ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 219, 2017-03-21 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ג באדר התשע"ז, 21 במרס 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה (תיקון מס' 6), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 49), התשע"ז–2017, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

נאזם בדר: דוח ביקורת מיוחד של מבקר המדינה על קרן קיימת לישראל – פיתוח מקרקעי ישראל, הדוח המשלים בדבר הניהול הכספי של פעולות קרן קיימת לישראל במקרקעין שבבעלות המדינה.

נאזם בדר: עוד אבקש להודיעכם כי על-פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת באסל גטאס, שנכנסה לתוקפה היום, יום שלישי, כ"ג באדר התשע"ז, 21 במרס 2017, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

נאזם בדר: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/1189/20, פ/1083/20, פ/1594/20, פ/1209/20 ופ/1203/20, שהוגשו מטעמו של חבר הכנסת באסל גטאס כמציע יחיד, הוסרו מסדר-היום.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בהמשך לדברים ששמענו, היום, אכן, בשעה 10:55, בבוקר, נכנסה לתוקף התפטרותו של חבר הכנסת באסל גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: מייד אחרי נאומים בני דקה אנחנו נשמע את הצהרת האמונים של חבר הכנסת החדש מטעם הרשימה המשותפת, ג'מעה אזברגה, כך שמי שמעונין להשתתף בזה, עוד כ-20–25 דקות תהיה הצהרת האמונים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר יפתח את הנאומים, ואחריו – חבר הכנסת יואב בן צור.

טלב אבו עראר: תודה.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, מכובדי השר, קיבלתי בתדהמה את החלטת בית-המשפט העליון היום בעניין מכרה בריר, מכרה הפוספטים שהולך לקום בערד, שדחתה את עתירתם של עיריית ערד והסביבה שם, כולל כסייפה ותושביה, למרות שמשרד הבריאות מתנגד נחרצות להקמת המכרה הזה, שחושף אלפי אנשים, או עשרות-אלפי אנשים, תושבים שם, לסכנת חיים.

טלב אבו עראר: בנוסף, המכרה הזה הולך לקום על אדמותיהם של הבדואים מהיישוב אל-פורעה, יישוב שזכה להכרה לפני כמה שנים, ואחרי זה המדינה גם הפסיקה להכיר ביישוב הזה, אבל יושבים שם, מתגוררים שם, מכובדי היושב-ראש, אלפים, בסביבת ערד.

טלב אבו עראר: לא ייתכן, לא יכול להיות, לא מתקבל על הדעת שהכסף עדיף על חיי אדם במדינת ישראל.

טלב אבו עראר: ולכן, אני גם פונה אליך באופן ישיר להתערב, למרות שאנחנו כולנו מתאמצים ומשתדלים לבטל החלטה זו.

טלב אבו עראר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב בן צור – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

יואב בן צור: תודה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, מאז היווסדה, מדינת ישראל שומרת שבת.

יואב בן צור: מוסדות השלטון סגורים ושקט מרגיע של שבת באוויר.

יואב בן צור: המדינה אינה שומרת שבת מסיבה הלכתית אלא מסיבה ממלכתית.

יואב בן צור: האבות המייסדים הבינו היטב שללא שמירת שבת, ערך הבסיס של האומה, לא תוכל ישראל להיקרא מדינה יהודית.

יואב בן צור: היחידים חופשיים לעשות כרצונם, אבל המדינה כמדינה מבינה שללא שמירת השבת הישראלית, תפקע גם זכותה המוסרית על ארץ-ישראל.

יואב בן צור: גם אם לא כל העם שומרי שביעי, זה עם שמרים בשמחה ובגאון את הדגל של עם מקדשי שביעי.

יואב בן צור: בגולה אמרו לנו: היה יהודי בביתך ואדם בצאתך; אבל אחרי שחזרנו לארץ-ישראל והקמנו בה מדינה יהודית נפלה בחלקנו הזכות הגדולה להיות גם "יהודי בצאתך" – בחיים הציבוריים ובצביון של המדינה.

יואב בן צור: למרות שעם ישראל חוזר למקורותיו ומתקרב למורשת, חלה מגמה הפוכה, לצערי, במוסדות הממשלתיים והציבוריים, וזה בא לידי ביטוי אצל הדוברים הממשלתיים והדוברים בשירות הציבורי.

יואב בן צור: בעבר ידענו שמדינת ישראל הרשמית לא מגיבה בימי שבת, אבל היום הותר הרסן בשבת.

יואב בן צור: דוברות משרד השיכון מוציאה הודעה על קריאה לחברות בנייה לבנות בישראל, משרד האוצר מפרסם על חברות דירוג, מנכ"ל המשרד מתארח באולפן טלוויזיה, הנהלת בתי-המשפט מודיעה על פטירת שופט וכו' וכו'.

יואב בן צור: כך, גם יוצאות בשבת הודעות של "רכבת ישראל", של רשות השידור, של רשות המסים, של בתי-חולים וכו'.

יואב בן צור: אף הודעה על מינוי רמטכ"ל יצאה בשבת.

יואב בן צור: אפילו לשכות ראש הממשלה וראש האופוזיציה מגיבות דרך קבע על כל מיני פרסומים בשבת.

יואב בן צור: אם בארזים נפלה שלהבת, מה יעשו אזובי הקיר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יואב בן צור: זה אסור לפי חוק שעות עבודה ומנוחה; זה אסור לפי פקודת סדרי השלטון והמשפט; זה אסור לפי כללי התקשי"ר; זה אסור לפי הוראות לשכת העיתונות הממשלתית; זה אסור לפי הוראות תכ"מ.

יואב בן צור: אבל הם מצפצפים.

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: כי אין אכיפה.

יואב בן צור: לאן נעלמו שומרי הסף – מבקר המדינה, הביקורת הפנימית, שירות המדינה?

יואב בן צור: אפילו משטרת ישראל וצה"ל, שפקודותיהם אוסרות במפורש פרסום מודעות בשבת – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יואב בן צור: אני מסיים.

יואב בן צור: התמורות שחלו במפת התקשורת והמדיה לא מתירות לחלל שבת.

יואב בן צור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, שרת הקליטה, הכנתי – לא ידעתי שאת פה, אבל זה מתאים.

איתן ברושי: אני רוצה לדבר על "בית ראשון במולדת".

איתן ברושי: לפני ימים ספורים ציינו 25 שנה, מ-1990, ל"בית ראשון במולדת" בתנועה הקיבוצית.

איתן ברושי: 45,000 עולים עברו בתוכנית הזאת, רובם עולי ברית-המועצות לשעבר; 5,000 עדיין נמצאים בקיבוצים, חלקם בסטטוס של חברים.

איתן ברושי: הקליטה התחילה בכל 270 הקיבוצים.

איתן ברושי: כיום היא מתקיימת ב-45 קיבוצים, כולל שני קיבוצים דתיים ושמונה מועצות אזוריות.

איתן ברושי: רובם ככולם, בדרך כלל, בנגב ובגליל, כולל הערבה הדרומית, כולל מועצה אזורית אשכול, על עוטף-עזה, בגליל העליון ובגבול לבנון.

איתן ברושי: העולים שמגיעים היום הם מכלל הארצות.

איתן ברושי: בכל שנה 700 עולים חדשים מצטרפים למהלך הזה, לתוכנית הזאת, שמה שחסר בה זה עוד סיוע ועוד שיכון, כמו שאמרתי אתמול על חייליים בודדים.

איתן ברושי: מדובר בתוכנית שנותנת נחיתה רכה ובית חם, ובהחלט קליטה נוחה וטובה למשפחות, בדרך כלל עם ילדים, שעוברות – תוך כדי גיוס מתנדבים מהתנועה הקיבוצית, בדרך כלל גם לאימוץ המשפחות וגם לסיוע בקליטה.

איתן ברושי: אני רוצה לברך את ילנה קוברסקי, שממלאת תפקיד בשנים האחרונות בתחום הזה, והיא בעצמה בוגרת התוכנית.

איתן ברושי: גם השר אלקין הוא בוגר התוכנית – תראו לאן מגיעים מ"בית ראשון".

איתן ברושי: אני רוצה בהחלט לומר מילה על התנועה הקיבוצית ולהודות לה, לסוכנות ולמשרד הקליטה.

איתן ברושי: היינו ונשארנו מוכנים לכל משימה, בוודאי בקליטת עלייה, בכל שעה ומכל מקום.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת חיים ילין.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני ממשיכה, עוד חשיפה של השקרים הפלסטיניים.

ענת ברקו: יש לנו מישהו שמציג את עצמו כרודף שלום ועומד לקבל פרס מאוניברסיטת ייל היוקרתית.

ענת ברקו: רק מה קרה?

ענת ברקו: פתאום גילו שהבחור מעלים מס.

ענת ברקו: אותו בחור, שמוביל BDS נגד מדינת ישראל, חרמות – אגב, גם נגד ארצות-הברית, למרות שהוא גם קנה את אזרחותו האמריקנית.

ענת ברקו: אחיו פעיל בשמאל הרדיקלי; דיברנו גם על הברית האדומה-ירוקה, בין השמאל הרדיקלי לבין האסלאמיסטים.

ענת ברקו: הוא חבר בוועד הפלסטיני למען חרם אקדמי ותרבותי על מדינת ישראל אבל הוא עצמו רכש השכלתו האקדמית במדינת ישראל, שאותה הוא מחרים – הלוא הוא, קבלו אותו: עומר ברגותי, עוד ברגותי אחד.

ענת ברקו: אחד יש בכלא, רוצח סדרתי.

ענת ברקו: עוד אחד מאותה חמולה שהצמיחה אנשים מהסוג הזה.

ענת ברקו: גם אזרחותו הושגה במרמה, וגם הוא חשוד בהעלמת מסים שהוא ניסה להסתיר.

