הגדולות, העשירים שמתעשרים יותר.

אלי אלאלוף: מי נחלש?

אלי אלאלוף: האוכלוסייה המזדקנת שנשארת בפריפריה.

אלי אלאלוף: ואתם רוצים לבקש הטבות?

אלי אלאלוף: תשנו את המילה – זו לא הטבה, זה פיצוי שהמרכז חייב לפריפריה, שהמדינה חייבת לפריפריה.

אלי אלאלוף: הפריפריה אחראית לביטחון של המדינה, יושבת על הגבולות שלה.

אלי אלאלוף: יש פה אנשי צבא טובים, אלה יגידו.

אלי אלאלוף: הפריפריה מפזרת את האוכלוסייה; יש פיזור אוכלוסייה לטובת חיזוק המדינה.

אלי אלאלוף: הפריפריה דואגת לחלשים ביותר, היא האחראית להם, ומבקשים טובה במס הכנסה?

אלי אלאלוף: אתם לא מרגישים שזו השפלה לדבר במושגים כאלה?

אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, שתדברו על הפריפריה ביראת כבוד גדולה מאוד.

אלי אלאלוף: תפסיקו להטיף לנו מוסר שאנחנו בפריפריה כי זה עוזר לנו, להישאר שם; זה עוזר למרכז הארץ, זה עוזר לעשירים.

אלי אלאלוף: גם אוצרות הטבע שלנו בפריפריה מעשירים את העשירים של הרצליה פיתוח.

אלי אלאלוף: אנחנו הכוח החיובי ביותר במדינה.

אלי אלאלוף: אלה הצעירים והאנשים שמתוך אהבה, מתוך בחירה, לפעמים גם בלית ברירה, נשארים בפריפריה.

אלי אלאלוף: אל תבקשו הטבות.

אלי אלאלוף: נבקש כולנו מה שמגיע למי שתורם כל כך הרבה לפריפריה ולמדינה בכלל.

אלי אלאלוף: פה אנחנו מגיעים לנושא שתמיד מרגש אותי לטפל בו – כל מה שקשור לאלמנות ויתומים שנפגעים בגלל תאונות עבודה, שמשאיר אותם ללא מקור הכנסה מסודר.

אלי אלאלוף: אני מתכבד להביא פה בפני הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196).

אלי אלאלוף: מי שאני מפריע לו יכול לצאת שם, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': ששש.

בצלאל סמוטריץ': במרפסת, הקואליציה.

אלי אלאלוף: הגישו את הצעת החוק חברי הכנסת גפני ומקלב ועוד כמה חברי כנסת.

אלי אלאלוף: הגמלאות לתלויים מנפגעי עבודה בביטוח הלאומי, כלכלתם נפגעת, ולכן יש צורך לשמור עליהם גם במצבים שונים ממה שקיים עד עכשיו.

אלי אלאלוף: עד עכשיו ילד נחשב מי שלומד עד גיל 20, ולא נלקח בחשבון שיש ילדים שלומדים בגיל יותר מבוגר, ואתם יודעים שאפשר למצוא אותם גם בהשכלה גבוהה, גם בישיבות, גם בבתי-ספר להכשרה מקצועית וכדומה.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים לתקן את ההגדרה, ולכלול את כל התלמידים שנמצאים גם – הילדים, הבנים, הבנות והאלמנות – שנמצאים בקטגוריה הזאת, שנפגעו בעקבות פטירה של בעל או אישה בתאונת עבודה.

אלי אלאלוף: אנחנו גם צמודים בהצעת חוק הזאת לתיקון שהיה במס' 156 לחוק הביטוח הלאומי, שהרחיב את ההגדרה "ילד" לעניין קצבאות השאירים המשולמות מכוח פרק י"א לחוק הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: הרחבת ההגדרה הצריכה כמה תיקונים נוספים שהוועדה החליטה עליהם.

אלי אלאלוף: בין היתר, הוחלט לתקן את הסעיפים הנוגעים לסמכותו של שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים לקבוע בתקנות דמי מחיה והוצאות אבחון בעד היתום.

אלי אלאלוף: כמו כן החליטה הוועדה להתאים את ההגדרה "אלמן" לעניין סימן ד' לפרק י"א, כך שתכלול גם אלמן שיש עמו ילד לפי הגדרות שציינתי.

אלי אלאלוף: להצעה זאת לא הוגשו שום הסתייגויות, והיא התקבלה פה אחד.

אלי אלאלוף: לכן אני מבקש להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: בהזדמנות זו, בשמחה, וכרגיל, אני אוהב לציין ולהודות לצוות המשפטי הנפלא של הוועדה, לצוות הועדה ולכל חברי הכנסת שהשתתפו פה, במיוחד לחבר הכנסת מקלב.

אלי אלאלוף: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': כדבריו, לא הוגשו לחוק הסתייגויות אלא אך ורק בקשות רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': ראשון המבקשים, חבר הכנסת משה גפני – חברי מבקש לדבר?

בצלאל סמוטריץ': לא, אדוני לא מבקש לדבר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו נעבור כעת להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 21 בעד סעיפים – 1–7 – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 43 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': על כן, אנחנו עוברים כעת להצביע עליה בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 22 בעד החוק – 42 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': אשכרה, משיח חייב לבוא, נכון?

בצלאל סמוטריץ': כזאת אחדות יש כאן, וכבר כמה וכמה חוקים.

בצלאל סמוטריץ': המשיח חייב להיות בדרך, קרוב ממש.

בצלאל סמוטריץ': 42 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסה אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני מבקש לברך.

בצלאל סמוטריץ': קודם אמרת שזו פעם אחרונה שאתה מדבר.

בצלאל סמוטריץ': טוב, בכל זאת, תברך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלי אלאלוף, שהוא, יחד עם חברי חבר הכנסת אורי מקלב, יחד אתי, חתום על החוק הזה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם, כיושב-ראש הוועדה הוא עשה עבודה יוצאת מן הכלל; שיפר את החוק, באמת, בדברים שאנחנו לא כל כך שמנו לב אליהם בהתחלה, והוא שיפר אותם בשתי ישיבות – עשה בהן שינוי – נכון, אורי?

משה גפני: אני מודה גם בשמך לאלי אלאלוף.

משה גפני: תודה רבה על החוק הזה, שהוא חשוב מאוד, הוא הומני והוא ראוי.

משה גפני: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': לפרוטוקול, גם חבר הכנסת חיים ילין מצרף את תמיכתו בהצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/713; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 22940; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא של סדר-היום: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 23), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק, גם כאן, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני, הזורעים בדמעה, ברינה יקצורו – להעלות עכשיו חוק אחרי חוק.

אלי אלאלוף: טוב, יש לי עוד אחד.

אלי אלאלוף: פה אני אעשה את זה עם פחות התרגשות, כי לא מדברים על מה שאני אוהב לדבר.

אלי אלאלוף: חוק המפלגות (תיקון מס' 23), התשע"ז–2017.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין שר במליאה – לא נורא, נכון?

אלי אלאלוף: אפשר.

אלי אלאלוף: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 23), התשע"ז–2017, שהגישו חברי הכנסת יואב קיש ודוד ביטן, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אלי אלאלוף: הצעת החוק שבפניכם מציעה שעובד יהיה זכאי להיעדר מעבודתו ביום שבו מתקיימות בחירות מקדימות, פריימריז, במפלגה שבה הוא חבר.

אלי אלאלוף: על העובד להודיע למעסיקו 14 ימים מראש לפחות על היעדרותו ועל משך ההיעדרות הצפוי, כדי לאפשר למעסיק להיערך מראש.

אלי אלאלוף: רשם המפלגות יפרסם באתר האינטרנט שלו את מועדי הפריימריז של המפלגות, כפי שנמסר לו על ידי המפלגות עצמן, ויאמת את התקיימות הפריימריז באותו מועד.

אלי אלאלוף: אם העובד נעדר במשך יום שלם או במשך חצי יום, תחושב לו ההיעדרות על חשבון מכסת ימי החופשה השנתית שצבורים לו, ואם אין לו ימי חופשה צבורים, תהיה ההיעדרות ללא תשלום שכר.

אלי אלאלוף: עובד שנעדר פחות מחצי יום לא יהיה זכאי לשכר בעד ההיעדרות.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, היעדרויות של עובד בשל הפריימריז, בין שהיו במשך שעות ספורות ובין שהיו על פני יום שלם, לא יעלו במצטבר על שני ימי היעדרותו מעבודה לטובת הפריימריז.

אלי אלאלוף: לעניין זה הוגשה הסתייגות אחת של חברי מאיר כהן, שלא רצה שהעובד ייעדר יותר מיום בשנה בעניין הזה.

אלי אלאלוף: אם הוא מוצא לנכון לדון במליאה, זכותו המלאה, למרות שהודיע שהוא לא יעשה את זה.

אלי אלאלוף: המעסיק חייב לשמור בסוד את המידע שנמסר לו על ידי העובד ולא לעשות בו שימוש.

אלי אלאלוף: זאת כמובן בנוסף להוראות חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, שאוסרות על הפליה בקשר לכך.

אלי אלאלוף: אני קורא לחברי הכנסת לאשר ללא הסתייגות את הצעת החוק, ולאשר את זה בקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: שוב, בשמחה, ואני חייב גם לציין את הבאת הידע האדיר שנדון בוועדה לקראת אישור החוק של היועצת המשפטית נעה בן-שבת, והצוות של הוועדה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, לחוק הוגשו הסתייגויות, לסעיף 2.

בצלאל סמוטריץ': ראשון המדברים מן המסתייגים – חבר הכנסת מאיר כהן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חבר הכנסת חיים ילין, חברת הכנסת עליזה לביא, מיקי לוי ואלעזר שטרן.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלי אלאלוף, חברות וחברי הכנסת, ריגשת אותי בדברים שאמרת, אלי, אז לפני שאסביר למה אני מתנגד לחוק, אני חייב לומר לך שכל כך דייקת – אכן באמת מערכות החינוך היום בעיירות פיתוח הן מערכות חינוך – אני, אגב, קורא לזה "העיירות הפתוחות", הגיע הזמן; לא עיירות הפיתוח – העיירות הפתוחות.

מאיר כהן: יש שם באמת מערכת מצוינת, שכמעט לכל משפחה בפריפריה יש שניים-שלושה ילדים במרכז הארץ, וכולם מצליחים.

מאיר כהן: אני חייב לומר שלפני כעשר שנים, קצת יותר, כשנאבקנו על הטבות המס, זו הייתה דרכנו, לבוא ולומר: חבריא, אתם לא עושים טובה לאף אחד.

מאיר כהן: ההגשמה של הציונות היום והאתגר הגדול ביותר זה להמשיך ליישב את הנגב והגליל, וככל שהמדינה תתמוך – גם בתושבים, גם בחינוך, גם באנשי תעשייה – ייטב לכולם, כי בסופו של דבר כולנו נהנים.

מאיר כהן: אני רוצה לומר מילה על החוק הזה, ולומר שאחת הסיבות שאני מתנגד לחוק הלא-הנכון הזה היא הציניות שבה הכנסת, כולל המחנה הציוני, מצביעים ותומכים בחוק הזה.

מאיר כהן: אני רוצה להזכיר לכולם שעל הדוכן הזה עלה חבר כנסת והציע הצעת חוק שאומרת, אלי, לאפשר להורים שיש להם ילדים בכיתה א', בשנה הראשונה, לאפשר להם גם לקחת חצי יום כדי שהם יוכלו ללוות את הילדים שלהם.

מאיר כהן: אתם כולכם יודעים מה ההתרגשות של ללוות ביום 1 בספטמבר לבית-הספר.

מאיר כהן: ועל אותו בסיס ביקשנו שההורים האלה יקבלו את הזכות ללוות, וזה יהיה על חשבון החופשה שלהם, אבל לא ימנעו מהם.

מאיר כהן: אנחנו כולנו מכירים – וכמובן אני, שניהלתי בית-ספר, ואתה אלי, שמכיר את מערכת החינוך – אנחנו זוכרים את המראות של הורים שהתחננו שיאפשרו להם ללוות ביום המרגש הזה את הילדים שלהם, והכנסת באמת, הקואליציה, בציניות חסרת תקדים הצביעה נגד הדבר הזה.

מאיר כהן: באותו שבוע הצביעה בעד חוק לפריימריז.

מאיר כהן: פתאום מותר.

מאיר כהן: כשזה קשור לחברי המפלגות שלנו, כשזה קשור לפעילים שלנו, אנחנו יכולים להיות שיא הנחמדות.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: אף אחד לא יכול לענות על זה.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: למה הצעת חוק כל כך טובה ונכונה, שאומרת: חבריא, אם הורה – אִם אֵם רוצה ללוות את הבן שלה לכיתה א', נאפשר לה כלאחר כבוד, ושזה יהיה חלק מהחופשה השנתית שלה.

מאיר כהן: זה רק יום אחד בשבוע.

מאיר כהן: לזה הקואליציה עמדה על הרגליים האחוריות והצביעה נגד, אבל אותו חוק שקשור לפעילים שלנו, של המפלגות, באותו חוק אנחנו מצביעים.

יואב קיש: מפלגות עם פריימריז.

יואב קיש: אמרת: שלנו.

יואב קיש: שלנו.

יואב קיש: שלך לא באים.

מאיר כהן: יואב קיש, אני חלק מהמדינה הזאת.

מאיר כהן: קשה לך לשמוע.

מאיר כהן: ה"שלנו" אצלך זה רק הליכוד, הא?

יואב קיש: לא, מפלגות שיש להן פריימריז.

מאיר כהן: די, די, תפסיק.

יואב קיש: גם הבית היהודי, גם המחנה הציוני.

מאיר כהן: יואב קיש, אמרתי לך – אני יכול ללמד אותך קצת על הליכוד.

מאיר כהן: תבוא אלי, אני אתן לך שיעור.

מאיר כהן: לא הכול בשמחה גדולה, אבל לפני שאתה התחלת להתעסק עם הליכוד.

מאיר כהן: אבל אז היו הרבה מאוד אנשים שהיו הרבה יותר אמיצים והרבה יותר ערכיים.

מאיר כהן: זה לא היה עובר אצל הרבה אנשים מהליכוד, ואתם יודעים שאתם עושים את זה בשביל הפעילים שלכם.

מאיר כהן: ניחא.

מאיר כהן: הייתי יושב בשקט לו הייתם מצביעים לאפשר להורים ללוות את הילדים שלהם לכיתה א'.

יואב קיש: אני בעד.

מאיר כהן: ברגע שאתם התנגדתם לזה, אתם מוצאים כאן מתנגדים, וחבל שזה כך.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שנביא את הצעת החוק – אני לוקח אותך ברצינות, יואב – שהצעת החוק הזאת תעלה, וגם אתה וגם אמסלם וגם דודו, גם דוד – אני באמת לא מטיל דופי בכשרים, אבל אני מקווה שתתפכחו ותבינו שגם להורים האלה, דוד אמסלם – ואני שמח, ואלי אני יודע שגם יתמוך בזה, גם ג'קי, כי זו באמת הצעת חוק הוגנת.

מאיר כהן: לזה אני מתנגד.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אלעזר שטרן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לאחר מכן יהיו לנו בקשות רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': המרפסות של הקואליציה שם – מעט יותר בשקט, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אלעזר שטרן: בא לי להגיד: עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר או השרה – אין, נכון?

אלעזר שטרן: לא משנה.

אלעזר שטרן: לא צריך.

אלעזר שטרן: לא צריך.

אלעזר שטרן: אין שר, אין שר.

אלעזר שטרן: לא צריך.

אלעזר שטרן: לא, אנחנו מסתדרים.

בצלאל סמוטריץ': השר איוב קרא.

אלעזר שטרן: סליחה, לא ראיתי.

אלעזר שטרן: אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אדוני היושב בראש, לפני שאגע למה אני מתנגד לחוק, אני רק רוצה לומר כיצד לדעתי היינו צריכים להתקדם מאז הרצח המתועב בנווה צוף חלמיש.

אלעזר שטרן: הרוצח השפל הזה, עומר עבד אל-ג'ליל, בן 19 מהכפר כובר שבאזור רמאללה, אמור לקבל מהרשות הפלסטינית מהחודש הבא 12,000 שקל – למה?

אלעזר שטרן: כי הוא רצח שלושה.

אלעזר שטרן: את המשכורת הזאת הוא כמובן יקבל – –

בצלאל סמוטריץ': חברים, יש נורא רעש.

אלעזר שטרן: – – על דמם של יוסי, חיה ואלעד סלומון, שישבו בסעודת ליל שבת בחלמיש.

אלעזר שטרן: אם הוא לא ישוחרר בסוג של עסקאות חילופי שבויים, כמו שלצערי הרב כבר התרגלנו לשחרר, גם ראש הממשלה, אז ב-50 שנה הוא יצבור – והוא בחור צעיר – למעלה מ-7 מיליון ש"ח.

אלעזר שטרן: תגידו לי, זה נורמלי?

אלעזר שטרן: אני אומר את זה כיוון שאני חושב שלפני כל מיני גלאים ומצלמות, זה הדבר הראשון שהיינו צריכים לעשות – לקזז את הכספים האלה, ואני בטוח שהיינו מתקבלים פה בהבנה מלאה.

אלעזר שטרן: צר לי שגם עכשיו, חודשים אחרי שהנחנו את החוק הזה, החוק הזה מתקדם רק בעצלתיים.

אלעזר שטרן: אני בטוח שיושב-ראש הקואליציה, חברי דוד ביטן, אחרי שהקשיב לי ושמע שהרוצח של המשפחה, של משפחת סלומון, אמור לקבל 12,000 שקל בחודש, יפעל יחד אתי, עם יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, לקדם את החוק הזה מהר ככל האפשר.

עודד פורר: – – –

אלעזר שטרן: ועכשיו למה אני מתנגד לחוק.

אלעזר שטרן: תראו, תרבות הפריימריז במדינת ישראל, לצערי הרב, לוקחת את המדינה, כמו שהיא מתנהלת, למקום לא טוב.

אלעזר שטרן: אבל לפני זה, בהמשך למה שאמר חברי חבר הכנסת מאיר כהן, אנחנו בכנסת הקודמת הגשנו הצעה למשאל עם ליום חופשי.

אלעזר שטרן: הממשלה אישרה את זה.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת יריב לוין, שהיה אז המקשר ויושב-ראש הקואליציה, טרפד את החוק על יום חופשי.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: כי הוא רצה שרק הפנאטים יבואו להצביע.

אלעזר שטרן: וכששאלתי אותו: תגיד לי, אבל זה מה שהחליטה הממשלה, הוא אומר לי: אבל זאת פוליטיקה.

אלעזר שטרן: אז אני אומר שוב, חברי דוד אמסלם, אני בטוח בכוונות הטובות שלך, אבל אי-אפשר שמפלגה – אני מדבר על הליכוד – מצד אחד תגיד: טוב, לא במשאל עם, שיש חוק כזה.

אלעזר שטרן: לא ניתן שיהיה חוק של יום חופשי, אבל את הפריימריז הפנימיים שלנו נקדם.

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר לך מה הבעיה של הפריימריז במתכונת הנוכחית.

אלעזר שטרן: לליכוד היו בבחירות האחרונות למעלה ממיליון מצביעים.

אלעזר שטרן: יש לכם כ-120,000 בעלי זכות בחירה.

רוברט אילטוב: 140,000.

אלעזר שטרן: באים להצביע פחות מ-70.

אלעזר שטרן: מתוכם אנחנו יודעים כמה מאוגדים עובדי התעשייה האווירית, מתפקדי יהודה ושומרון.

אלעזר שטרן: עכשיו תראה לאן זה הולך – שהחלטה של מערכת הביטחון על קלקיליה, לדוגמה, שברור לכולם שהיא החלטה נכונה, ללא מאחזי העיניים שקלקיליה על כביש 6; הרי מדובר על השטח המזרחי של קלקיליה – אבל בגלל הפחד ממתפקדי המרכז או אלו שיבואו להצביע והם מאוגדים במועצה האזורית שומרון, אז ראש המועצה האזורית מצליח לאיים ולקחת קבינט שלם בשבי, כמעט קבינט שלם.

אלעזר שטרן: האם לדבר הזה אנחנו צריכים לעזור?

אלעזר שטרן: מה אני אומר?

אלעזר שטרן: אם מתוך מיליון ו-100,000 מצביעים יבואו – – –

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה, חבר הכנסת שטרן.

בצלאל סמוטריץ': זמננו תם.

אלעזר שטרן: אה, סליחה.

אלעזר שטרן: אני אתן לך דוגמה בבית החרד"לי.

בצלאל סמוטריץ': זמנך תם.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא – – –

אלעזר שטרן: היה יום הזדהות עם חיילות דתיות.

