ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 251, 2017-07-10 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ט"ז בתמוז התשע"ז, 10 ביולי 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 50) (הכנסה שמקורה בתמיכה כספית), התשע"ז–2017; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ז–2017; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 241), התשע"ז–2017; הצעת חוק הסדרים במגזר החקלאי המשפחתי (תיקון מס' 13) (סיום פעילות המשקמים והמינהלה והוראות מעבר לעניין הליכים קיימים), התשע"ז–2017; הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 16) (החרגת המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה לגבי פעילותו בתחום הובלת המערכה נגד תופעת הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל), התשע"ז–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תיקון מס' 6) (בדיקות משנה ותשלום אגרה בעדן בתקופת המעבר), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת אלי אלאלוף; הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6) (הארכת ההטבות במס לתושבי אזור קו עימות דרומי), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה) (הרחבת הזכאות לזיכוי ממס), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/4380/20 וכלה בהצעת חוק פ/4404/20: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – איסור הבערת פסולת), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת יעל גרמן; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – דחיית תקופת פירעון הלוואה לדיור בשל פטירה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב, איציק שמולי, דב חנין וחיים ילין; הצעת חוק הקמת יישוב עירוני חדש לאוכלוסייה הדרוזית, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יואל חסון, אכרם חסון, נורית קורן, מרב מיכאלי ונחמן שי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על תרופות), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי ורועי פולקמן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (בדיקת עבר פלילי של מועמדים לתפקידים מסוימים בעירייה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אכרם חסון ודוד אמסלם; הצעת חוק ירושלים ובנותיה, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יואב קיש, רועי פולקמן, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, נאוה בוקר, מכלוף מיקי זוהר ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (תיקון – שלילת גמלאות ותשלומים אחרים מנבחר ציבור שהורשע בעבירות הקשורות לביטחון המדינה, ליחסי חוץ ולסודות רשמים), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אורן אסף חזן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת באבטחת מוסדות חינוך), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אמיר אוחנה, דוד ביטן, רועי פולקמן, מיקי לוי, מנואל טרכטנברג, מנחם אליעזר מוזס ויואב בן צור; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (קביעת משך הביקור), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הגנה על קצבת אזרח ותיק שמקורה במדינה זרה, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת נחמן שי, יחיאל חיליק בר, איציק שמולי, זוהיר בהלול, איתן ברושי, חיים ילין, איתן כבל, מיקי רוזנטל, איילת נחמיאס ורבין, אורלי לוי אבקסיס, אורי מקלב, דוד ביטן, טלי פלוסקוב, מיכל רוזין, אילן גילאון, יואל רזבוזוב, יעל גרמן, רויטל סויד, מיכאל מלכיאלי, אורן אסף חזן,

ירדנה מלר-הורוביץ: מרב מיכאלי, נאוה בוקר, מנחם אליעזר מוזס, קסניה סבטלובה ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק רכזי ביטחון שוטפים צבאיים, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, חיים ילין, איל בן ראובן, טלי פלוסקוב, מכלוף מיקי זוהר, אמיר אוחנה, אברהם נגוסה, נורית קורן, מרדכי יוגב, מנחם אליעזר מוזס, אכרם חסון, יואב קיש, יואב בן צור, מיקי לוי, עפר שלח, איתן כבל, איציק שמולי, עודד פורר ושרן השכל; הצעת חוק שוויון הזדמנויות בעבודה (תיקון – זכויות הוריות לאחר גירושין), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין, עבדאללה אבו מערוף, זהבה גלאון, עאידה תומא סלימאן, דב חנין, יעל כהן-פארן, מרב מיכאלי, נורית קורן ותמר זנדברג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול הגבלת המועד לתביעת גמלת כסף), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, רוברט אילטוב, עודד פורר וחמד עמאר; הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון – אכיפה מוגברת נגד עברייני מין), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת דוד ביטן, מיקי רוזנטל ועליזה לביא; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 42 והוראת שעה) (תיקון – ביטול הוראת השעה), מאת חבר הכנסת יואב בן צור; הצעת חוק הממשלה (תיקון – ביצוע בדיקת פוליגרף לחברי ועדת שרים לענייני ביטחון לאומי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, יואב קיש, יעקב פרי, איתן כבל, חמד עמאר, יוליה מלינובסקי, עודד פורר, יואל רזבוזוב, רועי פולקמן ואיילת נחמיאס ורבין; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת חייל צה"ל), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יואל רזבוזוב, יאיר לפיד, יעל גרמן, מאיר כהן, יעקב פרי, עפר שלח, חיים ילין, קארין אלהרר, מיקי לוי, עליזה לביא ואלעזר שטרן; הצעת חוק הפטנטים (תיקון – עידוד העסקת בעלי ניסיון מגיל 45 שנים כעורכי פטנטים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, חמד עמאר, עודד פורר ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון – אדם שהוגש נגדו כתב אישום בשל עבירות מין), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת איתן כבל;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק היועץ המשפטי הראשי (מינוי וכהונה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, איתן ברושי, יואל חסון, זוהיר בהלול, איל בן ראובן, מיכל רוזין, עיסאווי פריג', יעל גרמן ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שינוי הסדר החיוב האישי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת דוד ביטן ודוד אמסלם; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הודעה בטלפון על מועד סיום עסקה או התחייבות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, רועי פולקמן ויגאל גואטה; הצעת חוק למניעת עישון במקומות ציבוריים וחשיפה לעישון (תיקון – הוספת מקומות ציבוריים שהעישון בהם אסור), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון – הגדרת הורים מיועדים וביצוע הסכם מחוץ לישראל), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת איציק שמולי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה כדי שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר, תפתח בבקשה את הנאומים בינתיים.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום דיברנו בנשיאות על נוכחות שר, ואני רואה שגם עכשיו לא נוכח שר.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, באמת, איפה השרים שלנו?

מירי רגב: הנה, השרה פה.

יולי יואל אדלשטיין: אה, השרה כאן.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

חמד עמאר: אה, עכשיו הגיעה השרה.

חמד עמאר: ברוכה הבאה.

חמד עמאר: אני שוב אעלה את נושא הקטל בדרכים, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: מהתחלת השנה נהרגו 204 בני-אדם בכבישי ישראל, עליה של 8% יחסית לשנה שעברה; החודש שעבר, חודש יוני, היה חודש קטלני ביותר – 45 בני-אדם נהרגו בדרכי ישראל.

חמד עמאר: אם נדבר על המגזר הערבי, יש עליה של 50% בהרוגים.

חמד עמאר: אכן, הנתונים מדברים בעד עצמם.

חמד עמאר: השבוע העליתי לוועדת שרים את הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, להעביר את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ממשרד התחבורה למשרד ראש הממשלה, כדי שמשרד ראש הממשלה יטפל בנושא הבטיחות בדרכים והקטל בדרכים.

חמד עמאר: אמרתי שלא יכול להיות שהרשות שאמורה לפקח על משרד התחבורה בנושא הקטל בדרכים והטיפול בקטל בדרכים תהיה כפופה למשרד התחבורה.

חמד עמאר: לכן, חייבים להעביר אותה למשרד ראש הממשלה.

חמד עמאר: נקודה שנייה – הרשות עדיין בהוראת שעה, הוראת השעה מסתיימת בסוף השנה, ועדיין אין לנו חוק הרשות.

חמד עמאר: לכן אני קורא לראש הממשלה, שנקדם את חוק הרשות ונעביר את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים למשרד ראש הממשלה, ושמשרד ראש הממשלה יטפל בקטל בדרכים.

חמד עמאר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, משפחת אבו סייף חיה ביפו דורות על דורות, עוד מלפני קום המדינה, אך המדינה לא מצאה לנכון להסדיר את בתיה עד עצם היום הזה, כפי שהייתה עושה אם הייתה רואה בבני המשפחה אזרחים שווי זכויות.

איימן עודה: לפני כמה חודשים החליטה המשפחה, 800 נשים, גברים וילדים, לתבוע את מינהל מקרקעי ישראל כדי שיסדירו את בעלותם על הקרקע.

איימן עודה: מיום שהוגשה התביעה גברו ההתנכלויות של המשטרה לבני המשפחה, שהגיעו לשיאן בפשיטה באישון לילה בחודש מאי האחרון.

איימן עודה: אנחנו רואים ביפו ניסיונות בלתי פוסקים לגרש ולנשל את תושבי יפו המקוריים מאדמתם, בניסיון למחוק את ההיסטוריה והתרבות של יפו, ואני מודיע לכם מכאן שאנחנו לא ניתן לזה לקרות.

איימן עודה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי וחברותי, רות רזניק, מנהלת שלושת המקלטים, מי שעומדת בראש העמותה "לא לאלימות", נאלצה אתמול לקבל החלטה כואבת ולסגור את השערים של שני מקלטים – שניים משלושת המקלטים.

יעל גרמן: לאחר ש-18 נשים נרצחו מתחילת השנה, לאחר שעשרות נשים עם ילדיהן מחפשות מקלט במקלטים ברחבי הארץ, לא הגיעו אליה התקציבים שאנחנו שמענו כאן כמה פעמים שהובטחו.

יעל גרמן: התקציבים לא הגיעו.

יעל גרמן: קראתי תגובות, הבנתי שיש, אבל התקציבים, כל עוד לא יגיעו למקלטים, לא יהיה להפעיל אותם.

יעל גרמן: ברחבי העולם המדינה מסייעת לכל המקלטים: בטורקיה, על כל 50,000 איש יש מקלט, המדינה היא שמחייבת, ואנחנו פה, במדינת ישראל, נאפשר לשני מקלטים במדינת ישראל להיסגר?

יעל גרמן: לא יהיה כדבר הזה.

יעל גרמן: אני מבקשת מכאן ששר הרווחה יצא מייד לפעול באופן אישי ולראות כיצד אפשר לעשות הכול כדי ששני המקלטים האלה ימשיכו לעבוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: על פי החלטת הנשיאות, מליאת הכנסת תדון ביום רביעי בנושא סגירת שני המקלטים במסגרת הצעות דחופות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני יומיים פורסם דוח בערוץ בטלוויזיה וברדיו על המצב של המורים: שליש מהמורים החדשים מתפטרים; מכל שלושה מורים, בתוך שנה אחד מתפטר.

מסעוד גנאים: זה אומר, אדוני היושב-ראש, שלהיות מורה זה משימה שגורמת לשחיקה מהירה, במיוחד אצל הטובים והמוכשרים.

מסעוד גנאים: בראיונות עם הרבה מורים חדשים הם דיברו על בעיות משמעת, על ביורוקרטיה, על כך שאין תמריצים, על כל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: לכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה מסר למשרד החינוך, מסר לממשלה, לתת סבסוד, תמיכה, למורים, כדי שהטובים הם שיהיו במערכת החינוך.

מסעוד גנאים: לעומת זאת, למשל, בחברה הערבית יש עודף של מורים, יש אבטלה של מורים.

מסעוד גנאים: במגזר היהודי, במערכת החינוך היהודית, יש מחסור במורים.

מסעוד גנאים: אבל אם יש מחסור, ואם יש עודף, צריך שהטובים והמוכשרים יהיו במערכת, והם זקוקים לתמיכה, אם זו תמיכה כספית או מורלית, מהממשלה, וגם מהחברה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת דב חנין.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול פרסם שגריר ישראל בבודפשט בירת הונגריה הודעה חריפה, שבה קרא לראש ממשלת הונגריה ולמפלגתו להסיר מודעות עם ניחוח אנטישמי חזק ביותר נגד המיליארדר היהודי ג'ורג' סורוס.

קסניה סבטלובה: לאחר התערבותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו – הרי הוא גם שר החוץ – דובר משרד החוץ הוציא הודעה, חזר מדבריו של השגריר, וכתב שסורוס חותר באופן מתמשך תחת ממשלות ישראל על ידי מימון ארגונים שמכפישים את המדינה.

קסניה סבטלובה: מסתבר שיש אנטישמיות רעה ויש אנטישמיות טובה, אנטישמיות נסבלת.

קסניה סבטלובה: במקרה של אנטישמיות רעה, מה עושים?

קסניה סבטלובה: כמובן יוצאים בכל הכוח, ומפעילים ארגונים בין-לאומיים, ונואמים מהדוכן של האו"ם, וקוראים לכולם להתגייס למען מדינת ישראל ולמען העם היהודי.

קסניה סבטלובה: אבל כאשר במדינה כמו הונגריה, לא בפעם הראשונה, אנחנו שומעים התבטאויות אנטישמיות מובהקות, ראש ממשלת ישראל משום מה חושב שכשמדובר בידידיו בימין הקיצוני, אז הדבר הוא מבורך, ולפיכך אנחנו רואים פעם אחר פעם גם פגישות מבישות – שמביישות את העם היהודי באשר הוא, מביישות את העם היושב בציון – עם הנציגים שהם גם אסלאמופובים, וגם אנטישמים, וגם ימנים קיצוניים, של ארגונים ניאו-נאציים, שמקבלים הזמנות לכאן, לבקר במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: הדבר הזה לא מתקבל על הדעת.

קסניה סבטלובה: אני דורשת מראש ממשלת ישראל לחזור מתמיכתו באותו ראש ממשלת הונגריה, שאף שיבח את השליט של הונגריה שגרם לרציחתם של יהודים רבים בזמן השואה, וגם כמובן להוציא הודעת גינוי לאותו קמפיין אנטישמי שמתנהל בימים אלה נגד איש שלנו, איש יהודי שבמקרה קוראים לו ג'ורג' סורוס.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לצרף את קולי למחאתה של חברת הכנסת סבטלובה, שנשמעה כאן, נגד הסלחנות הבלתי-נסבלת שבה מתנהל ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו כלפי אנטישמים וניאו-פאשיסטים באירופה.

דב חנין: ההתנהלות כלפי הממשלה ההונגרית היא רק חוליה אחרונה בשרשרת ארוכה ומדאיגה של התנהגויות בעייתיות.

דב חנין: ראש ממשלת הונגריה הנוכחי מבצע רהביליטציה להורטי, הדיקטטור של הונגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה, שהיה בן-ברית ומשתף פעולה נלהב של היטלר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בהמבורג בגרמניה התקיימה ועידת ה-G-20; המוני צעירים מילאו את רחובות העיר הזאת שלושה ימים, במחאה נגד טראמפ, נגד פוטין ונגד ארדואן, אבל קודם כול נגד מדיניות של קפיטליזם אכזרי וחזירי.

דב חנין: מה שבלט בוועידה הזאת זה העובדה שטראמפ הצליח לבודד את ארצות הברית; הנשירה שלו מהסכם האקלים השאירה את ארצות הברית אחת מול 19.

דב חנין: 19 המדינות והאיחוד האירופי הודיעו על המשך המחויבות שלהן להסכם פריז, ארצות הברית נותרה בודדת בהמשך תמיכה בזיהום סביבתי ובמדיניות שמפקירה את העתיד של בני-האדם על הכוכב הזה.

דב חנין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, מחר תציין הכנסת יום מיוחד לשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: בהזדמנות זאת אני מודה לך, מודה גם למזכירות הכנסת, על כל הסיוע בהכנות לקראת היום החשוב הזה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שהערבית הוכרה כשפה רשמית לצד השפה העברית עם קום המדינה.

יוסף ג'בארין: זה גם המצב המשפטי עד היום.

יוסף ג'בארין: אומנם בהרבה תחומים זה לא קיבל ביטוי במציאות ובפועל, והערבית לא זכתה ליישום כשפה רשמית בעיקר בהרבה מהפעילות הממשלתית בתחום הזה.

יוסף ג'בארין: זה כמובן מטריד אותנו, אבל יותר מזה מטרידה אותנו היום העובדה שיש הצעה לבטל את המעמד הרשמי של השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: אני פונה אליך גם כחבר כנסת מודאג, גם כאזרח מודאג וגם כערבי מודאג – שהכנסת הזאת לא תיתן יד למהלך שיפגע כה קשה במעמדה של השפה, שאם כשהייתה השפה הערבית שפה רשמית היה לנו קשה לתרגם את זה למציאות ולתת לה את הכבוד הראוי, אני מאוד מודאג מכך שאם המעמד הזה יתבטל, אז מעמדה יידרדר ויידרדר, מה שלא תואם את מה שראוי לה להיות במצב שבו יש מיעוט לאומי ולשוני דובר ערבית.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרה מירי רגב, כותרת איומה מבחינה אנושית: "צפיפות איומה ותברואה ירודה בבתי-הכלא".

עבדאללה אבו מערוף: זה הדוח של הסנגוריה הציבורית שפורסם הבוקר, ומתייחס לשנת 2016, על בדיקת 24 בתי-סוהר, בתי-כלא, ועשרה בתי-מעצר – התנאים שבהם שוהים העצורים הנאשמים – המואשמים – במדינה.

עבדאללה אבו מערוף: למרבה – לא ההפתעה, אבל הנתון הזה ידוע הרבה זמן, ולא נעשה כלום כמה שנים, לפי הסטנדרטים הבין-לאומיים, במדינות המערב הדמוקרטיות, התנאים הטובים, פחות או יותר, המתאימים לבן-אדם – שנגזלה ממנו החירות אבל לא נגזלו ממנו הכבוד האנושי וכבודו כבן-אדם, כבעל צלם בן-אדם – הם 8.8 מטרים מרובעים, כדי שיקבל תנאים פחות או יותר אנושיים.

עבדאללה אבו מערוף: בישראל – עד שלושה מטרים מרובעים, זה כל התנאים.

עבדאללה אבו מערוף: הייתה פסיקה בבג"ץ לפני יותר משנה, שהתנאים המתאימים לישראל הם לא עד 3 מטרים, אלא לפחות 4.8 מטרים מרובעים.

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו כמובן לא נעשה כלום, שלא לדבר על התנאים של קור וחום ולחות, וכמובן גם התנאים הרפואיים, שהם ברמה לא אנושית.

עבדאללה אבו מערוף: לכן חייבים את העניין הזה לא רק להעלות לתקשורת, אלא המדינה חייבת לטפל בעניין.

עבדאללה אבו מערוף: בן-אדם שנשללה ממנו החירות, שהוא אשם, אכן – קיבל את העונש שלו, צריך להישאר בן-אדם – ולא לשלול ממנו את הכבוד האנושי – ולא לאבד צלם אנוש.

עבדאללה אבו מערוף: אחר כך יצא לשיקום, ואנחנו רוצים שיחזור לחברה שלו ויהיה בן-אדם בחברה, ולא יחזור על טעויותיו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: גם הנושא של דוח הסנגוריה הציבורית יידון ביום רביעי במסגרת הצעות דחופות לסדר-היום, נקווה שנשמע את התייחסות הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, ב-2001 קרס אולם שמחות, אולם ורסאי, ואז נקרא המקרה הזה "אסון ורסאי", וזה השם שהוא מקבל במדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אסון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי נהרגו בו 23 בני-אדם, 380 בני-אדם נפצעו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה שרציתי, כבוד היושב-ראש – היום ביקשתי לקיים דיון מהיר, וזה לא התקבל, אז אני מעלה כמה נקודות, ובזה אני מעלה חלק מהידע המקצועי שלי – האולם הזה לא הראה סימנים שהוא עומד לקרוס – לא ראו סדקים, לא ראו התקדמות בכיוון קריסה, אלא הקריסה הייתה מיידית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הוקמה ועדת חקירה ממלכתית בשם ועדת זיילר, שהמלצותיה היו ב-2003, והממשלה קיבלה את ההמלצות ב-2006, אישרה אותן, וההמלצה המרכזית שלה הייתה לחזק מבני ציבור שנבנו בשיטת פל-קל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מ-2006 עד היום החיזוקים האלה לא בוצעו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ב-2015 דוח מבקר המדינה העלה שהמדינה לא עשתה כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אם לא יחזקו אותם, אני רוצה לפחות לראות רשימה של המבנים האלה, שיכולים להיות בתי-ספר או כל מבנה אחר שהוא מבנה ציבור, כדי שהציבור ידע שאם הוא נכנס לאותם מקומות הוא מסכן את החיים שלו, וזה בפתאומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, הגיע הזמן לחזק – אני חושב שהעלות של החיזוק היא לא גדולה, בהשוואה לחיי בני-אדם, שיכולים להפסיד אותם אם לא נחזק אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה לכבודו – לעזור בכיוון הזה ככל שהוא יכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: הנשיאות דנה בנושא, החליטה שזה נושא חשוב, אבל משום מה הגישו את ההצעה הזאת לוועדה לביקורת המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה לביקורת המדינה אף פעם לא עסקה בדוח זיילר.

יולי יואל אדלשטיין: הכתובת היא או ועדת הפנים והגנת הסביבה או ועדת הכלכלה, שמפקחת על משרד השיכון.