ענת ברקו: הוא פועל מרמאללה, חי בעכו, נולד בקטאר, עבר דרך מצרים.

ענת ברקו: גם נגד שגרירות מצרים הוא הפגין, והיום אני מקווה שאוניברסיטת ייל תעכב את מתן הפרס, שזה לא יהיה עוד פרס כמו לאחד כמו יאסר ערפאת, שגם הוא עסק בטרור.

ענת ברקו: אני מקווה שאותה פסאדה אקדמית של מי שעושה טרור ובריונות בפסאדה אקדמית – הוא לא יזכה לזה.

ענת ברקו: עומר ברגותי יכול לחזור לקטאר ושם להתאחד עם עזמי בשארה, עוד טרוריסט מדופלם, ואולי ביחד הם יעשו משהו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: בכל אופן, במדינת ישראל אני מבקשת ששר הפנים, שהצהיר שעומר ברגותי קיבל אזרחותו במרמה, ידאג לשלול את אזרחותו, ואזרחותו של בשארה.

ענת ברקו: כבר אין תירוצים, החוק עבר – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ענת ברקו: – – ואני מבקשת שהוא יעשה את זה.

ענת ברקו: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין, ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הייתי באודיטוריום.

חיים ילין: יושב-ראש ועדת המדע אורי מקלב, חבר הכנסת אורי מקלב, ארגן את יום המדענים הצעירים.

חיים ילין: 20 מדענים צעירים קיבלו פרס, הגיעו לגמר.

חיים ילין: היה מאוד מרגש, באמת מרגש.

חיים ילין: עכשיו, מה מרגש, שאתה רואה צעירים מי"א ומי"ב שזכו, ואתה יודע שבעוד 15, 20 שנה, הם יהיו אלה, אני מקווה מאוד, שישלמו 5, 6, 7, 8 מיליארד שקל לקופת המדינה במסים, כי הם אלה שיפתחו את מדינת ישראל ויובילו.

חיים ילין: לבוא ולראות את זה, זה אחד הדברים המרגשים ביותר.

חיים ילין: קם בחור, היום קרוב לגיל 40, או פחות, שהיה בסרט הזה לפני כ-20 שנה והיום הוא אחד המהנדסים הבכירים ב"אינטל", וסיפר על ההתפתחות.

חיים ילין: חברים יקרים, למרות הביורוקרטיה, למרות המדינה, למרות הממשלות ולמרות כולנו, הם מדהימים והם מצליחים.

חיים ילין: זה גאווה לכולנו להיות חלק מאותה חברה.

חיים ילין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יוסי יונה.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, אורחים יקרים, אנחנו השבוע יוצאים לפגרה, בעוד שבוע חצי מבתי-הספר יוצאים לחופשה, ושוב הסכנות שיהיו הן רבות.

יהודה גליק: היום אני רוצה לדבר על סכנה שקיימת, והיא הובאה לידיעתי על-ידי גברת נורית מייקלסון, שהיא אחות במרפאת כוויות בשיבא ומקדמת מניעת כוויות בילדים בישראל.

יהודה גליק: היא מספרת שבמסגרת עבודתה כאחות במרפאה, מדי יום מגיעים אליה לשיבא בתל-השומר אלפי ילדים עם כוויות.

יהודה גליק: כוויות רבות מתרחשות סביב שבתות וחגים, מפני שיש הרבה מאוד מיחמי שבת שנופלים ונשפכים.

יהודה גליק: חלקם הגדול של המיחמים מהסוג הישן – שלוש רגליים, לא יציבים וללא סגר הרמטי, ואם הם נופלים, כל תכולת המיחם נשפכת על הילד.

יהודה גליק: מעבר לסבל ולכאב הרב, יש הוצאה גדולה מאוד על כל כווייה כזאת.

יהודה גליק: לפי תמחור של בית-חולים "שיבא", 222,000 שקל על כל כווייה, לא כולל אשפוזים חוזרים, ניתוחים ותיקוני צלקות.

יהודה גליק: היא קוראת לציבור להחליף את המיחמים הישנים אבל היא קוראת גם להורים, במיוחד לאנשים שומרי שבת, לקראת החגים: היזהרו עם המיחמים.

יהודה גליק: אין שום סיבה שכבוד השבת תוביל לסכנה.

יהודה גליק: חמירא סכנתא מאיסורא.

יהודה גליק: שתהיה לכולנו פגרה נעימה, חופשה נעימה, וברוכים הבאים היום לחבר הכנסת החדש, שמצטרף אלינו בעוד דקות אחדות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי יונה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת מירב בן ארי.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כחברי כנסת אנחנו אמונים על דברי ביקורת ותוכחה נגד תופעות שליליות שקיימות בחברה, נגד כשלים בעבודתם של משרדי ממשלה וליקויים שמתקיימים בשירותים הציבוריים, כאלה ואחרים.

יוסי יונה: אבל לעתים יש מקום להפנות את האור גם למקומות שבהם נעשית פעילות יפה ומבורכת למען הציבור, ואפילו, אדוני היושב-ראש, הציבור שחי מחוץ לגבולות המדינה.

יוסי יונה: ביקרתי עם חברי מהמחנ"צ שלשום בבית-חולים וולפסון.

יוסי יונה: למרות התפוסה הגדולה, שחורגת מכל סטנדרט אפשרי, למרות העבודה המאומצת והתנאים הבלתי-אנושיים של הצוות הרפואי שם, גיליתי ולא ידעתי על קיומו של הפרויקט המופלא הזה שנקרא "הצל לבו" – פרויקט שמתמחה בניתוחי לב של ילדים מגיל אפס עד גיל 18.

יוסי יונה: להפתעתי, ראיתי שם ילד שחור, והייתי בטוח שמדובר בילד של מהגרי עבודה.

יוסי יונה: נאמר לי: לא, הילד הזה מטנזניה, והילד ההוא מקניה, והילד האחר מעזה, והילד ההוא מהרשות הפלסטינית, וכולם מגיעים לבית-החולים הזה לפרויקט הזה, ומקבלים טיפול מסור, יפה, נהדר.

יוסי יונה: ולא רק זאת, אדוני היושב-ראש, התחוור לי שהצוות הזה גם מוציא משלחות לארצות הללו ומכשיר שם את הרופאים המקומיים להמשיך באותה עבודה מופלאה.

יוסי יונה: אז אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב-ראש, להצדיע לבית-החולים וולפסון, שמוצא את הזמן, והצוות הרפואי מוצא את תעצומות הנפש, לקיים את הפרויקט המופלא הזה, ולקרוא מכאן גם לממשלת ישראל להגדיל את חלקה במימון של הפרויקט הזה.

יוסי יונה: ומשפט אחרון, אדוני היושב-ראש:

יוסי יונה: עד היום רק רבע ממנו ממומן על-ידי הממשלה ושלושה-רבעים על-ידי גופים וולונטריים.

יוסי יונה: יהיה ראוי, יפה ומכבד אותנו, את אזרחי ישראל ומדינת ישראל, אם נגדיל את חלקנו במימונו של הפרויקט המופלא הזה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי, ואחריה – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, לאור העובדה שזה הנאום האחרון במושב הזה, וכמובן גם במצבי הפיזי, אז אני רוצה להקדיש אותו לנשים בהיריון, בחודש תשיעי.

חיים ילין: – – –

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם את זה, אני רוצה להגיד לכם משהו בעניין.

עאידה תומא סלימאן: זה יום האם אצלנו, יום האם במגזר הערבי.

מירב בן ארי: יום האם של המגזר הערבי, אז הכול מסתדר לי ביחד.

ענת ברקו: – – –

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לכם ששמרתם על יום האם.

קריאות: – – –

ענת ברקו: הפכו את זה ליום המשפחה – – –

מירב בן ארי: אני מוכנה כבר.

מירב בן ארי: אנחנו מוכנות.

קריאה: – – –

מירב בן ארי: תודה, גם לי לא נראה מסתדר.

מירב בן ארי: אז אני רק רוצה לומר משהו אחד, כי השבוע עלתה כאן הצעות חוק שבטח שמעתם עליה כולם, על בני 80, שלא יצטרכו לעמוד בתור.

מירב בן ארי: ואז בא אלי חבר הכנסת ג'בארין ואמר לי: מירב, למה שלא תקדמי הצעת חוק גם לנשים בהיריון?

מירב בן ארי: אז אני רוצה לומר משהו אחד פשוט לכם, ובכלל לעם ישראל או למי שצופה בנו: לא צריך חוק; צריך קצת רגישות חברתית.

יולי יואל אדלשטיין: בוקר טוב.

מירב בן ארי: רק בשבוע שעבר עמדתי בסופר, וזוג עקף אותי, לצורך העניין, ואפילו לא התווכחתי, כי אתם יודעים, אנחנו, חברי כנסת, מפחדים להגיד מילה, כי ישר יצלמו אותנו ויגידו.

מירב בן ארי: לא צריך חוקים.

מירב בן ארי: לפעמים צריך רק להסתכל מי נמצא לידךָ ומי נמצאת מולךְ, ואם נמצאת מולךְ או מולךָ אישה בחודשים, מה שנקרא, מתקדמים מאוד להריונה – קצת רגישות, קצת להתייחס בטעם הראוי ופשוט לתת כבוד מסוים.

מירב בן ארי: זה יכול להיות בסופר, זה יכול להיות בקופת-חולים, וזה יכול להיות בכלל.

מירב בן ארי: רגישות חברתית.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם את זה, לא הייתי במצב הזה אף פעם; היום אני יכולה להעיד לכם: זה לא כזה פשוט.

מירב בן ארי: זה לא כזה פשוט.

מירב בן ארי: לשמחתי, בכנסת זה הרבה יותר פשוט.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: ממש, בראבו.

יולי יואל אדלשטיין: לא הכול צריך להיות חקיק.