אלעזר שטרן: אתה יודע כמה באו מהבית החרד"לי, שאלה בנות שלהם?

אלעזר שטרן: כמה באו ליום מחברי הכנסת?

אלעזר שטרן: אפס.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: כי הפריימריסטים של הבית החרד"לי לא רוצים שבנות דתיות יתגייסו.

אלעזר שטרן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אלעזר שטרן, תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת לחברי הכנסת שנרשמו לבקשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': הראשון, חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אחמד טיבי, אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אתמול והיום אנחנו עדים למסע הכפשה והסתה הגובלת בהתרת דם.

אחמד טיבי: מנגן ומפקד על המקהלה הזאת השר לביטחון פנים ארדן, שהרחיק לכת – –

ענת ברקו: מי – – – שמסית, זה רק אתם.

ענת ברקו: זה לא הוא.

אחמד טיבי: – – וכתב בטוויטר: ידיהם של הח"כים עודה וטיבי טבולות בדם הנרצחים מחלמיש.

ענת ברקו: הוא צודק.

ענת ברקו: האו צודק בהחלט.

אחמד טיבי: מדובר בהסתה פרועה.

אחמד טיבי: מילא הוא עשה ריטוויט לעיתונאי שפל, אבל כאשר מדובר בשר, הדברים מקבלים חומרה שבעתיים.

אחמד טיבי: מאז הדברים האלה, עמיתי ואני מקבלים איומים.

אחמד טיבי: אם מישהו חושב שבאמצעות ההסתה הזאת של השר ארדן, של השר ליברמן, של אקוניס, של מירי רגב והחבורה הזאת, כולל חברי כנסת – –

עודד פורר: בינתיים ההסתה שהובילה לדם זו ההסתה שלך – – –

אחמד טיבי: – – יצליחו לשנות כהוא זה את העמדה שלי או שלנו שמסגד אל-אקצא הוא מקום תפילה ומסגד למוסלמים.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: הם טועים.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אני חוזר ואומר למול האיומים האלה: מסגד אל-אקצא הוא מקום תפילה למוסלמים.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: ) אני גם רוצה לומר לאלה שחושבים שאנחנו לא צריכים להיות ביום שישי, לא בתפילות ולא בירושלים ולא ברחוב צלאח א-דין, ולא בבאב אל-אסבאט: אתם השתגעתם?

אחמד טיבי: אתם מצפים ממנהיג, ממנהיגים, לא להיות עם העם, עם הציבור, עם האנשים, רק כי יש קמפיין – – –

ענת ברקו: – – – לא להסית.

ענת ברקו: לא להסית.

אחמד טיבי: ואתם חושבים שהאמירה שאנחנו חפצי חיים ולא מוות זאת הסתה, אבל חיים בכבוד, חיים עם זכויות, עם גישה חופשית לתפילה, בלי גלאי מתכת, בלי שרוולים – –

ענת ברקו: בלי לרצוח שוטרים.

ענת ברקו: בלי לרצוח שוטרים.

אחמד טיבי: – – בלי אמצעים של ניסיון לשנות את הסטטוס קוו.

עודד פורר: – – –

ענת ברקו: בלי לרצוח שוטרים.

עודד פורר: אם לא ירצחו – – –

אחמד טיבי: דעתנו ידועה לכול, ואמרנו את דעתנו.

ענת ברקו: בלי לרצוח שוטרים.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אני לא רוצה להצטדק אפילו בפני אף אחד מכם.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת ענת ברקו – – –

ענת ברקו: אתה משנה את הסטטוס קוו – – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה – – –

אחמד טיבי: יש כאן שינוי של הסטטוס קוו.

אחמד טיבי: יש כאן ניצול לרעה של מה שקרה.

נאוה בוקר: – – –

ז'קי לוי: יש שינוי.

ז'קי לוי: הם עשו רצח.

ענת ברקו: כן.

ענת ברקו: נו, זה שינוי של הסטטוס קוו, רצחו שוטרים – – –

נאוה בוקר: זה לא רק השוטרים – – –

בצלאל סמוטריץ': ששש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת נאוה בוקר – – –

ענת ברקו: ועוד אנשים נרצחו.

ענת ברקו: בושה וכלימה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת טיבי ברשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נקשיב לו גם אם דבריו לא נעימים לאוזנינו.

ענת ברקו: אחר כך אני אענה לו בנאום שלי.

ענת ברקו: הוא יקבל תשובה.

אחמד טיבי: ולכן, גם כשהדברים לא נראים נוחים לכם, הם הדברים של כלל הציבור הערבי, הם הדברים והעמדה של הרשימה המשותפת כולה, שנמשיך להתנגד לכל שינוי בסטטוס קוו, נמשיך להתנגד ונאמר – –

ענת ברקו: אז לא ירצחו שוטרים?

אחמד טיבי: – – שאל-קודס, ירושלים המזרחית, היא שטח כבוש – – –

ענת ברקו: ממי?

ענת ברקו: ממי?

ענת ברקו: ממי היא נכבשה?

אחמד טיבי: ומסגד אל-אקצא נמצא תחת שלטון זר והוא שטח כבוש.

ענת ברקו: ממי היא נכבשה?

ענת ברקו: תגיד ממי היא נכבשה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת ענת ברקו.

אחמד טיבי: ולכן העמדה הזאת היא עמדה פוליטית.

ענת ברקו: ממי היא נכבשה?

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת ברקו, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אחמד טיבי: היא עמדה עקרונית.

ענת ברקו: אבל רק ממי היא נכבשה?

אחמד טיבי: לא רק שהיא עמדה לגיטימית.

אחמד טיבי: היא חובה פוליטית ומוסרית של הנהגת הציבור הערבי.

ענת ברקו: ממי היא נכבשה?

אחמד טיבי: עכשיו, זה מה שמפריע לכם, שאנחנו מבטאים את העמדה הזאת.

אחמד טיבי: אתם חושבים שבאמצעות מקהלה של הסתה עד כדי התרת דם תצליחו לשנות את העמדה הזאת.

אחמד טיבי: ואני אומר לכם, לעולם העמדה הזאת לא תשתנה.

אחמד טיבי: נמשיך לדבוק בעיקרון הזה.

אחמד טיבי: זה מזכיר לי, (אומר בערבית: זה מזכיר לי את מה שאמרתי כאשר היושב-ראש המנוח יאסר ערפאת היה במצור), כאשר אבו עמאר היה במצור.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אחי, העושקים עברו את הגבול והעושק פגע במסגד אל-אקצא.

אחמד טיבי: מסגד אל-אקצא מקום תפילה למוסלמים.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: )

נאוה בוקר: אתה מתגעגע לערפאת.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: מסגד אל-אקצא הוא מקום תפילה למוסלמים.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: ) מסגד אל-אקצא הוא מקום תפילה למוסלמים.

אחמד טיבי: נקודה.

אחמד טיבי: תודה.

ענת ברקו: הוא רוצה להחליף את אבו מאזן.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איימן עודה – – –

ענת ברקו: טיבי מתגעגע לערפאת ורוצה להחליף את אבו מאזן – – –

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

ענת ברקו: הוא אמר משהו על הפיגוע בחלמיש?

ענת ברקו: הוא לא אמר כלום על הפיגוע בחלמיש – – –

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך, בבקשה.

יעקב מרגי: למה אין רשימת דוברים?

ענת ברקו: – – –

בצלאל סמוטריץ': בבקשות רשות דיבור לא שמים רשימות דוברים, אבל כל חברי הרשימה המשותפת נרשמו לדבר.

ענת ברקו: אפשר גם לדבר?

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת וחברות הכנסת, הפעם חברת הכנסת זהבה גלאון הצטרפה למקהלה ותקפה את הרשימה המשותפת.

ענת ברקו: אוי, אוי, אוי – – –

איימן עודה: תקפה אותנו פעמיים.

קריאות: – – –

ענת ברקו: הפעם אתם מעודדים רצח.

איימן עודה: תקפה אותנו פעמיים.

נאוה בוקר: למה?

נאוה בוקר: כי היה קשה לכם לגנות – – –

איימן עודה: רציתי להשתמש במונח שטבע שייקספיר: הגם אתה, ברוטוס?

ענת ברקו: אה, הגם אתה – – –

איימן עודה: אבל הסופר אמיל חביבי אולי הסביר את זה בצורה אפילו יותר יפה.

איימן עודה: הסופר אמיל חביבי בשנות ה-90 קרא מאמר נוראי של יזהר סמילנסקי שהאשים את כל העם הפלסטיני בביצוע פיגועים, וזה סמילנסקי שכתב:

איימן עודה: חִרְבֶּת חִזְעָה – – –

ענת ברקו: – – – הרבה פלסטינים עושים את זה.

ענת ברקו: לא כולם, אבל הרבה.

איימן עודה: אז אמיל חביבי סיפר, בגלל העמדות השמאלניות, המוסריות, של סמילנסקי, אמר: רציתי לקום בבוקר, בשעה 05:00, ולאסוף את כל עותקי עיתון "הארץ" כי לא רציתי שהערבים יראו שסמילנסקי, יש לו גישה גזענית, כי אמר: אם אחד כמו סמילנסקי יש לו העמדה הגזענית הזאת, אז הערבים יאבדו תקווה בשותפות יהודית-ערבית.

איימן עודה: כל כך יפה, כל כך רגיש.

איימן עודה: ואני רוצה לספר לחברת הכנסת גלאון עוד סיפור, דווקא של לב טולסטוי.

איימן עודה: הוא סיפר על אימא שהייתה עם שלושת בניה על מגלשה על השלג, כשסוס הוביל את המגלשה – – –

ענת ברקו: המעגל – – –

איימן עודה: פתאום היא זיהתה זאבים שרודפים אחרי המגלשה.

איימן עודה: היא פחדה נורא, אז חשבה, אולי תזרוק ילד אחד מהילדים, וכך הזאבים יאכלו את הילד ויעזבו אותה עם שני הילדים שלה.

איימן עודה: אבל עם האוכל בא התיאבון, והזאבים – –

ענת ברקו: זה בדיוק מה שקורה לך.

איימן עודה: – – שאכלו את הילד הראשון – –

ענת ברקו: זה בדיוק מה שקורה לכם.

איימן עודה: – – רצו לאכול עוד ילדים.

ענת ברקו: עם האוכל בא התיאבון.

איימן עודה: אז אכלו את שאר הילדים.

ענת ברקו: עם האלימות בא התיאבון.

איימן עודה: אכלו אותם, וגם את הסוס.

איימן עודה: מי שחושב להפקיר את האוכלוסייה הערבית ולזרוק אותם לפאשיסטים כמוך – –

ענת ברקו: – – – זו הבעיה שלכם.

איימן עודה: – – בסופו של דבר הפאשיסטים כאן יאכלו אותה בעצמה.

איימן עודה: אני מוכרח לומר שזו לא דרכה של חברת הכנסת זהבה גלאון.

איימן עודה: אני כל כך מעריך את האומץ שלה.

נאוה בוקר: היא לא זימרה על פי החליל שלכם.

איימן עודה: אני מעריך את היושרה.

איימן עודה: אני מעריך את המאבק האמיתי, הערכי, נגד הכיבוש.

איימן עודה: חברת הכנסת גלאון, פה טעית, ורציתי להעיר לך על זה.

איימן עודה: אני מקווה שתחזרי בך מהטעות הקשה הזאת.

איימן עודה: תודה.

מאיר כהן: היא ביקשה שאתם תגנו רצח.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מאיר כהן: היא ביקשה שאתם תגנו רצח.

מאיר כהן: מה – – – בזה?

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אבו ערר, חבר הכנסת טלב אבו ערר – מוותר; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מוותר; חבר הכנסת ג'מעה אזברגה – אדוני מוותר גם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור, אם כן, כעת להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חברי, תפסו נא מקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצביעים על הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 23), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מאיר כהן מסיר את ההסתייגות בשם כל מפלגת יש עתיד, נכון?

בצלאל סמוטריץ': אז אין לנו כרגע הסתייגויות בכלל לחוק.

בצלאל סמוטריץ': ההסתייגות היחידה שהייתה לסעיף 2 הוסרה, לכן אנחנו נצביע כעת על כל החוק כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 1–3 – 48 נגד – 9 נמנעים – 5 סעיפים 1–3 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 48 תומכים, תשעה מתנגדים, חמישה נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה, ואנחנו עוברים מייד להצביע עליה בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 24 בעד החוק – 47 נגד – 9 נמנעים – 5 חוק המפלגות (תיקון מס' 23), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע, רגע, שנייה.

בצלאל סמוטריץ': 47 תומכים, תשעה מתנגדים, חמישה נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': הודעה, בבקשה, לאדוני סגן המזכירה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון מס' 17), התשע"ז–2017.

נאזם בדר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני סגן המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': כעת הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יואב קיש, ואחריה נצביע על הודעתו.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום י' באדר התשע"ז, 8 במרס 2017, להעביר את הצעות החוק האלה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, לשם הכנתן לקריאה ראשונה: הצעת חוק למניעת מפגעים, התשע"ז–2016, פ/3590/20; הצעת חוק למניעת מפגעים, התשע"ו–2015, פ/2316/20.

): חברי הכנסת מוטי מרדכי יוגב ורוברט אילטוב ביקשו להעביר את הצעות החוק האמורות לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעות החוק מוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): יש לי עוד שתיים כאלה, אז תוסיף אותי כדי שלא אצטרך ללכת, או שאני אצטרך ללכת?

בצלאל סמוטריץ': אני אוסיף אותך, לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת להצבעה, חברים, על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': החוק למניעת מפגעים, העברתו מוועדת הפנים לוועדת חוקה.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 25 בעד ההצעה – 56 נגד – 3 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – מניעת רעש ממערכת כריזה בבית-תפילה), התשע"ז–2016; ואת הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – איסור שימוש במערכת כריזה בבתי-תפילה), התשע"ו–2015, מוועדת הפנים והגנת הסביבה לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': לפרוטוקול, אני מבקש להוסיף את הצבעתו – – בעד?

): בעד.

בצלאל סמוטריץ': – – בעד של חבר הכנסת יואב קיש.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, יש לנו 57 תומכים מול שלושה מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': הודעת – – –

): יש לי עוד שתי הצעות חוק.

בצלאל סמוטריץ': הודעת יושב-ראש הוועדה התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת להודעה נוספת של יושב-ראש ועדת הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום י"ח בתמוז התשע"ז, 12 ביולי 2017, להעביר את הצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני, התשע"ז–2017, פ/4141/20, לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה אליו.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה, ולהעביר את הצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני מוועדת הכלכלה לדיון בוועדת המדע והטכנולוגיה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצביע כעת על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 26 בעד הצעת ועדת הכנסת – 66 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני, התשע"ז–2017 מוועדת הכלכלה לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 67 – כולל יושב-ראש ועדת הכנסת – תומכים, מתנגד אחד.

בצלאל סמוטריץ': הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, הודעה שלישית, בבקשה.

): יש פה הסכמות, זה בסדר.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ה בתמוז התשע"ז, 19 ביולי 2017, להעביר את הצעת חוק לתיקון – –

קריאה: – – –

): כן, הראשון.

): כן.

): – – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קרן חברתית להשקעות במקרקעין), התשע"ז–2017, פ/4271/20, לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה ובהצעות חוק נוספות לשם הכנתן לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת הכספים ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה אליו.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה, ולהעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה מהוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה ובהצעות חוק נוספות לדיון בוועדת הכספים.

): אבקש את אישורה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצביע כעת גם על הודעתו השלישית של יושב-ראש ועדת הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': אתה מספיק להצביע, חבר הכנסת קיש?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 27 בעד הצעת ועדת הכנסת – 64 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (קרן חברתית להשקעות במקרקעין), התשע"ז–2017, מהוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה ובהצעות חוק נוספות לוועדת הכספים נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 64 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': גם הודעתו הזו – חבר הכנסת איימן עודה גם הוא מבקש לפרוטוקול לצרף את הצבעתו בעד.

בצלאל סמוטריץ': גם הודעה זו התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/722; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23112; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תיקון), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני מציג את הצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק אשר יזמתי, הצעת חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תיקון), התשע"ז–2017.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק זו נולדה כתוצאה מדיוני מעקב של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על יישום רפורמת המזון, שבהם עלתה סוגיה בעייתית זו וההבנה שנדרשת הצעת חוק על מנת לפתור את המחלוקות.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק זו מדגישה את חשיבותה של הכנסת באחד מתפקידה החשובים, אשר לעתים נשכח – פיקוח אחר הממשלה ואחר יישום החוקים והתקנות.

מיכאל מלכיאלי: במהלך דיוני הוועדה התברר כי ישנן מחלוקות לגבי חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע"ו–2015, בין משרדי הממשלה ובין המרכז לשלטון מקומי.

מיכאל מלכיאלי: לפי המוצע בהצעת חוק זו, בשר עוף שחוט היוצא מבתי-השחיטה ואשר לא עבר פעילות ייצור יהיה חייב בבדיקת משנה אחת בלבד, גם אם עצר בדרך בבית-הקירור או במרכז לוגיסטי.

מיכאל מלכיאלי: בשר עוף שיצא מבית-השחיטה ועבר פעילות ייצור יהיה חייב בבדיקת משנה לפי חוק העזר במידת הצורך.

מיכאל מלכיאלי: בכל מקרה לא ייגבו אגרות לפי חוק העזר העירוני בעד בדיקות משנה, אלא רק לפי הקבוע בחוק הגנה על בריאות הציבור.

מיכאל מלכיאלי: מוצע כי חיוב באגרה בעד בדיקות משנה ובאגרה בעד הפיקוח הווטרינרי לא יחולו על בשר עוף המיועד לייצוא.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת הדין נעה בן שבת, אשר לבקשתי הכינה את הצעת החוק ביחד עם נציגי המשרדים הרלוונטיים, ולמנהלת הוועדה, אתי, שעבדו ביחד עם המשרדים הרלוונטיים – בריאות, חקלאות ומשפטים.

מיכאל מלכיאלי: ובוודאי ליושב-ראש הוועדה מר אלי אלאלוף, שהקדיש את מלוא עוצמתו על מנת לקדם את החוק הזה להגיע לשלב הזה.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק זו הוגשה ללא הסתייגויות, ואני מבקש ממליאת הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אין בקשות דיבור.

אחמד טיבי: אין הסתייגויות.

אחמד טיבי: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 28 בעד סעיפים 1–5 – 49 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

אחמד טיבי: איך נדלק אצל ג'מאל זחאלקה כחול, למרות שהוא לא נמצא?

קריאה: – – – בעד החוק.

יחיאל חיליק בר: השתלט – – – ועדת חקירה.

אחמד טיבי: זה חלומו של כל פוליטיקאי, להיות נוכח גם כשהוא לא כאן.

קריאה: – – –

רויטל סויד: זה – – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אבו עראר וחבר הכנסת ג'מעה אזברגה תומכים ומצטרפים לתמיכה בחוק, לכן זה הופך להיות 51 נגד אפס.

אחמד טיבי: עכשיו עוברים לקריאה השלישית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 44 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תיקון), התשע"ז–2017, נתקבל.

רויטל סויד: – – –

אחמד טיבי: ג'מאל יצא מהאולם.

מיקי רוזנטל: רגע, טיבי, תתחיל מההתחלה, תוסיף אותי.

אחמד טיבי: 44, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: כולל מיקי רוזנטל – 45.

אחמד טיבי: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: [מס' כ/700; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 21595; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 43).

אחמד טיבי: מי מציג?

אחמד טיבי: חבר הכנסת כבל.

אחמד טיבי: כבל, תתרומם.

אחמד טיבי: איתן כבל, קראתי לך.

איתן כבל: הלכתי לראות איפה זחאלקה.

אחמד טיבי: הוא כאן.

ענת ברקו: במגנומטר עכשיו, הוא פשוט עובר את המגנומטר.

אחמד טיבי: כבל, הכנסת מחכה לך.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, סליחה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים נכבדים, רשמת פרלמנטרית, הצעת החוק הזאת, הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 43) – בהצעת החוק הזאת מוצע לקבוע כי בעל זיכיון לשידורי רדיו יהיה רשאי להקצות הקצאה שונה של זמן תשדירי פרסומת ברדיו, כלומר יהיה רשאי להקצות בכל שעת שידור יותר מתשע דקות לתשדיר פרסומת, ובלבד שזמן השידור המצטבר בחודש של תשדירי פרסומת לא יעלה על זמן השידור המרבי בחודש המחושב לפי תשע דקות של תשדירי פרסומת בכל שעה, כפול מספר הימים באותו החודש.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, האמת היא שהצעת החוק כפי שהונחה במקור הייתה הצעת חוק שאני גם אמרתי למציעים שאין סיכוי בעולם שאנחנו נסכים להעביר אותה – חאג', אתה זוכר את הדיון בעניין הזה?