יולי יואל אדלשטיין: תמשיכו, ואולי הנשיאות תאשר.

יולי יואל אדלשטיין: זאת גם הזדמנות טובה לבקש מחברי כנסת שלא להגיש הצעות לוועדה לביקורת המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: לא לזה היא נועדה, היא לא ועדה לדיונים מהירים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש, גברתי השרה, היום פורסמה ב-ynet כותרת: "שנה אלימה במגזר הערבי"; 39 רציחות, מהן שש נשים, 400 אירועי ירי, מאות אלפי כלי נשק.

טלב אבו עראר: 80% מהנשק הבלתי-חוקי הזה, בישראל בכלל, בכל המדינה, נמצאים במגזר הערבי.

טלב אבו עראר: התוצאות – מה ששמענו.

טלב אבו עראר: וב-ynet מדברים על האמון – לפי אחד הסקרים, האמון בין האזרחים הערבים לבין המשטרה – ל-59% אין אמון.

טלב אבו עראר: אני אומר שהסקר הזה הוא אולי סקר לא מדויק; מעבר לזה – האחוז הוא הרבה הרבה יותר גדול מזה.

טלב אבו עראר: האמון כמעט – שואף לאפס, בין האזרחים הערבים לבין משטרת ישראל.

טלב אבו עראר: אני רואה את המשטרה חזקה מאוד, מכובדי היושב-ראש, חזקה מאוד מאוד, כשהיא מלווה את הריסות הבתים.

טלב אבו עראר: היא מאוד מאוד חזקה כשהיא באה, בואו נגיד, לחלק דוחות תנועה.

טלב אבו עראר: היא בכל דבר טובה, ורק במיגור הנשק, באיסוף הנשק – מה אמר פעם השר ארדן – תשמע, זו לא ערימה, שאנחנו נאסוף את הערימה הזאת.

טלב אבו עראר: זו לא ערימה, אבל יש לו כל הכלים, יש לו כל התקציבים, יש לו כל הכוח כדי לאסוף את הנשק הזה, להגיע לכל בית ובית.

טלב אבו עראר: אבל כנראה – אני לא רוצה להקצין, אבל מה?

טלב אבו עראר: כנראה, מכובדי היושב-ראש, צריכה המשטרה לעשות בדק בית, חשבון נפש, שבאמת, אם למשטרה יש כוונה, היא יכולה להגיע לכל בית ובית, להוציא את הנשק משם ולמגר את האלימות.

טלב אבו עראר: אם יש כוונה.

טלב אבו עראר: אבל כנראה עדיין אין.

טלב אבו עראר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אבו עראר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, הבוקר היינו בכנס של השלטון המקומי, שנכחו בו מאות ראשי מועצות ועיריות, גזברים ומנהלי מחלקת ארנונה, בעניין היוזמה שלי מלפני שנה וחצי, ששר הפנים אריה דרעי – שזו הזדמנות גם לברך אותו על ההיענות למבצע הזה – שזה מבצע של הנחות ופטור מתשלומי חובות ארנונה בגין השנים שעברו עד 31 בדצמבר 2014, אדוני היושב-ראש, והיום התבשרנו ש-147 מועצות מקומיות ועיריות בכל הארץ נענו להצעה הזאת, של משרד הפנים, של מתן פטור והנחה של 50% על חובות עבר בארנונה, וזו הזדמנות באמת לפנות לכל המועצות המקומיות והעיריות שעדיין לא הצטרפו למבצע הזה, שהתחיל, אדוני היושב-ראש, ב-1 ביוני 2017, ומשתרע על שישה חודשים, עד 30 בנובמבר.

אוסאמה סעדי: למה אני אומר את זה?

אוסאמה סעדי: זו פנייה גם לאזרחים ולתושבים מכל הארץ, גם במועצות המקומיות, גם בעיריות, לנצל את ההזדמנות החד-פעמית הזאת, זה מבצע שלא יחזור, של פטור והנחה של 50% בארנונה, גם למגורים וגם לעסקים, ולפתוח דף חדש בחייהם, לנצל את ההזדמנות הזאת, שלא תחזור.

אוסאמה סעדי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, היום פורסמה החלטתו של שר הפנים להוריד את אגרות הדרכונים.

אחמד טיבי: זו החלטה נכונה, החלטה בכיוון הנכון, והיא התקבלה בשל עמדת ועדת הכספים, כל חברי ועדת הכספים, אופוזיציה וקואליציה כאחת, חבר הכנסת סעדי, היינו שם ודנו בנושא הדרכונים הביומטריים והמחירים.

אחמד טיבי: ולכן, ההחלטה להוריד את האגרה של דרכון רגיל מ-375 שקל ל-256 שקל, ושל דרכון דחוף בנתב"ג, בשדה התעופה, מ-1,105 ל-815 – היא החלטה נכונה.

אחמד טיבי: וזה מביא אותי ללחץ ולתור הארוך בלשכות.

אחמד טיבי: בירושלים המזרחית, בוואדי ג'וז, בעכו, בנתניה, אבל בעיקר בירושלים המזרחית.

אחמד טיבי: לפני זה, אדוני, המצב שלהם היה קטסטרופלי.

אחמד טיבי: עכשיו, אחרי הדרכונים הביומטריים, שצריך להזמין תור ומחכים חודש, וכשאחר כך מקבלים תור, ומחכים שם, מחכים שלוש-ארבע שעות, ולפעמים לא מצליחים להיכנס, זה עינוי דין, זה דבר לא אנושי, ואין לקבל זאת.

אחמד טיבי: פניתי לשר דרעי, לשר הפנים, תהיה לנו פגישה עם הנהלת המשרד והאחראים ללשכות, כדי לשים קץ לתופעה שמשפילה אנשים.

אחמד טיבי: מגיע לתושבים, (אומר בערבית: לתושבי ירושלים מגיע שיתייחסו אליהם בכבוד.

אחמד טיבי: מדובר בדרכונים ובתעודות זהות, ולא ניתן להשפיל אותם ככה.

אחמד טיבי: מספיק.

אחמד טיבי: אנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.

אחמד טיבי: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה, אחרון הדוברים – חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, אתמול קיימה הוועדה לקידום מעמד האישה בראשותי סיור בעיר רמלה ובעיר לוד.

עאידה תומא סלימאן: נפגשנו עם לשכות הרווחה בשתי הערים, וגם עם תחנות המשטרה בשתי הערים, עם משפחות של נשים שנרצחו בעיר, ואזרחים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אני יצאתי, האמת, מיום קשה כזה, עם הרבה שאלות פתוחות, שאי-אפשר לענות עליהן, כאשר אני שומעת שבעיר לוד, וגם בעיר רמלה, בכל לשכת רווחה יש יותר מ-60 תקנים של עובדים סוציאלים.

עאידה תומא סלימאן: מה-60 תקנים יש שלושה וחצי תקנים מאוישים על ידי עובדות או עובדים סוציאלים ערבים בעיר רמלה, וארבעה תקנים בעיר לוד.

עאידה תומא סלימאן: ארבעה מתוך 60, כאשר בשתי הערים, בכל עיר, שיעור האוכלוסייה הערבית הוא כמעט 30%.

עאידה תומא סלימאן: ואחר כך אנחנו שואלים את עצמנו למה נשים נרצחות, לאחר שהן פונות גם לרווחה, ולא מקבלות תשובה.

עאידה תומא סלימאן: שלושה תקנים מתוך 60 תקנים – מה הן יכולות לעשות?

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני: במשטרת רמלה ולוד – אנחנו ישבנו במשטרת לוד, במרחק עשרה מטרים מהבית של סיה

עאידה תומא סלימאן: אם אזברגה, אשר נרצחה כשהיא שוכבת במיטה שלה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, מצב התוהו ובוהו בשתי הערים האלה חייב להסתיים; חייבים לקחת את הנושא לידיים, גם השר לביטחון פנים וגם שר הרווחה – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – ולקבוע סטנדרטים של שירותים אמיתיים לכלל האוכלוסייה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מעה אזברגה, בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, ודאי.

ג'מעה אזברגה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בסוף השבוע שעבר התבשרנו שחולקו מאות ועשרות צווי פינוי, ביישוב ביר הדאג', היישוב הכי דרומי בנגב.

ג'מעה אזברגה: הוא יושב היום על איזה 19,500 דונם ומתפרנס בעיקר מגידול צאן – יש בו איזה 30,000 ראשי צאן, ואולי 500 עד 1,000 גמלים.

ג'מעה אזברגה: האנשים בעיקר בעיקר חיים מגידול בהמות.

ג'מעה אזברגה: אין פתרונות, זאת אומרת, רוצים לצמצם את כל היישוב הזה, שחי על חקלאות ועל גידול צאן, ל-3,000 דונם, שזה דבר בלתי אפשרי ובלתי אנושי.

ג'מעה אזברגה: לאנשים, זאת אומרת, עושים צווי פינוי, אסורה הכניסה לשטח, ואין – אין פתרונות.

ג'מעה אזברגה: מצד שני, אנחנו מדברים על עוד נקודה, שהיא אזור היישוב תל שבע, אום בטין, א-סייד ומולדה אלהוואשלה, ארבעה יישובים – מובלעת של ארבעה יישובים, באמצע ארבעה יישובים, יש שם 20,000 דונם פנויים.

ג'מעה אזברגה: 20,000 דונם התחילה קרן קיימת לעשות חורשה, שם.

ג'מעה אזברגה: כל עץ שנשתל שם גוזל מהאנשים את האפשרות להתפתח.

ג'מעה אזברגה: ארבעת היישובים האלה אמורים להיות מצומצמים, לא יכולים להתפתח.

ג'מעה אזברגה: זה המקום היחידי שבו הם יכולים להתפתח – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ג'מעה אזברגה: – – ותוכניות המתאר – ראשי המועצות הגישו כבר הרחבה.

ג'מעה אזברגה: אחר כך אנחנו אומרים – מדוע הולכים והורסים, ומדוע בונים לא חוקי.

ג'מעה אזברגה: המדינה יוצרת את המצב, ואחר כך באים בתלונות שאנשים בונים ללא רישיונות.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1139); נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק בתי -משפט (תיקון מס' 90) (מינוי מומחה מטעם בית-המשפט), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הייתה אמורה להציג את החוק שרת המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שבשם שרת המשפטים, שרת התרבות והספורט תציג את החוק.

יולי יואל אדלשטיין: תמסרי בהזדמנות לשרת המשפטים חברת הכנסת שקד שמאוד נשמח לראות אותה פעם בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שכחנו פשוט איך היא נראית על דוכן הנואמים.

יולי יואל אדלשטיין: כאן, ופשוט אני בטוח שהרבה חברי וחברות כנסת מתגעגעים לראות אותה כאן פעם.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: חברי חברי הכנסת, אני מציגה את הצעת החוק הזאת בשמה של איילת שקד, שרת המשפטים.

מירי רגב: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, בטיוטת חוק בתי-המשפט (תיקון) (מינוי מומחה מטעם בית-המשפט), התשע"ז–2017, שהיא יזמה, מוצע לקבוע הסמכה כללית לשר המשפטים להתקין תקנות בעניינים שבהם יוכל בית-המשפט הדן בהליך למנות מומחה מטעמו.

מירי רגב: המשמעות היא שבאותם העניינים, הצדדים לא יהיו רשאים להביא עדות נוספת של מומחה לעניין הנדון, אלא ברשות בית-המשפט, מטעמים מיוחדים, שיירשמו.

מירי רגב: באופן ספציפי, מוצע לקבוע כי סמכות כאמור תחול בתביעה אזרחית של נפגעי עבירת מין לפיצויים, שמוגשת נגד העבריין שפגע בהם.

מירי רגב: על פי המצב המשפטי היום, נפגע עבירה שניזוק מעבירה ונוהל בעניינו הליך פלילי שהסתיים בהרשעת העבריין זכאי להגיש נגד העבריין תביעה לפיצויים כספיים.

מירי רגב: במסגרת זו הוא יוכל לקבל פיצוי הן עבור הכאב והסבל שנגרמו לו, וכן לטעון ולהוכיח נזקים נפשיים או גופניים שנגרמו לו ולקבל עבורם פיצוי כספי.

מירי רגב: ואולם, בפועל מתברר כי דווקא נפגעי עבירות מין עושים שימוש מועט בזכותם זו, על אף העובדה שהפגיעה בהם היא חריפה ביותר ובעלת השלכה ארוכות טווח.

מירי רגב: נפגע עבירה שסבור שנגרם לו נזק נפשי או גופני בעקבות העבירה יצטרך להוכיח את טענתו באמצעות חוות דעת מומחה.

מירי רגב: הנתבע – עבריין המין המורשע – יוכל מצדו לבקש להגיש חוות דעת מטעמו, ולצורך עריכתה יתבקש נפגע העבירה להיבדק על ידי המומחה ולהשיב על שאלות שלו.

מירי רגב: מצב דברים זה מהווה חסם מפני הגשת תביעות אזרחיות, נוכח החשש של הנפגעים מפני עריכת בדיקות וחשיפה בפני מספר רב של מומחים במהלך ההליך האזרחי.

מירי רגב: נפגעי עבירות מין סובלים באופן מיוחד מטראומה נפשית הקשורה בחילול כבודם ובאובדן שליטה על גופם ועל חירותם.

מירי רגב: נפגעים אלו עלולים לחשוש מפני התמודדות משפטית נוספת עם העבריין, לא כל שכן, כזאת הכרוכה בחשיפה למספר רב של מומחים.

מירי רגב: כדי לחסוך לנפגע את הקושי שבהתמודדות הכפולה מול שני מומחים שעל ידיהם הוא עשוי להיבדק, ובמטרה להקל את החסמים שעומדים בפני הגשת תביעה אזרחית לפיצויים, מוצע לאפשר לנפגע עבירת מין לבקש מבית-המשפט כי ימונה מומחה אחד מטעם בית-המשפט, כך שלא תותר הבאת חוות דעת מומחה מטעם אחד מהצדדים, אלא מנימוקים מיוחדים, שיירשמו.

מירי רגב: מינוי המומחה מטעם בית-המשפט ימנע את הצורך של התובע להיבדק על ידי מומחים רבים ושונים ויבטיח כי המומחה יהיה מומחה אובייקטיבי בעל מומחיות הקובעת לטובת העניין.

מירי רגב: פתרון זה מאזן בין הצורך להקל את החסמים שבפני הגשת תביעות של נפגעי עבירות מין לבין הזכויות של נתבע בהליך אזרחי.

מירי רגב: הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

מירי רגב: אני באופן אישי חושבת, יושב-ראש הכנסת, שזו הצעה חשובה ביותר לנפגעות, שהן בעיקר נפגעות מין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשרת התרבות והספורט חברת הכנסת מירי רגב, שהציגה את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 90) (מינוי מומחה מטעם בית-המשפט).

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה, לכן יש דיון.

יולי יואל אדלשטיין: אני אקרא את רשימת המבקשים לדבר, ואם מישהו מעוניין – תעצרו אותי: אורן אסף חזן; עבד אל חכים חאג' יחיא; נחמן שי; מסעוד גנאים; אוסאמה סעדי; מיכל רוזין; אמיר אוחנה; ישראל אייכלר; זוהיר בהלול – – –

מיכל רוזין: – – – אני פה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי, מי שמעוניין לדבר – תעצרו אותי בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל רוזין אכן מבקשת לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות גברתי.

מיכל רוזין: תודה, כבוד היושב-ראש, אני חייבת להצטרף לקריאתך לגבי שרת המשפטים.

מיכל רוזין: זו דוגמה מצוינת, זו לא איזו התעקשות בעלמא, אלא התעקשות חשובה, שהשרים שמביאים הצעות חוק להצבעה במליאה יהיו פה, מכיוון שבאמת יש לנו שאלות לגבי הצעת החוק הזאת, והיינו רוצים להבין יותר טוב ולעומק מה משמעותה.

מיכל רוזין: אנחנו כמובן מברכות ומברכים על הצעת חוק שמקילה על נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

מיכל רוזין: מי כמוני יודעת שכאשר יש תביעות אזרחיות, העלויות הגבוהות שמושתות על נפגעות, בעיקר בנושא של הבאת חוות דעת של מומחה, הן עלויות של אלפי שקלים, מאוד מאוד גבוהות.

מיכל רוזין: אבל יש בכל זאת חשש בהצעת החוק – והייתי שמחה אם שרת המשפטים הייתה פה להבהיר את הנקודה הזאת – שבעצם מתנה ואומרת שאם את מקבלת סיוע לחוות דעת מומחה – כלומר, החוק קובע שהמדינה תיקח על עצמה, תשית על עצמה, את העלויות של חוות דעת מומחה, אבל את לא תוכלי להביא חוות דעת משלך.

מיכל רוזין: פה אנחנו לא רוצים שיצא שכרנו בהפסדנו.

מיכל רוזין: כלומר, מצד אחד המדינה תגיד: הנה, אני מסייעת בכך שאני לוקחת עלי הוצאה של אלפי שקלים, אבל מצד שני, אותה חוות דעת תחסום את הנפגעת או הנפגע מלהביא חוות דעת עצמאית, ואנחנו רוצים להבין את הרציונל שעומד בעניין הזה.

מיכל רוזין: אנחנו כמובן נתמוך בהצעת החוק.

מיכל רוזין: אנחנו מקוות שזה יקל ויועיל לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, אבל היינו שמחים ושמחות גם לקבל תשובה עניינית לגבי ההתניה הזאת, שנמצאת כבר לקריאה ראשונה, שהיא לא תוכל להביא חוות דעת עצמאית משלה.

מיכל רוזין: אני מקווה שהתשובה תגיע לפחות בוועדת חוקה.

מיכל רוזין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אכן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: נקווה שבוועדה נציגי משרד המשפטים יופיעו.

יולי יואל אדלשטיין: אמיר אוחנה; ישראל אייכלר; זוהיר בהלול – –

אמיר אוחנה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: עאידה תומא סלימאן, רוצה לדבר?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש, האמת, אני מצטרפת להתחלת דבריה של חברת הכנסת מיכל רוזין.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו, יש לנו שאלות מאוד מהותיות בעניין הצעת החוק הזאת, ויש לנו דעה שרצינו להביע, וששרת המשפטים שהציעה את ההצעה תשמע אותנו, ואולי תשכנע אותנו, או שתביא בחשבון הלאה את הדברים שרצינו להביא בפניה, וחבל שהיא לא נמצאת, וגם המחליפה שלה, שרת התרבות, גם לא נמצאת, כך שאני מקווה שמישהו ממשרד המשפטים, שאחראי לחוק הזה, שומע אותנו בשעה כזאת.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק – אנחנו כמובן נברך על כל הצעה – אני אברך על כל הצעה שתקל על נשים שעברו חוויה כל כך טראומטית, תקיפה מינית או הטרדה מינית, ותעזור להן, גם כן, בדרך להחלמה ולשיקום לאחר הפגיעה הקשה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כולנו, מי שעסק בנושא הזה ומי שמבין בנושא הזה, יודעים שחלק מהשיקום הוא גם לתת לאדם שהשתלט, ולו לכמה דקות, על החיים של הקורבן, לשלם את המחיר – לשלם את המחיר הכבד, ולכסות את הטיפול ואת עוגמת הנפש שנגרמו לקורבן.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, מאוד מטריד אותי הרעיון ששוללים מהאישה עצמה – לקבוע מי המומחה שייתן את חוות דעתו, או לפחות להביא חוות דעת מקבילה לזו שבית-המשפט יממן וייתן.

עאידה תומא סלימאן: נכון שזה חוסך הרבה, ומוריד עול כלכלי כבד מהקורבן שרוצה לתבוע, אבל אם תהיה מישהי שתרצה כן לשלם, וכן להביא עוד דעת מומחה, אני חושבת שזה אמור להישאר אחת מהזכויות הטבעיות שלה במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא איך ייקבעו המומחים האלה, ואני חושבת שאמור להיות מעוגן בחוק איזשהו מנגנון ברור איך בוחרים את המומחים אשר ייתנו עדות מומחה או חוות דעת מומחה בנושא הזה, ולא כל מי שעוסק – או פסיכולוג או עובד סוציאלי או אני לא יודעת מי – יוכל לתת את חוות הדעת של המומחים, אלא לבנות מאגר ומנגנון מאוד ברור, וקריטריונים, מי המומחים שבית-המשפט ייעזר בהם, ולהשאיר את האופציה של עוד חוות דעת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס; איציק שמולי; יהודה גליק; תמר זנדברג; אכרם חסון; ג'מאל זחאלקה; אחמד טיבי; עליזה לביא; עמר בר-לב; עיסאווי פריג'; זהבה גלאון; יוסי יונה; מיקי לוי; יעל גרמן; טלב אבו עראר; אראל מרגלית; דב חנין; יעל כהן-פארן; מיכאל מלכיאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אז או ויתרו או לא נמצאים, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 90) (מינוי מומחה מטעם בית-המשפט), התשע"ז–2017, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 90) (מינוי מומחה מטעם בית-המשפט), התשע"ז–2017, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 19 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1143); נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק עידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), קריאה ראשונה.