יולי יואל אדלשטיין: לקום לנכה בתחבורה ציבורית או לתת לאישה בהיריון או עם תינוק לעבור בתור – אני לא חושב שצריך לזה חוק, אבל טוב, זו שיחה ארוכה.

קריאה: זה חינוך.

קריאה: דרך ארץ קדמה לתורה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע את חברת הכנסת קסניה סבטלובה, ואחריה – חבר הכנסת דב חנין.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בימים אלה אנחנו מציינים 15 שנה ליוזמת השלום הערבית – אל-מובאדרה אל-ערבייה ל-סלאם.

קסניה סבטלובה: לפני 15 שנה קרה דבר שרבים חשבו שהוא לא יאומן, שהוא לא יקרה לעולם.

קסניה סבטלובה: ב-1967 מדינות ערב, בחרטום בסודאן, אמרו לנו שלוש פעמים לא: לא להסדר, לא להכרה במדינת ישראל, לא למדינה יהודית בכלל.

קסניה סבטלובה: אחרי כל כך הרבה שנים, ב-2002, בעצם נפל האסימון.

קסניה סבטלובה: ואז הם אמרו כן: כן להסדר, כן למדינת ישראל, כן לשלום במזרח התיכון.

קסניה סבטלובה: אבל מה שכן, התחלף התקליט במדינות הערביות, לא התחלף התקליט במדינת ישראל.

ענת ברקו: – – –

קסניה סבטלובה: התקליט הזה, רבים מסרבים לשנות אותו וממשיכים במלאכת ההסתה.

קסניה סבטלובה: וההסתה הזאת, אנחנו יודעים מאיפה היא נובעת, אבל היא גם מגיעה לפה, לצערי הרב, גם לשורות האלה, כאן, במשכן הכנסת.

קסניה סבטלובה: היא לא נותנת לאנשים – מעוורת אותם ולא מאפשרת להם להסתכל בצורה רוחבית על המזרח התיכון.

קסניה סבטלובה: רבים הם שמשלים את עצמם וחושבים שאפשר לסכם על דברים ועל שלום עם סעודיה הרחוקה, עם קטאר, עם מדינות אחרות במפרץ, בחריין או נסיכויות המפרץ וכאלה, ולא רואים שבלי התוכן, אם ירוקנו מתוכן את היוזמה הערבית לשלום – שזה ההסכם בין הישראלים לפלסטינים – לא תהיה שום יוזמה, לא תהיה שום התקדמות בשום מישור.

קסניה סבטלובה: היום שוב שמענו את הדברים, לא מנציג של שמאל, לא מנציג של מפלגת העבודה, חס וחלילה, לא ממרצ, לא מהרשימה המשותפת, אלא מראש המוסד לשעבר.

קסניה סבטלובה: כן, אדון תמיר פרדו היום שוב אומר:

קסניה סבטלובה: לא יהיה שום הסדר, לא תהיה שום התקדמות עם שום מדינה ערבית אם אנחנו לא נזוז ולא נזיז את עצמנו – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

קסניה סבטלובה: – – לא נצא מהקיפאון במישור הפלסטיני.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שאחרי 15 שנה – קצת מאוחר מדי, אבל לעולם לא מאוחר – אנחנו עדיין נוכל להושיט את היד: יד לשלום, יד למזרח התיכון, יד לשכנים שלנו הפלסטינים כאן במזרח התיכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: היום צוין בעולם יום המאבק הבין-לאומי נגד גזענות, וציינו את היום הזה גם בכנסת, גם בדיונים בוועדות וגם בישיבת השדולה נגד הגזענות בכנסת.

דב חנין: גזענות היא מחלה ממארת, אבל מאוד מיוחדת: היא פוגעת, קודם כול, במותקף, אבל בסופו של דבר היא מחסלת גם את המתקיף.

דב חנין: השתתפתי היום בדיון בוועדת השקיפות של הכנסת שבו שמענו דוח של ארגון "תו מאיר", שמדבר על צורות ומנגנונים שבהם המדינה מממנת ארגונים ופעילויות גזעניות.

דב חנין: מה שאתם שומעים, עמיתי חברי הכנסת: המדינה מממנת מכספנו ארגונים ופעילויות גזעניות.

דב חנין: המדינה מעסיקה מכספנו אנשים שמסיתים לגזענות.

דב חנין: אני חייב לומר בצער שהתשובות שקיבלנו מנציגי משרדי האוצר והמשפטים לא היו מספקות.

דב חנין: אסור לעצום את העיניים וחייבים להמשיך לפעול בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: היום, כפי שאמר חברי חבר הכנסת דב חנין, מציינים את היום הבין-לאומי נגד גזענות.

עאידה תומא סלימאן: בשדולות, אני וחברתי חברת הכנסת מיכל בירן, וחבר הכנסת יוסף ג'בארין, כינסנו כנס משותף של שתי השדולות: השדולה למאבק בגזענות וגם השדולה לקידום חיים משותפים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהתמקדנו בגזענות בקרב בני-נוער וצעירים.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה אי-אפשר להתעלם מאיך שהדברים יוצאים לפעמים גם מהבית הזה, מחלחלים יותר לתוך החברה ומושמעים יותר בתוך החברה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מישהו מחברי הכנסת לוקח על עצמו פרויקט מסוים, להכפיש כלל, עם שלם, תוך כדי מתן דוגמאות, אני חושבת שזה מה שנקרא – – –

ענת ברקו: מוחמד ברגותי, זה העם?

ענת ברקו: גטאס, טרוריסט שיצא מפה, זה העם?

ענת ברקו: זה עם שלם – – –

עאידה תומא סלימאן: ברגע שמישהו מכפיש את כל העם – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו.

עאידה תומא סלימאן: – – זה בדיוק מה שנקרא גזענות.

עאידה תומא סלימאן: כאשר ראש מוסד חושב: אולי אולי אנחנו נעצום את העיניים ואולי הערבים ייעלמו – גם את זה צריך לבדוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני אומרת לכם:

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שנכיר שאנחנו מחויבים לעבודה ומאבק רציני כדי לעצור את תופעות הגזענות.

עאידה תומא סלימאן: אדוני היושב-ראש, אם כבר מתחילים בפרויקטים, אני מתחילה בפרויקט אחר: לציין כל פעם שמקרה אלימות קורה, במיוחד נגד נוער ונגד בתי-ספר.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא אחר עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: זאת לא פעם ראשונה שאני מדברת על זה בנאומים בני דקה.

עאידה תומא סלימאן: היום בבוקר היו חילופי אש חיה ליד בית-הספר "אל-ראזי" בג'דיידה-מכר.

עאידה תומא סלימאן: הנושא הזה, אני עוקבת אחריו כבר חודשים, מנסה להזיז את המשטרה לעשות את מה שצריך.

עאידה תומא סלימאן: האלימות והירי משתוללים בתוך הכפר הזה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שהמשטרה תעשה מה שמוטל עליה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, גם אני נרשמתי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, נרשמת.

יולי יואל אדלשטיין: טעות שלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס יהיה אחרון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נשמט מעיני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס יקבל שתי דקות.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להעלות את נושא הדיור, שזה בנפשי.

מנחם אליעזר מוזס: אני הרי הקמתי שדולת דיור כבר לפני שמונה שנים, והדבר הוא בנפשנו היום.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהפתרון האמיתי, שיכול לעזור גם בנושא הזה, הוא לאשר מענקים והלוואות לזוגות צעירים ולמחוסרי דיור, לרוכשי דירות יד-שנייה.

מנחם אליעזר מוזס: אם הוא ירכוש דירה ביד-שנייה ויקבל על זה במענקים או הלוואות מקום בפריפריה, הזוג הצעיר לא יצטרך להמתין חמש-שש שנים לגמר הבנייה, יחסוך דמי שכירות של חמש-שש שנים, יצא מרשימת 80,000 הזכאים הממתינים ל"מחיר למשתכן", אשר היום הסיכוי לזכות בו לפי רשימה עומד על אחד ל-147 זכאים נרשמים – כמות אדירה וסיכוי כל כך נמוך.

מנחם אליעזר מוזס: כך שרק מענקים והלוואות מקום והלוואות מסובסדות, כמו שפעם היו הלוואות בפריפריה והיו מענקים, זה יכול להביא לפתרון ממשי למצוקת הדיור לזוגות הצעירים וכן למחוסרי מקום.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס והתנצלותי הכנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור, כפי שאמרתי, להצהרת אמונים של חבר הכנסת החדש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת שעל-פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של חבר הכנסת באסל גטאס, שנכנסה לתוקפה היום, יום שלישי, כ"ג באדר תשע"ז, 21 במרס 2017, בא במקומו חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את ג'מעה אזברגה לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אזברגה, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת ואתה תשיב: "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

ג'מעה אזברגה: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוזמן לומר כמה מילים.

ג'מעה אזברגה: גבירותי ורבותי חברות הכנסת וחברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, אני נכנס לכנסת עם רצון לפעול במלוא המרץ למען ציבור בוחרי והציבור בכלל.

ג'מעה אזברגה: צר לי שכניסתי הייתה בנסיבות קשות של פרישתו של ד"ר באסל גטאס מפעילות פרלמנטרית, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לו על תרומתו ולחזק את בני משפחתו בתקופה הלא-פשוטה שהם עוברים.

ג'מעה אזברגה: עבדתי שנים רבות בניהול מערכות בריאות, יש לי תואר ראשון בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון, ומטבע הדברים נושא זה קרוב ללבי והוא יהיה חלק חשוב בפעילותי בכנסת.

ג'מעה אזברגה: פעילותי הפוליטית התמקדה בשנים האחרונות בנושא זכויות הציבור הערבי בכלל ובנגב בפרט.