איתן כבל: והוועדה הצליחה, יחד עם משרדי הממשלה, לשכנע גם את המציעים לשנות את ההצעה, ובהתאם לכך אנחנו אישרנו אותה, ואני חושב שהיא הצעה ראויה, טובה, נכונה, שגם עושה סדר בשוק.

איתן כבל: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אין בקשות דיבור, אין הסתייגויות.

אחמד טיבי: עוברים להצבעה בקריאה שנייה להצעת החוק.

אחמד טיבי: חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 43), נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 30 בעד סעיף 1 – 31 נגד – 7 נמנעים – 1 סעיף 1 נתקבל.

אחמד טיבי: 31 בעד, שבעה מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

עיסאווי פריג': – – –

אחמד טיבי: למה הכוונה שלך?

אחמד טיבי: הצבעה מס' 31 בעד החוק – 31 נגד – 9 נמנעים – 1 חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 43), התשע"ז–2017, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 31, תשעה מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אני אומר, אנחנו רוצים – – – התחנות האזוריות, אבל בחלקן הגדול – – –

חיים ילין: למה מגיע לו – – –

אחמד טיבי: זאת העדפה מתקנת לכפר קאסם, בבקשה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני רואה שאנחנו נותנים הטבה וצ'ופר לתחנות הרדיו האזוריות, אבל אולי מילה על הדרך.

עיסאווי פריג': חלק מהתחנות מתייקות ח"כים ב-black list ולא מעלים אותם שנים על גבי שנים, אם זה במגזר הערבי או במגזר היהודי.

עיסאווי פריג': גם להן לא צריכים חקיקה מסוימת, לתשומת לבך, אדוני.

עיסאווי פריג': תודה.

אחמד טיבי: הדברים החשובים שלך נרשמו, לגבי רשימות שחורות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ההצבעה הייתה בקריאה שלישית, ולכן החוק התקבל בקריאה שנייה ושלישית, חוק הרשות השנייה (תיקון מס' 43).

אחמד טיבי: [מס' כ/720; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 23076; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים.

אחמד טיבי: אסדרה, יעני רגולציה.

אחמד טיבי: מי מגיש?

אחמד טיבי: דוד אמסלם, אסדרה, מר אסדרה בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד אמסלם: בגדול, מדובר היום על פי החוק שבכל פיצוצייה צריכים לשים כמעט שבעה שלטים: אחד, אסור למכור סיגריות; אחד, אסור למכור סיגריות לפני גיל 16; אחד, אסור אלכוהול וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אמרתי: הרבה פעמים בפיצוציות קטנות, אתה חושב שזה חלק מהעיצוב של הפיצוצייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אכרם חסון – כאן באמת אני רוצה להודות לו על כך – רצה לצמצם את כל הביורוקרטיה ובעצם לעשות שלט אחד, שיהיה בו כתוב את כל מה שצריך.

דוד אמסלם: האמת היא, אני אספר לכם סוד, חשבתי שבהצעת חוק הזאת, בערך שלוש-ארבע דקות נדון בה בוועדה.

דוד אמסלם: זה נשמע מאוד הגיוני, זה גם חוסך לבעל הפיצוצייה וגם מסדיר את הקריאה – במקום שאתה תתחיל לנוע כמו וישר כמעט ולקרוא את כל השלטים, אתה מקבל את האינפורמציה באופן מרוכז.

דוד אמסלם: אתם לא תאמינו, אני פתאום מצאתי את עצמי דן על החוק הזה שעתיים, עם סמכויות של שרים – בקיצור, הייתי יכול לכתוב על זה כמעט מערכון.

דוד אמסלם: לכן, בגדול, מה שאנחנו מבקשים זה לאחד את כל השלטים, ככה שלבעל עסק יהיה שלט אחד, בעלות של שלט אחד.

דוד אמסלם: הוא לא יצטרך לקנות שבעה או שמונה שלטים.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון כמעט בכל פרמטר שאנחנו בוחנים את זה, וכאן, שוב, בהזדמנות זו, לפני שאני יורד, קודם כול אני מבקש מכל חברי הכנסת כמובן להצביע עבור הצעת החוק.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות שוב לחבר הכנסת אכרם חסון, שיזם את הצעת חוק הזאת.

דוד אמסלם: בסך הכול הוא בא להקל גם על הביורוקרטיה וגם לסייע לעסקים הקטנים בהוצאות שלהם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש הסתייגויות של השר ליצמן?

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

קריאה: אפילו ליצמן הוריד.

אחמד טיבי: הוריד.

אחמד טיבי: ואתה?

אחמד טיבי: אתה היית רשום?

אחמד טיבי: אורי אריאל לא היה רשום.

אחמד טיבי: חברי הכנסת של מרצ, האם אתם רוצים לדבר ולהסתייג?

אחמד טיבי: כי אתם רשומים.

אחמד טיבי: זה חוק האסדרה, באל"ף.

קריאה: מוותרים.

אחמד טיבי: מוותרים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, רבותי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 32 בעד סעיפים 1–5 – 46 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 46, מתנגד אחד, אין נמנעים – – –

קריאה: אחת, לא אחד.

קריאה: אחת.

אחמד טיבי: אחת, אחת?

קריאה: אחת.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: עכשיו, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית רבותי.

אלעזר שטרן: החוק הבא זה – – – הצבעה מס' 33 בעד החוק – 42 נגד – 2 נמנעים – אין חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 42, שני מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה עברה בקריאה שנייה ושלישית, רבותי.

אחמד טיבי: [מס' כ/715; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 22803; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: ההצעה הבאה – חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 20).

אחמד טיבי: תציג חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מתכבדת להציע את הצעת החוק בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 20) – רק תהיו קצת בשקט, חברים, מרב.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אפשר לבקש שקט בשבילי?

אחמד טיבי: נא לפזר את ההפגנה פה של הקואליציה.

אחמד טיבי: ביטן, דודי, אתם מפריעים לדוברת.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שלי, ואלי הצטרפו חברות הכנסת מרב מיכאלי ואורלי לוי אבקסיס, והיא נועדה לסייע לנפגעי עבירות מין בהתמודדות עם ההליך הפלילי נגד הפוגע בהם ולסייע במימוש זכויותיהם במסגרת ההליך הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שתדעו שזהו מהלך היסטורי, שבו בפעם הראשונה ישנה הכרה בסיוע המשפטי בחוק, ללא מבחן כלכלי, ללא עמידה בתנאי סף כלכליים.

שולי מועלם-רפאלי: נפגעי עבירות מין נאלצים, בנוסף לפגיעה הקשה בהם, להתמודד עם ההליך הפלילי המתנהל נגד הפוגע בהם.

שולי מועלם-רפאלי: הליך זה מציב בפני נפגעי העבירות הללו קשיים רבים, בין היתר בשל הצורך לתאר את הפגיעה שחוו שוב ושוב ואת הטראומה הקשה שנפגעו ממנה.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר אף עלול להחמיר את המצוקה הקשה שהם שרויים בה בשל העבירה שבוצעה בהם.

שולי מועלם-רפאלי: יתר על כן, לרוב נפגעי העבירה אין היכרות עם ניהול ההליך הפלילי על שלביו, ובכלל זה הם אינם יודעים מהן זכויותיהם במסגרתו, והם מתקשים לפנות אל הרשויות ולאתר מידע הנוגע להליך.

שולי מועלם-רפאלי: לפיכך, אנחנו מציעות לעגן בחוק הסיוע המשפטי, התשל"ב–1972, את זכותם של נפגעי עבירות מין חמורות לקבל ליווי משפטי במסגרת ההליך הפלילי המתנהל נגד הפוגע ולקבל ייעוץ וסיוע משפטיים מטעם המדינה במימוש זכויותיהם לפי כל דין, ובכלל זה הזכויות המוקנות להם מכוח חוק זכויות נפגעי עבירה, התשס"א–2001, כגון הזכות להביע בפני הרשויות עמדה בשלבים שונים של ההליך הפלילי והזכות לקבל מידע ועדכונים בדבר ההליך.

שולי מועלם-רפאלי: הליך פלילי לעניין ההסדר המוצע יכלול גם הליכים הנוגעים לריצוי העונש על ידי מי שהורשע בביצוע עבירת המין.

שולי מועלם-רפאלי: מוצע כי הליווי והסיוע יינתנו גם במסגרת הליך מינהלי הנוגע למימוש הזכויות האמורות.

שולי מועלם-רפאלי: מוצע כי ליווי וסיוע זה יינתנו על ידי לשכת הסיוע המשפטי, וזאת מבלי שנפגע עבירת המין יידרש לעמוד במבחני זכאות כלשהם.

שולי מועלם-רפאלי: העיגון בחקיקה של הזכות של נפגעי עבירות מין חמורות לקבל ליווי, ייעוץ וסיוע כאמור, צפוי להקל עליהם במגעיהם עם הרשויות המעורבות בהליך הפלילי, ובין השאר הוא יאפשר להם לעמוד בקשר ישיר ורציף עם הגורמים במערכת אכיפת החוק.

שולי מועלם-רפאלי: כך, נפגעי עבירות מין חמורות יחושו פחות חסרי אונים במהלך ההליך הפלילי.

שולי מועלם-רפאלי: מוצע כי ההסדר יחול על עבירות המין החמורות ביותר, שהן עבירות אינוס, בעילה אסורה בהסכמה כשמדובר בקטין, מעשה סדום ועבירות מין במשפחה ובידי אחראי על חסר ישע.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק המקורית שלנו ביקשה להחיל את ההסדר גם על שלב החקירה וכן על הייצוג בהליכים האזרחיים.

שולי מועלם-רפאלי: כמו כן, במסגרת הדיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, סברה הוועדה כולה שנכון היה להחיל את ההסדר על עבירות מין נוספות, ובמיוחד עבירות של מעשים מגונים בקטינים.

שולי מועלם-רפאלי: אולם, נוכח אילוצים תקציביים, לא ניתן היה בשלב הזה להרחיב את ההסדר, ולבקשת הוועדה ולבקשת חברות הכנסת מגישות ההצעה וכל חברי וחברות הכנסת שהיו מעורבים בהליך הזה, אנחנו נבחן את זה שוב.

שולי מועלם-רפאלי: נאמרו לפרוטוקול דברים ברורים על ידי עורך הדין גלעד סממה, העומד בראש הסיוע המשפטי במשרד המשפטים, ועל ידי אנשי הפרקליטות, על ידי אנשי ייעוץ וחקיקה של משרד המשפטים, שהדרך שאותה התחלנו הולכת ומתקדמת, הייעוץ המשפטי ילך ויתרחב.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להודות לחברתי שרת המשפטים על התמיכה והסיוע בקידום החוק; מודה לחברות הכנסת מרב מיכאלי ואורלי לוי אבקסיס; לחברת הכנסת יעל גרמן שהובילה את דיוני הוועדה בחוק הזה, ולכל חברי וחברות הכנסת שהתגייסו במהלך הדיונים ובהצבעות.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת מחברי וחברות הכנסת כולם לתמוך בהצעת חוק חשובה ופורצת דרך זו בקריאה השנייה והשלישית, מתוך כוונה להמשיך את ההליך של הרחבת הסיוע המשפטי גם לגבי ההליכים של תהליך החקירה, וזה מהלך שנצטרך לעשות עם המשרד לביטחון פנים, ובעזרת ה' ביתר שאת בהליכים האזרחיים.

שולי מועלם-רפאלי: היו כמה הצעות שעלו לדיון, ובשלב הזה כולן לא נכנסו בהצעת החוק.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו כולנו מתכוונים להמשיך את הדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מרב מיכאלי – כמה הסתייגויות – תדבר כחמש דקות, אבל היא רשאית לדבר יותר גם.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני רוצה להחרות להחזיק אחרי חברתי חברת הכנסת מועלם, שאני מודה לה שבאמת דחפה את החוק הזה קדימה כמו שהיא עשתה, ולהגיד חד-משמעית שמדובר בחוק היסטורי.

מרב מיכאלי: חברות וחברים, נפגעות ונפגעי עבירות מין הם אנשים בודדים בצורה בלתי רגילה.

מרב מיכאלי: הקושי שצריך להתמודד אתו במציאות של פגיעה מינית, אי-אפשר לתאר אותו במילים.

מרב מיכאלי: והעובדה שהיום יעמוד לצדה או לצדו סיוע משפטי חינם מהמדינה בשביל לעזור לה או לו לצלוח את ההליך הכל-כך קשה, כל כך כואב הזה, של לחוות מחדש את הפגיעה, של להצטרך להוכיח לעולם שזה היה באמת, שאת לא ממציאה, שאין לך פה איזו אג'נדה נסתרת, שאת לא רוצה להתנקם באף אחד, שאת לא רוצה לגרום נזק לאף אחת או אחד בעולם, זה שהיום יעמדו לצדה עורכות ועורכי דין שזאת העבודה שלהם, שהמדינה מספקת אותם, זאת באמת פריצת דרך היסטורית, לא פחות מזה.

מרב מיכאלי: אני הגשתי כמה הסתייגויות שהן בדיוק הדברים שדיברה עליהם חברתי – הצורך להרחיב בעצם את הסיוע הזה לנקודת ההתחלה, להגעה למשטרה, להגשת התלונה, לחקירה, שזה בעצם מה שיקבע במידה רבה אם בכלל יהיה או לא יהיה הליך משפטי ואיך הוא ייראה.

מרב מיכאלי: אנחנו נגיע לשם, אני בטוחה בזה.

מרב מיכאלי: הדבר הנוסף הוא באמת הצורך להרחיב את הליווי הזה לדבר שכמעט לא קיים היום במדינת ישראל, וזה באמת תביעה נזיקית, תביעה אזרחית.

מרב מיכאלי: צריך לזכור שהרף לתביעה אזרחית נמוך יותר מאשר הרף לתביעה פלילית, ופעמים רבות – אפשר כמובן ללוות הרשעה פלילית בפיצוי, שזה דבר ראוי שיקרה, אבל אנחנו צריכות וצריכים להתחיל להשתמש במשפט האזרחי באותם מקרים שבהם אנחנו לא יכולות להגיע לרף ההרשעה הפלילית, אבל אין ספק שבית-משפט אזרחי נזיקי יכול וצריך לאפשר לנפגעת או לנפגע לקבל מהפוגע פיצוי על הנזק שנגרם לה או לו, וזה באמת נזק שמגיע עליו פיצוי דרמטי.

מרב מיכאלי: גם לזה אנחנו נגיע, וכמו שאמרה חברתי, כבר עכשיו יש התחייבות של הסיוע המשפטי שלכל הציבור שנכנס או נכנסת בגדר הסיוע המשפטי, בגדר הזכות לסיוע המשפטי כבר היום, בלי קשר לעילה, בעצם תתבצע פנייה יזומה לכל מי שהפרקליטות תדווח שמתבצע בעניינם הליך פלילי, והם יוכלו כבר עכשיו לקבל את הפנייה היזומה הזאת מהסיוע המשפטי ליזום הליך אזרחי.

מרב מיכאלי: אני רוצה לחזור ולברך.

מרב מיכאלי: אני אמשוך, אדוני, ברשותך, את ההסתייגויות שלי, אנחנו לא נצביע עליהן, ורק שוב להודות לכל העושות והעושים במלאכה, וזה באמת יום גדול, גדול, גדול.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש בקשות רשות דיבור.

אחמד טיבי: חברי הכנסת של מרצ.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: מוותרים, כולכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גם שולי, כי דיברת.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 1 – 47 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 47, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: התקבלה בקריאה שנייה, עכשיו בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 35 בעד החוק – 46 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 46, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: החוק עבר בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: רבותי, תודה רבה.

אחמד טיבי: [מס' כ/714; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 22969; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנו עוברים להצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון מס' 17), התשע"ז–2017.

אחמד טיבי: יעל גרמן תציג.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, נכבדי השרים, חברי וחברותי, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון מס' 17), התשע"ז–2017.

יעל גרמן: הצעת חוק זו היא פרי הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון ואחרים.

יעל גרמן: היא נועדה לקבוע כמה הסדרים משלימים לחוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים), התשט"ו–1955, הנוגעים למתן עדותם של ילדים בבית-המשפט, ושנועדו להתאים את תנאי העדות לילדים באופן כזה שיאפשר גביית עדות מדויקת יותר, לסייע לבית-המשפט להגיע לחקר האמת, וכן לצמצם את הפגיעה האפשרית באותם ילדים עקב מתן העדות.

יעל גרמן: חוק הגנת ילדים קובע הסדרים מיוחדים לעניין חקירת והעדת ילדים שטרם מלאו להם 14 שנים.

יעל גרמן: זאת, בעבירות מין ובעבירות אלימות בתוך המשפחה, החורגים מדיני הראיות הרגילים, שנקבעו נוכח הקושי הרב הטמון בחקירת ילדים צעירים, במיוחד בעבירות חמורות.

יעל גרמן: נוכח הניסיון שנצבר במהלך השנים, הצעת החוק מבקשת לקבוע כמה הסדרים משלימים ונוספים: מוצע לקבוע כי במקרה שבו התיר חוקר ילדים את עדותו של ילד, חוקר הילדים שחקר את הילד יהיה נוכח בעת מתן עדות הילד בבית-המשפט, גם אם הוא טרם העיד בעצמו.

יעל גרמן: כמו כן, מוצע להבהיר שחוקר הילדים רשאי יהיה להתנות את גביית העדות שלא בנוכחות הנאשם, כך שתיעשה באמצעות מערכת טלוויזיה במעגל סגור ולא בדרך אחרת.

יעל גרמן: מוצע לקבוע שחקירה נגדית של ילד נפגע עבירה המנויה בחוק, או שהעבירה בוצעה בנוכחותו, לא תיעשה ישירות על ידי הנאשם, אלא על ידי סנגורו.

יעל גרמן: זאת כדי להבטיח שהילד יוכל למסור עדות חופשית, וכן כדי למנוע את המצוקה שתיגרם לילד מחקירתו בידי מי שמואשם בפגיעה בו.

יעל גרמן: אם הנאשם לא מיוצג, ימנה לו בית-המשפט סנגור לשם כך, ולא יהיה מקרה שבו הנאשם יחקור את הילד.

יעל גרמן: בנוסף, מוצע לקבוע כי בית-המשפט יהיה רשאי להורות על התאמת השאלות המופנות לילד ליכולותיו, וכן לקבוע הוראות לעניין משך החקירה הנגדית.

יעל גרמן: כל זאת בהתבסס, בין היתר, על מסקנות מחקר מקיף שנערך בארץ לאחרונה, שהצביע על כך שלהתאמת משך החקירה והשאלות ליכולת ההבנה של הילד השלכה משמעותית על יכולתו למסור עדות מלאה ומדויקת.

יעל גרמן: עוד מוצע לקבוע שככלל תישמע עדות של ילד נפגע עבירה, או שעבירה בוצעה בנוכחותו, ביום אחד, ואם בית-המשפט לא סיים לשמוע את הילד ביום אחד, כך שהעדות לא יכלה להישמע ברציפות, הרי שבית-המשפט יחקור אותו יום אחר יום, ואם לא, עליו לנמק זאת.

יעל גרמן: מוצע לקבוע הסדרים דומים לעניין איסור חקירה בידי נאשם ושמיעת הקטין ברציפות גם בחוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), התשי"ח–1957, להלן: חוק חקירת עדים, שיחול בין היתר על קטינים שמלאו להם 14 שנים ושנפגעו מעבירה חמורה המנויה בחוק חקירת עדים האמור.

יעל גרמן: בנוסף, מוצע לקבוע כי בכל בית-משפט יוקצה חדר או מקום שישמש קטינים נפגעי עבירה למתן עדותם בבית-המשפט, זאת לאחר תיאום מראש.

יעל גרמן: זאת, מבלי לגרוע מהחובה הקיימת היום לפני חוק זכויות נפגעי עבירה, להקצות לכל נפגע עבירה חדר או מקום לשם המתנה לעדות.

יעל גרמן: עוד מוצע לקבוע כי בבתי-משפט חדשים שייבנו יוקצה לקטינים חדר המתנה נפרד המותאם לצורכיהם.

יעל גרמן: ועדת החוקה, חוק ומשפט בדיוניה סברה שיש להגביל את פרקי הזמן הארוכים החולפים בין התלונה לבין מתן העדות של הילד בבית-המשפט.