יצחק כהן: בשנים האחרונות פועל משרד האוצר לעודד – ולהפחית את מחירי הדירות.

יצחק כהן: בצד הפעולות שננקטות להגדלת היצע הדירות יש צורך גם לעודד בנייה להשכרת דירות למגורים לטווח ארוך.

יצחק כהן: אחת הדרכים המרכזיות לעודד בניית יחידות מגורים היא מתן הטבות מס.

יצחק כהן: מכיוון שכך, מוצע ליצור מסלול הטבות מס נוסף בחוק עידוד השקעות הון, לעידוד בנייה להשכרה למגורים לטווח ארוך.

יצחק כהן: במסלול החדש יוענקו הטבות מס לחברות שיקימו בניינים חדשים שבהם 30 דירות לפחות או שירחיבו בניין קיים ב-30 דירות לפחות באמצעות תוכנית פינוי-בינוי או תמ״א 38.

יצחק כהן: הטבת המס תותנה בכך שלפחות מחצית מדירות המגורים בבניין יושכרו למגורים לטווח ארוך לא יאוחר מסוף שנת 2022, וממוצע דמי השכירות לא יעלה על 6,000 ש"ח לחודש.

יצחק כהן: ככל שהדירות בבניין יושכרו לתקופה ארוכה יותר, הטבת המס שתתקבל תהיה גדולה יותר.

יצחק כהן: שיעורי המס על ההכנסה משכירות או מכירה יהיו 11% בחמש השנים הראשונות, 9% בחמש השנים העוקבות ו-7.5% בחמש שנים נוספות.

יצחק כהן: כמו כן, מוצע להפחית את מס הרכישה על הקרקע שעליה נבנה הבניין להשכרה ל-0.5%, אם מתקיימים לגביו התנאים שנוגעים בהשכרת דירות לתקופה של 15 שנים לפחות.

יצחק כהן: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת – –

יולי יואל אדלשטיין: הכספים.

יצחק כהן: – – הכספים – –

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יצחק כהן: בסדר.

יצחק כהן: – – להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הצעת חוק היסטורית, ואני חושב שכדאי לתמוך בה ולהריץ אותה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/4293/20; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: יש הצעה מוצמדת, שהסטטוס שלה זה קריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מזמינים את חבר הכנסת רועי פולקמן להציג אותה – עד שלוש דקות לרשותך, כי זאת הצעה שהוצמדה להצעה הממשלתית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן – יש דוברים.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ממש בשתי דקות אגיד – אחד, אני כמובן מודה לשר האוצר ולשר הכלכלה על קידום המתווה הזה.

רועי פולקמן: אני רוצה רק לתת את התמונה לחברי הכנסת – זה חלק ממהלך לעודד בנייה להשכרה ארוכת טווח, שזה מוצר שחסר בשוק הדיור הישראלי.

רועי פולקמן: המודל הזה, שבו אנשים יכולים לראות תחליף לקניית דירה שבו הם מגיעים לבניין, יש בו דירות, הן מנוהלות, רמת האחזקה שלהן גבוהה, אתה יודע שיכול להיות לך חוזה לכמה שנים, לא יעלו לך את שכר הדירה מעבר לאיזושהי הצמדה למדד – כל הדברים האלה לא קיימים בשוק השכירות הישראלי, ולשם אנחנו רוצים להגיע.

רועי פולקמן: אבל מה, לא מספיק משתלם היום לבנות דירות להשכרה.

רועי פולקמן: אז אנחנו נגיע לשם, כיוון שמחירי הדיור ייעצרו, ואז יהיה כדאי לקבלנים.

רועי פולקמן: יש שני חוקים משמעותיים בכל העולם שאתם מעודדים בנייה להשכרה ארוכת טווח; אחד זה הטבות מס, וזה החוק הזה, שיעודד יזמים גם לבנות וגם להתאים מבנים, וזה צעד מאוד חשוב.

רועי פולקמן: הכלי השני הוא זכויות בנייה, כלומר לתת קרקע עם זכויות בנייה, כפוף לזה, והחוק הזה גם הוא בתהליך – זה נקרא חוק דיור בהישג יד, ונמצא עכשיו בוועדת הרפורמות.

רועי פולקמן: כששני המהלכים האלה יושלמו, יותר – אנחנו נמצא את עצמנו בעוד שנה מהיום – יותר יזמים, נמצא אותם בשוק הבנייה להשכרה, נראה יותר פרויקטים.

רועי פולקמן: במקביל למהלך הזה, של השוק הפרטי, אנחנו ממשיכים לדחוף גם את הקרקעות הציבוריות.

רועי פולקמן: חברת "דירה להשכיר", החברה הממשלתית, זה גם תפקידה, בניית פרויקטים לשכירות ארוכת טווח.

רועי פולקמן: כבר שניים יצאו לדרך, כבר אוכלסו, אחד בהרצליה, אחד ברמת השרון, ממש בחודשים האחרונים, וזה קצה הקרחון.

רועי פולקמן: לפני שבועיים היינו בפגישה עם ראש העיר באר שבע, גם שם צפויות כ-500 יחידות דיור, עבודה מאוד טובה של ראש העיר באר שבע באחת השכונות הטובות.

רועי פולקמן: גם שם צפוי פרויקט שישווקו אותו "דירה להשכיר", ובירושלים מדברים על כמה מאות יחידות דיור.

רועי פולקמן: אנחנו צפויים גם כאן – כשהדברים האלה יבשילו, והם יבשילו, סוף-סוף אנשים במדינת ישראל יראו אלטרנטיבה באזורי ביקוש, גם כשמחירי הדיור ייעצרו וירדו, עדיין בערים הגדולות מחירי הדיור יהיו גבוהים יחסית, להרבה, ולכן האלטרנטיבה של דיור איכותי בשכירות ארוכת טווח זה העתיד בהרבה מאוד מקומות, בוודאי להרבה שלבים בחיים של אנשים, והחוק הזה הוא צעד חשוב בכיוון הזה, אז תודה רבה לשר האוצר, לשר הכלכלה, ואני כמובן מבקש מכם לתמוך בהצעות החוק.

רועי פולקמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת רועי פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהחוק הממשלתי הוא בקריאה ראשונה, יש דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: יותר מדי זמן התמקדו בהתמודדות עם משבר הדיור בשאלה של דירות למכירה ולרכישה, אבל האמת היא שיש רבים מאוד, בחברה שלנו, שגם אם יוזילו את הדירות, עדיין לא יוכלו לקנות דירות, ולכן, פתרונות של דירות בשכירות הם חלק מרכזי ממה שצריך לעשות כדי להתמודד עם משבר הדיור.

דב חנין: ומחירי השכירות בישראל נעשו גבוהים מדי להרבה מאוד אנשים, וגם תנאי השכירות נעשו בלתי אפשריים לאנשים רבים: מערכת לא יציבה, אין ביטחון, אדם נכנס לדירה אבל הוא לא יודע מתי הוא יצטרך לפנות אותה, ולכן, אדוני היושב-ראש, המהלכים שנעשים בכנסת – ואני רוצה לברך את חבר הכנסת פולקמן, שדיבר לפני, שמעורב בכמה מהם, גם בהצעת החוק הזאת, מזווית אחת, וגם בהצעת חוק שעוסקת בדיור בהישג יד, מזווית אחרת – ההתמודדות של הכנסת עם שאלת הדיור לשכירות היא מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: אנחנו חייבים ליצור, נוסף על מנגנון של עידוד השוק הפרטי – שאני בעד לקדם אותו – אנחנו צריכים גם ליצור מערכת שבה המדינה תוכל להיכנס ולתת פתרונות משלה בתחום השכירות.

דב חנין: מה שנקרא אצלנו דיור ציבורי, אדוני היושב-ראש, כבר מזמן איננו דיור ציבורי במובן האירופי המקובל; זה לא דיור שמספק מענה לקבוצות רחבות וגדולות של אנשים באוכלוסייה, אלא זה סוג של מענה לאנשים שנמצאים במצבי המצוקה הקשים ביותר, אלה שנמצאים בדרגות העוני הקיצוניות ביותר, אלה שנמצאים ברמות של מחלה או של מוגבלות מאוד מאוד קשה.

דב חנין: דיור ציבורי אצלנו הוא קטגוריה מאוד מאוד צרה, ואנחנו צריכים לפתח מנגנון של שכירות חברתית הרבה יותר רחבה, שתוכל לתת מענה למגוון הצרכים שקיימים בחברה באמצעות רצף של פתרונות, שמה שמאפיין אותם זה – 1.

דב חנין: מדובר בשכירות ארוכת טווח; 2.

דב חנין: שכר הדירה הוא יציב ומפוקח ולא יכול להשתולל; 3.

דב חנין: הוא נמצא בתוך מערכת ציבורית שמתנהלת לא כדי ליצור רווחים לטווח קצר, אלא כדי ליצור פתרונות דיור בשכירות לטווח בינוני וארוך.

דב חנין: רק בדרך זו, אדוני היושב-ראש, אנחנו נוכל להתמודד עם חלק מאוד משמעותי של משבר הדיור.

דב חנין: רק בדרך זו אנחנו נגיע למצב שבו, כמו בארצות כהולנד, צרפת, גרמניה, הרבה מאוד אנשים חיים בשכירות, לא צריכים להוציא חלק גדול מההכנסה שלהם על שכר הדירה, וחיים ברמה גבוהה של ביטחון חברתי, יש להם ביטחון בבית שבו הם חיים.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חנין, אני לא משתתף בדיונים, מטבע הדברים, אבל הנושא הוא כל כך קריטי, שאני אגיד לך שאם אנחנו רוצים שהאזרחים יראו בדיור להשכרה אלטרנטיבה לרכישת דירה באמצעות משכנתה, אז אוי ואבוי אם יראו בזה פתרונות למעוטי יכולת או פתרונות לאלה שידם אינם משגת.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו מכירים ברחבי העולם אנשים שהלוואי עלינו המצב הכספי שלהם, וחיים כבר כמה דורות בדיור להשכרה, ולא חושבים לרכוש דירה.

יולי יואל אדלשטיין: זה המצב הפסיכולוגי שצריך להגיע אליו.

דב חנין: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה שעיכבתי אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים, כבוד היושב-ראש, את הנקודה הראשונה כבר לקחת לי.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני ממש מתנצל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני רוצה לחדד את הנקודה; אני לא רוצה שאנחנו נגיע למצב – אומנם אני תומך, בוא נתחיל מזה שאני תומך בהצעת החוק, אני תומך בכך שיש צורך בבניית דירות להשכרה, אבל אנחנו לא רוצים להפוך בניינים שאפשר לסמן אותם, זה בניין לעניים וזה בניין לעשירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להביא את זה בחשבון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש לי כמה נקודות שצריך להעלות אותן ולהביא אותן בחשבון ברגע שמתקדמים בחקיקת החוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המחסור בבתי מגורים ביישובים הערביים מוכר לכולם, המדינה מכירה את זה, היא אפילו הקימה ועדה כדי לבדוק את מצוקת מבני המגורים ביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, צריך להביא את זה בחשבון, וזה יכול להיות אך ורק על אדמת מדינה, שמפשירים אותה לכך, כי אחרת, באדמה פרטית אתה לא יכול להבטיח הקמת מבנים גדולים, רבי-קומות, שאפשר גם לבנות בהם להשכרה, ושתהיה כדאיות שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, גם ההטבה במס לא תפתור את הבעיה, אלא אם כן אתה מייעד אדמה, אדמת מדינה, שקבלנים ייקחו אותה, ויהיו מכרזים, ואנשים ייכנסו לזה, וזה יכול להיות פתרון חלקי לבעיה של מחסור בבנייה ביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, צריך לפקח על מחירי ההשכרה, כי בסופו של דבר נגיע למצב – אם הקבלן יכול להשתולל ולקבוע את המחירים שהוא צריך, ויש לנו מחסור בדירות, גם העניים לא יקבלו דירה, כי הם לא יוכלו לשלם את שכר הדירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך לשלב, במיוחד ביישובים הערביים, בין הבנייה על אדמת מדינה ובין תמיכה בשכר דירה, במידה שהוא לא יהיה מפוקח ולא יהיה בהישג יד של אנשים עניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה השלישית שאני מעלה – הגדלת אחוזי בנייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשמדברים על הגדלת אחוזי בנייה למבנים קיימים, שם גם יכולים לקבל הטבות, הטבות מס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגדלת הבנייה באחוזים גבוהים של בנייה מחייבת תכנון אזורי מחדש של אותה שכונה או אותו מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להביא בחשבון שטחים פתוחים, שטחים למבני ציבור, כי אם אתה מגדיל את מספר הדירות – אתה מגדיל את הצרכים לבתי-ספר ולכל מיני מבני ציבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להביא את זה בחשבון – כבישים, כי אתה לא רוצה עוד שכונות ועוד שכונות פקוקות יותר מדי, ומקומות חניה, שגם לא יסתמו את הרחובות הקיימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני חושב שזה יכול להיות חלק מתכנון כולל, ואז אפשר לפתור את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן הדוברים בהצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נקיים שתי הצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה – מדובר בהצעה ממשלתית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 74) (עידוד בניית דירות מגורים להשכרה), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 31, נגד – אין, נמנעים – אין.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע נצביע על ההצעה שהוצמדה, של חבר הכנסת רועי פולקמן וקבוצת חברי הכנסת, הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – עידוד השקעות בשכירות ארוכת טווח), התשע"ז–2017, בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: הכוונה היא בוודאי למזג את שתי ההצעות בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – עידוד השקעות בשכירות ארוכת טווח), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 33, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת החוק של חבר הכנסת רועי פולקמן וקבוצת חברי הכנסת התקבלה – בקריאה טרומית – ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה ראשונה, אבל בעצם לצורך המיזוג עם ההצעה הממשלתית.

יולי יואל אדלשטיין: [נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: החלטת ועדת החוץ והביטחון בדבר פיצול הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6) (האזנה לאיתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני), התשע"ו–2015.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההחלטה חבר הוועדה אמיר אוחנה, בשם יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את החלטת ועדת החוץ והביטחון בדבר פיצול הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6) (האזנה לאיתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני), התשע"ו–2015.

אמיר אוחנה: בהצעת החוק מוצעים תיקונים שונים הנוגעים בסמכויות גורמי הביטחון להאזין לעובדי מערכת הביטחון לשם איתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני.

אמיר אוחנה: לפי סעיף 4א לחוק האזנת סתר, התשל"ט–1979, בנוסחו כיום, סמכות זו היא בידי שירות הביטחון הכללי ואגף המודיעין בצה"ל.

אמיר אוחנה: ועדת החוץ והביטחון דנה בפסקאות (1)(א) ו-(2) בסעיף 1 להצעת החוק, שעניינן הרחבת סוגי אמצעי התקשורת שגופים אלו יוכלו להאזין להם, ואישרה אותן.

אמיר אוחנה: יתר סעיפי הצעת החוק עוסקים בהסמכתם של גופי ביטחון נוספים לבקש היתרים לביצוע האזנות סתר לשם איתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני – המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים והממונה על הביטחון במערכת הביטחון.

אמיר אוחנה: ועדת החוץ והביטחון סברה כי דרוש ליבון של סוגיה זו בטרם תשלים את דיוניה בהם.

אמיר אוחנה: על כן החליטה לפצל את הצעת החוק כך שפסקאות (1)(א) ו-(2) בסעיף 1 להצעת החוק, שעניינן הרחבת סוגי אמצעי התקשורת שאפשר להאזין להם, יידונו כהצעת חוק אחת, שתובא לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בשבועות הקרובים – אני מקווה עד סוף הכנס – ואילו יתר סעיפי החוק, שעניינם הסמכת גופי ביטחון נוספים לבקש האזנת סתר לעובדים, יובאו לאישור הכנסת במועד מאוחר יותר.

אמיר אוחנה: אבקש כי הכנסת תאשר את החלטת הוועדה.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמיר אוחנה, שהציג את ההחלטה בשם יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אין חברי כנסת שביקשו לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה על החלטת ועדת החוץ והביטחון בדבר פיצול הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6) (האזנה לאיתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני), התשע"ו–2015.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת החוץ והביטחון – 18 נגד – 10 נמנעים – אין הצעת ועדת החוץ והביטחון בדבר פיצול הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 6) (האזנה לאיתור או מניעה של דליפת מידע ביטחוני), התשע"ו–2015, נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 18, נגד – 10, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת ועדת החוץ והביטחון התקבלה על ידי המליאה.

קריאה: אילן, למה נגד – – –

קריאה: – – –

קריאה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/716); נספחות.

קריאה: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לעניין הרכב ועדות בכנסת (הוראות מיוחדות לכנסת העשרים), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

): היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לפניכם לקריאה ראשונה הצעת חוק מטעם ועדת הכנסת שנועדה לקבוע הוראות מיוחדות לעניין הרכב הוועדות בכנסת בתקופת כהונתה של הכנסת הנוכחית בלבד.

): הסעיף הראשון נועד להגדיל את מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון.

): חוק הכנסת קובע כי מספר החברים בוועדה קבועה של הכנסת לא יעלה על 15, וכי מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת הכספים לא יעלה על 17.

): מוצע לקבוע כי בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים, מספר חברי ועדת החוץ והביטחון לא יעלה על 21.

): הסעיף השני עוסק בוועדה שממנה ימונה יושב-ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

): לפי חוק יסודות התקציב, תקציב משרד הביטחון יידון בוועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון.

): כשקמה ועדה משותפת מכוח חוק, קובע התקנון כי היושב-ראש שלה יהיה מחברי הוועדה ששמה נזכר ראשון בחוק, כל עוד לא נקבע אחרת בחוק.

): לכן, לכאורה על יושב-ראש הוועדה המשותפת להיות מוועדת כספים.

): ואולם בכנסת הנוכחית, וכך גם היה בעבר, רצו לבחור את היושב-ראש מקרב חברי ועדת החוץ והביטחון שבוועדה המשותפת, ולשם כך תוקן החוק בהוראת שעה.

): התיקון האחרון, שאפשר לוועדת הכנסת לבחור את יושב-ראש הוועדה המשותפת מכלל חבריה, נקבע למשך שנתיים ועומד לפקוע ב-14 ביולי 2017, ולכן מוצע להאריכו עד סוף הכנסת העשרים.

): אני רוצה לציין ששתי ההחלטות האלה היו בוועדת הכנסת בהסכמה מלאה, אופוזיציה וקואליציה כאחת, וחבר הכנסת גפני גם הוא נתן את הסכמתו לעניין.

): אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: אורן אסף חזן, עד שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

אורן אסף חזן: שלום, אדוני היושב-ראש, חברתי היקרה השרה רגב, כנסת נכבדה, לפחות ברובה, שמענו בימים האחרונים על ההחלטה של חסרי האונים, של אונסק"ו, יש לומר אפילו החלטה של הגויים המטומטמים, שמערת המכפלה היא לא אתר מורשת יהודית אלא אתר מורשת פלסטינית.

אורן אסף חזן: אני מניח לרגע את העובדה שפעם אחר פעם אנחנו מוכיחים שאין דבר כזה עם פלסטיני.

אורן אסף חזן: ואז אני שואל את עצמי, ואני אומר: הייתכן שאברהם אבינו בכלל היה פלסטיני?

אורן אסף חזן: האם ייתכן שאני צריך לעמוד כאן ולהגיד: אני פלסטיני גאה?

אורן אסף חזן: אני מנסה להבין מה הולך פה, שומו שמים.

אורן אסף חזן: ואז אני חוקר, ובודק, ועושה שיעורי בית, ואני מבין שלא, ההפך הגמור הוא הנכון; אני לא פלסטיני גאה, אני גם בחיים לא יכול להיות משהו שגאה במשהו מומצא שכל מה שהוא יודע לעשות זה רק טרור, שנאה, רצח ומדון.

אורן אסף חזן: מה שאני כן חושב שאפשר להגיד – דווקא היום, נוכח אותה החלטה ההזויה, מטומטמת, החלטה שנובעת באמת מתסכול של חלק בגויים שדי בטוחים שכסף קונה את הכול, רק כנראה הם עדיין לא הבינו שהטמטום הוא חינם – אנחנו היום מבינים שהדבר הישיר והנכון שצריך לקרות כתוצאה מההחלטה ההזויה הזאת הוא אחד: אלה המכנים עצמם פלסטינים צריכים להישבע אמונים לעם היהודי.