ג'מעה אזברגה: פעלתי ללא לאות נגד הריסת בתים, נגד עקירת אנשים מבתיהם רק בגלל שייכותם או מסיבת שייכותם הלאומית.

ג'מעה אזברגה: אני מתכוון להיאבק למען הכרה ביישובים הלא-מוכרים בנגב, למען הכרה בבעלות שלנו על הקרקעות שלנו, למען מיגור העוני ולעצירת הנישול של האזרחים הערבים בנגב.

ג'מעה אזברגה: מדוע, ריבונו של עולם, במקום לבנות הורסים, ובמקום לפתח מפנים, ובמקום לכבד מסיתים, ובמקום לטעת עוקרים?

ג'מעה אזברגה: אני בא מהאוכלוסייה הערבית בנגב, שהיא הענייה ביותר בישראל, וכל הסקרים מראים את זה.

ג'מעה אזברגה: אני נחשף אליה מדי יום ביומו, ולפיכך, הנושא הזה ונושא הצדק החברתי בוערים לי בעצמות וחשובים לי.

ג'מעה אזברגה: אני פונה אליכם, רבותי חברי הכנסת.

ג'מעה אזברגה: אני שותף לכל מי שפועל למען זכויות העובדים, זכויות העניים, המוגבלים, ילדים, נשים, חולים, סטודנטים, נוער ואחרים.

ג'מעה אזברגה: אני בא ממפלגה שחרתה על דגלה את הרעיון הדמוקרטי של מדינה לכל אזרחיה, את רעיון האוטונומיה התרבותית, את עקרון השוויון בין בני-אדם – כל בני-אדם, ללא קשר ללאום שלהם.

ג'מעה אזברגה: אני מתכוון להיאבק כאן ועכשיו למען שוויון אמת בין אזרחים ונגד אפליית אזרחים משום שהם ערבים.

ג'מעה אזברגה: אני דוגל בשלום צודק שמבוסס בין השאר על החלטות האו"ם.

ג'מעה אזברגה: בלי צדק אין שלום, ובשביל שלום צריך רצון, הגינות וקבלת העיקרון של מאזן זכויות ואינטרסים ודחיית העיקרון שיחסי הכוח הם הקובעים.

ג'מעה אזברגה: פשוט מאוד.

ג'מעה אזברגה: העם הפלסטיני סבל רבות.

ג'מעה אזברגה: כיבוש, נישול, הרס, הגליה וקורבנות רבים.

ג'מעה אזברגה: הגיע הזמן לתקן את העוול ההיסטורי הזה שנגרם לו.

ג'מעה אזברגה: זה הבסיס לשלום צודק, וזה האינטרס האמיתי של שני העמים החיים כאן.

ג'מעה אזברגה: אני מאמין גדול בעתיד טוב יותר לילדינו וגם לנכדינו.

ג'מעה אזברגה: אני מאמין גדול בצדק ושוויון.

ג'מעה אזברגה: אני מאמין גדול שאפשר אחרת – אפשר ששני עמי הארץ יוכלו לחיות כאן שניהם, ולא רק אחד מהם, במצב של שלום צודק, שוויון, חירות אמת, בלי גזענות, בלי כיבוש ובלי הגמוניה של שליטה של אחד על השני.

ג'מעה אזברגה: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אזברגה.

יולי יואל אדלשטיין: כמקובל אצלנו, אני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה לברך את הח"כ החדש.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול לרדת, ואני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אזברגה ילווה למקומו על-ידי הסדרן, וחבר הכנסת איימן עודה יוכל לברך את חברו לסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אבו עבדאללה ג'מעה אזברגה (אומר בערבית: האחות נאאפה, אמו של עבדאללה, ברוכה הבאה.

איימן עודה: ברוכים הבאים.) כל מה שאמרו על פוליטיקאים שהם לא מתרגשים – פשוט מאוד זה לא נכון.

איימן עודה: חברי ג'מעה, אני מתרגש.

איימן עודה: אני אוהב אותך ברמה האישית.

איימן עודה: אתה גם חבר, גם ידיד, בן-אדם מוערך בנגב ובכל הארץ.

איימן עודה: הכרתי אותך במשך שנים רבות במאבקים בשטח מול הרוע, למען הכרה בכפרים הבלתי-מוכרים, למען שמירה על האדמות בנגב.

איימן עודה: חברים וחברות, נכנס לכנסת בן-אדם שמייצג את האוכלוסייה המוחלשת ביותר במדינה, הן בקרב היהודים והן בקרב הערבים.

איימן עודה: אין יותר מוחלשים מערביי הנגב, שמחציתם חיים בכפרים לא מוכרים, ללא מים, ללא חשמל, ללא מערכת חינוך.

איימן עודה: אתה נציג האוכלוסייה המוחלשת ביותר, לכן אני כן מתרגש.

איימן עודה: בזכותך, בזכות טלב אבו עראר, בזכות הרשימה המשותפת, זו פעם ראשונה שיש שני נציגים מערביי הנגב באותה העת בכנסת, ואני מקווה שבעוד שלושה חודשים יהיה עוד נציג מטעם הרשימה המשותפת בכנסת.

איימן עודה: חשוב לי לומר לך כמה דברים, חברי ג'מעה אזברגה: אתה נמצא במקום לא הוגן.

איימן עודה: לא הוגן.

איימן עודה: כמו שדיברת פה על החלטות האו"ם, אתה והרשימה המשותפת, עם יותר מ-90% מהעולם, נמצאים בעמדה, ורק פה ישראל, עם מיקרונזיה ועוד 7% מכל העולם, נמצאים במקום אחר.

איימן עודה: ופה זה אתה הקיצוני, ופה זה אתה הלא-לגיטימי – –

ענת ברקו: נראה לך.

איימן עודה: – – והרוב הם לגיטימיים.

איימן עודה: אתה פה על הבמה הזאת דיברת על מדינת כל אזרחיה.

איימן עודה: זו אמירה לא לגיטימית.

ענת ברקו: זה סותר את חוק-יסוד: הכנסת.

איימן עודה: אבל מי שמקדם את חוק הלאום וחוקים לאומיים – –

ענת ברקו: נכון.

ענת ברקו: את חוק-יסוד: הכנסת, אדוני, זה סותר.

איימן עודה: – – הוא הכי לגיטימי פה במקום הזה.

איימן עודה: אתה נמצא במקום הכי לא הוגן, אבל תישאר בדיוק כמו שאתה.

איימן עודה: יחד עם זאת, יש לי עצה, הרשה לי: הם ינסו כל הזמן לעשות ממך לא לגיטימי, להוציא אותך מהמשחק, לעשות ממך בן-אדם לא רלוונטי, ואתה צריך להיות במאזן הזה בין הכבוד העצמי והלאומי לבין גישה דמוקרטית, חכמה, אחראית.

איימן עודה: ואני הקשבתי לך היטב; יש לך את כל זה, אתה תהיה נכס עבור הרשימה המשותפת.

איימן עודה: אתמול הכנסת קיבלה החלטה נגד האוכלוסייה הערבית בנגב.

איימן עודה: אבל אנחנו, בהנהגתך שלך, יחד עם טלב אבו עראר – אנחנו נהיה אתכם כל הזמן למען הסוגיה הכי צודקת בארץ הזאת, במדינה הזאת, והיא ההכרה בכפרים הבלתי-מוכרים.

איימן עודה: יש לך הרבה עבודה, בעיקר בארץ, אבל קיבלנו החלטה אסטרטגית שבנושא הכפרים הבלתי-מוכרים אנחנו פונים גם לעולם.

איימן עודה: זה לא יכול להיות שבמאה ה-21 יש כפרים ללא מערכת חינוך, ללא חשמל, ללא מים.

איימן עודה: ניאבק ביחד, נהיה בשטח גם מול הדחפורים וגם פה בכנסת, בכל מקום, עד שיכירו בכפרים הבלתי-מוכרים.

איימן עודה: אנחנו, בני הארץ, ניאבק למען זכויות לאומיות ואזרחיות.

איימן עודה: לא ניתן להם לנטרל אותנו מלהיות כוח לגיטימי למען זכויות העם הפלסטיני.

איימן עודה: אנחנו נהיה כוח לגיטימי גם בהיותנו חלק מהעם הזה, גם בהיותנו חלק מהאזרחים פה במדינה.

איימן עודה: עם כל העקרונות, וגישתך שלך, החכמה, האחראית, אנחנו עוד ננצח.

איימן עודה: אנחנו גאים בך.

איימן עודה: (אומר בערבית: ברוך הבא, אבו עבדאללה.

איימן עודה: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יואב קיש, למסור כמה הודעות בשם הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אחת ההודעות דורשת הצבעה במליאה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות האלה לדיון בהצעות החוק כדלקמן: ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (נוסח חדש) (מס' 22), התשע"ז–2017, מ/1113; ועדת הכספים תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מוסד הפועל לטובת מדינת ישראל), התשע"ז–2016, הצעה פרטית, פ/3667/20; ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת החוק למניעת מפגעים (תיקון – מניעת רעש ממערכת כריזה בבית-תפילה), התשע"ז–2016, פ/3590/20; ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הגדרת ילד לעניין קצבת נפגעי עבודה), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת, פ/3719/20; ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – מינוי מומחה מטעם בית-המשפט בתביעת נזיקין בשל עבירת מין), התשע"ז–2017, של חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, פ/3697/20; ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – התאמות לסטודנטית לאחר לידה), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וקבוצת חברי הכנסת, פ/2599/20.

): נוסף על כך, חברי הכנסת, מליאת הכנסת העבירה לוועדת הכנסת לשם קביעת ועדה הצעה לסדר-היום בנושא: סכנת סגירת עמותת "איילים" ופיזורם של 1,300 סטודנטים בנגב ובגליל, של חברי הכנסת איציק שמולי ויפעת שאשא ביטון.