יעל גרמן: הנהלת בתי-המשפט התחייבה להסדיר בנוהל הגבלה של התקופה החולפת בין הגשת כתב האישום לגביית עדות הילד, כך שעדות הילד תיגבה לא יאוחר מ-90 ימים ממועד הגשת כתב האישום, למעט במקרים חריגים.

יעל גרמן: ועדת החוקה עמדה על כך שגם הפרקליטות תסדיר בהנחיות הגבלה של התקופה החולפת מהחקירה עד להגשת כתב האישום, כך שתיקים אלו של פגיעות חמורות בילדים, שבהם ילדים צפויים להעיד, יקבלו תעדוף מבחינת לוח הזמנים, וזאת בשל הנזק הנפשי שעלול להיגרם לילדים בשל העדה לאחר חלוף זמן רב.

יעל גרמן: אני מבקשת מחברי הכנסת לתמוך בהצעת חוק חשובה זו בקריאה השנייה והשלישית, ומבקשת להודות – כמובן, בראש ובראשונה ליפעת שאשא ביטון, שבוודאי תכף תעלה ותאמר גם את התודות שלה על הצעת החוק, באמת, המתקדמת, הרגישה והחשובה הזו.

יעל גרמן: אני מבקשת להודות לעורכת הדין יפעת רווחה ממשרד המשפטים, לרונית צור, שערכה את המחקר שעליו מבוסס החוק, לעורכת הדין הודיה איפרגן מהלשכה המשפטית, לחנית אברהם בכר מהנהלת בתי-המשפט, שהלכה לקראתנו באמת מרחק רב, וכמובן כמובן כמובן למנהל הוועדה הנפלא, אסף פרידמן, ולגדולה מכולם, עורכת הדין והיועצת המשפטית של הוועדה נועה ברודצקי לוי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הצבעה בקריאה השנייה והשלישית, כולל לוח התיקונים.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 1–9 – 42 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 42, אין מתנגדים, הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 37 בעד החוק – 47 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים) (תיקון מס' 17), התשע"ז–2017, התקבל.

אחמד טיבי: 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה והשלישית.

אחמד טיבי: יפעת, תפאדלי, בידהא תברכ.

אחמד טיבי: לברך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני באמת באמת מתרגשת.

יפעת שאשא ביטון: מדובר בהצעת חוק שבאמת עבדנו עליה קשה מאוד בשנה וחצי האחרונות, יחד עם המשרדים השונים, והכול במטרה להביא למציאות שבה יותר ילדים יוכלו להגיע ולהעיד בבית-המשפט, כדי שאנחנו נוכל למצות את הדין עם יותר אנשים שפוגעים בהם, דבר שאני מודה על האמת, מאוד קשה היום במציאות הנוכחית.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה לשתף אתכם במשהו.

יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק הזאת היא בעצם פרי של ליווי שלי את המשפחות השונות שילדיהם נפגעו, ובעיקר משפחה יקרה אחת, שביום רביעי האחרון, באופן מאוד סמלי, כשהונחה הצעת החוק על שולחן הכנסת לקריאה השנייה והשלישית ניתן גזר הדין במשפט של שלושת הילדים שלהם – גזר דין במשפט ארוך מאוד, מייגע מאוד, שכמו שדיברנו, יעל, בוועדה, יכולנו לראות בכל אחד משלביו את הדברים שאנחנו ביקשנו לתקן.

יפעת שאשא ביטון: והמשפחה הזאת התרגשה יחד אתי ואמרה: אנחנו מרגישים שזה ממש החוק שלנו.

יפעת שאשא ביטון: מובן שהחוק הזה גם נשען על עבודתה של רונית צור ונתן לנו את הגב המקצועי, כדי שאנחנו נדע שאנחנו באמת הולכים בכיוון הנכון ועושים את הדברים הנכונים.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לומר כאן למשפחה שהם גיבורים אמיתיים.

יפעת שאשא ביטון: הנה, הם הספיקו אפילו להגיע, איזה כיף.

יפעת שאשא ביטון: אתם הגיבורים האמיתיים של הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: הבן שלכם הוא גיבור חברתי אמיתי, שלמרות שהוא בא ממשפחה חרדית הוא עשה את המהלך הזה והוא יצא כנגד כולם כדי להציל את האחים שלו ולהציל את החברים שלו, ואני רוצה שתשלחו לו מכולנו כאן שהוא באמת גיבור של כולנו.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה להודות למשרד הרווחה ולמשרד המשפטים ולהנהלת בתי-המשפט, שבאמת עשו מאמצים יוצאי דופן עד לרגע האחרון; לפרקליטות, למשרד האוצר, לאסף, מנהל הוועדה, לנועה, היועצת המשפטית, לך, יעל, חברתי יעל גרמן, שניהלת באמת ברגישות ובנחישות את כל דיוני הוועדה ועזרת לי לא להתפשר על שום דבר, וכמובן לצוות שלי שמלווה אותי, ולמשפחות היקרות האלה שאני שולחת להן מכאן חיבוק גדול.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת הילדים) – עבר.

אחמד טיבי: עבר.

אחמד טיבי: [נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 1 ו-62 לתקנון הכנסת.

אחמד טיבי: יושב-ראש ועדת הכנסת, מר קיש, חבר הכנסת קיש.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מגישים פה שלושה תיקונים לתקנון, אני אקריא אחד-אחד, ויהיו לנו שלוש הצבעות – –

אחמד טיבי: נפרדות.

): – – נפרדות, בדיוק.

): בסדר, לא נדחה, נאזם, לא נדחה.

): אנחנו נגמור היום שלוש הצבעות, שלוש הצבעות נפרדות.

אחמד טיבי: שלוש.

): אתה רוצה על השני שנדחה למחר?

): יש לי זמן, יש לי הרבה זמן.

): היושב-ראש וחברי הכנסת, אבקש להציג בפניכם שלוש הצעות לתיקון תקנון הכנסת – זה שלוש, אני מקריא לך את שלושתן עכשיו.

): היושב-ראש, אני עובר על שלוש הצבעות, יש לי רק פה – תראה איזו חבילה של דפים להקריא להצבעה.

אחמד טיבי: כמה שעות אתה צריך?

): אני מתחיל.

): אבקש להציג בפניכם שלוש הצעות לתיקון תקנון הכנסת, שהכינה ועדת הכנסת.

): שלושתן, חברת הכנסת מרב מיכאלי, שלוש ההצעות אושרו בוועדה פה אחד ולא הוגשו להן השגות.

מרב מיכאלי: – – –

): בוועדה, כן, כשהיו בוועדה הצביעו פה אחד, יכול להיות שעכשיו – מי שהיה בוועדה הצביע פה אחד.

): אני רוצה גם להגיד עוד דבר – וזה ליידע את כל חברי הכנסת, חברת הכנסת רויטל סויד וחבר הכנסת דב חנין – אני רוצה להגיד לכולכם ששינויי תקנון בוועדת הכנסת קודם כול עושים במשורה, עושים רק כשיש סיבה טובה, ואני עושה כמעט תמיד בתמימות דעים בוועדה.

): עכשיו לא רק זה, זה מגיע לשולחן של המליאה, ויש שבועיים להתייחסות.

): אני יכול להגיד לכם, למשל בשינוי הקודם, לחבר הכנסת יאיר לפיד הייתה התייחסות שהוא התנגד לאיזשהו נושא, חזר לוועדה עם ההתייחסות של יאיר לפיד, שייצג אותו לדעתי בוועדה – חבר הכנסת מיקי לוי, זה היה אתה או חיים?

): אני לא זוכר – והצלחנו לשכנע ולהסביר מדוע ההסתייגות, והם ויתרו על ההסתייגות.

): זאת אומרת, הנושא הזה של שינויי תקנון, אני לפחות מתייחס אליהם בכובד ראש.

): התיקון הראשון עניינו התאמת התקנון לתיקון חדש של חוק הקאדים.

): לפי חוק הקאדים – – –

רויטל סויד: זה מצוין.

): כולם היו בוועדה מצוין, בלי בעיה, וכולם היו גם שבועיים פה ולא קיבלו הערות.

): עניין חוק הקאדים בוועדה לבחירת הקאדים – וזה, כבוד היושב-ראש, אולי יעניין אותך, נושא הקאדים.

אחמד טיבי: מעניין אותי.

): מעניין אותך.

): סתם אני שואל את זה עצמי, אולי בכל זאת.

): בוועדה לבחירת קאדים, המונה תשעה חברים – – –

אחמד טיבי: אגב, גם הנושא השני והשלישי מעניינים אותי.

): כן, אבל לזה אולי יש לך איזו חיבה מיוחדת, לנושא הקאדים, אני חושב.

): בוועדה לבחירת קאדים, המונה תשעה חברים, מכהנים לצד שני נציגי הממשלה שלושה חברי כנסת, לפחות שניים מהם מוסלמים.

): בתיקון האחרון לחוק הקאדים, תיקון מס' 18, נקבע כי החל מהכנסת העשרים-ואחת, "מבין חברי הוועדה שהם חברי הממשלה או חברי הכנסת, לא ייבחר יותר מחבר אחד מכל מפלגה".

): מה הכוונה של הדבר הזה?

): לא לייצר למפלגה מסוימת יתרון יחסי דרך השילוב של כנסת–ממשלה.

): ההצעה הנוכחית באה להתאים את תקנון הכנסת להוראות החוק, הן לעניין החובה לבחור לפחות שני נציגים מוסלמים והן לעניין הסייג לבחירת נציגים החברים באותה מפלגה.

): לפי ההצעה, במקרה שבו לא נבחרו לוועדה לבחירת קאדים שני חברי כנסת מוסלמים, או שנבחרו יותר מנציג אחד מאותה מפלגה, יבוא המועמד שקיבל את רוב הקולות מבין המועמדים שלא נבחרו, במקום אותו חבר הכנסת שכהונתו בוועדה אינה עולה בקנה אחד עם הוראות החוק.

): התיקון המוצע יחול על בחירת נציגים לוועדה לבחירת קאדים החל בכנסת העשרים-ואחת, כפי שנקבע גם בתיקון מס' 18 לחוק הקאדים.

): [נספחות.

): ]

): התיקון השני – התיקון השני, שלצערי אני שומע שאולי הדעות קצת חלוקות בנושא – – –

אוסאמה סעדי: חלוקות מאוד.

): בסדר, בוועדת הכנסת הייתה הסכמה מלאה.

אוסאמה סעדי: למה?

מרב מיכאלי: יואב, אולי תדחה את זה?

): לא, אני לא יכול לדחות.

): התיקון השני, עניינו התנהגות חברי הכנסת בישיבות מליאה חגיגיות.

): התיקון הוא יוזמה של יושב-ראש הכנסת, והוועדה שילבה אותו עם פנייה באותו עניין של חבר הכנסת עודד פורר.

): תקנון הכנסת קובע בסעיף 41 כללי התנהגות במליאת הכנסת, ובהם חובה למלא אחר הוראות יושב-ראש הישיבה ולנהוג באופן השומר על כבוד הכנסת וסדר דיוניה.

): עוד קובע כיום התקנון כי אם סבר יושב-ראש הישיבה כי חבר הכנסת התנהג בניגוד להוראות סעיף 41, הוא יקרא אותו לסדר, ולאחר שלוש קריאות לסדר רשאי היושב-ראש לשלול ממנו את רשות הדיבור או להוציאו מהישיבה, ואם יהיה צורך בכך – להורות לסדרנים להוציאו.

): הסעיף מוסיף וקובע כי במקרה של הפרה חמורה של הסדר, רשאי יושב-ראש הישיבה להוציא את חבר הכנסת מהישיבה גם ללא שלוש קריאות לסדר, ובמקרה הצורך להורות על הוצאתו.

): לצורך עניין זה, הצגת חפץ במליאה בניגוד להוראות סעיף 41(ה) לתקנון נחשבת הפרה חמורה.

): לפי ההצעה, ההתנהגות בניגוד לכל אחד מכללי ההתנהגות שבסעיף 41 במהלך דיון שבו נושא דברים מוזמן חיצוני, כמו ראש מדינה זרה או נשיא המדינה, תיחשב הפרה חמורה שתאפשר ליושב ראש הישיבה להוציא את חבר הכנסת מאותו דיון לאלתר וללא צורך בשלוש קריאות.

): יובהר כי התקנון קובע שבכל המקרים שבהם מורה יושב-ראש הישיבה על הוצאת חבר כנסת, הוא רשאי להיכנס לישיבה ברשות היושב-ראש או לצורך הצבעה, ואין בתיקון זה כדי לשנות זאת.

): אני רוצה להגיד בכמה מילים, כי אני חשבתי שהנושא הזה עבר באמת בהסכמה מלאה של הבית הזה, ואני רואה שעדיין יש חברי כנסת שמתנגדים.

): הנושא עלה בעקבות – אני לא יודע עד כמה זה מוסמך, אבל נאמר כביכול שנשיא ארצות הברית לא הגיע לכנסת, חלק מהסיבות היו באמת אולי מתגובות שהיו בבית הזה לנשיאים או לראשי ממשלה זרים אחרים.

): אני אומר דבר אחד: אם הדבר הזה באמת נדרש – וראינו את זה בעבר, ראינו התנהגות שהייתה לעתים מעבר למקובל המכבד את אותו נציג – ראוי שניתן ליושב-ראש את שיקול הדעת ואת הכלי למנוע הפרה חמורה.

): אני חושב שהדבר הזה הוא תיקון ראוי.

): הגשנו אותו, אני אומר, בהסכמה מלאה בוועדה, בהסכמה מלאה בוועדה, וגם להערה זו לא הועלו שום תקנות.

): ביטן?

): ביטן?

עמר בר-לב: אנחנו בעד.

): אתם בעד, אוקיי.

): [נספחות.

): ]

): התיקון השלישי עניינו מספר החברים המקסימלי בוועדת חקירה פרלמנטרית כאשר לא מסמיכים את אחת הוועדות הקבועות לשמש ועדת חקירה אלא קובעים הרכב מיוחד.

): סעיף 129 לתקנון קובע כי מספר חברי ועדת החקירה לא יעלה על תשעה.

): בכנסת הזאת, על מנת לאפשר ייצוג סיעתי רחב, מוצע לאפשר לכלול בוועדת חקירה עד 11 חברים.

): הסיבה לדבר הזה, אני רוצה רק להזכיר לכולם – הקמנו לאחרונה את ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא נותני האשראי הגדולים.

): ובאמת, בתשעה חברים עם כמות הסיעות לא הצלחנו – אני יורד – לא הצלחנו להגיע לייצוג הולם לכל הסיעות.

): הכוונה להעלות את זה ל-11 חברים, ואז, חבר הכנסת פריג', הבנתי שאתה נציג האופוזיציה, וחבר הכנסת גפני יצטרף כנציג הקואליציה, וזה למקרה הזה.

): ואני חושב שבעניין הזה ראוי לעשות את התיקון.

): אני מקווה שהכנסת תיתן אמון בכל שלושת התיקונים.

): תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעות.

אחמד טיבי: שלוש הצבעות נפרדות.

קריאה: רגע, רגע.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: מה דעתכם שהכנסת תפסיק כי במחנה הציוני מתייעצים?

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעות.

קריאה: רגע.

אחמד טיבי: בקשה מוזרה.

אחמד טיבי: הנושא הראשון: הצעה – –

יחיאל חיליק בר: רגע, רגע, היו"ר – – –

אחמד טיבי: – – לגבי תקנון הכנסת – חוק הקאדים.

דוד ביטן: חוק הקאדים – בעד.

יחיאל חיליק בר: בזה אנחנו בעד – – – הצבעה מס' 38 בעד הצעת ועדת הכנסת – 57 נגד – 4 נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 1 ו-62 בתקנון הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: 57 בעד, ארבעה מתנגדים, אחד נמנע.

מיכל בירן: לפרוטוקול.

זוהיר בהלול: אחמד – – –

מיכל בירן: אחמד, לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בהלול בעד.

יואל חסון: – – – בעד.

יואל חסון: כולנו בעד.

מיכל בירן: ולפרוטוקול גם בעד.

אחמד טיבי: והמתדיינים – כל המתדיינים מהמחנה הציוני בעד.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: לא, לא.

יחיאל חיליק בר: זה על השני, אחמד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ההצעה עברה.

אחמד טיבי: הנושא השני: הצעת ועדת הכנסת לגבי סעיף 41, כללי התנהגות – תיקון סעיף 42.

אחמד טיבי: יש טעות בזה.

אחמד טיבי: הצבעה לגבי הרחקה מהמליאה באופן אוטומטי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 39 בעד הצעת ועדת הכנסת – 44 נגד – 20 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 42 בתקנון הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 44, 20 מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה עברה.

אחמד טיבי: הצבעה שלישית: ועדת הכנסת, ועדת חקירה פרלמנטרית, סעיף 129.

נחמן שי: – – –

מיקי רוזנטל: תפסיק – – –

אחמד טיבי: משהו תוסס קורה במחנ"צ.

קריאה: בלבול.

איתן כבל: זה מאז הבחירות.

איתן כבל: הצבעה מס' 40 בעד הצעת ועדת הכנסת – 65 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 129 בתקנון הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: 65 בעד, מתנגד אחד, ההצעה עברה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1142); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק הבטחת הכנסה (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית) (תיקון מס' 50).

אחמד טיבי: יציג השר אורי אריאל.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, חברי חברי הכנסת והשרים, חוק הבטחת הכנסה הוא חוק שמהווה רשת ביטחון אחרונה לאנשים שלא שפר עליהם המזל ואינם בעלי הכנסה מספקת.

אורי אריאל: זה חוק – –

עיסאווי פריג': אולי – – – כבוד היושב-ראש, רוצים הסבר טוב.

אורי אריאל: – – שעבור לא מעט משפחות, הורים וילדים, מהווה קיום בסיסי.

אורי אריאל: במבחן ההכנסות שבחוק, עד כה לא הייתה התייחסות לכל מיני תמיכות שונות ופרטניות שאינן מעבודה קבועה או שכר דירה.

אורי אריאל: כאשר בוחנים מהן ההכנסות שזכאי הקצבה יכול לקבל מבלי שיישללו את קצבתו, עד היום לא נעשה סדר בסוגיה של תמיכה כספית מהמשפחה.

אורי אריאל: על בסיס פסיקות של בית-הדין לעבודה, החלטתי – קרי, שר הרווחה חיים כץ – יחד עם הביטוח הלאומי, לעשות סוף-סוף סדר.

אורי אריאל: הרי לא ייתכן שיישללו קצבה מבן אדם נזקק רק בשל תמיכה כספית קטנה שמגיעה מהוריו או מהסביבה התומכת.

אורי אריאל: מצד שני, יהיה מוגזם לאפשר לבן אדם לקבל תמיכה כספית בלי הגבלה ולהמשיך לקבל קצבה קיומית.

אורי אריאל: לכן, הצעת חוק זו שאני מביא כיום לפני המליאה מבקשת להסדיר את ההתחשבות בתמיכה הכספית של זכאי הבטחת הכנסה.

אורי אריאל: לא משנה מה המטרות שעבורן היא ניתנת.

עיסאווי פריג': אולי אנחנו רוצים סיפור חיים – – –

אורי אריאל: לאדם יחיד, עד סכום של כ-3,000 ש"ח בחודש, התמיכה המשפחתית באדם לא תילקח בחשבון במבחן ההכנסות שלו.

אורי אריאל: לזוג או להורה וילד – עד כ-4,500 ש"ח בחודש לא יילקחו בחשבון במבחן ההכנסות.

אורי אריאל: התיקון הזה הוא תיקון משמעותי בחוק שייטיב עם החלשים בחברה, יקל על הקושי של הזקוקים לתמיכה כלכלית ויעניק להם עוד מרווח נשימה.

אורי אריאל: אני מתכוון להמשיך בעשייה לצמצום העוני וההקלה על הקשיים שנערמים על החלשים בחברה.

אורי אריאל: אבקש את תמיכתם בחוק.

אורי אריאל: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

עיסאווי פריג': אני רשום, כבוד היושב-ראש?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: רגע, אבדוק.

אחמד טיבי: )

עיסאווי פריג': אם לא, אני ארשום – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: פה, תרשום פה.

אחמד טיבי: ) ג'מאל זחאלקה – לא נמצא; מיכל רוזין – מיש מווג'ודה; מסעוד גנאים – מיש מווג'וד.

אחמד טיבי: איציק שמולי?

אחמד טיבי: בידו יחכי.

אחמד טיבי: תפאדל.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני כמובן מברך על החוק הזה.

איציק שמולי: כל חוק שנועד להרחיב את הזכויות של האוכלוסיות המוחלשות, בוודאי מקבלי הבטחת הכנסה, הוא חוק שיש לברך עליו ולקדם אותו.