אורן אסף חזן: כי הרי איך שלא נסתכל על הדבר, ברור הוא שמי שקבור במערת המכפלה: אברהם, יצחק ויעקב, ואמותינו, שרה, רבקה ולאה, הם – שם הכול התחיל, בשער גן עדן – הם תחילתה של המורשת הגדולה והמדהימה של העם היהודי.

אורן אסף חזן: ואם יש מי היום בתוך חלקי ארץ ישראל שמנסה להשתמש בעולם כולו כדי למחוק את ההיסטוריה, לשנות אותה, הרי לא משנה איך הוא מנסה ולאיזה כיוון הוא מסתכל, אין לו שום יכולת לעשות זאת.

אורן אסף חזן: אז אני שוב חוזר לאותה אמירה: האם ייתכן שכולנו פלסטינים גאים?

אורן אסף חזן: הרי הייתה זו גולדה שעמדה ואמרה: אני פלסטינית, שכן המילה "פלסטין" הגיעה מהשם פלשתינה, שניתנה לארץ ישראל על ידי הבריטים.

אורן אסף חזן: הרי היהודים שהיו פה עת קום המדינה, ערב קום המדינה, נשאו תעודה ודרכון פלסטיניים.

אורן אסף חזן: אז האם ייתכן שהחבר'ה האלה, שמנסים לבנות עם על חשבוננו, הם לא רק עסוקים ברצח, בריב, במדון, בשנאת חינם, בטרור, הם גם עסוקים בגנבה?

אורן אסף חזן: בגנבת דעת?

אורן אסף חזן: בניסיון עצוב, הזוי, בזוי ולא נורמטיבי לשנות את ההיסטוריה?

אורן אסף חזן: אנחנו לא ניתן לזה יד.

אורן אסף חזן: שמעתי היום רבים שאומרים שכהשלכה ישירה של ההחלטה המטומטמת הזאת אנחנו צריכים לבנות יותר בחברון.

אורן אסף חזן: לא, רבותיי, אנחנו לא צריכים לבנות יותר בחברון בגלל ההחלטה; אנחנו צריכים לבנות יותר בחברון כי, רבותיי, שם הכול התחיל, שם באו לעולם הילדים, הצאצאים, הנכדים, הנינים והלאה והלאה, של מי שחלקם יושבים בבית הזה – שם התחילה גדולתו של העם היהודי.

אורן אסף חזן: תודה רבה, רבותיי.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא; חברי הכנסת נחמן שי; אוסאמה סעדי; מיכל רוזין; אמיר אוחנה; ישראל אייכלר; זוהיר בהלול.

חמד עמאר: עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, האמת, אני אנצל את הזמן להתייחס לנושא שגם דיברתי עליו בנאומי הדקה, אבל אמשיך, זה נושא קרוב מאוד ללבי, כל הנושא של מאבק באלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו, כפי שאמרתי, אתמול היה לנו סיור של הוועדה בלוד-רמלה, על רצח נשים.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם עוד משהו קרה בכנסת הזאת בשבוע שעבר ובשבוע הזה, שאני, האמת, לא מצליחה להבין מה עומד מאחורי קיום דיון בוועדה לצדק חלוקתי בנושא של תלונות שווא.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אכנס עכשיו לדיון – זה בסמכות של הוועדה או לא בסמכות של הוועדה; אני אדבר יותר במישור המוסרי, יותר במישור האנושי, שבזמן שבחודש אחד נרצחות ארבע נשים, במדינת ישראל, שבזמן שכל יום ראשון ושישי יוצאים לנו בחדשות על עוד סקנדל גדול של ניצול ותקיפות מיניות במקומות עבודה מאוד מוכרים, וכאשר נשים סובלות כל הזמן מאלימות, בכנסת ישראל יש מי שסובר שצריך דווקא לדבר על תלונות שווא.

עאידה תומא סלימאן: לא ראיתי את חברי הכנסת האלה מתגייסים להיאבק באמת בתופעת רצח נשים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: 16 נשים נרצחו מתחילת השנה עד היום – – –

קריאה: – – –

עאידה תומא סלימאן: 16, לפי מה שרשום לנו.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, 18 – זה אפילו יותר גרוע – 18, ומדברים על תלונות שווא, ומקדישים לזה דיונים, ועוברים על תקנון הכנסת ועל סמכויות ועדות, ומאשרים הרחבת סמכויות – בשביל מה?

עאידה תומא סלימאן: לתת גושפנקה לגברים אלימים, אפילו, במאבקים שלהם, במה שהם קוראים לו מאבקים?

עאידה תומא סלימאן: הם מתנהגים בבריונות, משמיצים חברות כנסת ושרות, ונוסף על הכול נותנים להם במה כדי לדבר שקרים גלויים.

עאידה תומא סלימאן: 18 נשים נרצחו?

עאידה תומא סלימאן: כן, נרצחו, ומולן יש 18 גברים שרצחו אותן.

עאידה תומא סלימאן: 98% מהרציחות של נשים – הקורבן אישה והרוצח הוא גבר.

עאידה תומא סלימאן: אז על איזה תלונות שווא מדברים?

עאידה תומא סלימאן: בתי-המשפט במדינת ישראל הראו שיש תלונות שווא?

עאידה תומא סלימאן: דיווחים ומחקרים שדיברו עליהם מעידים שתלונות שווא והטרדות מיניות לא עוברים, ולהפך, יש פחות מתלונות שווא בעבירות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: במקום לעודד נשים שיצאו נגד מי שתוקף אותן, במקום לעודד נשים שיחפשו מקלט והגנה, כנסת ישראל מובלת על ידי חלק מחברי הכנסת לעסוק באיך להשתיק ולהשמיץ את הנשים שמנסות לצאת ממעגל האלימות.

עאידה תומא סלימאן: אם זה לא בושה, אני לא יודעת מה זה בושה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שיעמדו מול הציבור ויסבירו איך יכולים לעשות דבר כזה בחודש דמים כמו שעברנו.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; חבר הכנסת איציק שמולי; יהודה גליק; תמר זנדברג; אכרם חסון; ג'מאל זחאלקה.

חמד עמאר: אחמד טיבי.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיחברי הכנסת, גברתי השרה, 80% מהנשק הלא-חוקי נמצא ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: באחד הדיונים שהיו כאן, בכנסת, אמר השר לביטחון פנים גלעד ארדן ש-90% מהנשק המוברח בצפון מגיע מבסיסי הצבא.

אחמד טיבי: זאת הודעה חשובה, היא מחזקת את מה שכולנו אומרים, מה מקור הנשק הלא-חוקי.

אחמד טיבי: ולכן, כאשר מאבחנים את הבעיה, יודעים מאיפה הנשק מגיע, חבר הכנסת מיקי לוי, מה הבעיה לטפל ולמגר את הנגע – לקטוע את המסלול הזה של הברחות נשק מבסיסי הצבא לידי כנופיות, לתוך היישובים, לידי אנשים שקונים נשק או עושים עסקאות סמים-תמורת-נשק?

אחמד טיבי: כי הנשק הזה הורג, הורג את כולם, הורג את כולנו.

אחמד טיבי: מאז אנחנו משמיעים את הקריאה הזאת.

אחמד טיבי: לאחר מכן, כשאנחנו מדברים על הצורך למגר את הפשיעה, אומרים: אה, הערבים, אצלכם לא משתפים פעולה עם המשטרה.

אחמד טיבי: אז אני רוצה לסתור את זה ולומר: נשים שנרצחות, רוב הנשים, לפני שהן נרצחות, יש תלונות שלהן למשטרה על איומים ברצח.

אחמד טיבי: ובכל זאת – תלונה מוכרת, תלונה רשמית, רצח קרוב, מוות ידוע מראש – ובכל זאת הרצח מתבצע.

אחמד טיבי: איך זה קורה?

אחמד טיבי: זה אוזלת יד?

אחמד טיבי: זה כישלון?

אחמד טיבי: זו רשלנות פושעת של המשטרה?

אחמד טיבי: 100% הרציחות של נשים יהודיות מפוענחות.

אחמד טיבי: אבל זה לא המצב כאשר נשים ערביות נרצחות.

אחמד טיבי: רצח נשים הוא דבר חייתי, פרימיטיבי, באשר הוא.

אחמד טיבי: אם מישהו אומר לי, זה עניין של תרבות – אני אצטט אישה פעילה מהקהילה האתיופית; היא אומרת: באתיופיה שום בעל לא רצח את אשתו.

אחמד טיבי: זה קורה כאן, בארץ, אחרי שהם הגיעו לכאן.

אחמד טיבי: סימן שיש סיבות ורקע – סוציאלי, כלכלי, חברתי, עוני, דחיקה אל השוליים, הדרה, לחץ חברתי, שינוי חברתי – זה מחייב מסקנות ונקיטת אמצעים.

אחמד טיבי: הגיע הזמן לשים לזה סוף, אדוני, כדי לחסוך בחיי אדם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

חמד עמאר: חברי הכנסת עמר בר-לב; עיסאווי פריג'; יוסי יונה; מיקי לוי; עבדאללה אבו מערוף; יעל גרמן; טלב אבו עראר.

חמד עמאר: דב חנין – חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו נתנגד להצעה שהובאה כאן, להגדיל את ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, ונתנגד להצעה הזאת לא רק מכיוון שאנחנו נגד הגדלה של ועדת החוץ והביטחון למספר 21, אלא גם כיוון שאנחנו מתנגדים לכל צורת ההתנהלות בכנסת הזאת לגבי ועדות הכנסת; מגדילים ומצמצמים ועדות בכנסת לפי שיקולים קואליציוניים ושיקולים בלתי ענייניים, ולא עושים את העבודה שצריכה להיעשות, של איך אנחנו גורמים לוועדות הכנסת לעבוד נכון יותר, לעבוד טוב יותר, ולתת מענה לצרכים שצריך לתת להם מענה כאן, בכנסת.

דב חנין: לדוגמה, אדוני היושב-ראש, עד היום לא קיימת בכנסת ועדה לענייני קיימות, ועדה שקיימת בהרבה מאוד פרלמנטים בעולם.

דב חנין: למה היא לא קיימת?

דב חנין: האם לא צריך אותה?

דב חנין: לא, היא לא קיימת בגלל משחקי כוחות ולחצים פוליטיים כאלה ואחרים בין אנשים בבית הזה.

דב חנין: במקום לחשוב איך אנחנו בונים עבודת ועדות, ואיך אנחנו מחלקים בצורה נכונה בין הוועדות את העבודה בכנסת, אנחנו מתנהלים בנושא הזה לפי צרכים קואליציוניים, והתנהלות כזאת, אדוני היושב-ראש, לא מועילה לכנסת, לא מועילה לוועדות הכנסת, ובוודאי לא מוסיפה כבוד לכולנו.

דב חנין: לכן אנחנו נתנגד להצעה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר.

קריאה: – – – עכשיו לדבר?

קריאה: נא לא לדבר עכשיו.

חמד עמאר: חבר הכנסת מלכיאלי – אחריו.

חמד עמאר: אתה מוותר?

מכלוף מיקי זוהר: חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן קודם עלתה והעבירה ביקורת על הדיון שערכתי היום במסגרת הוועדה בראשותי, לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, בנושא חשש לתלונות שווא רבות שנשים שמגישות נגד גברים.

מכלוף מיקי זוהר: אז ראשית, הגברת סלימאן, או: חברת הכנסת סלימאן, הוועדה לא קיבלה סמכויות נוספות, הסמכויות שלה לא הורחבו, אף על פי שהגשתי בקשה לוועדת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני מתכוון לפעול להרחיב את הסמכויות.

מכלוף מיקי זוהר: למה אני מתכוון להרחיב את הסמכויות, גברת – חברת הכנסת סלימאן?

מכלוף מיקי זוהר: כי את לא עוסקת בנושא; את מפקירה את הנושא באופן מובהק, ובאופן מכוון, והפקרת הנושא של תלונות שווא פוגעת, בסופו של דבר, בנשים עצמן, שמגישות תלונות אמת.

מכלוף מיקי זוהר: ואם את, יושבת-ראש ועדה חשובה בכנסת ישראל, אולי מהחשובות ביותר בכנסת ישראל – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – הוועדה למעמד האישה, לא דנה בסוגיה כל כך חשובה, של תלונות שווא רבות של נשים נגד גברים, סימן שאת מפקירה את הנשים עצמן, כי נשים שמגישות תלונות אמת הופכות לפעמים בעיני רשויות החוק כלא דוברות אמת בגלל אלו ששיקרו בעדות או בתלונות שווא שהן הגישו.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מדבר כרגע על הנזק הגדול שזה גורם למשפחות, שזה גורם לאבות רבים.

מכלוף מיקי זוהר: על זה אני לא מדבר כרגע, בואו נשים כרגע את זה בצד.

עאידה תומא סלימאן: אבות רבים?

מכלוף מיקי זוהר: לאבות רבים, כן, תלונות שווא גורמות נזק לאבות רבים.

מכלוף מיקי זוהר: אבות רבים מתאבדים.

מכלוף מיקי זוהר: אז את לא תאמיני, אם היית מגיעה היום לדיון, ומגלה את הנתונים, היית מופתעת לגלות שמ-20,000 תלונות שיש במדינת ישראל, 60% – 12,000 – נסגרות ללא הגשת כתב אישום.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר תלונות שווא?

עאידה תומא סלימאן: זה אומר תלונות שווא?

מכלוף מיקי זוהר: רגע, רגע.

מכלוף מיקי זוהר: 12,000 נסגרות ללא כתב אישום, בכמה מהן בכלל נפתחת חקירה לגבי תלונות שווא?

מכלוף מיקי זוהר: את יודעת כמה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע בכמה מהרציחות התיק נסגר כי לא הצליחו לפענח אותו?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך.

עאידה תומא סלימאן: לא קרה פשע?

עאידה תומא סלימאן: לא נרצח אדם?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה לך.

מכלוף מיקי זוהר: 180 תיקים בלבד – נחקר העניין של תלונות שווא, שזה אפילו – 1% וקצת.

מכלוף מיקי זוהר: כמה מ-180 התיקים הגיעו כדי כתב אישום?

מכלוף מיקי זוהר: אפס.

יעל גרמן: ומה המצב – – –

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אסביר מה קורה פה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מכלוף מיקי זוהר: אני אסביר מה קורה פה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון להיום – –

עאידה תומא סלימאן: – – – קבוצה של בריונים מבינים.

מכלוף מיקי זוהר: – – יש מגמה לא נכונה, שתלונות שווא של נשים לא מתבררות עד הסוף.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שלטובת הנשים במדינת ישראל, שצריכות – – –

יעל גרמן: אתה הופך את הנשים לאשמות?

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני מאשים רק את המשטרה ואת הפרקליטות.

מכלוף מיקי זוהר: הנשים בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: איך אתה מסביר שנשים נרצחות?

מכלוף מיקי זוהר: אישה חייבת להגיש תלונה נגד גבר אלים, והגבר צריך לשלם את המחיר היקר ביותר – –

עאידה תומא סלימאן: איך – – –

חמד עמאר: אני מבקש לסיים בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: – – אבל אישה שמגישה תלונת שווא צריכה לתת על כך את הדין.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרעיון פה.

עאידה תומא סלימאן: – – – שהכול תלונות שווא.

חמד עמאר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרעיון פה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

חמד עמאר: נא לשבת, חברי הכנסת.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – 9 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לעניין הרכב ועדות בכנסת (הוראות מיוחדות לכנסת העשרים), התשע"ז–2017, לוועדת הכנסת נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 16, תשעה מתנגדים, נמנע אחד.

חמד עמאר: הצעת החוק התקבלה, ותועבר לוועדת הכנסת להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: הודעה למזכירת הכנסת.

קריאה: – – –

חמד עמאר: לפרוטוקול.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק ליישום ההסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה היוונית בדבר המעמד של כוחותיהן, התשע"ז–2017; הצעת חוק ליישום ההסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של קפריסין בדבר המעמד של כוחותיהן, התשע"ז–2017; הצעת חוק חסימת מספר טלפון לשם מניעת ביצוע עבירות, התשע"ז–2017.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיע

ירדנה מלר-הורוביץ: כם כי חבר הכנסת יעקב אשר ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – אישור העסקה למי שסיים התמחות בהוראה), התשע"ז–2017, מס' פ/3985/20.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת זהבה גלאון, אורי מקלב, מיקי מכלוף זוהר ואחמד טיבי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הר החובות של משקי הבית תופח וחצה את רף החצי טריליון; בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיקי מכלוף זוהר, יואב בן צור ומרדכי יוגב בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הכללת יישובי המפונים נווה נצרים ובני נצרים בחוק הסיוע ליישובי עוטף עזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונחו מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעת חבר הכנסת אחמד טיבי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: אי-מתן שירות הולם מטעם חברת בזק לתושבי טייבה ויישובים ערביים – לכל 50,000 תושבי טייבה טכנאי בזק אחד.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/719); נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196) (תקופת שהות בישראל לעניין תושבות), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: יציג – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש לכנסת את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196), התשע"ז–2017.

ישראל אייכלר: מדובר בתקופת שהות בישראל לעניין תושבות.

ישראל אייכלר: סעיף 2א קובע מי אינו נחשב תושב ישראל לעניין החוק, ובין היתר נקבע כי לא יראו בעלי אשרה ורישיון לישיבת ארעי מסוגים מסוימים אם התגוררו בישראל פחות מ-183 ימים בשנה שהתחילה מיום מתן האשרה והרישיון.

ישראל אייכלר: יש פה מערכת שלמה של כללים, איך אני יודע שאדם הוא תושב ישראל ולא בא כאיזה תייר – – –

אחמד טיבי: תגיד מה אומר החוק.

ישראל אייכלר: החוק אומר שהזכויות לפי החוק יינתנו למי שמרכז חייו בישראל.

ישראל אייכלר: מי שנכנס לישראל ושוהה בה מכוח אשרה חוקית זמנית נאלץ להמתין 183 ימים נוספים מיום קבלת האשרה והרישיון לקבלת אישור תושבות.

ישראל אייכלר: אני מבקש: תיתנו לו אשרה מתי שאתם רוצים, אבל תתחילו לספור את 183 הימים מהיום שהוא נכנס לארץ.

ישראל אייכלר: את זה, בסך הכול, החוק נועד לתקן, וזה לטובת כל האזרחים וכל התושבים.

ישראל אייכלר: אני רק אקריא את החוק: בחוק הביטוח הלאומי נאמר: מי שבידו אשרה ורישיון לישיבת ארעי מסוג א/1 לתקנות הכניסה, שהתגורר בישראל פחות מ-183 ימים בשנה שתחילתם מיום כניסתו לישראל ובמהלכם קיבל את האשרה והרישיון כאמור; בסעיף קטן (ג), במקום: ביום מתן האשרה והרישיון האמורים יבוא: ביום כניסתו לישראל.

ישראל אייכלר: אני מבקש מחברי הכנסת להעביר את זה בקריאה ראשונה, ואנחנו נביא את זה לוועדה לקריאה שנייה ושלישית.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: חבר הכנסת איציק שמולי; חברת הכנסת תמר זנדברג; חברי הכנסת יהודה גליק; נחמן שי; מיכל רוזין; מסעוד גנאים; עיסאווי פריג'; עבדאללה אבו מערוף; יעל גרמן; טלב אבו עראר; אמיר אוחנה; עבד אל חכים חאג' יחיא.

חמד עמאר: אחמד טיבי – בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, גברתי שרת התרבות, אפרופו אונסק"ו, יש לי רושם שמי שהגיב, החל בראש הממשלה, כולל השרים, לא קרא את החלטה – פשוט לא קרא את ההחלטה.

אחמד טיבי: לכן, אני מציע לכם לקרוא היום את המאמר של עודה בשאראת בעיתון "הארץ", או של כמה בלוגרים שקראו היטב את ההחלטה.

אחמד טיבי: ההחלטה היא החלטה מדינית פוליטית לאומית, אין בה אלמנטים דתיים.

אחמד טיבי: יש לי ולטלב אבו עראר השקפה דתית אסלאמית ברורה לגבי חברון באופן כללי, לגבי המסגד אל-אברהימי – חד-משמעית, אבל ההחלטה אומרת שהשטח הזה הוא שטח פלסטיני.

אחמד טיבי: חברון כולה, כמו שכם, כמו עזה, כמו טול כרם, כמו ירושלים המזרחית, היא שטח שנכבש ב-1967.

אחמד טיבי: זה החוק הבין-לאומי, וההחלטה עולה בקנה אחד עם החוק הבין-לאומי.

אחמד טיבי: עלה ראש הממשלה והתחיל להסית נגד אונסק"ו.

אחמד טיבי: שר החינוך הודיע על הפסקת הקשר עם אונסק"ו.

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם:) לא רוצים – לא צריך.