): שני חברי הכנסת הודיעו כי הם חוזרים בהם מההצעה.

): בהתאם לסעיף 59(ג) לתקנון, החליטה ועדת הכנסת להסיר את הנושא מסדר-היום, ואני מתכבד להודיע על כך לכנסת.

איתן ברושי: מה הוסר?

): הסכנה של סגירת עמותת "איילים" – מה שלמעשה טופל וסוכם.

): נוסף על כך, אבקש להודיע כי ביום י"ז באדר התשע"ז, 15 במרס 2017, קבעה ועדת הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 61 לחוק הכנסת וסעיף 10(א) לתקנון הכנסת, כי חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס פרשה מסיעת ישראל ביתנו כאמור בסעיף 6א לחוק-יסוד: הכנסת.

): וזאת ההודעה שדורשת הצבעה, אדוני היושב-ראש:

): הכנסת החליטה בישיבתה ביום י' בשבט התשע"ו, 21 בינואר 2016, להעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – מיצוי הליכים בתביעות תחלוף), התשע"ה–2015, לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

): יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה לדיון בוועדת הכספים.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הכספים.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, ההודעה האחרונה שלו דורשת את אישור המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שמעוניין להצביע – נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על העברת חוק מוועדה לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת ועדת הכנסת – 17 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – מיצוי הליכים בתביעות תחלוף), התשע"ה–2015, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: המליאה אישרה את הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/678; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 20780; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כידוע לא מעט חוקים, אז בואו נתחיל לעבוד.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון מס' 5), תשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את החוק יו"ר ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, רשמת פרלמנטרית, חברותי וחברי חברי הכנסת, אדוני השר, חוק להסדרת הפיקוח על כלבים.

איתן כבל: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים משוטטים (תיקון מס' 5), התשע"ז–2017.

איתן כבל: זוהי הצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת נורית קורן, שרן השכל, יואל חסון, יוסי יונה, תמר זנדברג, מיכל רוזין, אברהם נגוסה, אמיר אוחנה, חמד עמאר, דוד ביטן, אורלי לוי אבקסיס, יעל גרמן ורועי פולקמן, ואני מודה להם על כך, לא רק כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אלא גם כמי ששנים עסק ומוביל את הנושא בכנסת.

איתן כבל: הימצאותם של כלבים משוטטים – – –

יולי יואל אדלשטיין: רק שנייה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בקצב כזה אנחנו לא נספיק הרבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, שבו נא.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נשמע את יושב-ראש ועדת הכלכלה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: הימצאות כלבים משוטטים במרחב הציבורי ללא פיקוח עלולה לפגוע בבריאות הציבור ובשלומו.

איתן כבל: מאחר שהעלויות הכרוכות בטיפול בתופעה זו גבוהות ואין להן כיסוי, כלבים רבים מומתים או נידונים לחיי סבל והזנחה.

איתן כבל: לפיכך, מוצע כי שר החקלאות ופיתוח הכפר, לאחר התייעצות עם השר להגנת הסביבה, יקבע בתקנות דרכים שבהן תפעל המדינה לשם צמצום ההתרבות של הכלבים המשוטטים שלא בדרך של המתה.

איתן כבל: למשל, ניתן לקבוע בתקנות חובה לעקר כלבים משוטטים, ועוד.

איתן כבל: כדי להבטיח את מימון הפעולות האמורות מוצע לקבוע בחוק כי בתקציב המדינה יוקצה לשם כך בכל שנה, משנת 2017, סכום של 4.5 מיליון שקלים.

איתן כבל: חברות וחברי כנסת נכבדים, מדובר בהצעת חוק טובה, נכונה, שתועיל לציבור ותביא להפחתת הסבל של הכלבים המשוטטים.

איתן כבל: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ואני מבקש שתאשרו אותה בקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: ברצוני להודות לעורכת-הדין אביטל סומפולינסקי מהלשכה המשפטית של ועדת הכלכלה, שעמלה על הכנת הצעת החוק, וכמובן למנהלת שלנו לאה ורון.

איתן כבל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: אין, כאמור, הסתייגויות או בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נוכל להצביע על החוק כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק להסדרת הפיקוח על הכלבים (תיקון מס' 5), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–2 – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 31 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את החוק בקריאה שנייה, ואנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 27 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדרת הפיקוח על הכלבים (תיקון מס' 5), תשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 27, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

חיים ילין: אפשר לרשום אותי?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין התכוון להצביע בעד הצעת החוק אך נבצר ממנו.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/868; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ד, עמ' 2598; "דברי הכנסת" ה-19, מושב שני, חוב' ל', עמ' 11060, חוב' ל"ז, עמ' 12597; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יו"ר ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רשמת פרלמנטרית, חברותי וחברי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני יכול לומר לך שאני – ובשם חברי לוועדת הכלכלה – גאה על העבודה שוועדת הכלכלה עשתה בעניין הזה ולו רק מהסיבה שבתחילת הדרך, כשהממשלה הניחה את הצעת החוק החשובה הזאת, היא לא באה בדברים בשום פנים ואופן עם ציבור העובדים ולא עם הוועד, ורצתה לכפות הר כגיגית על העובדים.

איתן כבל: אני שמח שניתנה לי הזכות לגרום לכך ששני הצדדים ישבו, גם משרד התחבורה וגם ועד העובדים, והוצאנו יחד אתם מתחת ידינו תוצאה מכובדת וראויה.

איתן כבל: אני חושב שזה גם מקומה של הכנסת, לעשות את המאמצים, לחבר ולא כל הזמן רק לעסוק במפריד.

איתן כבל: באמת, תודה לכל מי שעסק במלאכה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן כבל: הצעת החוק, שהיא הצעת חוק ממשלתית, התקבלה בקריאה הראשונה בשלהי כהונתה של הכנסת התשע-עשרה, ובכנסת הנוכחית הוחל עליה דין רציפות.

איתן כבל: מטרתה העיקרית של הצעת החוק, המתקנת את פקודת מסילות הברזל [נוסח חדש], התשל"ב–1972, היא לקבוע לראשונה הסדרים רגולטוריים לעניין הפעלת מסילת ברזל ארצית.

איתן כבל: בניגוד להסדרים המפורטים שנקבעו לגבי מסילת ברזל מקומית, אין היום הסדרה חקיקתית לגבי מסילת ברזל ארצית בנושאים מהותיים הנוגעים לבטיחות הפעלתה, ואלה קבועים בנהלים של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים וכן בנהלים פנימיים של חברת "רכבת ישראל".

איתן כבל: ההסדרים המוצעים, בחמישה נושאים עיקריים שאפרט מייד, נקבעו בין היתר בהתאם לדירקטיבה של האיחוד האירופי בעניין בטיחות במסילות ברזל ולהסכמים שנחתמו בין המדינה לבין "חברת רכבת" ישראל ועובדיה: 1.

איתן כבל: תוכנית הפעלה: לפי המוצע, הפעלת מסילת ברזל ארצית תהיה מותנית בהגשת תוכנית הפעלה שאישר הרגולטור, כלומר המנהל לעניין מסילות ברזל במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

איתן כבל: תוכנית ההפעלה תכלול התייחסות לכמה נושאים ובהם ניהול בטיחות במסילת הברזל הארצית והשירות שיינתן לציבור הנוסעים.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: רישוי הנהגים ברכבת ארצית: מוצע לקבוע חובת רישוי לנהגי הרכבת הארצית ותנאים למתן רישיון ולחידושו, בדומה להסדר הקיים היום לפי הפקודה לגבי נהגי הרכבת הקלה.

איתן כבל: עניינם של תנאים אלה, בין היתר: בדיקת כשירותם הבריאותית ועברם הפלילי, קביעת גיל מזערי לקבלת הרישיון ודרישות השכלה.

איתן כבל: 3.

איתן כבל: תנאים למילוי תפקידים הנוגעים למסילת ברזל ארצית: מדובר בשני סוגי תפקידים: "בעל תפקיד מסילתי", הכולל חמישה תפקידים בעלי השפעה משמעותית על בטיחות הפעלת המסילה, דוגמת בקר מסילה, המאשר את תקינותה של מסילת הברזל הארצית; "בעל תפקיד הדרכה" – כלומר, מי שתפקידם להכשיר את נהגי הרכבת הארצית, את בעלי התפקידים המסילתיים ואת המועמדים לתפקידים אלה.

איתן כבל: לפי המוצע, לא תחול חובת רישוי לגבי תפקידים אלה, אלא ייקבעו תנאים למילוי אותם תפקידים, בין היתר לעניין כשירות בריאותית, עבר פלילי והכשרה.

איתן כבל: כלומר, למעשה מפעיל מסילת הברזל לא יהיה רשאי להעסיק אדם באחד מהתפקידים שציינתי אלא אם כן אותו אדם עומד בתנאים למילוי התפקיד כאמור.

איתן כבל: מאחר שמדובר בהסדרת עיסוק, החליטה ועדת הכלכלה כי תפקידים אלה יוגדרו בחקיקה ראשית, שכן הצעת החוק לא כללה הגדרות מדויקות של אותם תפקידים.

איתן כבל: בטרם אפרט לגבי הנושא הרביעי, אציין כי בעת הדיונים על הצעת החוק עמדתי על כך שייקבעו בהצעת החוק הוראות מעבר לגבי מי שמועסקים היום בחברת "רכבת ישראל" כנהג רכבת ארצית או באחד התפקידים כאמור, כך שהם לא יידרשו לעבור בחינה מחודשת לפי התנאים המוצעים, ויוכלו להמשיך בעיסוקם גם לאחר שהחוק המוצע ייכנס לתוקף.

איתן כבל: הוראות מעבר אלה לא נכללו בנוסח המקורי של הצעת החוק.