איציק שמולי: אבל – – –

עיסאווי פריג': תסביר אותו איך שאתה מבין – – –

אילן גילאון: – – –

איציק שמולי: ההסבר הוא פשוט.

עיסאווי פריג': כן.

איציק שמולי: ההכנסה שמובאת בחשבון ככזאת שממנה הבן אדם מתחיל לאבד את הזכויות שלו – הדבר הזה עולה.

איציק שמולי: כלומר, בן אדם שמקבל הבטחת הכנסה יכול להרוויח יותר ממה שהוא מרוויח היום, ועדיין לא יפגעו בזכויותיו.

איציק שמולי: זה מה שאומר החוק.

איציק שמולי: עכשיו, אני בהזדמנות הזאת מזמין את הכנסת להסתכל על התמונה הגדולה ולהסתכל על חוסר ההוגנות המובנה שיש בתוך הכלכלה שלנו.

איציק שמולי: כן, החוק הזה מיטיב עם האוכלוסיות המוחלשות, אבל בואו ניקח אותו בפרופורציות.

איציק שמולי: החוק הזה הוא פירורים.

איציק שמולי: ומה שראינו אתמול עם כל הסיפור של טבע, שאחרי שמקבלת – שנה אחרי שנה אחרי שנה – הטבות מס במיליארדים ממדינת ישראל, מאיימת בפיטורי עובדים.

איציק שמולי: זה לא פירורים.

איציק שמולי: ועל הדבר הזה בכנסת הזאת לא – – –

אילן גילאון: – – – תסביר לנו את ההיגיון של הגובה – – – שכל הכנסה בעצם גורמת, כל הכנסה בעצם גורמת – – –

איציק שמולי: תכף אני אגיע לזה.

איציק שמולי: אני פשוט עולה בעניין טבע.

איציק שמולי: אז אתמול אנחנו דווחנו שכאמור טבע מאיימת בפיטורי עובדים, וזה אבסורד שאין כדוגמתו.

איציק שמולי: רק במדינת ישראל חברה יכולה לקבל כל שנה 6-5 מיליארד שקל בהטבות מס, בטענה שזה מגדיל את ההשקעות ומגדיל את התעסוקה, ובתמורה – לפטר 350 עובדים.

איציק שמולי: היום היטיב לתאר את הדבר הזה יו"ר ועד העובדים אלירן קוזליק, בצורה מופלאה.

איציק שמולי: הוא אמר משפט אחד: יש הרבה מאוד קצפת לפני שמגיעים לתחתית.

איציק שמולי: ולפני שפוגעים בעובדים המוחלשים, שתרמו להצלחה של החברה, צריך לראות מה בהחלטות של המנהלים הביא את המצב הזה של החברה להיות כפי שהוא.

איציק שמולי: רק לפני שבוע, רק לפני שבוע המנכ"ל הנכנס היה אמור – הוצע לו לקבל מענק חתימה של 20 מיליון דולר, והיום, שבוע אחרי, מאיימים כבר בפיטורי עובדים.

איציק שמולי: המשוואה הזאת, חברי חברי הכנסת, לא יכולה להימשך.

איציק שמולי: טבע היא ספינת דגל במשק הישראלי, וטבע צריכה לשמש דוגמה גם במקרה הזה בכל מה שקשור לשמירה על העובדים.

איציק שמולי: ואם מדינת ישראל נותנת הטבת מס, בוודאי כל כך גדולה, ובצדה יש אמירה שזה משפר את התעסוקה, אבל בסופו של דבר מה שקורה זה שקורה בדיוק ההפך, שמאיימים בפיטורי עובדים – זאת הפקרות וזאת חזירות.

איציק שמולי: גם מבקר המדינה יצא בדוח נוקב כנגד המדיניות הזאת של מתן הטבות מס ובתמורה – אני מסיים – – –

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אחמד טיבי: בבקשה.

איציק שמולי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: גם מבקר המדינה יצא כנגד הדבר הזה, שמדינת ישראל נותנת הטבות מס ובצדן היא לא טורחת לבדוק מה היא מקבלת בחזרה, וזו בדיוק התוצאה.

איציק שמולי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אייכלר.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אנחנו בעיצומם של ימי בין המצרים, תשעת הימים שאנחנו מבכים ומתאבלים על חורבן בית-המקדש.

ישראל אייכלר: בימים האלה נשפך דם נקיים בפיגועי טרור בהר הבית וביישוב חלמיש, השם ייקום דמם.

ישראל אייכלר: גם בחודש אב, תרפ"ט – יש רעש שם.

ישראל אייכלר: גם בתרפ"ט, 1929, פרצו המאורעות והפוגרומים בעקבות אותה הסתה – – –

אחמד טיבי: אני מתחיל את הספירה מחדש, כי מפריעים לך.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטן, אתה מפריע.

אחמד טיבי: ביטן.

ישראל אייכלר: אני ברשות

ישראל אייכלר: כם אתחיל מחדש.

אחמד טיבי: תסבירו לו שאסור לדבר בטלפון במליאה, בקול רם לפחות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו בעיצומם של ימי בין המצרים, בתשעת הימים שאנחנו בוכים ומתאבלים על חורבן בית-המקדש, וגם בימים אלה נשפך דם נקיים בפיגועי טרור בהר הבית וביישוב חלמיש, ה' ייקום דמם.

ישראל אייכלר: גם בתרפ"ט, בחודש אב 1929, פרצו המאורעות בעקבות ההסתה שהיהודים רוצים להחריב את אל-אקצא.

ישראל אייכלר: בימים ההם פרסם רבה של ירושלים קריאה לשלום בערבית.

ישראל אייכלר: גם היום, ברשותכם, חברי הכנסת, אני רוצה לפנות אל המוסלמים בערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אנחנו רוצים לומר לכל העולם המוסלמי: אסור לנו להתפלל בהר הבית.

ישראל אייכלר: אנחנו מתפללים רק בכותל המערבי, כאבות אבותינו.

ישראל אייכלר: נוסף על כך, הרב הראשי של ירושלים, הרב זוננפלד, אמר בפומבי לפני 90 שנה:

ישראל אייכלר: אנו רוצים לחיות בשלום ובשכנות טובה.

ישראל אייכלר: אנו לא רוצים לפגוע באל-אקצא או במקום מקודש אחר.

ישראל אייכלר: הלוואי שיהיה שלום בין העמים.

ישראל אייכלר: ) אנחנו רוצים לחיות בשלום עם כל השכנים, עם כל העמים.

ישראל אייכלר: אנחנו לא רוצים ולא מתכוונים לפגוע באל-אקצא.

ישראל אייכלר: תורידו את הלהבות, תנסו לחיות בשלום יהודים וערבים וכל בני הדתות בארץ ישראל ובירושלים עיר השלום, עיר הקודש.

ישראל אייכלר: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת אייכלר.

אחמד טיבי: העמדה שלך תמיד הייתה עמדה כזאת.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירב בן ארי – מיש מווג'ודה.

אחמד טיבי: עיסאווי פריג'.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, בשם הקואליציה, אתם מציעים כאן הצעת חוק שמביאים אותה לחברי הכנסת בקריאה ראשונה, הצעת חוק ממשלתית.

עיסאווי פריג': כבוד השר, אתה עולה לפודיום כאן, מקריא מה שכתבו לך, אנחנו מבקשים הסבר, סיפור חיים, הדגמה למה המלל המחובר והמשפטי והמפותל הזה, מה הוא אומר?

עיסאווי פריג': אני מנסה לקרוא את זה ומנסה לקרוא את דברי ההסבר, לפחות שהחברים הנמצאים כאן יבינו על מה אנחנו הולכים להצביע.

עיסאווי פריג': אנחנו קוראים הצעת חוק הבטחת הכנסה (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית).

עיסאווי פריג': אני, יש לי שאלה פשוטה: הבטחת הכנסה – מדברים כאן, אני קראתי, חברים, ואני מבקש שתסבירו לנו.

עיסאווי פריג': לא נקבל משמעת קואליציונית להרים את היד, רק ביקשנו הסבר.

עיסאווי פריג': כתוב כאן בדברי ההסבר, ואני, כתוצאה מכך, מעלה שאלה.

עיסאווי פריג': אני – אם כתוב: כחלק מההכנסה בעלת אופי מחזורי מתמשך, בחלק מדברי ההסבר, אני שואל אתכם: אני משלם לאבא באופן קבוע הוראת קבע 1,000 שקל מזה שנים.

עיסאווי פריג': האם זה נלקח בחשבון לצורך חישוב הבטחת ההכנסה, ואיך?

עיסאווי פריג': יש לכם תשובה?

עיסאווי פריג': תסבירו לי, אני קורא את הדברים, העיקר להעביר את זה?

עיסאווי פריג': ממילא הח"כים, משמעת קואליציונית, לוחצים.

עיסאווי פריג': אני מבקש מהאוצר שיבוא לכאן ויסביר לנו במה מדובר, על מה אנחנו מדברים.

עיסאווי פריג': האם זה מיטיב או לא מיטיב?

עיסאווי פריג': תלוי מאיזו זווית אתה מסתכל על זה.

עיסאווי פריג': אם בשיעור חישוב הבטחת ההכנסה, מה בסיס החישוב ולמה אני מכניס את ההכנסה שמקורה מתמיכה כספית עם מחזוריות גבוהה?

עיסאווי פריג': אנחנו לא מקבלים שום הסבר ואין אף אחד מהאוצר.

עיסאווי פריג': אין אף אחד מהאוצר.

עיסאווי פריג': אז אני חושב שאתם נוהגים בזלזול לגבי הצעות חוק ממשלתיות שאתם מביאים לכאן.

עיסאווי פריג': זה זלזול מוחלט.

עיסאווי פריג': זה ככה.

עיסאווי פריג': ואדוני השר, כשכותבים לך את המלל, תעלה תגיד את זה, ואתה אומר את זה, ואין לך תשובות להסביר לחברים, לענות לשואלים.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה פגם – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

עיסאווי פריג': – – וזה אחד מהכישלונות שאנחנו אומרים: איך אתם מתנהלים?

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מרגלית.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

אחמד טיבי: תפאדל, עבדאללה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השר, כתוב במפורש בחוק, זה מהמחטפים שנעשים כאן בקריאה ראשונה.

עבדאללה אבו מערוף: בקריאה שנייה ושלישית אנחנו דנים לפעמים בוועדה ויש לו רוב, ודנים ועושים הסתייגויות ומדברים על זה ומתווכחים הרבה, אבל בקריאה ראשונה שעושים מחטף כזה, שחוק בא להחמיר - לא להיטיב בכלל – בא להחמיר בגלל שהיו כמה פסקי בג"ץ.

עבדאללה אבו מערוף: הנה, כתוב בחוק: החוק הזה בא בגלל שהיו פסקי בג"ץ שאמרו שמה שנעשה הוא עוול לנזקקים שמחשבים להם הכנסות ומורידים מס הכנסה.

עבדאללה אבו מערוף: וזה קורה במזונות, זו עובדה.

עבדאללה אבו מערוף: היות שבית-משפט קבע פעמיים שזה עוול, אז בא החוק הזה לעקוף את בית-המשפט ולעשות חוק שיקבע, שיעגן שאכן הכנסות כלשהן, שיהיו תמיכה למי שנזקק, ייחשבו למס הכנסה.

עבדאללה אבו מערוף: זה דבר שהוא ממש לא טוב, ולא אגיד מילה יותר גסה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, אני קורא לכל – – –

אחמד טיבי: המחנה הציוני, אתם מפריעים.

עבדאללה אבו מערוף: אני קורא לכל חברי הכנסת להצביע נגד החוק הזה, שבא בכלל לעשות עוד רע לאנשים שזקוקים.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת יעל גרמן; תמר זנדברג; אורלי לוי אבקסיס; טלב אבו עראר; אמיר אוחנה.

אחמד טיבי: זוהיר בהלול.

אחמד טיבי: תפאדל.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שמה שקורה בימים האחרונים הוא קשה לכולנו.

זוהיר בהלול: יש כאלה בעם שחושבים, ובעיקר בבניין הזה, שהכאב הוא נחלתו של חלק מן העם, וזו שמחתו של החלק האחר.

זוהיר בהלול: כל מה שקורה הוא בעצם פגיעה אנושה במרקם החיים, ולכן שאלת השאלות: מה עושה ממשלתו של בנימין נתניהו.

זוהיר בהלול: ממשלתו של בנימין נתניהו, אדוני היושב-ראש, חושבת שהזמן עומד מלכת.

זוהיר בהלול: הם כנראה לא למדו הליכות בענייני כדור הארץ.

זוהיר בהלול: הזמן אינו עומד מלכת.

זוהיר בהלול: המגנומטרים שהצבתם על אפם ועל חמתם של אלה שעדיין יש בקודקודם לוגיקה – הנה הכול מתהפך, וכנראה בתוך יום-יומיים אתם תיאלצו להציב מצלמות במקום אותם גלאי מתכת.

זוהיר בהלול: אנחנו, בעיקר לנוכח תעלוליה של הממשלה הזאת, ובעיקר שריה, עומדים על סִפה של תקופה קריטית.

זוהיר בהלול: כל פעולה שהיא הדרתית – עוד עלולה ישראל להיתקל בהחמצת עוד הזדמנות ועוד הזדמנות, ובעיקר אל מול העימותים הצפויים אל מול מדינות מתונות.

זוהיר בהלול: ולכן אני מצטרף לדעתו של הרב אייכלר.

זוהיר בהלול: צריך לשורר שירי מזמור לחיים משותפים, להבנה ולסובלנות.

זוהיר בהלול: כל הניסיונות הנואלים של שרים בממשלה להפיץ במקומותינו הסתה הם ניסיונות נפסדים, ובעיקר, אני חייב לומר – ואף אחד פה לא יכול להאשים אותי שאני פופוליסט – אני חושב שהשר גלעד ארדן מרחיק לכת פעם אחר פעם בהסתה פרועה כלפי המיעוט הערבי, והוא בעצם חוסם את הוורידים שיכולים עדיין להתחבר מצד זה או אחר.

זוהיר בהלול: השר גלעד ארדן הוא שר פסול מבחינה ערכית ומבחינה מוסרית, מכיוון שהוא, עוד לפני שמלקט את שיירי העובדות, מפיץ כזב כנגד האוכלוסייה הערבית וגורם לכך שהמחלוקת בין שני הצדדים תהיה מחלוקת עמוקה עד כדי אי-איחוי הקרעים בין שני הצדדים.

זוהיר בהלול: בפעם הראשונה הוא הסית נגד האוכלוסייה הערבית באום אלחיראן, ובפעם השנייה הוא הסית כנגד המיעוט הערבי, ובפעם השלישית בעניין הזה הספציפי שאנחנו מדברים עליו.

זוהיר בהלול: כאילו לא למד לקח, והוא מופיע על האקרנים כנגד המיעוט הערבי.

זוהיר בהלול: הוא צריך להחליט אם הוא שר לכלל האוכלוסייה או לכלל האזרחים או שהוא שר למען היהודים ונגד הערבים.

זוהיר בהלול: לא ייתכן.

זוהיר בהלול: לא נשתוק.

זוהיר בהלול: כל מה שקורה הוא עניין עקרוני, שיכול רק לפגוע במרקמי החיים, ולכן, לדעתי, אם ההתנהלות הזאת של גלעד ארדן תימשך, מן הדין לתבוע את פסילתו כשר בממשלתו של בנימין נתניהו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עמר בר-לב, שלוש דקות.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אני כמובן בעד הצעת החוק הזאת, אבל אני רוצה לתת הצעת ייעול – הצעת ייעול שאני בטוח שחברי מהאופוזיציה יסכימו לה, וגם חברי מהקואליציה: אני מציע לבטל את תפקיד ראש הממשלה.

עמר בר-לב: כן, כמו ששמעתם, אני מציע לבטל את תפקיד ראש הממשלה, כי אני חושב שלא צריך.

עמר בר-לב: מצד אחד יש גורם משטרה, גורם מקצועי, שנותן המלצות מקצועיות מה לעשות, ומצד שני יש ארצות הברית, שכל פעם שיש איזה אירוע מסדר הגודל הזה, קוראים להורים האמריקאים – הפעם זה השגריר או הנציג המיוחד של הנשיא טרמפ במזרח התיכון – שיבוא ויציל אותנו מהידיים שלנו.

עמר בר-לב: אז אני שואל למה צריך ראש ממשלה – הלוא הוא לא מתפקד.

עמר בר-לב: יש כאן חלל בין ההמלצות המקצועיות של המשטרה לבין הגורם שמנסים שהוא יפתור את הבעיה הכללית.

עמר בר-לב: ואני שומע בשבוע האחרון, ביום חמישי הקבינט ישב ארבע שעות, אתמול הוא ישב שש שעות, היום הוא יושב שוב.

עמר בר-לב: ברגעים אלה יושב הקבינט ומחליט שלא להחליט, וכולם מחפשים – את מה?

עמר בר-לב: מחפשים את הסולם שיאפשר למשטרה לרדת מהעץ הגבוה שהיא עלתה עליו.

עמר בר-לב: ואין לי טענות למשטרה.

עמר בר-לב: המשטרה קיבלה החלטה מקצועית על פי דעתה, היו גורמים – חבר הכנסת מיקי מסמן לי שלא, אז על אחת כמה וכמה.

עמר בר-לב: המפכ"ל קיבל החלטה.

עמר בר-לב: והיו גורמים מקצועיים אחרים – – –

מיקי לוי: לא, הוא קיבל הוראה – – –

עמר בר-לב: היו גורמים אחרים שקיבלו החלטות מקצועיות אחרות, וזו חובתם.

עמר בר-לב: אבל תפקידו של ראש הממשלה להנהיג ולהוביל.

עמר בר-לב: והיום אנחנו שומעים, ממש עכשיו, שהוא שוחח עם מלך ירדן והוא שלח את ראש השב"כ לירדן.

עמר בר-לב: ואני שואל: למה הוא לא עשה את זה בשבוע שעבר?

עמר בר-לב: למה ראש הממשלה לא הרים טלפון למלך ירדן לפני שבוע, ולנשיא מצרים ולמלך סעודיה, ובמקום להסתובב בהונגריה שלושה או ארבעה ימים, למה הוא לא התמודד עם הבעיה הזאת?

עמר בר-לב: ואני אגיד לכם מה התשובה.

עמר בר-לב: התשובה היא: כי ראש הממשלה שלנו בנימין נתניהו מפחד לקבל החלטות.

עמר בר-לב: הוא רואה לפעמים את התמונה, אבל הוא מפחד, והפעם הוא החליט להטיל את כל האחריות על המשטרה.

עמר בר-לב: המשטרה תקבל החלטה, ועכשיו מחפשים את המצלמה.

עמר בר-לב: שמעתי היום שמצאו מצלמה, שבעוד כמה שבועות יתקינו אותה, והיא תפתור את הבעיות.

עמר בר-לב: אני אומר לכם מעל הדוכן הזה: ביום שישי – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

עמר בר-לב: – – לא יהיו מגנומטרים בכניסה להר הבית, וחבל שזה לא קרה בשבוע שעבר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רויטל סויד; עליזה לביא.

אחמד טיבי: אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כעת אנחנו מדווחים שמתקיימים מגעים בין ירדן לבין ישראל על מנת להפיג את המתיחות, ושהייתה שיחה בין המלך עבדאללה, המלך הירדני, לבין ראש ממשלת ישראל, ושהמלך עבדאללה ביקש מראש הממשלה ומממשלת ישראל להסיר את הסיבות, אדוני היושב-ראש, שהביאו לפרוץ המשבר במסגד אל-אקצא, פתרון שיחזיר את המצב לקדמותו לפני פרוץ המשבר ופתיחת מסגד אל-אקצא לחלוטין, באופן מלא.

אוסאמה סעדי: ואני מזהיר כאן, אדוני היושב-ראש, שכל המהלכים שנקטו ממשלת ישראל ומשטרת ישראל, גם אתמול והיום בבוקר, על ידי הקמת שרוולים מברזל בתוך יציקת בטון, וגם מצלמות, וגם המגנומטרים – אני חושב שאסור לתת למצב הזה – אנחנו לא מעוניינים בהסלמה, אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים כן להרגיע את המצב.

אוסאמה סעדי: הרגעת המצב תהיה על ידי החזרת המצב לקדמותו לפני ה-14 ביולי, על ידי הסרת גלאי המתכת, המגנומטרים, גם השרוולים, שזה ממש מהווה סכנת נפשות, אדוני, שכל עשרות האלפים ביום שישי ייכנסו בשרוולים האלה.

אוסאמה סעדי: ואנחנו היינו שם וידענו וראינו – זה יהווה סכנת נפשות, כמו השרוולים במחסומים, בארז ובמקומות אחרים.