אחמד טיבי: אבל יש אנשים שמתייחסים לאונסק"ו בכבוד.

אחמד טיבי: יש ממשלה שמתייחסת לאונסק"ו דרך השרברב בבית, למשל.

אחמד טיבי: אני חושב שכל אחד מקבל את היחס שלו.

אחמד טיבי: מישהו אמר: לפני שאונסק"ו ביום שישי תצביע יחד אתנו וכו', ונפיל אותם, גייסנו מדינות – קשקוש מקושקש, אין לו יסוד.

אחמד טיבי: העולם יודע שיש חוק בין-לאומי, שהכיבוש, ההתנחלויות והפגיעה באתרי מורשת עולמיים – וההחלטה הזאת מחייבת, יש לה משמעויות.

אחמד טיבי: המשמעות היא שאי-אפשר להתנהג בצורה ברברית ודורסנית במקומות האלה, ויש כללים אחרי ההכרה וההגדרה של אתר מורשת עולמי או בין-לאומי.

אחמד טיבי: ולכן – – –

עודד פורר: – – – שאפשר יהיה להתפלל בהר הבית, למשל.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת פורר.

אחמד טיבי: עזרת לי מאוד.

אחמד טיבי: אפרופו חופש דת, מסגד אל-אקצא – – –

עודד פורר: – – – אנחנו נוכל להתפלל בכל המקומות בתוך – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: הוא כיוון התפילה הראשון בשני כיווני התפילה והשלישי בחשיבותו לאחר שני המקומות הקדושים.

אחמד טיבי: ) לדבר על חופש פולחן – רוב העם הפלסטיני, רוב המוסלמים בארץ, במולדת הזאת, לא יכולים להגיע למסגד אל-אקצא, כי חל עליהם איסור מהשלטונות להגיע.

אחמד טיבי: תושבי עזה יכולים להגיע, המוסלמים מעזה?

אחמד טיבי: (אומר בערבית: לא יכולים.

אחמד טיבי: המוסלמים מהגדה המערבית, הוי עיסאווי, יכולים?

אחמד טיבי: לא יכולים.

אחמד טיבי: ) לעתים אוסרים על תושבי ירושלים המזרחית (אומר בערבית: תושבי ירושלים, הירושלמים, ועל החבר'ה שלנו מפנים, למעט בוא נאמר אלה שמעל 50), מעל 50.

אחמד טיבי: יוצא שרוב המוסלמים בארץ הזאת לא יכולים להגיע למסגד אל-אקצא – ואז מגיעים חבר הכנסת עודד פורר או בנימין נתניהו ומתחילים להתגאות בחופש הפולחן.

אחמד טיבי: זה חופש השקר שיש פולחן.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת דב חנין; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת אכרם חסון.

חמד עמאר: חבר הכנסת – מיכאל – לא רשום – אה, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

חמד עמאר: שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, בעוד כמה ימים, בכמה מכללות באקדמיה החרדית יגיעו מנהלי המכללות לסטודנטים החרדים ויודיעו להם שבעוד כמה ימים הם לא יוכלו יותר ללמוד לתואר שני במכללות החרדיות.

מיכאל מלכיאלי: הסטודנטים החרדים ישאלו את המורים שלהם, למה?

מיכאל מלכיאלי: הרי בסך הכול המדינה היא זו שמבקשת מאתנו ללכת לאקדמיה וללמוד תואר ראשון ואחר כך שני.

מיכאל מלכיאלי: יאמרו להם בעלי המכללות: היות שהמל"ג אוסרת על המכללות הדתיות והחרדיות ללמד בנפרד, גברים לבד ונשים בנפרד לתואר שני.

מיכאל מלכיאלי: אומרת המל"ג: אתם הדתיים או החרדים שרוצים ללכת לאקדמיה, רוצים להתפרנס – לא אחת אנחנו שומעים על הציבור הדתי: פרזיט, לא יוצא ללימודים, לא רוצה להתפרנס בכבוד.

מיכאל מלכיאלי: והציבור החרדי הלך והצביע ברגל – אני לא אומר את דעתי כמה זה טוב או לא טוב, אבל המציאות – הלכו וגדשו את ספסלי האקדמיה, ולמדו באווירה שהם רוצים, באווירה שנוחה להם.

מיכאל מלכיאלי: באה המל"ג ואומרת: עד כאן; אנחנו לא מוכנים יותר שאתם הדתיים והחרדים תלמדו בנפרד.

מיכאל מלכיאלי: תלכו, תלמדו יחד עם אחיכם החילונים, ותלמדו בערבוביה, בנים ובנות יחד.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים טוב מאוד שהציבור החרדי לא יוותר על הערכים שלו בגלל זה, ומה שייווצר זה שהם יעזבו, בדיוק כמו שקרה בתקופה של לפיד, עם הגיוס של החרדים.

מיכאל מלכיאלי: ומה יקרה אז?

מיכאל מלכיאלי: האקדמיה החרדית שוב תיסוג לאחור, ואותם מאות סטודנטים חרדים שקיימים היום באקדמיה כבר לא יהיו שם.

מיכאל מלכיאלי: ואז יבואו ויטענו נגד הציבור החרדי: אתם פרזיטים, לא רוצים ללכת להתפרנס.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל: ריבונו של עולם, למה יד ימין לא יודעת מה שיד שמאל עושה?

מיכאל מלכיאלי: למה כשכבר הציבור החרדי הלך – ואני אומר, לא שבט לוי שלו, כי שבט לוי נמצא בהיכלי הישיבות – וכן הלך לאקדמיה, ורוצה ללמוד לתואר שני, אז מגיעה המל"ג עם גזירות חדשות ואומרת לו: אנחנו לא מוכנים שתלמד בהפרדה?

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: חבר הכנסת אורן אסף חזן, אחרון הדוברים, עד שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הבמה כדי לקיים התחייבות; ביום חמישי האחרון, בלילה, בשעה מאוחרת, נסעתי לכיוון מעלה אדומים – אחרי יום עמוס, אנחנו לא נכביר פה בפרטים.

אורן אסף חזן: קצת אחרי מנהרת הארזים, פה, בירושלים – מי שמכיר, כשיורדים מכביש 1 כדי לעקוף את ירושלים לכיוון הגבעה הצרפתית, יש מנהרה שנקראת מנהרת הארזים.

אורן אסף חזן: קצת אחרי מנהרת הארזים אני רואה לפני כלי רכב עושים ברקס חזק, ולפניהם תאונת דרכים מתרחשת.

אורן אסף חזן: אני מתקרב, מתקדם לכיוון – עניין של שניות בודדות – ואני רואה מחזה מזעזע: תאונת דרכים קשה, רכב שנמרח על הקיר, מעקה הבטיחות התפרק, נכנס בתוך הרכב, ממש כמו ששיפוד נכנס ב – אתם מבינים על מה אני מדבר.

אורן אסף חזן: לוקח לי כמה רגעים להבין מה קורה, לקלוט את התמונה: ילד צעיר, חציו לצד הרכב חציו באמצע הכביש – היה מי שסיפר על זה בחדשות; אבל קרה משהו באותה תאונת דרכים קשה – אגב, זו פעם ראשונה שאני נקלע לזירה כל כך קשה של תאונת דרכים – קרה משהו באותה תאונת דרכים.

אורן אסף חזן: למדתי כמה דברים: דבר ראשון, שאסור לנו לשפוט את כל מי שממשיך הלאה.

אורן אסף חזן: אנשים לעתים נבהלים, נלחצים, אחרים פשוט לא מבינים מה הם רואים לנגד עיניהם.

אורן אסף חזן: גם לי לקחו כמה שניות כדי להבין את המראה ומה בדיוק קורה שם; דבר שני – וזו ההתחייבות שאני מקיים היום – זה שמי שעזר שם, בזירת התאונה הקשה, היו ארבעה חברה מבית חנינא, ערבים, שגם עזרו לעצור את התנועה, גם עזרו להושיט יד למשפחה.

אורן אסף חזן: זה קרה רגע אחרי, כאשר המשטרה הגיעה, אתם יודעים, זירה של תאונת דרכים, אז המשטרה אוטומטית מרחיקה מהר את כל מי שנמצא בסביבה, לעתים בצורה אגרסיבית.

אורן אסף חזן: הם לקחו את זה מאוד קשה, הם אמרו: אנחנו היינו פה, אנחנו עזרנו.

אורן אסף חזן: אז מצאתי את עצמי מדבר אתם, מרגיע אותם.

אורן אסף חזן: לאחד הבחורים קראו טארק, ואני הבטחתי לו – אני הבטחתי לו שאני אספר לכל הציבור בישראל שבבית חנינא גרים אנשים שגם כשהם רואים יהודי במצב קשה, הם מושיטים לו עזרה.

אורן אסף חזן: לא רק מה שאנחנו לצערי מכירים ומה שלצערי המציאות לימדה אותנו מתמונות הזוועה של הפיגועים, אלא בדיוק להפך.

אורן אסף חזן: אז אני רוצה להגיד גם לטארק וגם לחבריו, תודה רבה, ולהתנצל שוב על מה שהם חוו רגע אחרי, ולנצל את השניות שנותרו כדי להגיד: רבותיי, יש משהו הרבה יותר גדול מכולנו, ואולי לפעמים צריך לעצור לרגע – גם אני חוטא במקום הזה של לתקוף, לעתים יתר על המידה, גם לי יש בעיה כזאת – אבל דווקא במקום הזה אנחנו צריכים לזכור את מה שאני אומר תמיד – ובזה אני מסיים, היושב-ראש – רבותיי, אנחנו צריכים להבין שאנחנו חיים פה יחד.

אורן אסף חזן: כל מי שרוצה לחיות לצדנו – תמיד אני אומר: באהבה; מי שלא – נראה לו את הדרך הביתה.

אורן אסף חזן: וההוכחה לזה שאפשר לחיות פה יחד זה בדיוק המראה הקשה שהיה ביום חמישי.

אורן אסף חזן: אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחה.

אורן אסף חזן: יהי זכרו של הנער ברוך.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

חמד עמאר: מי שרוצה להצביע, נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 196) (תקופת שהות בישראל לעניין תושבות), התשע"ז–2017, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

חמד עמאר: בעד – 15, אין מתנגדים, נמנע אחד.

חמד עמאר: לפרוטוקול – להוסיף לפרוטוקול את עאידה תומא וחיים ילין.

קריאה: ומסעוד.

חמד עמאר: נוסיף את זה לפרוטוקול.

חמד עמאר: ההצעה מוחזרת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/720); נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת אכרם חסון וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017 – אנחנו מציעים בה להסמיך את שר הכלכלה והתעשייה לקבוע בתקנות הוראות שיאפשרו להציב בעסק שלט מאוחד, שיכליל את תוכן השלטים שחלה חובה להציגם – כמובן בתוספת לחוק המוצע – כולם או חלקם, במקום שלטים נפרדים, ובכלל זה הוראות בכל הקשור לאיסור מכירה, הגשה או אספקה של משקה משכר בשעות מסוימות, אזהרה בדבר הנזקים האפשריים של צריכת משקאות כאמור, איסור מכירה, השכרה או השאלה של מוצר טבק, של מוצר המשמש לעישון טבק לקטין, וכיוצא באלה.

אכרם חסון: עוד מוצע כי בעל עסק שחלה עליו החובה להציג שלטים כאמור יהיה רשאי לבחור אם להציג כל שלט שהוא חייב בהצגתו בנפרד, או בשלט מאוחד, ובלבד שהשלט המאוחד יעמוד בהוראות שקבע השר לעניין זה.

אכרם חסון: חברים יקרים, אני יודע שחלק מכם דיברו על זה בעבר.

אכרם חסון: המטרה שלנו היא לעודד עסקים קטנים וגם לעזור להם.

אכרם חסון: כפי שאתם יודעים, כל עסק קטן מחייבים להציב עד שבעה שלטים על קיר מסוים, וזה לוקח כמובן מרחב גדול מאוד בחנות.

אכרם חסון: לפעמים קשה מאוד לשים מדפים שם, ולכן הוא מפסיד חלק מהשטח.

אכרם חסון: מצד שני, כל אדם שנכנס לחנות – בלתי אפשרי בתוך חמש או עשר דקות לקרוא שבעה או שמונה שלטים, ולכן הוא לא יכול להתרכז, ואנחנו מאבדים את העיקרון שאנחנו רוצים שכל צעיר או כל אזרח ילמד על החוקים ויתנהג על פי הכללים שקיימים.

אכרם חסון: לכן אנחנו רואים שהמשטרה תופסת הרבה צעירים שעוברים על החוק.

אכרם חסון: גם בעלי העסקים לא מקפידים על כך.

אכרם חסון: מצד שני, כל בעל עסק כזה חייב להציב שלט.

אכרם חסון: הוא כמובן הולך לגרפיקאי, או למעצב, זה עולה לו הרבה כסף.

אכרם חסון: בהצעה שלנו אנחנו רוצים לחסוך כ-2,000 שקל לכל בעל עסק קטן.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על עשרות אלפי עסקים קטנים, במדינת ישראל, כך שהתרומה שלנו היא גדולה גם מבחינה כספית, וגם – מצד שני, אנחנו מונעים ביורוקרטיה, שתמיד פוגעת בנו כאזרחים.

אכרם חסון: לכן אני מבקש מכל חברי חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

אכרם חסון: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

חמד עמאר: חבר הכנסת עיסאווי פריג', עד שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אני בעד החוק, באופן עקרוני, לפי דעתי זה חוק מחויב, אבל רציתי להתייחס לזה מזווית אחרת.

עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה להעלות את סוגיית התקנות בחקיקה.

עיסאווי פריג': אנחנו מחוקקים חוקים, ובתוך החוק, כדי שהחוק ייושם, יש מערכת תקנות שאנחנו צריכים לאשר, כל משרד בהתאם לדרישה שלו.

עיסאווי פריג': מה קורה בתהליך החקיקה?

עיסאווי פריג': כשהחוק עובר וממתין לתקנות, התקנות הופכות להיות זירה ועילה לעיכוב החוק אצל בעלי האינטרסים.

עיסאווי פריג': זה מהלך וזאת שיטה שבאופן עקבי אנחנו רואים בכל תהליך החקיקה.

עיסאווי פריג': זו נקודה שיש לתת עליה את הדעת.

עיסאווי פריג': עכשיו אנחנו מעלים הצעת חוק שהיא טובה, ואני אגיד כמה מילים – למה היא טובה, ומסמיכים את השר להתקין תקנות.

עיסאווי פריג': שאלה – מתי השר יתקין את התקנות?

עיסאווי פריג': מיהם בעלי האינטרסים שיעכבו את התקנות האלה?

עיסאווי פריג': מתי החוק יתחיל ביישום?

עיסאווי פריג': כל התהליך הזה מעקר את החוק מתוכן.

עיסאווי פריג': אתה מחוקק חוק שנותן לשר להתקין תקנות, אז מה לגבי החוק שחוקקתי?

עיסאווי פריג': אני העברתי חוק לאחד את כל השילוט בבית העסק, לחסוך לו 2,000 שקל, כפי שאמר חבר הכנסת חסון, ולנצל עוד יותר שטח.

עיסאווי פריג': אבל עשית את זה ואתה לא תלוי בעצמך.

עיסאווי פריג': נהיה מהלך חקיקה, ואמור להיות מהלך חקיקה שבסופו של דבר תלוי בשר שממונה על התקנות.

עיסאווי פריג': היום השר מהמפלגה שלך, מחר יבוא שר אחר – יעכב את זה, אז כל העבודה וכל המאמץ יוצאים לשווא.

עיסאווי פריג': זאת נקודה שצריך לתת עליה את הדעת.

עיסאווי פריג': סוגיה שנייה שאני רוצה להתייחס אליה, באותו עניין, לגבי השילוט בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת חסון, אנחנו באים מחברה שיש לה את אותה מנטליות, ורואים בחנויות שלנו – את רמת השילוט שהזכרת; אני אפילו שלט או שניים לא רואה בחנויות.

עיסאווי פריג': השאלה מה מידת העשייה והפעולה שלנו בחברה שלנו.

עיסאווי פריג': לפחות שחנות תשים "העישון הוא מעל גיל 17".

עיסאווי פריג': כשאתה מוריד ילדה לקנות קופסת סיגריות, היא בת עשר קונה לך.

עיסאווי פריג': אין שילוט, אין דין ואין דיין.

עיסאווי פריג': השאלה היא אם להוסיף עוד חקיקה, או לדאוג שגם אצלנו יהיה מערך סנקציות על חנויות כאלה, שצריכות לתת את הדין?

עיסאווי פריג': אבל – עקרונית הצעת החוק מבורכת.

עיסאווי פריג': בוא נעבוד על היישום.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ישראל אייכלר, שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי הכנסת, ראש הממשלה חבש השבוע כיפה והקריא מן התורה את הזכות – את הקנייה שאברהם אבינו קנה את מערת המכפלה – "וישקֹל אברהם לעפרֹן את הכסף" – רש"י וחז"ל אומרים שזה אחד המקומות היחידים שאף אחד לא יכול לערער על זכותנו על הקניין שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מערער.

ישראל אייכלר: כן כן, ראש הממשלה לא לחינם חבש כיפה.

ישראל אייכלר: כאשר בן-גוריון נשאל: מי אמר שארץ ישראל שייכת לכם?

ישראל אייכלר: יש לכם קושאן?

ישראל אייכלר: יש לכם איזה מסמך?

ישראל אייכלר: הוא אמר: כן, יש לנו מסמך עתיק יומין, של 3,000 שנה.

ישראל אייכלר: התנ"ך הוא הקושאן שלנו.

ישראל אייכלר: אף אחד לא מבין את הסתירה שבין הצגת התנ"ך כמוקד ומקור הסמכות והרשות והזכות שלנו להיות בארץ ישראל, לבוא להתפלל בכותל המערבי, במערת המכפלה, לבין הכפירה בבורא עולם, בנותן התורה, בהלכה וביהדות.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משהו חריף מאוד: אונסק"ו לא היה מעז לערער על זכותנו על הכותל המערבי ומערת המכפלה אילולא היו באים יהודים מן העולם ואומרים: אין לכם זכות על הכותל המערבי, להנהיג שם את חוקי היהדות בכותל המערבי.

מיקי לוי: אוי, נו, באמת, יש גבול לציניות.

ישראל אייכלר: מי שאומר שאין מונופול ליהדות בכותל המערבי – הוא אשם – –

מיקי לוי: בחייך, על מה אתה מדבר?

ישראל אייכלר: – – הוא נתן את הגיבוי להחלטת אונסק"ו, כי אונסק"ו אומר:

ישראל אייכלר: לא רק ליהודים האורתודוקסים והרפורמים הכותל המערבי שייך – הוא שייך בכלל למוסלמים.

ישראל אייכלר: עכשיו לך תתווכח אתו.

ישראל אייכלר: 50 שנה – – –

מיקי לוי: זה הבסיס?

מיקי לוי: זו הטענה?

ישראל אייכלר: זה הבסיס.

מיקי לוי: זה הבסיס של הדבר הזה?

מיקי לוי: בגלל הרפורמים – – –

ישראל אייכלר: אתה יכול לצעוק, אבל אף אחד לא שומע.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: איזו בושה.

מיקי לוי: אין לכם בושה.

חמד עמאר: אתה רשום, אתה יכול לעלות.

חמד עמאר: תודה.

ישראל אייכלר: אין למיקי לוי בושה לעמוד פה ולייצג את אותם אנשים שמסכסכים את הכותל המערבי בין יהודים ליהודים.

ישראל אייכלר: אין לך בושה?

מיקי לוי: אתם מוציאים 6 מיליון יהודים מכלל ישראל.

ישראל אייכלר: אין לך בושה?

מיקי לוי: תתביישו לכם.

ישראל אייכלר: תתבייש לך.

מיקי לוי: 6 מיליון יהודים – עם ההתנהגות שלכם.

ישראל אייכלר: אתה, אתה תתבייש.

מיקי לוי: אתם וראש הממשלה – עם ההחלטה המטומטמת הזאת.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתוריד לי את הזמן שהוא מפריע לי.

אורן אסף חזן: חברי חבר הכנסת לוי, אני דואג לבריאות שלך.

ישראל אייכלר: אתה צריך להתבייש לבוא ולייצג את האנשים שמערערים על זכותנו בכותל המערבי.

מיקי לוי: – – – לייצג אותם, הם יהודים טובים – –

ישראל אייכלר: אתה – אתה צריך להתבייש.

מיקי לוי: – – אחינו הם, אתם תתביישו.

ישראל אייכלר: תצעק כמה שאתה רוצה – –

מיקי לוי: תתביישו על ההתנהגות שלכם.

ישראל אייכלר: – – אבל אתה צריך להתבייש.