איתן כבל: 4.

איתן כבל: רישוי בתי-ספר להכשרת נהגים ברכבת הארצית ובעלי תפקידים כאמור:

איתן כבל: מוצע לקבוע כי הכשרה לקבלת רישיון לנהיגת רכבת ארצית, למילוי תפקידים מסילתיים ותפקידי הדרכה ולשמירת כשירותם הנמשכת, תיערך רק בבית-ספר להכשרה, ככל שהכשרה זו אינה נערכת על-ידי מפעיל מסילת הברזל.

איתן כבל: לפי המוצע, הפעלת בית-ספר להכשרה תחויב ברישיון מאת המנהל.

איתן כבל: 5.

איתן כבל: חקירת אירועים בטיחותיים במסילת ברזל ארצית: מוצע להחיל את ההסדר הקיים היום בעניין סמכות המנהל לערוך תחקירים לגבי אירועים בטיחותיים במסילת ברזל מקומית – שיחול גם לגבי אירועים כאמור במסילת ברזל ארצית.

איתן כבל: לעניין אירוע בטיחותי חמור כהגדרתו בפקודה, מוצע להסמיך את השר למנות ועדת בדיקה, שתוסמך לחקור את האירוע במקום המנהל.

איתן כבל: בעת הדיונים בהצעת החוק החליטה ועדת הכלכלה לקבוע הוראות מפורטות יותר לעניין ועדת הבדיקה וסמכויותיה, ובכלל זה לקבוע תנאי כשירות ליושב-ראש הוועדה, הוראות למניעת ניגודי עניינים של חברי הוועדה והוראות שיבטיחו את האיזון הראוי בין הצורך לתת כלים למנהל או לוועדת הבדיקה לחקור את האירוע ולהפיק ממנו לקחים, לבין הצורך להימנע מפגיעה בסמכויות החקירה הפלילית של המשטרה.

איתן כבל: בנוסף להוראות בנושא מסילת ברזל ארצית, הצעת החוק כוללת כמה תיקונים נקודתיים לעניין הרכבת הקלה, שלא אפרט לגביהם, בשל קוצר היריעה.

איתן כבל: חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפניכם מניחה מסד חשוב לרגולציה עדכנית ומפורטת הנוגעת לבטיחות הפעלתה של מסילת ברזל ארצית, ואני מקווה כי אכן תתרום להגברת הבטיחות בתעבורה המסילתית שהיקף הפעילות בה הולך וגובר.

איתן כבל: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

איתן כבל: ברצוני להודות מעומק הלב לעו"ד איתי עצמון, התותח, מהמחלקה המשפטית של ועדת הכלכלה, וכן למשה אמסלם, ראש האגף, שבאמת נתן את כל-כולו לעניין הזה, והוא ראוי להערכה רבה על עבודתו ופועלו, ולהילה הדר ממשרד התחבורה, שעמלו על הכנת הצעת החוק.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כפי ששמענו, אין הסתייגויות או בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 9), התשע"ז–2017, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–14 – 30 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–14 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההצעה – 30, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את הצעת החוק בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 9), תשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 28 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 9), תשע"ז–2017, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/680; "דברי הכנסת", חוב' ט"ז, עמ' 20574; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית חבר הכנסת יואב קיש, יושב-ראש ועדת הכנסת.

): כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, בדרך כלל כשעוסקים בחוק שקשור לערוץ הכנסת, או בכלל לתקשורת, אז יש לא מעט רגשות באולם הזה, ולא מעט חילוקי דעות.

): הפעם מדובר באמת בתיקון מאוד מינורי, שבסופו של דבר בא להסדיר שבערוץ הכנסת הזכיין החדש יוכל להכניס את מה שנקרא "סקרולים" – בעברית קראנו לזה "כתוביות רצות": יש שידורים שמתנהלים, ותוך כדי זה יש עדכונים למטה כדי לאפשר לציבור להישאר בערוץ ולא לעבור לערוצים אחרים.

): אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס׳ 8), התשע"ז–2017, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

): הצעת החוק, מטעם ועדת הכנסת, נועדה לתקן את חוק שידורי ערוץ הכנסת, התשס"ד–2003, במטרה לאפשר לגוף המשדר בערוץ הכנסת לשלב בשידוריו עדכוני חדשות כתובים, כפי שאסביר.

): השידורים כוללים את שידורי הכנסת – שהם שידור דיוני המליאה, הוועדות ואירועים ממלכתיים שעורכת הכנסת, וכן משדרים מוספים – שהם יתר התוכניות המשודרות בערוץ הכנסת.

): החוק תוקן לפני כמה חודשים ועיגן המלצות של הוועדה הציבורית, שנעשתה לטובת ההסדרה של שידורי ערוץ הכנסת; בין השאר, נקבע כי המשדרים המוספים צריכים להיות בזיקה למגוון היבטי עבודת הכנסת, פעילות חברי הכנסת או פעילות פוליטית.

): כמו כן, המלצנו על איסור קטיעה של שידורי המליאה לצורך שידור מהדורות חדשות יומיות, ובמקביל – על שילוב בשידורי ערוץ הכנסת של עדכוני חדשות בכתוביות רצות – מה שאמרתי, "סקרולים", הן בנושאים פרלמנטריים והן בנושאים כלליים.

): לאור שינוי הגדרת "משדרים מוספים" בתיקון האחרון לחוק, התעורר ספק אם אכן ניתן לשדר את אותם עדכוני החדשות בשיטת ה"סקרולים", גם אם אין להם זיקה לכנסת, לפעילות חברי הכנסת או לפעילות פוליטית.

): המטרה היא לאפשר לצופים בערוץ הכנסת להתעדכן בחדשות מהארץ ומהעולם ולמנוע את מעברם לערוצים אחרים לשם כך.

): לכן, מוצע לקבוע במפורש כי עדכוני חדשות כתובים – ה"סקרולים" הללו – בענייני היום בארץ ובעולם ובעניינים פרלמנטריים ייכללו בהגדרה "משדרים מוספים".

): אני מזקק ומדייק שוב: כן לאפשר לערוץ הכנסת, בתוך ה"סקרולים", להכניס עדכונים על חדשות כלליות – מה שבתוכניות אחרות, כתוכנית, אסור לעשות.

): כמו כן, מוצע להבהיר כי ועדת הכנסת תהיה מוסמכת לקבוע בתקנות הוראות לעניין שידור עדכוני חדשות כאמור, וזאת במסגרת סמכותה הקיימת היום לקבוע תקנות מדיניות לעניין שידורי ערוץ הכנסת.

): לאחר תחילת הכנס הבא תדון ועדת הכנסת בתיקון התקנות, כך שאופן שידור עדכוני החדשות בטלוויזיה, בכתוביות הרצות בתחתית המסך – להלן: "סקרולים" – ייקבע בתקנות.

): להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש לאשרה בקריאות השנייה והשלישית.

): ואני רוצה כבר עכשיו להודות ליועצת המשפטית – לעניין זה, של ערוץ הכנסת – המשנה ליועץ המשפטי לכנסת אתי בנדלר.

): תודה רבה לך על כל העבודה.

): אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש, יושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8), התשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות, כפי ששמענו.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–4 – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8), התשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 32, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

מיכל רוזין: לא לחצתי – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל רוזין גם רצתה מאוד להצביע בעד החוק, וגם חברת הכנסת נורית קורן, וגם חבר הכנסת איתן כבל ועד בכלל, וגם חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: בפעם הבאה, חבר הכנסת סעדי, בפעם הבאה תעשו את המאמץ הזה ותלחצו על הכפתור.

יולי יואל אדלשטיין: נחסוך הרבה זמן.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/698, פ/1135; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 21406; חוב' י"ח, עמ' 20983; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי שתציג את ההצעה היא יושבת-ראש הוועדה המשותפת לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות) ובהצעת חוק בעניין תקופת הלידה והורות ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, חברת הכנסת רחל עזריה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

רחל עזריה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מתכבדת ומאוד מאוד מאוד שמחה להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, שמקורה בהצעת חוק פרטית שהגשתי ואליה מוזגה הצעת חוק פרטית שהגישו חבר הכנסת דב חנין וחברי כנסת נוספים.

רחל עזריה: הארכה של חופשת לידה – וכפי שכבר תוקן בחוק, "תקופת לידה", כי חופשה זה מעולם לא היה – זה נושא שהרבה שנים מסתובב בכנסת.

רחל עזריה: אנשים שואלים אותי: זה בקונסנזוס, למה זה לא קרה קודם?

רחל עזריה: למה רק בפעם השנייה מקום המדינה מאריכים את התקופה הזו?

רחל עזריה: ואני אומרת להם, קונסנזוס, קונסנזוס, זה עולה הרבה מאוד כסף, והיה צריך שר אוצר שגם מאמין בזה, שגם מוכן לשים הרבה כסף מקופת המדינה, ומוכן לפעול וללוות את החוק כדי שהוא יצא לפועל.

רחל עזריה: שר האוצר, משה כחלון, יו"ר מפלגתי – – –

יולי יואל אדלשטיין: רק שנייה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: יש סדרנים ביציע האורחים?

רחל עזריה: שר האוצר משה כחלון, יו"ר מפלגתי, עשה את שלושתם.

רחל עזריה: הרפורמה שבפני

רחל עזריה: כם מאריכה את תקופת הלידה וההורות שבגינה משולמים דמי לידה מ-14 שבועות ל-15 שבועות.

רחל עזריה: בנוסף, הרפורמה היא פורצת דרך ומהווה בשורה של ממש לתא המשפחתי, שכן לראשונה מאפשר המחוקק לאבות לקחת תקופת לידה והורות בתשלום במקביל לבת-זוגם, ואני אפרט.

רחל עזריה: הצעת החוק מבקשת לערוך כמה שינויים בהסדר של תקופת הלידה וההורות.