אוסאמה סעדי: אני חושב ואני מצפה ומקווה שהקבינט יקבל את ההחלטה הנכונה – להחזיר את המצב לקדמותו וכך להרגיע את הרוחות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת יעל כהן פארן; יהודה גליק.

אחמד טיבי: נחמן שי.

אחמד טיבי: אני קורא כמעט לכל סיעת המחנה הציוני לסדר.

אחמד טיבי: מיקי, אתה פשוט מפריע.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הלילה הזה הוא לילה חשוב, כי הממשלה כדרכה בעת האחרונה מכונסת – תכף אני אדבר על זה.

נחמן שי: אבל היא צריכה סוף-סוף לקבל את ההחלטה הטבעית, הנכונה, ההגיונית והמתקבלת על הדעת להסיר את המכשירים, גלאי המתכת, המגנומטרים – כל אחד כבר נעשה מומחה לחיפושים, לגילויים ולבדיקות – ולסיים בכך, כמעט אני אומר בעזרת השם, את הסאגה.

נחמן שי: הכול התחיל ברצח של שני שוטרים יקרים שהיו על ההר, ומאז המצב הידרדר והלך, עד שהוא הגיע למקום הזה שנראה ברגע הזה חסר שליטה.

נחמן שי: הדברים יצאו משליטה.

נחמן שי: ההידרדרות הזאת עלולה להביא אותנו למקומות רעים מאוד.

נחמן שי: יש לנו היסטוריה; ההיסטוריה מלמדת אותנו שכך קרה לפני 20 שנה, וכך קרה לפני 17 שנה, ב-2000, וכך כמעט קרה ב-2015.

נחמן שי: לא צריך יותר מדי כדי שאנחנו נמשיך ונראה עוד מחזות אימה איומים ונוראים, כפי שקרה גם בביתה של משפחת סלומון, השם ייקום דמם.

נחמן שי: אני מצפה מממשלת ישראל לסיים את מסכת ההתייעצויות הבלתי-פוסקת הזאת שנכנסה אליה עוד לילה ועוד לילה ועוד לילה, ולבקש מהם לפעול בהיגיון המתבקש.

נחמן שי: אם זה כרוך בהסדר עם ירדן על החזרתו של המאבטח, מה טוב, אבל בכל מקרה מוכרחים להביא להרגעת המצב, מפני שאין לנו שום יכולת לדעת לאן הוא יביא.

נחמן שי: אם התוצאה תהיה כפי שהתרחשה בעשרת הימים האחרונים, צפויים לנו ימים קשים מאוד, ימים מדממים, ימים של אסונות שייפלו על ראשי שני העמים האלה, שמה לעשות – נועדו לחיות זה לצד זה.

נחמן שי: לכן, הקריאה שלי מפה לממשלה היא שתקבל את ההחלטה המתבקשת ההגיונית והיחידה ברגע הזה להביא מסכת חדשה ואחרת של אמצעי ביטחון – ואני לא אתווכח אם זה עולה 100 מיליון או 50 מיליון או 10 מיליון – יש כאלה אמצעים – ובמקביל להוריד את המגנומטרים ולהוכיח שיש בירושלים, בירת ישראל, חופש פולחן, וכל אחד יכול להגיע להר הבית – –

שולי מועלם-רפאלי: רק לא ליהודים.

שולי מועלם-רפאלי: רק לא ליהודים.

נחמן שי: – – כל אחד שמחפש שלום – – –

שולי מועלם-רפאלי: חופש פולחן לכולם, רק לא ליהודים על הר הבית.

נחמן שי: בוודאי יהודים רשאים לעלות להר הבית.

נחמן שי: בוודאי, חברתי.

נחמן שי: בוודאי ובוודאי יהודים רשאים וזכאים לעלות להר הבית – אם הם מקבלים את פסיקת הרבנים בעניין הזה, כי יש מחלוקת.

נחמן שי: אבל בשום פנים ואופן אסור לאסור – – –

שולי מועלם-רפאלי: אבל מה, אסור להם להתפלל – –

נחמן שי: מה פתאום, אני אהיה הראשון שיתנגד.

שולי מועלם-רפאלי: – – אסור להם להניע את השפתיים – – –

נחמן שי: אני אתנגד לכל איסור של כניסת יהודים להר הבית, ואת יודעת את דעתי.

נחמן שי: אני עצמי עליתי להר הבית במו-רגלי כדי לומר את הדברים האלה.

נחמן שי: אבל אני חושב שאנחנו צריכים להבטיח גישה חופשית להר הבית וללמד לא רק את הערבים המוסלמים שחיים אתנו – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

נחמן שי: – – אלא את כלל העולם שהעיר הזאת היא עיר שלום, והיא פתוחה לכל העמים ולכל הדתות בכל מקום ומקום.

נחמן שי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, החוק הזה פשוט בא לבטל את האפשרות של תמיכה, תרומה או צדקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי בסך הכול אומרים לבן אדם: אם אתה בא לקבל באופן קבוע זה ייחשב בהכנסה שלך, ובסופו של דבר זה יקטין את הבטחת ההכנסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם החוק הזה עובר, המשמעות היא שמי שתורם – תורם למדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני לא רוצה לתרום למדינה, אני רוצה לתרום לנזקק, כי משאירים את הנזקק – משאירים את האישה שמקבלת מזונות במצב שמרעים את התנאים שלה, כי מגבילים אותה כמה לעבוד כדי לא לפגוע בהבטחת הכנסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן החוק הזה הוא חוק רע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל העניין הדחוף והקיים הוא מסגד אל-אקצא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביום שישי הגעתי עד שער באב אל-אסבאט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי להגיע לשם נסעתי דרך 443, מודיעין, כביש 3, בית שמש, הדסה, עד שעליתי לירושלים והגעתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי חסמו את כל הכבישים; כי החזירו את כל האוטובוסים שבאים לירושלים; כי החזירו גם רכבים של אנשים פשוטים, אנשים רגילים שרצו לבוא להתפלל – –

שולי מועלם-רפאלי: כי נרצחו שני שוטרים.

שולי מועלם-רפאלי: כי נהרגו שני שוטרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יכולה לא להפריע לי?

שולי מועלם-רפאלי: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יכולה לא להפריע לי?

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני לא יכולה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – כי בקבינט החליטו – – –

שולי מועלם-רפאלי: אי-אפשר להתחיל רק מנקודה אחת ולא מהתחלת האירוע.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת שולי מועלם, הבנו אותך.

טלי פלוסקוב: מבקשת – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לחקור מה קרה שם, ואני שואל את השאלה שאין מי שיענה לי: למה לא מנתחים את הגופות של אנשי אום אלפחם?

קריאות: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה המשטרה מסרבת לנתח את הגופות?

אורן אסף חזן: – – – מה קרה שם?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן חזן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה המשטרה מסרבת לנתח את הגופות?

אורן אסף חזן: "מה קרה שם".

אורן אסף חזן: תתבייש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יודעים מה קרה שם.

אורן אסף חזן: תתבייש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יודעים מה קרה שם.

אורן אסף חזן: אנחנו יודעים מצוין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יודעים מה קרה שם.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן חזן, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

אורן אסף חזן: תומך טרור.

טלי פלוסקוב: מבקשת להירגע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה שיחזור בו מהמילה "תומך טרור".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא, אני אגיש תלונה.

אורן אסף חזן: תגיש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אגיש תלונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אתה עוד לא יודע מה זה טרור.

אורן אסף חזן: אני לא יודע?

אורן אסף חזן: אחים ואחיות שלי נרצחים כל יום בגלל החברים שלך.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן חזן, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שאני אומר, שאחרי שקבעו שבקבינט מותר, בהחלטה שגויה וטיפשית – שעכשיו הם יודעים כמה היא טיפשית, כי הם קודם כול מחליטים, ואחר כך, כשמדריכים אותם, הם מתחילים לחשוב ולחפש איך לחזור בהם, אבל לא זה העניין – הם קבעו שישאירו את הדלתות המכוערות הארורות אבל יאפשרו גישה כדי שזה לא יפריע לגישה למסגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם יודעים, לא אפשרו לאף אחד להגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מתנגדים שאנשים יעברו דרכם – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – אבל הם לא אפשרו אפילו למי שרצה – לקחו דקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה?

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: משפט סיום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שאני אומר – מסגד אל-אקצא, תרצו או לא תרצו, זה המסגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא מבקשים להיכנס להתפלל בבתי-כנסת, אז לפחות תכבדו את זה ותפסיקו עם העניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מי שמגיע היום לא מגיע מטעמי דת, אלא מטעמים פוליטיים טיפשיים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – שלא יפתרו שום בעיה, אלא מייצרים בעיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני אומר, הממשלה צריכה להחזיר את הסטטוס קוו שלפני שנת 2000 – –

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – אחרת המתיחות תימשך, ומי שיפסיד זה כל הצדדים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יוסי יונה – מוותר; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – לא שומעת; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן אסף חזן היה רשום?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לבדוק עם המזכירות.

טלי פלוסקוב: לי אין עוד שמות.

אורן אסף חזן: – – –

טלי פלוסקוב: סגן המזכירה, יש לך עוד שמות שנרשמו?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: אחרון הדוברים מנואל טרכטנברג?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אילן גילאון, ביקשת לדבר?

טלי פלוסקוב: אני לא שומעת.

טלי פלוסקוב: אתה מוותר.

טלי פלוסקוב: אז אורן אסף חזן, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אורן אסף חזן.

אורן אסף חזן: גברתי היושבת בראש, חברי השרים, חברותי וחברי חברי הכנסת, רציתי להגיד "כנסת נכבדה", אבל כשיושב על דוכן יושב-ראש הכנסת, על כיסאו של אדלשטיין, מסית ראשי, תומך טרור, הכנסת הזאת לא נכבדה.

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: לא, יושב על כיסאו של אדלשטיין.

אורן אסף חזן: רבותי, ביום שישי האחרון נרצחו בני משפחת סלומון; כולנו יודעים את זה.

אורן אסף חזן: הסכין והידיים הן של המחבל, אבל הלב והראש הם זועבי וטיבי ויתר החברים שלהם, תומכי הטרור, שיושבים פה בכנסת הזו.

אורן אסף חזן: את המילים שיוצאות להם מהפה יש מי שמתרגם למעשים נפשעים.

אורן אסף חזן: אנחנו יושבים פה ושומעים אחד אחרי השני את חבורת הפושעים, חברי הרשימה הפלסטינית המשותפת, שמנסים לספר לכולנו למה אנחנו צריכים להשיב לאחור, לרגע שלפני הצבת המגנומטרים.

אורן אסף חזן: רבותי, את חייהם של השוטרים שנרצחו בעת מילוי תפקידם אי-אפשר להשיב; את חייה של הדס מלכא שנפלה בעת מילוי תפקידה אי-אפשר להשיב.

אורן אסף חזן: תצאו כבר מהבועה שאתם יושבים בה, תתעוררו.

אורן אסף חזן: מקרי הרצח האלה והטרור האלה הם לא בגלל המגנומטרים, גלאי מתכות, גלאי שנאה, גלאי שקר כלשהו.

אורן אסף חזן: הם אך ורק כיוון שהפלסטינים, העם השקרי הזה, לא רוצים אותנו פה.

אורן אסף חזן: הם לא צריכים תירוצים, אנחנו מספיקים להם אותם.

אורן אסף חזן: הם מתפוצצים באוטובוסים, דוקרים ברחובות, דורסים בכבישים ראשיים, הרבה לפני שהיו מגנומטרים.

אורן אסף חזן: הם חודרים ורוצחים משפחות שלמות במיטתן או ילדות קטנות הרבה לפני שהיו פה מגנומטרים.

אורן אסף חזן: והם עושים את זה בחסות ראשי הנחש שיושבים פה, במרכז הכנסת, ועולים אחד אחרי השני לדוכן הזה ואנחנו שותקים להם.

אורן אסף חזן: אנחנו נותנים להם לעלות כאן ולהגיד שחיילי צה"ל רוצחים, ושהמתנחלים הם מתנחבלים, ושאנחנו גונבים להם ועושים להם ולוקחים להם.

אורן אסף חזן: הם משכתבים את ההיסטוריה כל יום ואנחנו שותקים.

אורן אסף חזן: אני לא מתכוון לשתוק עוד.

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: אוזלת היד שלנו שאנחנו כולנו יושבים פה ונותנים להם לעשות את זה – אנחנו הופכים להיות אחראים.

אורן אסף חזן: חובתנו כחברי כנסת לעשות הכול, גם אנחנו, כדי למנוע טרור.

אורן אסף חזן: וכשאנחנו נותנים להם את פתחון הפה הזה אנחנו כושלים בתפקידנו.

אורן אסף חזן: אני מתחנן אליכם, תעזרו לי לסתום להם את הפה.

אורן אסף חזן: זה לא עניין פופוליסטי.

אורן אסף חזן: לא הכול פוליטיקה, חברים.

אורן אסף חזן: זה עניין עקרוני.

אורן אסף חזן: כי פתחתי, ואני אומר שוב, את המילים שיוצאות להם מהפה, את דברי השנאה והשטנה, יש מי שמתרגם למעשים.

אורן אסף חזן: אנחנו עוד נגיע לתומך הטרור טיבי, שמיהר לברוח מהדוכן, כי הוא ידע שאני הולך לשים לו את האמת בפרצוף.

אורן אסף חזן: אין לו מקום לשבת על הכיסא הזה.

אורן אסף חזן: ומכאן אני קורא ליולי אדלשטיין, יו"ר הכנסת, שכנסת ישראל כל כך חשובה לו – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

אורן אסף חזן: – – תודיע שאתה מורה שלא לתת לו לשבת יותר במקומך.

טלי פלוסקוב: תודה, תודה רבה.

אורן אסף חזן: אני מסיים, אני מסיים.

אורן אסף חזן: והחיוך שלך הוא חיוך מכוער ומגעיל.

טלי פלוסקוב: אדוני, אני מבקשת לסיים.

אורן אסף חזן: זה עצוב, זה מעליב.

אורן אסף חזן: את אמורה להסכים לדברים שאני אומר, כי אלה האחים והאחיות גם שלך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורן חזן.

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן חזן.

אורן אסף חזן: משפט אחד, ברשותך.

טלי פלוסקוב: זמנך תם.

אורן אסף חזן: כי כשהם עמדו פה ופיזרו שנאה, זה שישב במקומך קודם לכן נתן להם לשפוך את דבריהם.

אורן אסף חזן: אז בשנייה הנוספת שאני מבקש – –

טלי פלוסקוב: שנייה.

אורן אסף חזן: – – רבותי, די, מספיק.

אורן אסף חזן: דמי אחינו זועקים אלינו מן האדמה.

קריאה: – – – הסרסור – – –

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון השר דוד אזולאי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: מייד לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, חוק הבטחת הכנסה זה חוק שמהווה רשת ביטחון אחרונה לאנשים שלא שפר עליהם מזלם ואינם בעלי הכנסה מספקת.

דוד אזולאי: זה חוק שנועד עבור לא מעט משפחות, הורים וילדים שזה מהווה קיום בסיסי עבורם.

דוד אזולאי: במבחן ההכנסות שבחוק עד כה לא הייתה התייחסות לכל מיני תמיכות שונות ופרטניות שאינן מעבודה קבועה או שכר דירה.

דוד אזולאי: כאשר בוחנים מהן ההכנסות שזכאי הקצבה יכול לקבל בלי שישללו את קצבתו, עד היום לא נעשה סדר בסוגיה זו של תמיכה כספית מהמשפחה.

דוד אזולאי: על בסיס פסיקות של בית-הדין לעבודה, שר האוצר החליט, יחד עם הביטוח הלאומי, לעשות סוף-סוף סדר.

דוד אזולאי: הרי לא ייתכן שישללו קצבה מבן אדם נזקק רק בשל תמיכה כספית קטנה שמגיעה מהוריו או מהסביבה התומכת.

דוד אזולאי: מצד שני, יהיה מוגזם לאפשר לבן אדם לקבל תמיכה כספית בלי הגבלה ולהמשיך לקבל קצבה קיומית.

דוד אזולאי: לכן, הצעת חוק זו שמשרד האוצר מביא כיום לפני המליאה מבקשת להסדיר את ההתחשבות בתמיכה הכספית של זכאי הבטחת הכנסה, לא משנה מה המטרות שעבורן הן ניתנת.

דוד אזולאי: לאדם יחיד – עד סכום של כ-3,000 שקל בחודש, התמיכה המשפחתית באדם לא תילקח בחשבון במבחן ההכנסות שלו.

דוד אזולאי: לזוג או להורה וילד – עד כ-4,500 שקל בחודש לא יילקחו בחשבון במבחן ההכנסות.

דוד אזולאי: התיקון הזה הוא תיקון משמעותי בחוק, שייטיב עם החלשים בחברה, יקל את הקושי של הזקוקים לתמיכה כלכלית ויעניק להם עוד מרווח נשימה.

דוד אזולאי: שר האוצר מתכוון להמשיך בעשייה לצמצום העוני וההקלה של הקשיים שנערמים על החלשים.

דוד אזולאי: לכן, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק.

דוד אזולאי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר דוד אזולאי.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 50) (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52 נגד – 9 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 50) (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית), התשע"ז–2017, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 52 חברי כנסת בעד, תשעה מתנגדים, אחד נמנע.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 50) (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה, ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1148); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 117), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק השר דוד אזולאי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, עמיתי, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת לבצע כמה שינויים נדרשים על מנת לייעל את עבודת מוסדות התכנון וועדות הערר ולהסדיר סוגיות נוספות הקשורות בין השאר להקמת מכוני הבקרה.

דוד אזולאי: עיקרי החוק המוצע: בסעיפים 1 ו-9 מוצע לתקן את הגדרת "תשתיות לאומיות" בסעיף 1 לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, ואת ההגדרה "תשתית" בסעיף 61א(ב2)(3), כך שבמקום השימוש במונח "נמל תעופה" ייעשה שימוש במונח "שדה תעופה".

דוד אזולאי: מטרת התיקון ליצור אחידות בחוק עצמו, העושה שימוש במונח "שדה תעופה" בסעיפים אחרים, למשל בסעיף 49(3), ובסעיף 63(ה) ו-188(ב).

דוד אזולאי: סעיפים 2, 3, 4 ו-13 – סעיף 2 לחוק קובע הוראות לעניין המועצה הארצית.

דוד אזולאי: בסעיף 2 להצעת החוק מוצע לבטל את ההוראה בדבר תקופת כהונתה של המועצה הארצית ולקבוע כי תקופת הכהונה של כל חבר מועצה תהיה חמש שנים ממועד מינויו.

דוד אזולאי: כמו כן, מוצע להבהיר לגבי חבר הוועדה המחוזית כי הוא יוכל לשוב ולהתמנות לתקופות כהונה נוספות בדומה לאפשרות הקיימת לחבר המועצה הארצית ולחבר הוועדה לשמירת הסביבה החופית.

דוד אזולאי: בהמשך לתיקונים אלה, מוצע לקבוע כי המינויים כאמור לא יפקעו בתום חמש שנים ממועד המינוי אם טרם מונה חבר אחר או חודש המינוי.

דוד אזולאי: לשם הבהירות מוצע לקבוע הוראה דומה גם לגבי הכהונה של חבר הוועדה לתשתיות, אשר לגביה נקבע כבר היום כי תקופת הכהונה תחושב לגבי כל חבר בנפרד ולא לגבי הוועדה בכללותה.

דוד אזולאי: סעיפים 5, 6 ו-7 – כדי לייעל את תפקוד ועדות הערר ולאפשר קידום הליכי רישוי בלוחות זמנים מהירים, מוצע בסעיף 5 להצעת החוק להחליף את הוראות סעיף 12ג לחוק ולקבוע הליך יעיל וגמיש יותר להקמת ועדות ערר נוספות במחוז מסוים.

דוד אזולאי: בהמשך לתיקון האמור, מוצע בסעיף 6 להצעת החוק לבטל סעיפים (ב) ו-(ג) של סעיף 12ה לחוק, המתייתרים לאור התיקון המוצע לסעיף 12ג לחוק, שכן תקציב ועדות הערר הנוספות, ככל שיוקמו, ייכלל בתקציב מינהל התכנון.

דוד אזולאי: בסעיף 7 להצעת החוק מוצע, מהטעמים המנויים לעיל, לקבוע הוראה דומה לעניין מינוי ועדות ערר נוספות לפיצויים ולהיטל השבחה.

דוד אזולאי: סעיף 8 לחוק – סעיף 19(א) לחוק קובע כי בוועדה מקומית שמרחב התכנון שלה כולל יותר מרשות מקומית אחת, ימנה שר הפנים שבעה חברים מתוך רשימת אנשים שהמליצו עליהם הרשויות המרחביות, זאת בנוסף ליושב-ראש הוועדה שימנה שר האוצר.