מיקי לוי: בושה וחרפה.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: 6 מיליון יהודים – –

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אתה יכול לשבת.

מיקי לוי: – – אתה רוצה להוציא מכלל ישראל?

חמד עמאר: אתה יכול לשבת.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: אין לכם בושה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אני מוסיף לך דקה.

חמד עמאר: בבקשה, שחבר הכנסת מיקי לוי – – –

ישראל אייכלר: אם חבר הכנסת מיקי לוי יפריע לי שוב, אני מבקש שתוציא אותו, כי הוא מבזה – – –

מיקי לוי: – – – להוציא אותי.

מיקי לוי: מי אתה בכלל?

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: אני מחליט את מי להוציא.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: תתבייש.

חמד עמאר: אני מוסיף לך דקה.

חמד עמאר: בבקשה.

ישראל אייכלר: אתה מבזה את הסבא שלך, את ההורים שלך, את סבי הסבים שלך – –

מיקי לוי: – – –

ישראל אייכלר: – – שהאמינו באמונה שלמה בכותל המערבי – –

מיקי לוי: – – – אתם מבזים את העם שלכם.

ישראל אייכלר: – – הם האמינו, הם התפללו והם באו – –

מיקי לוי: תתביישו לכם.

ישראל אייכלר: – – עכשיו אתה מייצג את אלה שכופרים בכל מה שהם האמינו?

מיקי לוי: אני מייצג אותם, אחינו הם.

ישראל אייכלר: טוב, אני לא יכול לדבר כשהוא מפריע לי.

מיקי לוי: אתה פונה אלי, אתה רוצה שאני לא אענה לך?

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי – – –

ישראל אייכלר: לא פניתי אליך, אתה צעקת אלי.

ישראל אייכלר: דיברת דברים חמורים ביותר, ששמעתי אותם טוב.

מיקי לוי: אני אדבר אליך – – –

ישראל אייכלר: אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי לוי, תודה רבה.

מיקי לוי: – – –

ישראל אייכלר: אם היה לך כוח היית גם מרביץ.

חמד עמאר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

חמד עמאר: אני אף פעם לא קורא לסדר.

חמד עמאר: אתה רשום – אתה יכול לעלות, ואם אתה לא רשום, תבקש ממני ואני אתן לך לעלות.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: אני טוען שבמשך שנים – – –

חמד עמאר: אני מוסיף לך דקה.

חמד עמאר: עוד דקה.

חמד עמאר: בבקשה.

ישראל אייכלר: אנחנו טוענים שבמשך שנים – 50 שנה – אף אחד לא ערער על סמכותנו בכותל המערבי; כל העולם בא, כל הגויים, כל היהודים מכל הסוגים באו והתפללו בדרך הרגילה, עד שבאו המערערים והתחילו לעשות מהכותל מקום מריבה.

קריאה: – – –

ישראל אייכלר: הם הכריזו לעולם כולו שאין מונופול ליהדות על הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: אז הם נתנו מקום לאונסק"ו לומר: לא לכם ולא לכם, זה בכלל שייך למוסלמים.

ישראל אייכלר: ולכן, כל מי שרוצה להגיד שהתנ"ך – הקדוש ברוך הוא נתן לנו את מערת המכפלה ואת התורה, צריך לחזק את המסורת היהודית של כל אבות-אבותינו, לא לתת לאנשים להגיד – כל אחד יכול לבוא ולפרש.

ישראל אייכלר: אם כל אחד יכול לבוא ולפרש, המוסלמים יכולים להגיד שמערת המכפלה שייכת להם, ולא ליהודים.

ישראל אייכלר: לכן אני אומר:

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לחזק את האחדות בעם ישראל, ומה שמאחד את עם ישראל זה רק תורת ישראל ורק חוקי התורה.

ישראל אייכלר: בלי חוקי התורה יש אנרכיה מוחלטת – –

חמד עמאר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: – – ואנחנו נאבד את זכותנו לא רק על הכותל, אדוני היושב-ראש, אלא על כל ארץ ישראל.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה אל-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, כולם מכירים את מתנחלי חברון, מה הם עושים לחברונים ולאנשים בסביבה – עושים להם את המוות; הורסים, רוצחים, מנשלים את האדמות, וברור שזה גם בתמיכת ממשלת ישראל ובתמיכת הצבא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל ביום שישי – עכשיו תגידו: לא שמענו, וברור שלא תשמעו – אנואר ברכאן והאח שלו, ערפה, והנשים שלהם, יצאו בסביבות הצהריים, למרות החום, השרב שהיה – בשביל מה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל להציל משפחת מתנחלים שהרכב שלה התהפך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם הצילו את החיים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו להם פצועים, במשפחה, בין קשה לקל – קשה, בינוני וקל – והמניעים היו מניעים אישיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל ראה זה פלא, בואו נראה מה היה – מתנחלים עברו שם, אחרי שאנואר וערפה הצילו את החיים של המתנחלים האלה, באו, שלפו את הנשק שלהם, דרכו אותו, כיוונו לעבר המשפחה שהצילה את המתנחלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה עוד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שהערבים הגיעו, הם עזרו, ואז המתנחלים ברחו, הלכו, ומי שטיפל בזה זה כוחות הצלה פלסטיניים, ואחר כך גם הגיעו כוחות הצלה ישראלים כדי להציל את החיים של המתנחלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אתם לא שמעתם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא שמעתם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הנושא הזה לא מעניין את התקשורת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא ראיתם את זה בתקשורת, אף אחד לא דיבר על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אגיד לכם למה – כי במדינה הזאת, בממשלה הזאת, רק הסתה נגד ערבים, זה מה שיקבל רייטינג, זה מה שאנשים ידברו עליו, כבוד השרה, אבל לדבר על אנשים שעושים עבודה אנושית, למרות המרירות של החיים, בגלל המתנחלים – אף אחד לא שומע על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, הגיע הזמן להבין שיש הבדל בין הכיבוש, שהוא משחית, שהוא פוגע באנשים, לבין האנושיות שנמצאת בעם הפלסטיני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העם הפלסטיני, זכותו המוחלטת להתנגד לכיבוש, ולהישאר אנושי, והם אנושיים, ומי שאינו אנושי זה הכיבוש ושליחיו – –

אורן אסף חזן: עוד פעם הכיבוש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – שמחסלים כל חלקה טובה.

אורן אסף חזן: כל היום כיבוש.

אורן אסף חזן: יש לך עוד מילים בלקסיקון?

חמד עמאר: חבר הכנסת אורן אסף חזן, אתה רשום, ואתה יכול לעלות לדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה?

חמד עמאר: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחת הבעיות פה היא שלא עשו מבחן לחברי כנסת בהבנת הנקרא והבנת הנשמע – –

אורן אסף חזן: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – לכן, מי שלא מבין – קופץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהיום והלאה – – –

אורן אסף חזן: אני שומע: כיבוש.

אורן אסף חזן: אין כיבוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהיום והלאה צריך לשנות את הפתגם: מי קופץ בראש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק אורן חזן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת דב חנין; אורלי אבקסיס; עמר בר-לב; אוסאמה סעדי.

חמד עמאר: מיקי לוי – הנה, יש לך שלוש דקות, חבר הכנסת מיקי לוי.

חמד עמאר: בבקשה.

מיקי לוי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני מתנצל על ההתפרצות שלי, אבל פשוט, הדברים שנאמרו מעל הדוכן הזה הם כפירה אחת גדולה, אין לי מילה יותר קשה מזה, וחבל שחבר הכנסת אייכלר יצא.

מיקי לוי: אני לא זוכר את צבא התלמידים של חבר הכנסת אייכלר הולך כתף אל כתף במלחמה או במאבק על כיבוש הכותל, אבל עכשיו יש דרישות, לחבר הכנסת אייכלר – –

אורן אסף חזן: אדון מיקי לוי – – –

מיקי לוי: – – יש לו דרישות.

אורן אסף חזן: סליחה, זו הערה חשובה: אביו של חבר הכנסת אייכלר היה עם הצנחנים ביום שחרור הכותל.

אורן אסף חזן: צריך לומר את זה.

מיקי לוי: הוא נלחם עם הלוחמים?

אורן אסף חזן: כן.

מיקי לוי: כחייל בצבא ההגנה לישראל?

ישראל אייכלר: לא.

אורן אסף חזן: לא כחייל, אבל הוא נלחם אתם כתף אל כתף.

מיקי לוי: אני שואל אם הוא – – –

אורן אסף חזן: הוא היה בחברה קדישא, מיקי.

מיקי לוי: אוקיי, חברה קדישא, חשוב מאוד.

מיקי לוי: באמת, חשוב מאוד – –

אורן אסף חזן: – – –

מיקי לוי: – – חברה קדישא.

מיקי לוי: אני רוצה שאתה תחזיק רימון ביד, ורובה, ותסתער אתי כתף אל כתף, ואל תספרו לי סיפורים.

אורן אסף חזן: אני אסתער אתך, אל תדאג – –

מיקי לוי: יפה מאוד.

אורן אסף חזן: – – אבל תשב תלמד תורה.

קריאה: – – –

מיקי לוי: ולכן, מה שנאמר פה זה דברי הבל, אבל דרישות לגבי הכותל יש למכביר.

מיקי לוי: אתם, בגישה הזאת, מפלגים את עם ישראל.

אורן אסף חזן: זה לא נכון, מיקי.

אורן אסף חזן: זה לא נכון.

מיקי לוי: אתם, בגישה הזאת, מוציאים 6 מיליון מאחינו בתפוצות יהדות ארצות הברית והעולם מקהל ישראל.

אורן אסף חזן: שיעלו לארץ, מיקי.

מיקי לוי: אתם, שאומרים שרפורמים וקונסרבטיבים אינם יהודים, תדעו לכם: אחינו הם.

מיקי לוי: כל הסיפור – 12 מיליון יהודים בעולם – שישה פה ושישה בתפוצות ישראל.

מיקי לוי: מה אתם עושים?

מיקי לוי: אומרים: הם לא שייכים לנו, רפורמים וקונסרבטיבים.

מיקי לוי: עומד פה שר ואומר: אנחנו לא צריכים אותם, אבל ב-48', כשהיה פה צנע, שלחו כסף והצילו אותנו.

מיקי לוי: כן, הצילו אותנו.

מיקי לוי: וכשהייתה עליה מיהדות אתיופיה, צלצלו ואמרו: בתוך חודש אנחנו רוצים מיליארד דולר, אבל בתוך שלושה שבועות היו רק 950 מיליון דולר כדי להעלות אותם.

מיקי לוי: ובמלחמת יום כיפור, כשנגמרה פה התחמושת, צלצלו, והם לחצו על ממשלת ארצות הברית לשלוח לנו תחמושת ולהציל אותנו.

אורן אסף חזן: היה לוחם – – –

מיקי לוי: ולכן, ארצות הברית – רפורמים, קונסרבטיבים – אלה הם אחינו.

אורן אסף חזן: – – –

מיקי לוי: אנחנו לא רוצים לאבד אותם בגלל הגישה שלכם, בגלל הגישה המפלגת, בגלל הגישה שמוציאה אותם מקהל ישראל.

מיקי לוי: תדעו לכם שגם האורתודוקסים בארצות הברית כועסים עליכם, ולכן, תחשבו פעם נוספת לפני שאתם מדברים על יהדות התפוצות.

מיקי לוי: תתביישו.

מיקי לוי: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: – – – אורן חזן הביא לי מים – – –

חמד עמאר: תודה רבה לחבר הכנסת אורן חזן.

חמד עמאר: קיבלת עוד תפקיד – להביא מים לחברי הכנסת.

אורן אסף חזן: זה אהבת חינם.

חמד עמאר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: – – –

חמד עמאר: מוותרת.

אורן אסף חזן: בטח – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת אורן אסף חזן סוגר את הרשימה.

חמד עמאר: אחרון הדוברים.

קריאות: – – –

אורן אסף חזן: מה פתאום מוותר?

אורן אסף חזן: מה פתאום מוותר?

אורן אסף חזן: הבאתי לו מים שיהיה לו כוח לצעוק.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני אקצר, חברתי השרה.

אורן אסף חזן: אני רואה נכון?

אורן אסף חזן: לוחמי מג"ב ביציע?

אורן אסף חזן: אני מצדיע לכם.

אורן אסף חזן: מה שלומכם?

אורן אסף חזן: רבותיי, חברי חבר הכנסת מיקי לוי, אתה יודע, אתה עומד פה ואתה וחלק מהחברים שלך במפלגה תוקפים פעם אחר פעם את המפלגות החרדיות.

אורן אסף חזן: אתם שותפים לשיימינג האכזר שנעשה למגזר שלם בציבוריות הישראלית.

אורן אסף חזן: אתה מדבר על שירות בצבא – ביום חמישי בערב, כאשר אני הייתי בזירת התאונה – סיפרתי על זה בנאומי הקודם – מי הגיע לטפל בפצועים?

אורן אסף חזן: מי הגיע לצערי לפנות את הגופה?

אורן אסף חזן: מי הגיע כדי לחבק את האזרחים שנמצאים שם?

אורן אסף חזן: מי מתנדב בזק"א, במגן דוד אדום, בצוות איחוד הצלה, אם לא החרדים, שעושים עבודת קודש?

אורן אסף חזן: למה את זה אתם לא אומרים?

אורן אסף חזן: מה, לקבל מנדטים רק דרך שנאת חינם?

אורן אסף חזן: שמתי לב שיהיר – יהיר לפיד – הבין שהוא לא מצליח להתרומם במנדטים על חשבון החרדים, אז היום הוא מתחיל לתקוף את ראש הממשלה נתניהו.

אורן אסף חזן: שמתי לב.

אורן אסף חזן: אנחנו לא נתעסק בו היום.

אורן אסף חזן: אני רק רוצה להגיד לך, חברי היקר חבר הכנסת מיקי לוי – ואתה באמת חבר שלי – אמרתי, ואני אומַר שוב: אם אמרו על רומא: ברומא התנהג כרומאי, בכותל – התנהג כיהודי.

אורן אסף חזן: יש לנו כותל אחד.

אורן אסף חזן: יש 70 פנים לתורה, היום אולי כבר 7,000, אבל כותל יש רק אחד.

אורן אסף חזן: ואם הנשיא האמריקני, שלא רק שאינו חובש כיפה לראשו, הוא אינו יהודי, ידע לכבד את המסורת שלנו, ולהיכנס לעזרת הגברים בשעה שאשתו ובתו הלכו לעזרת הנשים, אז אוי ואבוי לנו אם במו-ידינו אנחנו נחרב את הבית הזה.

אורן אסף חזן: אתם השתגעתם לגמרי.

אורן אסף חזן: לא הכול פוליטיקה וגם לא הכול ניירת ריקה מתוכן שאתה מדפדף מעל הדוכן רק כי אתה יודע שאני צודק, ולכן אתה גם לא משיב לי.

אורן אסף חזן: וכן, מי שהולך והורס את הסממנים היהודיים של המדינה היהודית בארץ ישראל הוא שותף להחלטות המרושעות של אונסק"ו, הוא שותף לשנאת החינם באו"ם, הוא שותף לגרועים שבאויבינו.

אורן אסף חזן: קצת יותר מ-69 שנים חלפו מאז הכריז בן-גוריון על מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: הוא לא דיבר על מדינה דמוקרטית, הוא לא דיבר על מדינת כלל אזרחיה – אז גם לא דיברו על כיבוש, אדון שיח', אז דיברו על שחרור, מולדת – הוא דיבר על מדינה יהודית בארץ ישראל, ביתם ומבטחם של היהודים בכל העולם.

אורן אסף חזן: כן כן, שיח', אנחנו עושים לכם טובה שאתם כאן.

אורן אסף חזן: אנחנו עושים לכם טובה גדולה שאתם כאן.

אורן אסף חזן: לא רק טובה שאתם כאן, בכנסת, טובה שאתם חלק ממדינת ישראל.

אורן אסף חזן: מי יקבל אתכם בכלל?

אורן אסף חזן: אתם בכלל תעזו להרים ראשכם אם תסתובבו בסוריה או בעזה?

אורן אסף חזן: אתה יודע מה, אני אפילו לארג', אני לא בטוח שאתם מסוגלים להסתובב באום אל-פחם.

יוסף ג'בארין: – – –

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שנאמר פה את האמת בקול גדול, בלי בושה, פעם אחר פעם: ארץ ישראל שייכת לעם ישראל, ולא לישמעאל, ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

אורן אסף חזן: לא יעזור כלום, לא לגרועים שבאויבינו ולא לאחרים – –

ג'מעה אזברגה: – – –

אורן אסף חזן: – – אנחנו נשמור על הבית הזה, נשמור על הדת שלנו, נשמור על המורשת – –

חמד עמאר: תודה רבה.

אורן אסף חזן: – – ואתם – נמשיך לעשות לכם טובה, עד שנחטוף את הסיבוב ונעיף אתכם מכאן.

אורן אסף חזן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה, תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת.

ג'מעה אזברגה: אתה מסית.

אורן אסף חזן: שקט.

ג'מעה אזברגה: אתה מסית – – –

אורן אסף חזן: שקט – –

ג'מעה אזברגה: – – –

אורן אסף חזן: – – אל תפריע.

ג'מעה אזברגה: – – –

אורן אסף חזן: אל תפריע – – –

חמד עמאר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: אני מבקש מחבר הכנסת אורן אסף חזן לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע.

אורן אסף חזן: אני לא אישרתי לך לדבר.

אורן אסף חזן: אם אני הייתי רץ ככה, אדוני היושב-ראש, עם כוס קפה – היו עושים לי ועדת אתיקה.

אורן אסף חזן: מה חוסר השוויון הזה?

אורן אסף חזן: מה זה, כאילו יושב-ראש – – – הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להקלת נטל האסדרה בעסקים (איחוד שילוט), התשע"ז–2017, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 26, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה וחוזרת לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/721); נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6) (אי-העלאת גיל הפרישה), התשע"ז–2017, של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, משה גפני, מרב מיכאלי וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: תנמק חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: גפני ראשון, ואני אחריו.

חמד עמאר: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: בהסכמה.

חמד עמאר: לא רשום אצלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מודיעה שזה בהסכמה.

אורלי לוי אבקסיס: גפני יהיה ראשון, ואני אחריו.

חמד עמאר: אז הראשון חמש דקות – אתם מחלקים את הזמן.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: היה סיכום שאנחנו מעלים את זה יחד.

משה גפני: היה מדובר שאני עשר דקות והיא חמש דקות, אבל אני אעשה את זה – –

חמד עמאר: פשוט לא רשמו לי.

משה גפני: – – אני אעשה את זה חמש דקות.

חמד עמאר: פשוט לא רשמו לי.

חמד עמאר: אנחנו נעשה עכשיו תיקון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חמש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מודה לך, אורלי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש – – –

חמד עמאר: סליחה.

חמד עמאר: מה שאומר ממלא מקום המזכירה – שאם לא אושר על ידי היושב-ראש, אי-אפשר לחלק.

משה גפני: אבל זה היה הסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה היושב-ראש, אדוני.

חמד עמאר: לפי התקנון אנחנו עובדים כאן – –

קריאות: – – –

חמד עמאר: – – אבל אני מרשה לכם לחלק – אני אתן חמש דקות ושלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: היה סיכום לפני זה.

חמד עמאר: לא רשום.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

חמד עמאר: אז אני נותן לכם, אני מאפשר את זה.

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר, יש פה שלושה חוקים – – –

חמד עמאר: אני רק אקטע אותך, ואני עדיין לא לוקח לך זמן – אני רוצה לברך את חיילי מג"ב שנמצאים אתנו היום, ברוכים הבאים.

חמד עמאר: בבקשה, חמש דקות.

משה גפני: תודה רבה, אני מדבר על שלושה חוקים שמוזגו בוועדת הכספים:

משה גפני: האחד הוא הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, השני הוא של חברת הכנסת מרב מיכאלי, והשלישי הוא חוק שכל חברי ועדת הכספים חתומים עליו, ואנחנו דיברנו לפני כן – נחלק.

משה גפני: בסדר, כנראה הייתה פה איזו תקלה.

משה גפני: אני אדבר חמש דקות, ואורלי – – –

חמד עמאר: אם אתה צריך יותר זמן, אני אתן לך – –

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

חמד עמאר: – – אין לי שום בעיה.

משה גפני: רבותיי, בגיל הפרישה נוצרה בעיה – גיל הפרישה, האם מעלים אותו או לא מעלים אותו, צריך לפי החוק המלצה של שר האוצר, שהוא מביא בעקבות ועדה שהוא מקים, ועדה מייעצת.

משה גפני: הוא מגיש את ההמלצה שלו ליושב-ראש ועדת הכספים, ואז יש שלושה חודשים דיון בוועדה, וצריך לקבל החלטה – מעלים, לא מעלים, מקבלים את ההמלצה שלו, לא מקבלים את ההמלצה שלו – לא זה מה שקורה עכשיו אצלנו.