רחל עזריה: מטרת השינויים היא לאפשר לאישה שיולדת לשהות זמן נוסף בבית עם הרך הנולד.

רחל עזריה: באופן הזה אנו מיטיבים עם התינוק ומעניקים לו זמן נוסף בביתו ובחיק הוריו.

רחל עזריה: כפי שציינתי, השינוי הראשון והמרכזי הוא הארכה של תקופת הלידה וההורות שבתשלום מ-14 שבועות ל-15 שבועות, ושינוי זה יחול על כל אישה שילדה מיום 1 בינואר 2017 ואילך.

רחל עזריה: שימו לב, אם כבר ילדתם, מה-1 בינואר, אתם זכאים להטבה.

רחל עזריה: כמו כן, ההצעה שבפניכם מאפשרת לאבא לקחת שבוע תקופת לידה והורות במהלך תקופת הלידה וההורות של אשתו ובמקביל אליה, וזאת אם בת-זוגו העבירה אליו את הזכות.

רחל עזריה: זוהי פעם ראשונה שאנחנו מאפשרים לאב לקחת תקופת לידה בתשלום במקביל לאשתו בתקופה הראשונה שלאחר הלידה.

רחל עזריה: באופן הזה אנחנו מאפשרים לאבות מעורבות גדולה יותר בגידול ילדיהם – והצורך הזה חוזר על עצמו בקרב האבות הצעירים – וגם לסייע לאם בשבועות הראשונים שלאחר הלידה, שבהם היא זקוקה לתמיכה רגשית ולעזרה פיזית.

רחל עזריה: ברוח זו כוללת הצעת החוק שינוי נוסף, ולפיו האב יוכל להחליף את האם בתקופה הזאת לתקופה של שבוע אחד ומעלה.

רחל עזריה: עד היום החוק אפשר לאב להחליף את בת-זוגו בתקופה זו לפרק זמן שלא יפחת משלושה שבועות; הדרישה להיעדר מהעבודה פרק זמן ארוך גרמה לכך שמיצוי הזכות הזו על-ידי גברים היה נמוך מאוד.

רחל עזריה: אנו סבורים שקיצור התקופה לשבוע יאפשר לאבות רבים יותר לחלוק את תקופת הלידה יחד עם בת-זוגם.

רחל עזריה: מתוך רצון אמיתי לסיים את החקיקה עד סוף המושב ולאפשר למשפחות ליהנות מההטבה, פיצלה הוועדה את הצעת החוק והשאירה על שולחנה שני נושאים חשובים ומרכזיים להמשך דיון וחקיקה.

רחל עזריה: האחד הוא הנושא של השתתפות המדינה בעלות מעונות יום באותה תקופה שבה האישה זכאית לתקופת לידה; עניין נוסף שנותר על שולחן הוועדה, ובו אנחנו נדון בהמשך, הוא זכאות בני-הזוג של סטודנטיות לחלוק עמן את התקופה.

רחל עזריה: זהו חוק חשוב, שמהווה צעד נוסף ומשמעותי בדרך לקידום נשים ולתמיכה ולסיוע לזוגות צעירים, וזה חלק מסדרת חקיקות שאנחנו עובדים עליהן הן במפלגת כולנו, מפלגתי, וגם הרבה מאוד בשותפות עם מספר הולך וגדל של חברי הבית.

רחל עזריה: משפחות צעירות מהוות את עמוד התווך של הכלכלה הישראלית.

רחל עזריה: הם עובדים עד שעות מאוחרות, משלמים מסים, משרתים במילואים, מגדלים ילדים, משלמים משכנתה ומתמודדים עם יוקר המחיה.

רחל עזריה: ולכן לא תראו אותם כאן, במסדרונות הכנסת, במזנון או בוועדות; הם עסוקים מכדי לפעול פוליטית להטבת מצבם.

רחל עזריה: וכאן אנחנו נכנסים, נציגי הציבור.

רחל עזריה: אנחנו כאן בשביל כל אותן משפחות.

רחל עזריה: אני רוצה לומר, בנימה אישית: להעביר חוק כל כך גדול ומורכב בשלוש קריאות בשלושה שבועות זה ממש לא ברור מאליו.

רחל עזריה: כאישה דתיה אני מאמינה שהיה לי סייעתא דשמיא.

רחל עזריה: אבל מעבר לכך היו הרבה אנשים שסייעו לאורך הדרך והיו ברגעים מאוד נקודתיים וקריטיים כשהיה צורך בעזרה.

רחל עזריה: אני בטוחה שלא אצליח לומר את כולם, אבל רק כדי לתת טעימה: יו"ר הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין, נתת לי ברגע האמת את הגיבוי; יו"ר ועדת הכנסת יואב קיש, יו"ר הקואליציה דוד ביטן, שר הבריאות יעקב ליצמן, שאפילו כשלא היה תורן במליאה רץ למליאה כדי לסייע, סגן יו"ר הכנסת יואל חסון, סגן שר האוצר איציק כהן; ז'קלין אלפסי, מנהלת הסיעה שלי, לימור נאור, מזכירת הסיעה, ואפילו מסיעת יהדות התורה קיבלתי לא מעט סיוע, והרבה מאוד סיוע מעובדי הכנסת, שהרגשתי את המחויבות שלהם ואת הרוח הגבית.

רחל עזריה: אני יודעת שהייתם שם וסייעתם רבות.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לכל מי שסייע באופן רשמי בקידום החקיקה.

רחל עזריה: קודם כול, בראש ובראשונה, לשר האוצר משה כחלון, שלא ויתר, גם הקצה את התקציב וגם תמך תמיכה נרחבת ברפורמה הזו עבור זוגות צעירים.

רחל עזריה: ואני רוצה לומר שזו באמת הייתה משימה מאוד גדולה, והוא גיבה אותי לאורך כל הדרך.

רחל עזריה: כמובן, למשרד האוצר ולביטוח הלאומי, שהיו בכל הוועדות וסייעו; משרד המשפטים, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים; אסנת ואתורי, שהביאה את הקול של הציבור, וגם הצוות שהוקם כדי לפעול לטובת הארכת התקופה; לייעוץ המשפטי, ובייחוד לעורכת-דין ענת מימון, האחת והיחידה, על הליווי המקצועי לאורך כל הדרך במסירות ובמקצועיות; לאריאלה מלכה, מנהלת הוועדה שנלחמה עד הרגע האחרון, לא ויתרה, ואני חייבת לומר, נלחמה בכל דרך אפשרית כדי שהחוק הזה יעבור; לשרי, מזכירת הועדה, על הסיוע הרב; ליועצי: נחלה ליאור, ישי ויסמן, נתנאל דיין ורותם כהן כחלון, אתם שותפי לדרך בכל רגע ורגע.

רחל עזריה: ותודה לכל ההורים הצעירים, אנחנו כאן בשבילכם ואני יודעת שנתתם את הרוח הגבית כדי שזה יקרה.

רחל עזריה: להצעת חוק זו הוגשה הסתייגות אחת.

רחל עזריה: אבקשכם לדחות את ההסתייגות ולאשר הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

רחל עזריה: תודה רבה רבה, ויהי רצון שתמיד נוכל לפעול פה בכנסת לטובת כלל אזרחי מדינת ישראל.

רחל עזריה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רחל עזריה.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שעה קלה התקיימה ברית של בן של מזכירה מסורה בלשכתי בשם שירן, אז היא כבר תוכל ליהנות, אני הבנתי.

רחל עזריה: היא כבר בפנים.

רחל עזריה: הכול בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: יופי, אז ברכות פעמיים.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה?

יולי יואל אדלשטיין: מסיר את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: יפה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: בשמחה רבה אני גם מברך קבוצת צעירים מארצות-הברית ומקנדה שמתנדבים בישראל ונמצאים אתנו ביציע.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: יישר כוח על מעשיכם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: שמענו מחבר הכנסת יעקב אשר שהוא מסיר את ההסתייגות, ולכן נצביע על כל החוק בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בקריאה שנייה כנוסח הוועדה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–5 – 42 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–5 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 42, אין מתנגדים, יש נמנע אחד.

מיכל בירן: לפרוטוקול – בטעות לחצתי נמנע במקום בעד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל בירן מודיעה שבטעות לחצה על נמנע, כשהתכוונה ודאי להצביע בעד החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את החוק: 42 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית: הצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 46 נגד – אין נמנעים – אין חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו אישרנו את ההצעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, אחד היוזמים, מבקש להודות לאלה שעסקו במלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: חברתי חברת הכנסת רחל עזריה, את הודית לרשימה ארוכה מאוד וחשובה מאוד של אנשים שתרמו לחוק החשוב הזה.

דב חנין: שם מאוד בולט חסר לי ברשימתך, והוא שמך.

דב חנין: החוק הזה, עמיתי חברי הכנסת, במידה רבה עבר כאן בזכות המאמץ, הפעולה, המסירות, התבונה, הכישרון וגם העקשנות שאת הפגנת במאבק הזה.

דב חנין: אני מאוד מודה לך שהצטרפת לכנסת בכלל, אבל אני מודה לך גם בהקשר הזה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מעורב במאבק הזה מהכנסת השבע-עשרה.

דב חנין: הגשתי הצעת חוק להאריך את חופשת הלידה אז ל-16 שבועות, והצלחנו להאריך אותה ל-14 שבועות; ואז חזרנו והעלינו את הצעת החוק הזאת בכנסת השמונה-עשרה וזה לא עבר, ובכנסת התשע-עשרה וזה לא עבר.

דב חנין: ובכנסת העשרים הופיעה חברת הכנסת רחל עזריה, ובאמת, בזכותך הצלחנו להעביר את זה.

רחל עזריה: שר האוצר.

דב חנין: וגם בעזרת שר האוצר, בהחלט.