דוד אזולאי: הסעיף קובע עוד כי שני חברים לפחות מבין שבעת החברים כאמור לא יהיו חברי המועצות של הרשויות המקומיות החברות במרחב התכנון המקומי.

דוד אזולאי: סעיף 10 לחוק – מוצע לקבוע הוראה לעניין מוסד תכנון שהחל לדון בתוכנית שבסמכותו ובטרם השלים את הדיון בה עברה הסמכות לגבי התוכנית למוסד תכנון אחר, וזאת כדי למנוע אי-בהירות בנוגע לשאלה מיהו מוסד התכנון המוסמך להמשיך ולדון בתוכנית במצבים מסוג זה.

דוד אזולאי: על פי ההסדר המוצע, ככל שלא נקבעו הוראות אחרות בחוק, המועד הקובע לעניין הסמכות יהיה מועד ההחלטה על הפקדת התוכנית.

דוד אזולאי: ככל שמוסד התכנון שהחל לדון בתוכנית טרם החליט על הפקדת התוכנית, תועבר התוכנית למוסד התכנון המוסמך, אך אם מוסד התכנון כבר החליט להפקיד את התוכנית, הסמכות לגבי אותה תוכנית תמשיך ותהיה למוסד התכנון שהחליט להפקידה.

דוד אזולאי: סעיף 11 לחוק – סעיף 149(א)(4) לחוק קובע כי בהקלה או בשימוש חורג מתוכנית מתאר ארצית או מתוכנית מתאר מחוזית, נדרש, בנוסף להליך הרגיל הקבוע בסעיף האמור, גם אישור המועצה הארצית.

דוד אזולאי: סעיף 12 לחוק – סעיף 158כא לחוק קובע בסעיף (א) שבו, כי מכון בקרה יעסיק בקר מורשה לעניין ארבעה גורמים מאשרים, כפי שנקבעו בסעיף הקטן האמור – שר הבריאות או עובד מעובדי משרדו; השר להגנת הסביבה או עובד מעובדי משרדו; הרשות הארצית לכבאות והצלה או ממלא תפקדי בה; הרשות המוסמכת כמשמעותה בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א–1951.

דוד אזולאי: סעיף 14 – סעיף 81(ו) ו-(ז) לחוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 101), התשע"ד–2014, קובע הוראות תחילה בנוגע להוראות החוק שעניינן רישוי, ובכלל זה לעניין ההוראות הנוגעות למכוני הבקרה.

דוד אזולאי: על פי הסעיף האמור, יום התחילה לעניין הוראות אלה יהיה ביום כ' בטבת התשע"ו, 1 בינואר 2016, להלן – יום התחילה המאוחר, תוך מתן אפשרות לשר האוצר לדחות בצו את יום התחילה המאוחר או להחילו באופן מדורג לפרק זמן שלא יעלה על שנתיים מיום התחילה המאוחר.

דוד אזולאי: לאור המורכבות הכרוכה בהפעלת מכוני הבקרה והצורך להחיל את פעילות המכונים באופן מדורג, בשים לב למוכנות מכוני הבקרה לתת שירות בהתאם להוראות החוק כאמור ובשים לב לפעולות שעוד נדרש לבצע לשם כך, מוצע לתקן את סעיף 81(ז) לתיקון 101 באופן שיאפשר לשר האוצר לדחות בצו את יום התחילה המאוחר, או להחילו באופן מדורג כאמור בסעיף זה, לתקופה של שנתיים נוספות.

דוד אזולאי: לאור האמור לעיל, אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: תודה.

טלי פלוסקוב: זו הראשונה.

טלי פלוסקוב: כרגע אנחנו מדברים על ראשונה.

דוד אזולאי: עכשיו בקריאה ראשונה, כן.

טלי פלוסקוב: אוקיי, אדוני.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר דוד אזולאי.

טלי פלוסקוב: רבותי, רשימת הדוברים נעולה, ואנחנו עוברים כרגע: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – מוותר; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – מוותר; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת זוהיר בהלול – מוותר; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח; חברת הכנסת רויטל סויד – מוותרת; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל כהן פארן – מוותרת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – מוותרת; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני.

אורן אסף חזן: תודה רבה, חברתי היושבת בראש.

אורן אסף חזן: גברתי היושבת בראש, כבוד השרים, חברי סגן השר, רבותי חברי חברי הכנסת, בערך לפני שנה וחצי, באחד הראיונות שלי בטלוויזיה, אמרתי: כל מחבל צריך לסיים אירוע עם כדור בראש.

אורן אסף חזן: היו מי שהרימו גבה, היו כאלה שהתחילו להגיד: אתה קיצוני.

אורן אסף חזן: אגב האמירה "קיצוני", אני תמיד שואל את השאלה אם הרוב חושב כמוני, האם אני הקיצוני או אני המיינסטרים, אבל נשאיר את זה לאחר כך.

אורן אסף חזן: בהמשך לזאת, אני וכמה מחברי שיושבים פה, ובהם בצלאל סמוטריץ, עודד פורר, חמד עמאר ואחרים, ביחד עם שרון גל, שכבר לא יושב פה, קידמנו את חוק עונש מוות למחבלים.

אורן אסף חזן: בימים האחרונים אני שומע רבים מחברי הבית הזה – אגב, משמאל ומימין, בטח ובטח מסביב לשולחן הממשלה – שמדברים על כך שצריך לקדם עונש מוות למחבלים.

אורן אסף חזן: אני מניח לרגע בצד את הוויכוח על מתי, איך, כמה, האם יש הבדל בין דם לדם, האם מחבל שהרג שוטרת במילוי תפקידה, או רצחו שוטרים בדם קר, או מחבל שחדר לבית של משפחה ורצח את הסב, את האב, את אחותו.

אורן אסף חזן: מתי?

אורן אסף חזן: אני מניח גם את זה לרגע בצד.

אורן אסף חזן: לצד כל זאת אני גם נזכר בסיפור שמלווה את הכנסת הזאת.

אורן אסף חזן: פעם היו מזכירים אותו בבית הזה חדשות לבקרים, היום כבר נוח לרבים מאתנו לשכוח.

אורן אסף חזן: אז אני רוצה להזכיר מקרה אלאור אזריה, חיל מצטיין, שלצערי בשנה וחצי שחלפו, במקום לשרת ביחד עם חבריו ליחידה בחברון ולשמור עלינו מפני החברים של תומכי הטרור שיושבים פה בכנסת, היה צריך למצוא את עצמו מתנדנד בין מעצרים בבסיסים.

אורן אסף חזן: מכאן אני מגיע לליבה, חברתי היושבת בראש.

אורן אסף חזן: תראו, רבותי, במקום להתלבט אם לקדם חוק עונש מוות למחבלים – חובה.

אורן אסף חזן: במקום לנסות לחפש פתרונות יצירתיים למקרה אלאור אזריה, וכדי להתמודד עם אפקט אלאור אזריה – שכולנו מכירים אותו אבל רובנו בוחרים לברוח ממנו ומהמציאות – אני מציע הצעה כזאת ואני מתכוון לנסח אותה גם בחקיקה ולקדם אותה: אנחנו צריכים להוביל למצב שבכל אירוע טרור, אם בסופו של תהליך מי שנטרל את המחבל, לא משנה אם זה שוטר, חייל או אזרח שנקלע לאירוע, וידא הריגה, לא תעבור אליו שום תלונה באשמה לרצח או להריגה.

אורן אסף חזן: הוא יקבל פטור מזה מסיבה מאוד פשוטה: במקום שאנחנו נתחבט פה איך להוציא להורג את המחבלים הנתעבים האלה, אנחנו נפתור את הבעיה מראש על ההתחבטויות שלנו – – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

אורן אסף חזן: בזה אני מסיים.

אורן אסף חזן: במקום שחיילים, שוטרים ואזרחים יפחדו לתת את הכדור הנוסף והכל-כך הכרחי הזה – ראינו את זה רק לפני שבוע וחצי בהר הבית – יהיה להם ביטחון מלא שדקה אחרי האירוע – –

טלי פלוסקוב: תודה.

אורן אסף חזן: – – הם לא יצטרכו להיות מסובכים במערכות משפטיות כמו אלאור אזריה.

אורן אסף חזן: אני מקווה – ובזה אני מסיים, היושבת בראש – אני מקווה, רבותי, שבחמישי הקרוב אלאור אזריה יצא לחופשי, ואם לא – אני צופה ברדק שלם במדינה.

אורן אסף חזן: אל תגידו שלא הזהרתי אתכם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: רבותי, יסכם את הדיון, אם יש צורך, השר אזולאי.

דוד אזולאי: – – –

טלי פלוסקוב: אין צורך.

טלי פלוסקוב: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: אין צורך בסכום.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 117), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 42 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – 25 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 117), התשע"ז–2017 לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות), בהצעת חוק בעניין תקופת לידה והורות ובהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דיור בהישג יד) נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 33 חברי כנסת, 25 מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 117), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הרפורמות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1150); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת המכס (מס' 27), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את ההצעה השר דוד אזולאי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, זה תשע שנים עובדים במינהל המכס על פיתוחה של מערכת סחר חוץ חדשה שתייעל את הליכי הסחר ותשפר את הבקרה על ייבוא ויצוא של טובין.

דוד אזולאי: תכליתו המרכזית של החוק המוצע היא הסדרת אופן הפעולה של המערכת החדשה, המיועדת להיכנס לשימוש לקראת סוף שנה זו.

דוד אזולאי: מערכת סחר חוץ החדשה מיועדת להחליף את המערכות התפעוליות המשמשות כיום את מינהל המכס ולשרת את כלל הגורמים המעורבים בתהליכי סחר החוץ של מדינת ישראל, ובכלל זה יבואנים, יצואנים, סוכני מכס, משלחים בין-לאומיים, נמלי ים, נמלי תעופה, מעברים יבשתיים, חברות תעופה, חברות ספנות, חברות תובלה, מחסני רישוי, רשויות משרדי מוסמכות ועובדי רשות המסים.

דוד אזולאי: תפקידה של המערכת הוא ניהול הכנסתם של טובין לישראל והוצאתם ממנה לצורך אכיפת דינים ותקינה בתחומים שונים כגון ביטחון, תחבורה, בריאות ובטיחות ולצורך גביית מסי היבוא.

דוד אזולאי: למערכת החדשה יכולות רבות: היא מאפשרת הליכי עבודה בלא נייר באמצעות ממשקים נוחים למשתמשים, מקילה את הליכי הסחר, מפשטת אותם ומשפרת את יכולת האכיפה של הרשויות באמצעות מאגר הנתונים שלה ובקרה אקטיבית על הכנסה והוצאה של טובין.

דוד אזולאי: הצעת החוק המוצעת נועד להסדיר את תהליכי הסחר השונים בהתאם לאפיוני המערכת החדשה.

דוד אזולאי: הוא כולל בין היתר פרקים להסדרת הדיווח של יבואנים, יצואנים ומובילי מטענים בהתאם למקובל במדינות אחרות בעולם, הוראות להסדרת להליכי אכיפה מינהלית אשר יופעלו במקרים אשר אינם מתאימים להפעלת הליך הפלילי והוראות המסדירות דיווח מקוון.

דוד אזולאי: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר אזולאי.

טלי פלוסקוב: רבותי, רשימת הדוברים נעולה; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – מוותר; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת זוהיר בהלול – מוותר; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח; חברת הכנסת רויטל סויד – מוותרת; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – מוותרת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר; חברת הכנסת אילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – מוותר; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – מוותרת; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; חבר כנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר כנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן אסף חזן, אחרון הדוברים, רבותי, ומייד לאחר נעבור להצבעה.

אורן אסף חזן: מלכיאלי, שמעתי אותך.

אורן אסף חזן: מלכיאלי, שמעתי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אורן אסף חזן: חברתי היושבת בראש, כבוד השרה סופה יקירתי, כבוד השר אזולאי, האמת היא שלא רציתי לעלות שוב, אף שאנחנו עוד רגע יוצאים לפגרה, אבל ראיתי שהפעם חלק מתומכי הטרור יושבים פה במליאה, אז אני רוצה להגיד להם בפרצוף את מה שאמרתי כשהם לא היו פה.

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: אתה והחברים שלך – האמת שאותך עוד לא שמעתי, אבל אתם תומכי טרור.

אורן אסף חזן: זה לא סוד, בעיני אתם אסופה של צבועים שמנצלים את מדינת ישראל ואת כנסת ישראל כדי לירוק בפרצופה של האומה; עלה פה קודם אחד שאומרים עליו שהוא שיח'; ככה אומרים – שיח'.

אורן אסף חזן: אבל השיח' הזה לא מתבייש להתיר דם של יהודים.

אורן אסף חזן: מבחינתו זה בסדר.

אורן אסף חזן: מבחינתו, כשנרצחים יהודים הוא לא יודע להגיד מה קרה, מה לא קרה, איך קרה.

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: רבותי, אני לא יכולה להתערב בתוכן הדברים.

טלי פלוסקוב: יש לכם הערות – בבקשה, אתם מוזמנים.

אורן אסף חזן: אני אומר בצורה ברורה: ראשי הנחש, חברי הרשימה הפלסטינית המשותפת – הייתי קורא להם חברי הרשימה הפלסטינית המפרקת, כי הם מנסים לפרק אותנו, אבל אנחנו קצת יותר חזקים מהם – אנחנו היהודים, אדוני הארץ הזאת, בעלי הבית, אנחנו נדע לבוא אתכם חשבון.

אורן אסף חזן: אנחנו נדע לבוא אתכם חשבון.

אורן אסף חזן: ואני אגלה לכם סוד: אנחנו גם נדע למחוק לכם את החיוך מהפרצוף.

אורן אסף חזן: אנחנו נדע.

אורן אסף חזן: בעיני זה מאוד עצוב מה שקורה אתכם.

אורן אסף חזן: אני מקווה שמהר מאוד חברי יתפכחו ויבינו שברגע שנגרש מפה את הקיצון אנחנו נקבל את המתונים; אנחנו נקבל את אלה שכן רוצים להיות פה וכן רוצים לחיות פה וכן רוצים לקחת חלק במדינת ישראל, מדינת העם היהודי.

אורן אסף חזן: אם אתה חושב, שיח' – אגב, השיח' היחיד שאני מכיר עושה יופי של סמבוסק פה בירושלים.

אורן אסף חזן: אנקדוטה קטנה.

אורן אסף חזן: אם אתם חושבים שזה מצחיק מישהו ואם אתם חושבים שהחיוך הצבוע שלכם מדרג לי איזשהו קצה של רגש אז אתם טועים.

אורן אסף חזן: את האמת אנחנו יודעים.

אורן אסף חזן: לא, אני מסביר מה אני – – –

קריאות: – – –

אורן אסף חזן: אחלה סמבוסק.

אורן אסף חזן: לא, אני מסביר מה אני – את האמת אנחנו יודעים כולנו, והאמת היא אחת:

אורן אסף חזן: אנחנו לא ניתן לכם להמשיך לסחור בטרור.

אורן אסף חזן: אתם אנשי טרור, סוחרי טרור, תומכי טרור.

אורן אסף חזן: חלקכם מגיעים לפה – אחד מכם לפחות, ערבי מחמד עם חיוך על השפתיים שבא ומדבר כאילו אכפת לו, אבל בשקט בשקט חורש ריב ומדון.

אורן אסף חזן: אם תתפכחו ותבינו את מקומכם, אולי תהיה לכם הזכות להישאר פה.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי הכנסת לחזור למקומכם, בבקשה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (מס' 27), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 43 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (מס' 27), התשע"ז–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 50 חברי כנסת בעד, ארבעה מתנגדים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (מס' 27), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת הכנסת, והיא תקבע איזו ועדה תמשיך בטיפול בהצעת החוק הנ"ל.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1151); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותיי, אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 54) (מכירה מיוחדת), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק שר הכלכלה והתעשייה חבר הכנסת אלי כהן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, שעומדת לפני קריאה ראשונה, הצעת חוק הגנת הצרכן (מכירה מיוחדת) – בשלושת חודשים האחרונים חיזקנו משמעותית את הרשות לסחר הוגן והגנת הצרכן, עם מינויו של מיכאל אטלן ליושב-ראש הרשות ואת דרור שטרום ליושב-ראש הוועדה המייעצת.

אלי כהן: אנחנו כעת מקדמים סידרה של מהלכים שכל-כולם נועדו להיטיב עם הצרכן הישראלי.

אלי כהן: הצעת החוק הזאת מבקשת את הדבר הפשוט הבא: ברגע שיש מבצע, המבצע לצרכנים יהיה בהחלט מבצע אמיתי, ולא מבצע פיקטיבי שאנחנו רגילים לראות – הנחות של 70%, 80%, שבחלק מהמקרים רק אתמול העלו את המחיר, ועכשיו עושים מבצע.

אלי כהן: הדבר הזה, אגב, קיים בחלק גדול ממדינות העולם – יש חובה שהמוצר נמכר במחיר שאכן, כמה ימים – לפני שבאו והורידו את אותו מחיר, ולמעשה, אנחנו מצטרפים כאן פשוט למסחר הוגן.

אלי כהן: מהכלים שיש בידינו כאשר מדברים על נושא של מבצעים – זה גורם לאנשים לעשות קנייה גדולה יותר, ואנחנו רוצים שבסופו של דבר הקנייה שלהם תהיה קנייה מושכלת.

טלי פלוסקוב: אדוני השר, דקה, בבקשה.

טלי פלוסקוב: כל הצוות של הליכוד ושל הקואליציה: שקט, אי-אפשר ככה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני השר.

אלי כהן: הצעת החוק הזאת, המטרה שלה היא לשים סוף למבצעים הפיקטיביים, לשים סוף למניפולציות על המחירים, ופשוט לקדם מסחר הוגן.

אלי כהן: היא מגדירה מהו משך של מבצע, כלומר, מבצע שנמשך על פני כל השנה הוא לא מבצע, מכיוון שאז המחיר למעשה הוא בהנחה בכל אותה שנה; כמה זמן לפני כניסת המבצע לתוקף אפשר לבוא ולמכור באותו מחיר, ומה מחיר הייחוס שממנו גוזרים את זה.

אלי כהן: אנחנו למעשה קובעים כאן תקופות, קובעים כאן מועדים, ובסופו של דבר מצטרפים לכללים הפשוטים של מסחר הוגן והגנת הצרכן.

אלי כהן: לכן, אני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

אלי כהן: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני השר.

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: כרגע אני מכריזה על סגירת רשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה, אדוני.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בוודאי כולכם התעדכנתם בדקות האחרונות שצוות השגרירות בירדן, כולל המאבטח הפצוע, חזרו לארץ בשלום וכולם נמצאים כאן.

יואל חסון: קודם כול אני רוצה לברך על כך, ואני שמח מאוד שהפרשה הזאת הסתיימה באופן הזה – באופן כזה שהחזיר את כולם הביתה בשלום.

יואל חסון: אבל אני שואל בעת הזאת את השאלה: מדוע צריכים להיות משברים מהסוג הזה כדי שהממשלה, שראש הממשלה ינהל ויתנהל מול מדינה כמו ירדן, המלך הירדני, ומול הנשיא המצרי – מנהיגים שהם בהחלט שותפים חשובים למאבק נגד הכוחות הקיצוניים במזרח התיכון?

יואל חסון: כמה אמרנו וביקשנו שהציר הזה ייפתח כבר לפני ימים ארוכים, וזה קרה, לצערי, רק בזמן משבר.

יואל חסון: וזה תמיד קורה במשמרת של נתניהו בזמן של משבר.

יואל חסון: אם אין משבר – לא מדברים; לא מקיימים תיאום אסטרטגי; לא מחזקים את הקשר; לא מנסים להרגיע את המצב בשיתוף פעולה עם מנהיגים אחרים במזרח התיכון.

יואל חסון: זאת התוצאה של ממשלה שאין לה אסטרטגיה.

יואל חסון: אין לה אסטרטגיה.

יואל חסון: מגנומטרים הפכו להיות עניין אסטרטגי – מגנומטרים, שהם בכלל עניין טקטי, שזה בכלל דבר שאמור להיות החלטה של גורמי הביטחון, לא של קבינט.

אורן אסף חזן: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן אסף חזן, דיברת – – – לא להפריע.

יואל חסון: ועכשיו, המגנומטר הפך להיות נושא למשא ומתן מדיני מול מנהיגי ערב.

יואל חסון: ואני אומר, אם כדי להבטיח חופש דת ופולחן דת צריך מגנומטרים, מצלמות, מה שצריך – שיהיה.

יואל חסון: אבל זה לא נתון למשא ומתן מדיני, זה הפך להיות עניין אסטרטגי.