משה גפני: מה שקרה, קיבלתי כמה פניות של שר האוצר, כמה מכתבים, והמכתב האחרון זה שהוא מבקש שוועדת הכספים תדון.

משה גפני: הוא לא ממליץ, ומכיוון שהוא לא ממליץ, ועדת הכספים צריכה לדון ולקבל החלטה.

משה גפני: תמונת המצב היא שכדי לדון ולקבל החלטה, אני דיברתי עם אנשי אגף התקציבים, ואמרתי להם: קודם כול צריך לעצור את השעון, לא להעלות את גיל הפרישה, מכיוון ששר האוצר לא המליץ.

משה גפני: אז נוצרו כמה בעיות, ואת זה אנחנו מתקנים בחוק הזה.

משה גפני: האחת – אין קשר בין הלוחות של הביטוח הלאומי לבין העלאת גיל הפרישה; גיל הפרישה יכול לא לעלות, אבל הביטוח הלאומי כבר שולח לנשים הודעות שהן לא מקבלות קצבת זקנה, לא מקבלות – הן כאילו פרשו – כאילו גיל הפרישה עלה.

משה גפני: אז אנחנו בהצעת החוק הזאת קובעים שהלוחות של הביטוח הלאומי, השינויים במעמדה של אישה שהגיעה לגיל פרישה, לכאורה, זה לא משתנה אלא אם כן משתנה גיל הפרישה עצמו.

משה גפני: זאת אומרת, אם לא עולה גיל הפרישה, לוחות הביטוח הלאומי נשארים במתכונת הרגילה ולא משתנים, שזה, אגב, דבר משונה מאוד – מה זה שייך?

משה גפני: הרי הלוחות של הביטוח הלאומי צריכים להיות לפי גיל הפרישה.

משה גפני: את זה אנחנו מתקנים בחוק הזה.

משה גפני: זה הדבר הראשון.

משה גפני: הדבר השני שאנחנו מתקנים בחוק הזה, אחרי דיונים ארוכים עם משרד האוצר – אנחנו קובעים שכל עוד שר האוצר לא נתן המלצה, וכל עוד הוועדה לא קיבלה החלטה, גיל הפרישה לא עולה, ואנחנו מאריכים את המועד עד 30 בספטמבר, ואז שר האוצר יכול להגיש המלצה, ואנחנו צריכים לקיים את הדיונים עד סוף דצמבר.

משה גפני: בכל מקרה, אנחנו קובעים שאם שר האוצר לא הגיש המלצה – גיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: אנחנו גם נתקן את זה בקריאה השנייה והשלישית, נחדד את זה יותר.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות משונה מאוד, אני מתכוון – מבחינת החקיקה: אנחנו רוצים לקיים דיונים, ואנחנו מקיימים דיונים, עם משרד האוצר, לגבי העלאת גיל הפרישה – יש בעיות עם הנושא של הפנסיה, עם קופות הגמל, הקרנות הוותיקות – יש הרבה בעיות בעניין הזה, וזה בכלל לא פשוט עם מקצועות שוחקים.

משה גפני: בעיה לא פשוטה.

משה גפני: אבל דבר אחד אמרתי להם בדיונים שאני קיימתי אתם, ודיברנו על זה גם בוועדה: כל עוד זה לא קורה, ולא מקבלים החלטה, גיל הפרישה לנשים לא יעלה בדרך אגב.

משה גפני: הוא לא יכול לעלות כי ככה החלטנו, לא לקיים דיון.

משה גפני: עכשיו, מה היה בוועדה כשאנחנו הכנו את זה לקריאה ראשונה?

משה גפני: היה סעיף נוסף, שאני הוספתי – דיון על גיל הפרישה.

משה גפני: אם לא היינו מגיעים להסכמה עם משרד האוצר, הייתי מבקש להצביע על סעיף 9 לחוק גיל פרישה, שאם אנחנו לא מגיעים להסכמות, אנחנו מצביעים: אין העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: לא הבאתי את זה, כי הגענו להסכמות.

משה גפני: את ההסכמות האלה אני מביא כאן, בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: אנחנו איחדנו את הצעת החוק – האמת היא שהחוק של חברת הכנסת אורלי לוי היה החוק הראשון, החוק הזה היה החוק השני, והחוק של מרב מיכאלי היה החוק השלישי, אבל אין מוקדם ומאוחר; כוונתנו אחת: רוצים להעלות את גיל הפרישה?

משה גפני: – צריך לקיים את הדיון כמו שצריך.

משה גפני: צריך להביא בחשבון את אותן נשים שהעלאת גיל הפרישה משאירה אותן בלי לחם לאכול – –

קריאה: – – –

משה גפני: – – ולכן אי-אפשר להעלות את גיל הפרישה כלאחר יד, אלא יש לקיים את הדיון כפי שצריך.

משה גפני: אני מבקש את התמיכה של חברי הכנסת בהצעת החוק שעליה מדובר, שכולם חתומים עליה והיא הצעת חוק מאוחדת.

משה גפני: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב בראש, חברי חבר הכנסת ויושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני, הרי לא בכדי ויתרתי על זכותי לדבר ראשונה; אני חושבת שצריך להצדיע למי שהוא חבר בקואליציה ומגלה גם אחריות לאומית וגם עצמאות מחשבתית, כי אם אולי היינו שותפים פה עם יושב-ראש ועדה אחר, לא מן הנמנע להסיק שיכול להיות שהוא אולי היה הופך להיות אולי חותמת גומי או איזושהי בובה על חוטים, כאשר הקואליציה אומרת משהו, בלי להסתכל על השלכות הרוחב.

אורלי לוי אבקסיס: לכן מגיע לך כל השאפו שבעולם, חבר הכנסת גפני.

אורלי לוי אבקסיס: את המאבק הזה אנחנו מנהלים לא מהכנסת הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: הכוונה הרי הייתה עוד קודם.

אורלי לוי אבקסיס: נקבע איזשהו מנגנון שאמור היה להביא את העליה האוטומטית של גיל הפרישה לנשים, ולהעלות אותה עד גיל 64, מה שאומר שמפסיקים את קצבת הזקנה לנשים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, עד שלא מגיע גיל הפנסיה, אין פנסיה, אין משכורת, למי שלא מצליחה למצוא תעסוקה, אבל אין גם קצבת זקנה.

אורלי לוי אבקסיס: והשאלה היא כזו: האם באמת אנחנו יכולים לגזור דין אחד שווה על נשים חזקות כמו קרנית פלוג וכמו מרים נאור, ועל העובדת הזוטרה ביותר בשירותים בקניון?

אורלי לוי אבקסיס: האם יש משהו משיק, זהה, ביניהן?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מסתכלים על הנשים האלה, המוחלשות ביותר בחברה הישראלית, אנחנו בפעולה או בחוסר פעולה של שר האוצר יכולים לגרום להן לעוני מתמשך ולכך שלא תהיה להן אפילו הכנסה מינימלית, אפילו לא כדי קניית תרופות לשרידה פיזית ונפשית של הגוף.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על האוכלוסייה החלשה ביותר במדינת ישראל, אנחנו מדברים על הנשים העניות, עובדות הקבלן, אותן נשים שגם ככה שוק התעסוקה מתעמר בהן ולא נותן להן באמת להרים את הראש, ובטח שלא לחסוך כראוי ולקבל תנאים סוציאלים.

אורלי לוי אבקסיס: אז לפעמים אנחנו עושים תיקונים כאלה ואחרים – הם לא באמת משני מציאות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר נקבע המנגנון הזה, הוחלט שאם עד 2016 לא תהיה איזושהי ועדה שיקים שר האוצר ותמליץ המלצות, העליה תהיה אוטומטית.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו לדחות את זה ל-2017, ועדיין, אם השר לא מגיע לוועדה ולא אומר מה ההמלצות שלו – יש עליה אוטומטית.

אורלי לוי אבקסיס: בשתיקתו הוא מאשר לשים בסל אחד את הנשים החלשות ביותר עם הנשים החזקות ביותר, שכל שנת ניסיון של אחת כמו קרנית פלוג, למשל, זה ניסיון טוב למערכת, זה אפילו משדרג אותה על פני אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: לעומת זאת, נשים שעובדות פיזית בניקיון, במקצועות שוחקים, עבודות סיעוד, גננות, לפעמים גם מקצועות נוספים ואחרים, שבהן הגוף נשחק הרבה לפני גיל הפנסיה, ולראיה, חלק גדול מהנשים האלה כבר אחרי גיל 50 לא מצליחות למצוא תעסוקה – אז מדינת ישראל אומרת:

אורלי לוי אבקסיס: אני מחייבת אותך לעבוד, אבל אני לא מחייבת את המעסיק להמשיך להעסיק אותך, מה שאומר שנוצר פה ואקום.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת גפני, יחד עם כמה חברות כנסת – אנחנו שותפים למאבק הזה עוד מהכנסות הקודמות – חברת הכנסת זהבה גלאון וחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאני חושבת שפעלנו כקואליציה–אופוזיציה, בחלק מהתקופות, שמאל–ימין, ראינו פה את הדמות של אותה אישה חלשה – היא לא חלשה כי היא חלשה;.

אורלי לוי אבקסיס: היא מוחלשת, כי המערכת החלישה אותה ולא נותנת לה להרים את הראש מעל למים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בגילים האלה, תראו לי אתם איזשהו מעסיק או קבלן כוח אדם שימשיך להעסיק אישה בגיל 62 ו-63 בניקיון, או במקצועות שצריך להביא בהם תפוקה, ולא יעדיף צעירות עליהן.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, כשאומרים לנו שאנחנו צריכים לשנות את גיל הפנסיה בגלל חוסר האיזון האקטוארי והעובדה שתוחלת החיים עולה, אז בואו אני אגלה לכם משהו; מה שלא מגלים לכם הוא שגם היום 52% מאותן נשים בוחרות להמשיך להיות מועסקות גם אחרי גיל הפרישה.

אורלי לוי אבקסיס: יש מנגנון כזה היום בחוק; אף אחד לא אומר להן: תפרשו, הגעתן לגיל 62, אבל יש להן אופציה.

אורלי לוי אבקסיס: 52% מהן בוחרות.

אורלי לוי אבקסיס: 30% לערך, עקרות בית, בכלל לא מעוניינות להיכנס למערכת, ורוצות להישאר במסלול שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, מי שנשארו במערכת אלה אותן נשים שנמצאות בתעסוקה פוגענית ובתעסוקה במקצועות שוחקים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, הגיע הזמן שמדינת ישראל תעשה בדיקה – כל הנתונים הרי נמצאים בידי המשרדים, ויבדקו בבקשה מה הוא מקצוע שוחק – ותיעשה דיפרנציאציה בגיל הפרישה, שבה מקצועות שוחקים של נשים, גם אם הן רוצות לעבוד, הגוף כבר לא עומד בזה – יהיה להן גיל פרישה אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא יתמוטט מזה, בטח לא המשק הישראלי, אבל זה יהיה צדק חברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מבקשת מכם לתמוך בהצעת החוק הזאת, שבינתיים אומרת:

אורלי לוי אבקסיס: עד אשר נחליט איך מעלים, אם מעלים, ובאיזו צורה, עד אז לפחות הלוחות של הביטוח הלאומי לא ימנעו מאותן נשים לקבל את הזכות הבסיסית ביותר, לפעמים, לקיום בכבוד, עד אשר יחליט שר האוצר אם יבוא לוועדה או לא יבוא לוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: ועד אז אני בונה עליך, חבר הכנסת גפני, שאנחנו גם נתקן את העיוות, ואותן נשים חלשות, לא נגזור עליהן עוני מחפיר רק כי אנחנו רוצים להציג איזשהו איזון פורמלי, אבל לא מהותי.

אורלי לוי אבקסיס: אז השוויון המהותי הוא חשוב לאין ערוך, וצריך לדאוג לאנשים החלשים ביותר כדי ליצור חברה צודקת ובריאה יותר.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מסעוד גנאים; עיסאווי פריג'; עבדאללה אבו מערוף.

חמד עמאר: ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל לפני עובדי הכנסת שזה החוק האחרון ואני מעכב אותם, אבל אני חייב שיהיה ברור – – –

חמד עמאר: אני מתקן: יש עוד שני חוקים, זה לא האחרון.

עאידה תומא סלימאן: זה לא האחרון – – –

ישראל אייכלר: אה, סליחה.

ישראל אייכלר: סליחה, סליחה.

ישראל אייכלר: אז אם ככה אפשר לדבר.

ישראל אייכלר: חשבתי שזה הסעיף האחרון, אז לא רציתי, הם כעסו קצת שאני עולה.

משה גפני: – – –

ישראל אייכלר: אה, בבקשה, לבריאות.

ישראל אייכלר: אנחנו פה.

חמד עמאר: שניים.

חמד עמאר: עוד שניים.

משה גפני: שניים ועוד שניים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, הטענה הזאת, כאילו מדירים מישהו מהכותל המערבי, היא העלילה הגדולה ביותר שיצאה לעולם כולו, לא על ידי אלה ואחרים, אלא על ידי כנופיות קטנות של אנשים שמקבלים כסף כבר הרבה שנים כדי להגיד לעולם כולו שהכותל המערבי אינו שייך ליהדות, הוא שייך לפלורליזם; כל אחד יעשה שם מה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: אותן כנופיות גרמו לכך שכל העולם רואה שיש סכסוך, ואז הוא אומר: אם יש סכסוך אז יש שלישי, גם, בסכסוך.

מיכל רוזין: מה עכשיו?

מיכל רוזין: מה עכשיו?

מיכל רוזין: משעמם לך היום?

ישראל אייכלר: חשוב היה לי לעלות לא בשביל זה.

ישראל אייכלר: חשוב היה לי לעלות להגיד פה שכל מי שיהודי וכל מי שאיננו יהודי, שבא למקום הקדוש והמאחד ביותר של עם ישראל, הכותל המערבי, יכול להתפלל את תפילתו, ואף אחד לא שואל אותו, ואף אחד לא מפריע לו – –

מיכל רוזין: לא, רק אל תהיי אישה – – –

ישראל אייכלר: – – רק כמו בכנסת, במליאה, או בכל מקום, להבדיל – כל מקום, כל משרד, כל חנות, כשמישהו נכנס, הוא צריך להתנהג לפי הכללים שנקבעים על ידי ההנהלה והסדרנים.

ישראל אייכלר: ההנהלה של הכותל המערבי, על פי החוק של מדינת ישראל, היא הרבנות הראשית לישראל, ולכן, כל מי שבא לעשות שם הפגנה, הוא אשם בהחלטת אונסק"ו לגבי הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: זהו.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיכל רוזין: לגבי החלטת אונסק"ו?

מיכל רוזין: איך אחד ועוד אחד שווים שלושה – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת טלב אבו עראר; אמיר אוחנה.

חמד עמאר: עבד אל חכים חאג' יחיא.

קריאות: – – –

חמד עמאר: יש עוד שניים.

חמד עמאר: עד שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: תמיד אתה צריך להוריד אחרי – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה לעשות, אחרי אייכלר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המשמעות של העלאת גיל הפרישה היא שלילת קצבת זקנה לעוד תקופה, וכשאני מדבר על זה – אני מדבר על זה במיוחד לנשים מהאוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמה זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום, פחות משליש מהנשים, יש להן מקומות עבודה והן משתכרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כשאתה מעלה את גיל הפרישה, זה אומר שאתה שולל עוד שנים מהנשים האלה לחיות, למצוא את המינימום שבמינימום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כל עוד המדינה לא מספקת מקומות עבודה, לא מכינה מקומות עבודה, לא מתכננת מקומות עבודה, לא מאפשרת לנשים ערביות לעבוד, צריך להוריד להן את גיל הפרישה, או להבטיח להן הכנסה כל עוד המדינה לא מצאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אישה שיוצאת, מחפשת מקום עבודה, ולא מוצאת, צריכה לקבל תגמול שייתן לה אפשרות לחיות, לא מה שנקרא הבטחת הכנסה, שהיא לעג לרש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה לא יכול להיות, כי העלאה צריכה להיות משולבת בין מתן משכורת או קצבה, או תקראו לזה איך שאתם רוצים – לחלש, ובין מקומות עבודה שיניבו כסף ויעבירו כסף למוסד לביטוח הלאומי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העלאת גיל הפרישה, הכוונה שלה תהיה עוד כסף לביטוח הלאומי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, הצעת החוק הזאת – לדחות, או לא לאשר, נתמוך בה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד זה לא יהיה שילוב בין עבודה להכנסה לתמיכת מדינה, העוני רק יגדל, ומי שיסבול מזה זה רק האוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה; דב חנין – – –

דב חנין: מוותר.

קריאה: – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי; מיקי לוי; עאידה תומא סלימאן; אכרם חסון; אורן אסף חזן.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא לשבת, אנחנו מצביעים.

חמד עמאר: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 6) (אי-העלאת גיל הפרישה), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

קריאה: – – –

חמד עמאר: בעד – 29 – לפרוטוקול, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אין מתנגדים ואין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, ותוחזר לוועדת הכספים להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

חמד עמאר: בבקשה.

נאזם בדר: תודה רבה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט, התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/723); נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: הצעת חוק סיוע לשדרות ויישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6) (הארכת ההטבות במס לתושבי אזור קו העימות הדרומי), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת משה גפני, בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: ינמק – –

משה גפני: חיים ילין.

חמד עמאר: גם זה אפילו לא רשום לי.

חמד עמאר: – – חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מי שמוביל – ואני צריך לציין את זה – מי שמוביל את החוק זה הרב גפני, חבר הכנסת הרב גפני, שהוא גם יושב-ראש ועדת כספים, ואני מודה לו על כך.

חיים ילין: פעם אחת אולי אני אעשה קצת סדר על מה זה החוק הזה ולמה אנחנו מחוקקים אותו, מה המשמעות של החוק הזה.

חיים ילין: ב-2007 מדינת ישראל קבעה ששבעה קילומטרים מגבול רצועת עזה, כל היישובים יקבלו הטבות.

חיים ילין: דרך אגב, באותה תקופה – – –

חמד עמאר: אני סוגר את רשימת הדוברים.

חיים ילין: גם באותה תקופה גפני היה יושב-ראש ועדת הכספים, ובפעם הראשונה נכלל מצב ביטחוני כניקוד מסוים בשביל לקבל הטבות.

חיים ילין: עד אז לא היה קיים בכלל המושג הזה.

חיים ילין: בסופו של דבר נקבע שכל היישובים בטווח של שבעה קילומטרים יקבלו הטבת מס, ולימים זה הפך להיות גם החלטת ממשלה על הנחת ארנונה ועוד תמיכות שניתנו כדי לפתח את האזור כולו, ובמרכז של כל העוטף העיר שדרות, שיש בה בין 20,000 ל-25,000 תושבים.

חיים ילין: בתקופת השפל, כשהיה קשה – 20,000 תושבים, והיום היא מגיעה לפרוספריטי של 25,000 תושבים, והיא תגיע גם ל-30,000 תושבים.

חיים ילין: מי שרואה את השכונות שנבנות שם – זה פשוט תענוג לראות איך שדרות מתפתחת, איך הקיבוצים מתפתחים ואיך גם המושבים.

חיים ילין: כל מה שצריך זה לתת להם את הכלים כדי שהם יוכלו לממש את החזון הציוני של ליישב את מדינת ישראל.

חיים ילין: וכך בעצם נולד חוק שאומר: לא כל שנה אותם יישובים צריכים לדרוש את הטבת המס, אלא, בואו ניתן – נחשוב על טווח ארוך, ובפעם הראשונה אנחנו עושים חקיקה לארבע שנים.

חיים ילין: אני חייב להודות שלאחר צוק איתן, או תוך כדי צוק איתן, ממשלת ישראל מקבלת החלטה, החלטת ממשלה, של שנתיים וחצי הטבות מס, שבעצם באו תוך כדי הלחימה עצמה, ועכשיו אנחנו בקריאה ראשונה, ואני מאוד מקווה שבמהרה זה יגיע לוועדת הכספים, ועד סוף המושב אנחנו נצליח להביא לקריאה שנייה ושלישית.

חיים ילין: ולא סתם אני אומר את הדברים, אנחנו נמצאים היום שלוש שנים מצוק איתן; שלוש שנים שיחסית הן מאוד שקטות.

חיים ילין: מדעית, אין ספק שאפשר להוכיח שהן השנים השקטות ביותר שהיו באזור.

חיים ילין: האם כך זה גם מתחת לאדמה?

חיים ילין: איני יודע.