יואל חסון: ככה לא מנהלים מדינה.

יואל חסון: ממשבר למשבר אין אסטרטגיה, אין החלטה כיצד אחת ולתמיד מייצבים את אזור הר הבית ומאפשרים שם את הפעילות באופן כזה שכל מי שיכול ורוצה יוכל להתפלל – כולל יהודים, אגב.

יואל חסון: כולל יהודים.

יואל חסון: לסיכום, גברתי היושבת-ראש – איך גם מבטיחים לשמור על ירושלים ירושלים יהודית, ואחת ולתמיד לנתק את הכפרים הפלסטיניים שלא היו חלק מירדן, מירושלים הירדנית, ולא חלק מירושלים ההיסטורית, וחוברה לתוך ירושלים גדולה, שאם נמשיך והיא תהיה ככה, הפכה להיות לעיר לא בטוחה, עם סכנה דמוגרפית אמיתית.

יואל חסון: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איתן כבל, רבותי – אחרון הדוברים.

טלי פלוסקוב: מייד אחרי זה אנחנו מגיעים להצבעה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, רשמת פרלמנטרית, אדוני השר, אני עליתי רק בשבילך, באמת.

איתן כבל: אני רציתי לברך אותך על הצעת החוק הזאת.

איתן כבל: הנושא הזה מוכר לי היטב, ואני רק רוצה לומר לאדוני שנדמה לי השבוע, מחר או מחרתיים, אני מביא לכאן לקריאה שנייה ושלישית הסדרה של כל הנושא של חברי מועדונים.

איתן כבל: הסדרנו – זאת הצעת חוק פרטית שלי שהצטרפו אליה – מועדוני לקוחות.

איתן כבל: הסדרה של כל זה, הסדרת מועדוני לקוחות, בדיוק בא מהמקום הזה.

איתן כבל: האמת היא, ייאמר לזכותך, לא סתם עליתי כדי לומר לך את המילים.

איתן כבל: כי כשאני העליתי את העניין לסדר-היום, להסדיר את העניין של מועדוני לקוחות – ואנחנו, דרך אגב, בעד מועדוני לקוחות, מברכים מועדוני לקוחות, אבל הגיע הזמן, אחרי כל כך הרבה שנים, להסדיר את העניין.

איתן כבל: שכשאתה נכנס למועדון ואומרים לך: אתה זכאי, כך וכך, אם הם מחליטים לשנות תוך כדי תנועה, אחרי שהם כבר שבו אותך בידם – שגם יהיה זמן מיוחד שיודיעו לך מתי הם הולכים לשנות.

איתן כבל: כשרציתי להעלות את העניין של המבצעים ואמרתי: בואו נכרוך אותו כבר תחת הצעת החוק, הייתה התנגדות גדולה גם במשרדך, ובאמת תבורך.

איתן כבל: אני חושב שזה עניין צרכני מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: זה נראה כאילו עניין של מה בכך, אבל הגיע הזמן להסדיר אותו, ותבורך על כך.

איתן כבל: תודה, אדוני.

אלי כהן: בנובמבר קריאה שנייה ושלישית?

איתן כבל: בעזרת השם.

איתן כבל: אני מתחייב לך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: וכעת נצביע על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 54) (מכירה מיוחדת), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 44 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 54) (מכירה מיוחדת), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 45 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 54) (מכירה מיוחדת), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה, ועוברת לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/371); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון מס' 2) (השתתפות במימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת דוד ביטן.

טלי פלוסקוב: לפני שחבר הכנסת דוד ביטן מציג את החוק, לגבי החוק שלפני, הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (מס' 27), סיעת מרצ ביקשה להודיע שכולם בטעות הצביעו נגד; היו פה ארבעה חברי כנסת – מיכל רוזין, תמר זנדברג, אילן גילאון ועיסאווי פריג' – כולם הצביעו נגד במקום בעד, נכון?

טלי פלוסקוב: אז לפרוטוקול אנחנו מבקשים לתקן.

טלי פלוסקוב: אדוני, בבקשה, לרשותך.

דוד ביטן: אתם יודעים מה החשיבות שאנחנו רואים בבנימין זאב הרצל – יש לו היום מוזיאון וכל מה שמסביב בהר הרצל.

דוד ביטן: הבעיה היא שהתקציב – חצי מהתקציב מגיע מההסתדרות הציונית וחצי ממדינת ישראל.

דוד ביטן: הבעיה היא שהתקציב שמגיע – יש מועצה במשרד ראש הממשלה שקובעת איך ולמה ומה יחולק התקציב.

דוד ביטן: הוא לא מגיע כולו, וכל שנה הם צריכים לרוץ אחרי התקציב.

דוד ביטן: זה לא דבר שמתקבל על הדעת, לכן החוק הזה בא לעגן ולהבטיח את התקציב ואת השימוש בו בעתיד.

דוד ביטן: כרגע, בקריאה הראשונה, הורדנו את הסעיף התקציבי; הורדתי את הסעיף התקציבי, שלא יהיה רשום מה התקציב, אבל הדברים אכן רשומים, ולקראת קריאה שנייה ושלישית, שתהיה השבוע, אני אגיע להסכמות עם משרד ראש הממשלה, שהוא אחראי לתקציב הר הרצל והמוזיאון והכול, עם משרד המשפטים והאוצר, על מנת לעגן את החוק באופן כזה שהוא יהיה מוסכם גם עם משרד המשפטים ומשרד האוצר.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני מבקש מהחברים להצביע.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דוד ביטן.

טלי פלוסקוב: רשימת הדוברים נעולה.

טלי פלוסקוב: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני, בבקשה, לרשותך.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, חברים, אני אעשה את זה קצר.

עיסאווי פריג': אני אמשיך באותה נימה.

עיסאווי פריג': חברים, שמענו עכשיו שהצוות של השגרירות והמאבטח חזרו בשלום, וזה מאחורינו.

עיסאווי פריג': עכשיו בואו נחשוב ביחד: תארו לעצמכם מאיפה הסולם הירדני הגיע לידיים של בנימין נתניהו, בהחלטה מטופשת של שר – – –

מיקי לוי: מה הקשר להרצל?

עיסאווי פריג': מה, מה לעשות?

עיסאווי פריג': תן לי עכשיו להתמקד.

עיסאווי פריג': בינתיים הרצל – יגיע.

ענת ברקו: מה עם הרצח של השוטרים?

עיסאווי פריג': הם מצאו סולם ירדני לרדת ממנו – –

ענת ברקו: מה עם הרצח?

עיסאווי פריג': – – ועכשיו אין מגנומטרים ואין כלום.

ענת ברקו: מה עם הרצח?

עיסאווי פריג': אני מדבר על הרבה מעבר.

ענת ברקו: מה עם הרצח של השוטרים?

עיסאווי פריג': אין לי – – –

ענת ברקו: מה עם הרצח?

טלי פלוסקוב: ענת ברקו, בבקשה.

עיסאווי פריג': מה הם חושבים, חברים?

עיסאווי פריג': תקשיבו.

עיסאווי פריג': יש בעיר העתיקה 350 מצלמות – נכון, כבוד מנהל – – –

מיקי לוי: כן.

עיסאווי פריג': 350 מצלמות.

עיסאווי פריג': 350 המצלמות – גם אפשר לזהות תווי פנים, נכון?

עיסאווי פריג': נכון.

עיסאווי פריג': עכשיו, כתוצאה מהסולם הירדני, הולך להיות – חושבים על מגנומטר חדש בהשקעה של 100 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': טכנולוגיה חדשה.

עיסאווי פריג': אז אני כבר מודיע לכם: לא יהיה מגנו ולא יהיה מטר ולא תהיה טכנולוגיה.

אורן אסף חזן: מי אתה בכלל?

עיסאווי פריג': לא יהיה כלום.

יחיאל חיליק בר: פלאפל יהיה?

עיסאווי פריג': לא יהיה כלום בלי הסכמת הווקף.

ענת ברקו: למה?

עיסאווי פריג': לא יהיה כלום.

עיסאווי פריג': ממשלת תוהו ובוהו.

עיסאווי פריג': ממשלת תוהו ובוהו.

עיסאווי פריג': תפסיקו עם השקר.

עיסאווי פריג': אתם חבורת טיפשים.

אורן אסף חזן: תוהו ובוהו.

עיסאווי פריג': תוהו ובוהו.

אורן אסף חזן: תוהו ובוהו.

עיסאווי פריג': תוהו ובוהו.

עיסאווי פריג': יש לכם מזל שיש לכם את ירדן.

עיסאווי פריג': חברים, הציבור לא טיפש.

עיסאווי פריג': הוא יעניש אתכם – יעניש אתכם בצורה שאתם – – –

אורן אסף חזן: יש לכם כוח של חמישה מנדטים.

אורן אסף חזן: בטון.

אורן אסף חזן: לוחץ אותנו.

עיסאווי פריג': זה בטון יצוק.

אורן אסף חזן: בטון של תקרה.

עיסאווי פריג': אתם צריכים לעלות אחד-אחד לדוכן ולהגיד למלך עבדאללה: תודה, אדוני המלך, שבאת והצלת אותנו מהטמטום שלנו.

נורית קורן: כל דבר פותרים בטרור.

אורן אסף חזן: אה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אורן חזן, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחריו – אחרונת הדוברים, חברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, אדוני.

אורן אסף חזן: אני רוצה לדבר על הנצחה דווקא, לשם שינוי.

ענת ברקו: אז מה עם הרצל?

ענת ברקו: הרצל אמר.

אורן אסף חזן: להרים ידיים.

ענת ברקו: הרצל אמר לא להרים ידיים.

אורן אסף חזן: רבותי, אני רוצה לנצל את הדקות הספורות האלה כדי לדבר על הנצחה.

אורן אסף חזן: לא מזמן, אחרי בדיקה די מעמיקה, הגשתי הצעת חוק שמדברת על הנצחת ראשי ממשלה ונשיאים.

אורן אסף חזן: תאמינו או לא, גם ידידי בוז'י הרצוג – מי שבעזרת השם יהיה נשיא מדינה בעתיד; חשבתי גם עליך.

יחיאל חיליק בר: למה אתה עושה לו מנחוס, אבל?

יחיאל חיליק בר: למה?

יחיאל חיליק בר: עכשיו קברת לו את ההזדמנות, זהו.

אורן אסף חזן: אני אישית אעזור לו.

יחיאל חיליק בר: אתה תצביע לו? מתחייב?

מיקי רוזנטל: למה אתה הורס לו?

יצחק הרצוג: מוותר על הכול.

אורן אסף חזן: תראו מה זה אמנות.

אורן אסף חזן: הוא כבר ויתר.

אורן אסף חזן: הוא כבר אומר: ביטלתי.

אורן אסף חזן: זה ממני אליך, מהלב, תאמין לי.

אורן אסף חזן: רבותי, בואו נהיה רציניים.

מיקי לוי: – – –

אורן אסף חזן: השעון רץ, אני לא יכול לדבר.

טלי פלוסקוב: הזמן שלך.

טלי פלוסקוב: אתה בחרת.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אורן אסף חזן: רבותי, הגשתי לא מזמן הצעת חוק שאומרת שבכל רשות מקומית ברחבי הארץ יהיה אתר הנצחה אחד לפחות לכל נשיא שנפטר ואתר הנצחה אחד לפחות לכל ראש ממשלה שנפטר.

אורן אסף חזן: ולמה אני מדבר על הדבר הזה?

אורן אסף חזן: זה לא סוד שהיום יש חוסר פרופורציה, בלשון המעטה, בין הנצחה של חלק מראשי הממשלה לבין הנצחה של חלק מהנשיאים.

אורן אסף חזן: אני לא רוצה לומר שזה עניין של ימין ושמאל, אבל אני יכול לספר לכם שראש הממשלה יצחק שמיר ז"ל; כן, היה גם אחד כזה, אולי אתם זוכרים – אפשר לספור על כף יד אחת את מספר האתרים ברחבי הארץ שנושאים את שמו – –

ענת ברקו: מי?

אורן אסף חזן: יצחק שמיר.

אורן אסף חזן: – – כיכרות, רחובות, בתי-ספר.

אורן אסף חזן: הדבר הזה צריך להשתנות.

אורן אסף חזן: אם אנחנו לא נדע להכיר ולזכור את אלה שהובילו אותנו לאורך ההיסטוריה כדי שאנחנו נוכל להיות פה כאן, אין לנו עתיד.

אורן אסף חזן: בהקשר ישיר, אני מספר לכם שהיום בבוקר, ביחד עם חברי חברי ועדת החוץ והביטחון, ערכנו סיור בהיכל הזיכרון לחללי מערכות ישראל בהר הרצל.

אורן אסף חזן: אתם יודעים, אתה מסתובב שם בין האבנים – כל זר שיסתובב שם לא יבין זאת; כל זר שיהלך שם בתוך השבילים, בשבילו זה ייראה סתם עוד אוסף של אבנים.

אורן אסף חזן: אבל בשבילנו האבנים האלה, שנושאות עליהן את שמם של אחינו ואחיותינו הגיבורים והגיבורות שאבדו בדרך, שנפלו בגבורה, בשבילנו זה סיפורה של המדינה.

אורן אסף חזן: כל אבן היא סיפור, עולם ומלואו, ביחד עם סיפורו של העם היהודי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: משפט אחרון.

אורן אסף חזן: אני פונה בבקשה לכל חברי הכנסת לעזור לי לקדם את החוק הזה, כדי שבכל רשות – אגב, זה גם פתח לשלום, כי כשבטייבה, בטירה ובקלנסווה – –

טלי פלוסקוב: משפט אחרון.

אורן אסף חזן: אני מסיים – – –

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: לא, לא.

אורן אסף חזן: שנייה, שנייה, ברשותך.

אורן אסף חזן: – – ילכו בנבון, פינת רבין, תאמינו לי, יהיה להם הרבה יותר קל להרגיש חלק מהמדינה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה – – –

אורן אסף חזן: כשהם הולכים תחת יאסר ערפאת, יימח שמו, התולדה זה מה שאנחנו מקבלים פה.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רחל עזריה, אחרונת הדוברים.

טלי פלוסקוב: מייד לאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: דווקא לא כלכלית.

רחל עזריה: חברי וחברותי חברי הכנסת – – –

קריאה: מה?

רחל עזריה: אני אתחיל לדבר על הרצל.

רחל עזריה: אני רציתי לדבר על החוק.

רחל עזריה: אני ממעטת לעלות, ככה, לנאום על הדרך, אבל ברגע שיש הצעת חוק על הרצל לא יכולתי שלא לעלות.

רחל עזריה: אני חושבת שהרצל הוא דמות מופתית, בראש ובראשונה כי הוא חזה את הנולד ויצר את הנולד.

רחל עזריה: הוא ידע לראות הרבה לפני כולם מה אנחנו צריכים לעשות ולאן אנחנו צריכים ללכת, ואני חושבת שמאוד מאוד חשוב שהצעירים בישראל ילמדו הרבה על הרצל, כי זה יעזור לנו להרים את הראש.

רחל עזריה: יש לנו תקופה לא פשוטה, ויש לנו הרבה שסעים פנימיים והרבה אתגרים, ואני חושבת שיש דמות בקונסנזוס שיכולה מאוד מאוד לסייע בחברה משוסעת.

רחל עזריה: אני חושבת שהרצל חשוב במיוחד, כי הרצל ידע שבסופו של דבר אנחנו נחיה במדינה רגילה – מדינה שתהיה לנו הרבה ביקורת פנימית, מדינה שבה יהיו לנו גם גנבים וגם אנשים שישבו בכלא מכל מיני סיבות.

רחל עזריה: וגם, אני חושבת שאחרי הערב הארוך הזה צריך לזכור שהרצל ידע שיהיה לנו גם מגוון של הרבה אנשים בפרלמנט, וחלקם ידברו ככה וחלקם ידברו אחרת, וחלקם ינאמו לנו לתוך הלילה גם דברים מיותרים לחלוטין.

רחל עזריה: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון מס' 2) (השתתפות במימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 45 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון מס' 2) (השתתפות במימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז–2017, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 31 חברי כנסת, חמישה מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק בנימין זאב הרצל (הנצחת זכרו ופועלו) (תיקון מס' 2) (השתתפות במימון פעילות מוסדות ההנצחה), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/730); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 16) (חישוב ארנונה כללית), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה, בשם יושב-ראש הוועדה.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק האחרונה להיום.

טלי פלוסקוב: יש לנו שתי בקשות דיבור כרגע, שני דוברים.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אכרם חסון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד לדבר על החוק שהציע ידידי וחברי יושב-ראש ועדת הפנים דודו אמסלם.

אכרם חסון: בסעיף 8 לחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992, נקבע כי ארנונה כללית תחושב לפי יחידת שטח בהתאם לסוג הנכס, לשימושו או למקומו, וכי שר האוצר ושר הפנים יקבעו בתקנות את סוג הנכסים, וכן כללים בדבר אופן חישוב שטחו של נכס, קביעת שימושו, מיקומו וסיווגו לעניין הטלת ארנונה כללית.

אכרם חסון: בתקנה 3 לתקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות), 2007, נקבעו כללים לחישוב שטח הנכס.

אכרם חסון: לפי תקנה זו חישוב שטחו של נכס לעניין הטלת ארנונה כללית תהיה במטרים רבועים.

אכרם חסון: הארנונה הכללית שתוטל על נכס תהיה בסכום המתקבל ממכפלת מספר המטרים הרבועים של הנכס בסכום הארנונה למטר רבוע.

אכרם חסון: ברשות ערעור אזרחי 2453/13 אלעזר עמר נגד עיריית חדרה, שניתן ביום 14 באפריל 2015, נדונה שאלת דינם של חלקי מטרים רבועים בקביעת שומת הארנונה הכללית.

אכרם חסון: כלומר, כיצד יש לחשב את הארנונה הכללית לנכס כשהשטח המתקבל אינו במספר שלם.

אכרם חסון: מה הכוונה?

אכרם חסון: חלק מהעיריות והמועצות בארץ היו מודדות בית, נגיד מדדו בית 80.5 מטר – היו מעלות את זה ל-81, וחלק מהמועצות היו מורידות את זה ל-81, עד שבית-המשפט התערב ואמר שהקביעה הזאת לא חוקית.

קריאות: – – –

אכרם חסון: בית-המשפט העליון – אנחנו נסביר איך מתקנים – קבע כי פרשנות ראויה של התקנות היא שעל הרשויות המקומיות לפעול לפי השיטה המדויקת, כלומר, עליהן לחשב את סכום הארנונה הכללית בעד הנכסים שבתחומן על בסיס נתון השטח המדויק שנמדד, כך שאין לעלות וגם אין להוריד.

קריאות: – – –

קריאה: ברוטו או נטו?

אכרם חסון: אנחנו מדברים על נטו.

טלי פלוסקוב: ליושב-ראש הקואליציה מגיע – – –

אכרם חסון: אנחנו מדברים על נטו.

אכרם חסון: א.

אכרם חסון: על אף האמור בסעיף 8(ב1)(2) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, חישבה רשות מקומית, ערב פרסומו של חוק זה, את שטח הנכסים שבתחומה, כולם או חלקם, לעניין הטלת ארנונה כללית, כך שכל חלק של מטר רבוע עוגל למטר השלם כלפי מעלה, רשאית מועצת הרשות המקומית לקבוע בהחלטתה בדבר הטלת ארנונה כללית כי תמשיך לחשב את שטחי הנכסים שבתחומה באותה דרך עד תום שנת הכספים 2021.

אכרם חסון: על פי האמור בכל דין, לעניין הטלת ארנונה כללית בשנת הכספים 2018 רשאית מועצת רשות מקומית כאמור בסעיף 8(ב1)(3) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, או מועצת רשות מקומית כאמור בסעיף קטן (א), לפי העניין, להחליט על דרך חישוב שטח הנכסים שבתחומה, כאמור באותם סעיפים, עד ליום 1 בנובמבר 2017.

אכרם חסון: כלומר, מועצת עיר שרוצה לאשר – – –

קריאה: ביטן מסביר לנו פה.

אכרם חסון: אם הוא מסביר לכם, אז אני מבקש מכולם לתמוך בהצעת החוק.

אכרם חסון: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אכרם חסון.

טלי פלוסקוב: רבותי, רשימת הדוברים נעולה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת אורן אסף חזן – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 16) (חישוב ארנונה כללית), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 46 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 16) (חישוב ארנונה כללית), התשע"ז–2017, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 35 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון מס' 16) (חישוב ארנונה כללית), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: רבותי, תם סדר-היום.

טלי פלוסקוב: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ב' באב התשע"ז, 25 ביולי 2017, בשעה 16:00.

טלי פלוסקוב: ישיבה זו נעולה.