חיים ילין: אבל דבר אחד חשוב לי להגיד: אין היום מגרש אחד ריק, והפיתוח העוצמתי שיש בכל עוטף עזה נובע קודם כול מראשי מועצות וראש עיר שעושים ימים ולילות כדי לחבק את התושבים ולהביא עוד אזרחים לעוטף עזה.

חיים ילין: והדבר השני זה החלטות הממשלה, והחקיקה שאנחנו עושים כדי לתמוך בתושבים.

חיים ילין: עוטף עזה הוא עוטף ישראל, בגדול.

חיים ילין: הוא עוטף את כל המדינה, והם אות ומופת למה שקורה היום במדינת ישראל, לחוסן של המדינה.

חיים ילין: עדיין יש לנו הרבה דברים לעשות שם, בעוטף עזה, והרבה דיונים גם מגיעים לוועדת הכנסת, אבל מעל הכול – כבוד הרב גפני, אנחנו אומרים שאם אין קמח אין תורה; בוא ניתן להם את הקמח, את התורה הם לבד יצליחו לפתח.

חיים ילין: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר – חבר הכנסת עודד, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: – – –

עודד פורר: רגע, אחר כך עולה החוק השני שלך?

עודד פורר: אני התכוונתי להטבות המס, אבל אני גם אדבר בעניין של עוטף עזה.

עודד פורר: אני רק אעשה את זה בקצרה, ואני אברך את מי שהגיש את הצעת החוק הזאת.

עודד פורר: עבדנו עליה קשה בוועדת הכספים, ואני מקווה שחברי הכנסת כולם יתמכו בה, וגם יקצרו את היום הזה, שהוא יחסית ארוך בדרך כלל – שיהיה קצת יותר קצר היום.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא לשבת.

חמד עמאר: נא להצביע.

חמד עמאר: בבקשה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סיוע לשדרות ויישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון מס' 6) (הארכת ההטבות במס לתושבי אזור קו העימות הדרומי), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 22, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, וחוזרת להכנתה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים.

חמד עמאר: לפרוטוקול – חברת הכנסת ענת ברקו תומכת.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/723); נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה) (הרחבת הזכאות לזיכוי ממס), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת משה גפני, בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, הצעת החוק היא לא רק שלי, חתומים עליה כל חברי ועדת הכספים, והצעת חוק הטבות במס וייעוץ במס (תיקוני חקיקה) מדברת על תיקוני הוראת השעה שהיו בהצעת חוק הטבות במס.

משה גפני: אני רוצה להזכיר במשפט אחד, אדוני היושב-ראש – אנחנו העברנו את החוק הזה, של הטבות במס ביישובים, כשהייתה סכנה ממשית שהטבות המס יבוטלו על ידי בית-המשפט העליון, מכיוון שלא ניתנו הטבות במס ליישובים על פי קריטריונים; באותה אצבע היה יכול להיות בצד אחד יישובים באותו פרמטר שמקבלים הטבות מס, ויישוב אחר לא, יכול להיות יישוב דרוזי, יכול להיות יישוב ערבי, יכול להיות יישוב יהודי.

משה גפני: אני זוכר בוועדת הכספים – הרב ליצמן זוכר את זה עוד יותר טוב ממני – שהיו באים חברים לוועדה, ומקום המגורים שלהם – אמרו: תוסיפו גם את היישוב הזה, וככה התווספו יישובים.

משה גפני: בית-המשפט העליון אמר:

משה גפני: אם הממשלה לא תעשה קריטריונים שעל פיהם נכנסים יישובים להטבות המס, אז א.

משה גפני: חמישה יישובים אנחנו מוציאים בסוף השנה, כולל בית שאן, כולל כמה יישובים שהיו בתוך העניין הזה, ומוסיפים יישובים אחרים, והיה ברור שבסוף נובמבר – בסוף יבטלו את הכול, והיה ויכוח בעניין הזה, אם צריך הטבות מס.

משה גפני: אני גרתי באופקים יותר מ-20 שנה, ואני אומר לכם: נכון, כמו שאומרים ברשות המסים, צריך להגביר את החינוך, להגביר תשתיות, להגביר את כל הדברים שצריך לתת ליישובים בפריפריה – זה הכול נכון, אבל אם אתה רוצה להביא מישהו בעל שיעור קומה מבחינה כלכלית, ואתה רוצה אותו לתפקידים מוגדרים ומרכזיים ביישוב, אם אתה לא נותן לו הטבות במס, הוא לא יבוא.

משה גפני: הוא ילך לעבוד בבת ים, בחולון, בתל אביב, במרכז הארץ, אפילו בירושלים.

משה גפני: הוא לא ילך למעלות, הוא לא ילך לאופקים והוא לא ילך לירוחם.

משה גפני: לכן, מבחינתנו, הנושא של הטבות המס היה נושא קריטי.

משה גפני: מכיוון שהממשלה יותר מעשר שנים לא עשתה את זה, ומכיוון שאמרו לי גם ראש הממשלה, גם שר האוצר וגם שרים אחרים, אל תתחיל עם העניין הזה, יהיו נגדך בעיות – ובאמת, אחרי שהחוק עבר היו שביתות בכמה יישובים, מי שזוכר – קבענו קריטריונים, שלושה קריטריונים.

משה גפני: קבענו קודם כול את המפה הכללית, איפה נמצאת הפריפריה על פי החלטת הממשלה, את המדד הסוציו-אקונומי, את המדד הפריפריאלי – המרחק ממרכז הארץ, המרחק מהגבול, והפרמטרים האלה היו על פי קריטריונים ברורים, לא היה אפשר להוסיף יישוב, להוריד יישוב, לשנות בדברים הללו, והמציאות הייתה שהחוק הזה התקבל.

משה גפני: זו אחת הפעמים היחידות שכל חברי ועדת הכספים עמדו על רגליהם ומחאו כפיים.

משה גפני: זה היה באמת תחושה – אבל ייאמר לשבחם של שר האוצר ושל ראש הממשלה, שהוסיפו לעניין הזה כסף, אחרת לא היה אפשר להעביר את זה, והיום זה עומד, נדמה לי, על 1.4 מיליארד שקל.

משה גפני: בלי הכסף הזה לא היה אפשר לעשות את החוק הזה, ואני מודה להם על כך.

משה גפני: התברר – בשנה האחרונה עשינו כמה הוראות שעה.

משה גפני: אחת מהוראות השעה הייתה כפר ורדים.

משה גפני: כפר ורדים רחוקה מהגבול, רחוקה, ולא יכולה להיכלל במפה, מצבה הסוציו-אקונומי גבוה, היא לא פריפריאלית מבחינת המרחק, אבל אמרנו, אי-אפשר – במרכז הגליל – אי-אפשר לעצור בבת אחת את הטבות המס, ולכן הוספנו להם שנתיים שהם ממשיכים לקבל את הטבות המס כפי שהיה במשך כל השנים.

משה גפני: זו הייתה הוראת שעה.

משה גפני: ואז התברר לנו שבמהלך השנה באו אנשים חדשים לגור – וזה נאמר בדיון על הטבות המס – והם לא מקבלים את הטבות המס, מכיוון שהשנתיים עברו.

משה גפני: היה ברור – לי היה ברור, לדעתי גם ליועצת המשפטית היה ברור, שהיה אפשר בהחלטה מינהלית להמשיך את זה לעוד שנה, אבל הם אמרו: לא, תעשו את זה בחקיקה.

משה גפני: לכן אנחנו מבקשים להאריך בשנה אחת את הטבת המס לכפר ורדים.

משה גפני: היה המדד הפריפריאלי, שהוא קריטי.

משה גפני: אני אתן לכם דוגמה: מטה אשר – היישוב הצפוני שלו נושק לגדר בגבול הלבנון, יושב מול ה"חיזבאללה".

משה גפני: זה מה שאתה הבאת.

משה גפני: ואז היה צריך להגיד – הרי סוף מטה אשר הוא בעמק יזרעאל, בכלל כמעט מרכז הארץ, אבל כל עוד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא קובעת את המדד הפריפריאלי פר-יישוב, המציאות הזאת לא מתאימה להיגיון; לא יכול להיות שיישוב שנושק לגדר שווה בהטבות המס ליישוב שנמצא בעמק יזרעאל כי שניהם באותה מועצה אזורית.

משה גפני: על פי החוק, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הייתה צריכה להביא את המדד הפריפריאלי ב-1 בינואר.

משה גפני: את המדד הסוציו-אקונומי הם הביאו, את המדד הפריפריאלי הם לא הביאו.

משה גפני: מכיוון שלא הביאו, אנחנו מבקשים כמה דברים; א.

משה גפני: אנחנו מבקשים את הוראת השעה להאריך בשנה.

משה גפני: ב.

משה גפני: אנחנו מבקשים שבמקום 6,000 שקל, שאותם יישובי גדר יקבלו 24 – למה יקבלו 24?

משה גפני: מכיוון שאם היה מדד פריפריאלי, ודאי הם היו מתקדמים לכיוון הגבול.

משה גפני: ביקשו ממני חברים, בצדק, שאני אאריך את זה לשנתיים או לשלוש – והחלטנו שלא.

משה גפני: בהארכה לשנתיים-שלוש, הפירוש הוא כאילו אנחנו משנים מהקריטריון שקבענו.

משה גפני: אני סבור שהחוק הזה, שאנחנו מדברים עליו, הוא נכון, הוא צודק, הוא צריך להיעשות; הוא לא משנה את הקריטריונים, הוא לא משנה את המצב שבו כולנו התאחדנו בדעה שזה לא יגיע לבג"ץ ולא ייפול שם, כמובן – זה גם לא הביע לבג"ץ.

משה גפני: הכול נבנה על פי קריטריונים.

משה גפני: הוראת השעה הזאת, שאנחנו מאריכים בשנה, היא מחויבת המציאות, ולכן אני מבקש, בשם כל החברים בוועדת הכספים, לאשר אותה בקריאה ראשונה.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רק אציין שאין מצביעים של יהדות התורה בכפר ורדים, ועדיין אפשר לומר שהרב גפני נלחם – – –

משה גפני: לשם שמים.

עודד פורר: לשם שמים.

עודד פורר: נלחמת יחד עם כולנו, לשם העניין.

עודד פורר: אני חושב שזה באמת אחד המקרים שבהם רואים את הכנסת מתלכדת סביב נושא שברור לחלוטין שככה זה צריך להיות, שברור לכולם שכך זה צריך לעבוד, ומשום מה, איפשהו בתוך כל המשפטיזציה ובתוך כל התקנות והנהלים, בני-אדם הולכים לאיבוד, פשוט ככה.

עודד פורר: לצערי, חלקנו שכחנו גם מה הייתה המטרה של הטבות המס האלה מלכתחילה; הטבות המס ניתנו ליישובים בראש וראשונה – דווקא בפריפריה, אבל לא רק – בראש וראשונה בקו העימות, ובראש ובראשונה ליישובים שנמצאים בסיכון הכי גדול.

עודד פורר: יושבים פה כמה אנשי ביטחון, בין חברי הכנסת, והם יכולים להגיד – אתה היית בפיקוד הצפון – מה המשמעות של זה שאנחנו נפנה ולא יהיה יישוב במקום שבו שחניתה נמצאת?

עודד פורר: המשמעות היא שנצטרך להושיב שם פלוגה.

עודד פורר: המשמעות היא שבכל מקום שאין בו יישובים – אם אין יישובים בגדר, נצטרך לעבות את חגורת הביטחון שלנו.

עודד פורר: אותם יישובים, אותם אזרחים, מלבד זה שהם חיים שם וגרים שם, הם ממלאים גם משימה לאומית; הם חגורת הביטחון שלנו.

עודד פורר: ודווקא בחקיקה הזאת, של הטבות המס, נוצרה לקונה – נוצרה לקונה שפגעה אנושות דווקא באותם יישובים צמודי-גדר, ברמה כזאת, שבסוף הם לא מקבלים את הטבת המס כי בניין המועצה, כפי שאתה ציינת, נמצא דרומית, או צפונית – הוא פשוט לא צמוד לגדר, אבל היישוב יושב על הגדר – זה היישוב הראשון שיחטוף את האש אם חס וחלילה תהיה חדירה.

עודד פורר: זה היישוב הראשון שיעמוד בקו האש אם חס וחלילה נגיע לאיזשהו עימות.

עודד פורר: ודווקא היישובים האלה נעקרו מהחקיקה, או נעקרו מהטבת המס, ונפגעו בעניין הזה.

משה גפני: – – –

עודד פורר: לא, הם נמצאים, אבל נפגעו.

עודד פורר: נפגעו.

עודד פורר: הם מקבלים פחות ממה שקיבלו בעבר, ויישובים אחרים מקבלים יותר.

עודד פורר: והיה מקום לתקן את זה, והוועדה, חשוב לציין גם את זה, תיקנה את זה.

עודד פורר: וביקשנו מהלמ"ס לשנות את המדד הפריפריאלי כך שהוא יהיה מדד יישובי, ולא מדד לפי מועצה.

עודד פורר: וכאן, אדוני היושב-ראש, אולי המחדל הגדול של הרשות המבצעת, ואני אומר את זה כי זאת דוגמה למקומות אחרים שאנחנו נתקלים בזה, זה לא המקום היחיד שזה קורה – אבל לא יכול להיות שממשלת ישראל – ובמקרה הזה הלמ"ס היא ממשלת ישראל, היא הממשלה – אומרת: אין שום בעיה, אנחנו נעשה את זה.

עודד פורר: המחוקק ביקש ממנה לעשות את זה בינואר, ומגיע חודש ינואר, וזה לא קורה.

עודד פורר: ואם לא מגיעות פניות מהתושבים, אז עולם כמנהגו נוהג, ומכנסים את הוועדה ואומרים: מאי, ומגיע מאי, ואומרים: אוגוסט.

עודד פורר: באיזשהו שלב הבנו שכנראה המדידה הזאת, של המרחק של היישוב מהפריפריה, היא משהו ש – אנחנו מצליחים לשלוח לוויינים לחלל, אבל למדוד את המרחק של חניתה מהמועצה, את זה לא מצליחים לעשות.

עודד פורר: ולכן שוב נדרשנו, אנחנו, כמחוקקים, לעניין הזה.

עודד פורר: אני רוצה לברך אותך על ההובלה של העניין הזה.

עודד פורר: אני רוצה לברך את כל חברי ועדת הכספים, שתמכו, וסייעו להוביל את המהלך הזה ולתקן את העוול הזה, שדרוש תיקון, לאותם יישובי קו העימות, ואני שמח שאנחנו נוכל לבשר, אחרי שנסיים את כל הליך החקיקה, לאותם יישובים, שהחזרנו להם את מה שמגיע להם בדין.

עודד פורר: אנחנו לא עשינו טובה פה לאף אחד, אנחנו נתנו בדין את מה שמגיע לאלה שעומדים בחזית של מדינת ישראל ומגינים עלינו.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

חמד עמאר: שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש, מי כמוני יודע איזו עבודה חשובה אתה עושה לכלל אזרחי ישראל כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, אני עד לכך מדי יום ביומו, ובעניין של סוגיית הטבות המס נעשתה עבודה קריטית למען הפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: אני, כיושב-ראש הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, ראיתי בהצעת החוק הזאת את אולי אחד הדברים החשובים ביותר שנעשו בכנסת הנוכחית, וחשוב שנשמר את זה ואף נרחיב את זה.

מכלוף מיקי זוהר: יש דבר אחד שלצערי קרה בשל אותו מתווה: יישובים מעורבים, מעלות ועכו, נפגעו; נפגעו בהיקף ההטבות שהם קיבלו עד כה.

מכלוף מיקי זוהר: מדובר ביישובים שיש בהם אוכלוסייה מעורבת, יהודים וערבים, ואין ספק שהמצב של הרשות מאוד מאוד מקשה עליה לעודד הגירה חיובית לעיר.

מכלוף מיקי זוהר: הגירה חיובית לעיר אפשר להביא באמצעות הטבות מס.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, יישובים מעורבים, כמו עכו וכמו מעלות, צריכים לקבל את הסיוע הזה.

מכלוף מיקי זוהר: הם קיבלו כבר אחוזים מסוימים, וצריך לעשות בחוק תיקון פשוט, הוא לא כזה מורכב – סעיף אחד בחוק שאומר:

מכלוף מיקי זוהר: כמו שנתנו את הארכת השעה הזאת – שכל יישוב שנחשב או מוגדר יישוב מעורב – מדובר בשני יישובים בלבד – יקבל הטבה נוספת, אם זה אחוז נוסף בהטבת המס ואם זה בסכום המינימלי – או המקסימלי, סליחה, להטבת המס.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שנצליח לעשות את התיקון הזה בין קריאה שנייה ושלישית.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם סמוך ובטוח שאדוני היושב-ראש יעשה את כל שבידו כדי לקדם את הרעיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת איל בן ראובן – אחרון הדוברים.

חמד עמאר: אחרי זה אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: שלוש דקות.

חמד עמאר: בבקשה.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, ראשית, כבוד חבר הכנסת הרב גפני, אני רוצה להודות לך, באמת מקרב לב, בשם האנשים שגרים בקו העימות, ולומר לך שגם הם מודים לך על תיקון של אבסורד.

איל בן ראובן: פשוט, דבר שלא נתפס בראש, שאנשי יישובי קו העימות – יישוב כמו חניתה, כמו בצת, כמו ראש הנקרה – אנשים שקמים בבוקר, מסתכלים מהחלון ורואים את דגלי "חיזבאללה" – מעט מאוד אנשים – מעט מאוד אנשים, רק אלה שגרו שם, בנקודות האלה, מבינים באמת מהי המשמעות של חיים באזורים האלה.

איל בן ראובן: זה דבר יומיומי, שאנשים שלא חיים את זה, שלא חיו את זה, מתקשים מאוד להבין מה זה שילדי גן, גן ילדים, מסתכלים מהחלון – הילדים רואים את גדר הגבול, רואים את סיורי צה"ל שעוברים כל הזמן, וחיים עם המחשבה שיש מישהו בצד השני שיום-יום מתכנן איך להגיע למקום הזה ולדפוק להם כדורים בראש.

איל בן ראובן: זאת המציאות, אי-אפשר להתכחש לה.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים את האנשים האלה שם.

איל בן ראובן: אין שאלה בעניין הזה.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים שאנשים יבואו לשם.

איל בן ראובן: עכשיו, תראו, כשאני הייתי בחניתה לפני כעשרה חודשים, מספרים לי שם התושבים שיש משפחות, שתי משפחות, שעוזבות, כי הן לא קיבלו את הטבות המס, אז הן הולכות ליישוב ליד.

איל בן ראובן: ובגלל מה?

איל בן ראובן: כי המועצה האזורית מטה אשר – מדדו אותה מהמרחק מתל אביב, כלומר זה עניין של פקידות, של פקידים שנתנו פרמטר בלתי אפשרי, ועל כך אנחנו כמעט פספסנו פה משפחות ואנשים שאנחנו חייבים אותם שם.

איל בן ראובן: ולכן אני חושב שיש פה תיקון טעות מאוד מאוד חשוב, כשמדובר ביישובים האלה.

איל בן ראובן: הנקודה האחרונה היא כפר ורדים.

איל בן ראובן: כפר ורדים הוא דוגמה מצוינת למשהו שאנחנו חייבים לראות בתפיסה הלאומית שלנו.

איל בן ראובן: יישוב חזק, חשוב לחזק אותו.

איל בן ראובן: לא יכול להיות שאנחנו ניקח יישובים חזקים, שגם הם, אגב – כפר ורדים, עם כל המדידות וכו' וכו', הוא צמוד למעלות.

איל בן ראובן: זה יישוב שיום-יום – אנחנו זוכרים את כפר ורדים ואת מעלות תחת אש במלחמת לבנון השנייה, וכו' וכו'.

איל בן ראובן: כפר ורדים כרגע בונה 3,000 יחידות דיור.

איל בן ראובן: כדי שאנשים יבואו לכפר ורדים, אנחנו צריכים לתת להם את זכויות הבסיס, כדי שאנשים לא יתחרטו, כי אנחנו רוצים שכפר ורדים יהיה חזק, לא ייחלש.

איל בן ראובן: ולכן, אני עוד פעם אומר: תודה.

איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו צריכים לרוץ עם העניין הזה, לתקן את האבסורד הזה, ואני מצפה שאכן כולם יצביעו בעד החוק הכל-כך-כל-כך חשוב הזה.

איל בן ראובן: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא לשבת.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: נא להצביע בבקשה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הטבות במס (תיקוני חקיקה) (תיקון והוראת שעה) (הרחבת הזכאות לזיכוי ממס), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 29, אין מתנגדים, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה ותוחזר לוועדת הכספים להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: תם סדר-היום.

חמד עמאר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ז בתמוז התשע"ז, 11 ביולי 2017, בשעה 16:00.

חמד עמאר: ישיבה זו נעולה.