דב חנין: אני מודה גם לו.

דב חנין: החוק הזה, עמיתי חברי הכנסת, הוא חוק נכון לאימהות.

דב חנין: הוא חוק נכון לילדים, הוא חוק נכון למשפחה, הוא חוק נכון לחברה.

דב חנין: אנחנו הולכים ומתקדמים לסטנדרט של חופשת לידה שמקובלת בארצות מפותחות.

דב חנין: אנחנו צריכים להמשיך בדרך הזאת.

דב חנין: גם 15 שבועות של חופשת לידה זה עדיין לא מספיק, וצריך להתקדם הלאה.

דב חנין: אני מברך גם על הצעד הנוסף שנעשה בחוק הזה, עידוד הגברים לקחת חלק ולהשתתף בחופשה הזאת.

דב חנין: המנגנון שהצעת החוק הזאת מייצרת הוא מנגנון נכון, כדי שיותר גברים ייקחו חלק במהלך הזה של ההורות.

דב חנין: זה נכון, זה טוב, זה תורם, ובסופו של דבר, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו עושים את זה.

דב חנין: אז תודה רבה ובהצלחה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: [מס' כ/695, פ/3778/20; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 21184 ועמ' 21185; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 34), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, אפשר לבקש קצת שקט וריכוז?

אלי אלאלוף: אני שמח שוועדת הרפורמות מקדמת חקיקה שקשורה לעבודה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: זה נושא חשוב, זו באמת רפורמה, אבל שלא תתרגלו, רחל: ועדת העבודה והרווחה לא תוותר תמיד על טיפול בנושאים שקשורים לעבודתה.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה כי הוזהרתי על-ידי היועצים המשפטיים של הוועדה: אל תוותר יותר מדי.

אלי אלאלוף: אז תדעו שאני אקפיד על אי-ויתור.

אלי אלאלוף: אבל בראבו, זו באמת החלטה והצעת חוק נאותה ומרשימה.

אלי אלאלוף: בראבו על העבודה שלך ולכל החברים שציינת.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם הצעת חוק של חברים שרצו לטפל בנפגעי פעולות איבה – (תיקון מס' 34), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: לצערנו, הטרור – אנא, לא על חשבוני בבקשה.

אלי אלאלוף: אני מספיק דיסלקטי כדי שלא יפריעו לי כשאני קורא.

יצחק וקנין: מזכירות הסיעות מהצד של – – –

תמר זנדברג: סליחה, זה אנחנו, זה לא הם.

אלי אלאלוף: הצעת חוק היא תוצאה של עבודה אדירה, אם אתם לא זוכרים את זה, ובמיוחד הצעת חוק בתחום הזה של נפגעי פעולות איבה בחוץ-לארץ.

אלי אלאלוף: אני שמח שהחברים שלי, במיוחד חברי הכנסת חיים ילין ודוד ביטן, יחד עם יוסי יונה ומשה גפני, הציעו שתי הצעות בכיוון הזה, שמוזגו לאחת.

אלי אלאלוף: הצעת החוק באה לפתור מצב שישראלים אשר נפגעו בפעולות טרור בחו"ל לא קיבלו עד עכשיו הכרה כנפגעי פעולות איבה עקב לשון החוק, אשר חייבה שאירועי הטרור יכוונו נגד מטרות יהודיות וישראליות בלבד.

אלי אלאלוף: התיקון הזה בא לעשות צדק עם נפגעי הטרור בשנים האחרונות, למרות שהחוק יהיה רק על הנפגעים של חמש השנים האחרונות.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין פה את החברים שלי ברשימה המשותפת, אשר תמכו בהצעת החוק, והביאו לוועדה את משפחתה של ליאן נאסר מטירה, שריגשו אותנו בהתנהגות המדהימה שלהם, בכאב שהם לוקחים לכל החיים, לצערנו.

אלי אלאלוף: בשנים האחרונות מבוצעות פעולות איבה, פעולות טרור, ברחבי העולם, ונפגעים מהן אזרחים ישראלים.

אלי אלאלוף: מטרתן אינה בהכרח לפגוע בהם, או ביהודים, או בישראלים, או באזרחי מדינת ישראל, ולכן ישראלים אלו ומשפחותיהם נאלצו להתמודד עם ביורוקרטיה קשה מאוד וחוסר יכולת לקבל תמיכה – כספית בוודאי, וגם לא תמיכה נפשית או פסיכולוגית.

אלי אלאלוף: למרות שאני חייב לציין שבין הדיון הראשון לדיון השני שקיימנו בנושא הזה, הביטוח הלאומי לקח יוזמה ופנה למשפחות ובא לעזור להן.

אלי אלאלוף: ואני מציין את זה בסיפוק רב, כי לא רק ביורוקרטיה ונהלים צריכים לקבוע ברגעים האלה.

אלי אלאלוף: לכן, הצעת החוק הזאת קובעת כי הוועדה של משרד הביטחון תאשר ותכיר בפגיעת איבה שהתרחשה מחוץ לישראל לא רק כאשר כוונה נגד מטרות יהודיות, אלא בכל אירוע טרור אשר בוצע על-ידי ארגון טרור ואשר אחת ממטרותיו הייתה פגיעה בישראלים או באזרחים של מדינת ישראל, יהודים ולא יהודים.

אלי אלאלוף: על מנת לשמור על גדרי החוק, הוצאו מהחוק מדינות מסוימות אשר יש סכנה להגיע אליהן; כמובן, כשהמערכת הממשלתית מזהירה מביקורים במקומות מסוימים, כדאי שנתחשב בכך.

אלי אלאלוף: הצעת החוק קובעת כי הכרה לפי הכללים החדשים תהיה בפעולות איבה וטרור אשר קרו מ-1 באפריל 2012, דהיינו בחמש השנים האחרונות, אך התשלומים והפיצויים בפועל יהיו החל מפרסום החוק.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות, כמובן, לחברי הכנסת שיזמו את התיקון הזה לחוק, לממלאת מקום מנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית – כבר שיבחו אותה אבל אני לא מתבייש לחזור על שבחים שמגיעים לה – ענת מימון, ובעצם לכל הצוות של היועצים המשפטיים של הוועדה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שיזמו, שתמכו ושנכחו, ואני חייב לציין, גם אם הוא לא חבר ועדה, את אוסאמה סעדי שפעל לטובת החוק הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו, כוועדה, אישרנו את הצעת החוק, והיא עברה ללא הסתייגויות, ולכן אני מזמין את החברים שלי לאשר את החוק הזה, את התיקון לחוק בעצם, בקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: הוגשו בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות, אבל יש בקשות דיבור.

יצחק וקנין: הראשונים שביקשו לדבר הם חברי הכנסת חיים ילין, יוסי יונה וישראל אייכלר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חיים ילין, חמש דקות לרשותך.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אגיד לכם משהו שלא כתוב פה בדף – הוא כתוב בצלקות שהשאירו לי המלחמות של "עופרת יצוקה", "עמוד ענן" ו"צוק איתן" וכל הטרור שאנחנו במשך 17 שנה חווינו בעוטף-עזה, ובחלקן בכל מדינת ישראל.

חיים ילין: זו פעם ראשונה שאני מעביר חוק.

חיים ילין: זה החוק הראשון שאני מעביר.

חיים ילין: יש הרבה אנשים ששותפים להצלחה הזאת של העברת החוק, אבל זה אחד החוקים היחידים שאני יכול לבוא ולהגיד שהוא ממשיך את אותה תחושת טרור שאנחנו חוטפים כבר כל כך הרבה שנים.

חיים ילין: אם העולם היה יודע שאנחנו בכלל לא רוצים לחוקק את החוק הזה, אם העולם היה יודע שאנחנו חפצים בשלום ולא בטרור, אז אולי העולם היה מתייחס אחרת לגמרי למה שעובר על מדינת ישראל.

חיים ילין: אבל החוק הזה לא מדבר על הטרור שאנחנו עוברים פה, אלא החוק הזה בא בפעם הראשונה ואומר: כל מי שהיה בחו"ל, בטיול או בעבודה, ונפגע מפיגוע טרור שלא נגד ישות ישראלית או יהודית, ואין ביטוח ואין כלום – בן-אדם אין לו איך להתמודד, משפחה אין לה איך להתמודד; החוק הזה בא לסתום לקונה שקיימת.

חיים ילין: אני חייב להודות שמרגע הכתיבה שלו ועד לסופו החוק הזה בעצם קיבל תפנית על-ידי זה שכל השרים בוועדת שרים לחקיקה, כולל משרד ראש הממשלה וכולל משרד הביטחון, שהיה צמוד לחוק – לא רק שהוא קיבל החלטה שהיא עוד יותר "מיטיבה", בצער אני אומר, אלא הוא גם הכיר רטרואקטיבית, חמש שנים, בכל הפיגועים שהיו בחמש השנים האחרונות, למרות שהטיפול והפיצוי יתחילו להינתן מיום שהחוק מתקבל.

חיים ילין: מבחינתי, זה חלק מהבסיס של החברה הישראלית – ערבות הדדית.

חיים ילין: הערבות ההדדית הזאת לא מכירה בגזע, במין ובדת.

חיים ילין: היא מכירה באזרחי מדינת ישראל, כולם.

חיים ילין: כולם שווים בפני החוק הזה.

חיים ילין: כולם שווים.

חיים ילין: לדעתי, זו הגדולה של כל חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה וכל השרים שנעמדו ואמרו, והבינו שבסוף לא יכולה להיות פוליטיקה שבה, אם מישהו מהאופוזיציה מביא משהו שיש בו היגיון שמאחד את העם הזה מול הטרור העולמי, אפשר להתנגד.

חיים ילין: אני אומר לכם שתוצר הלוואי של החוק הזה הוא אחדות חברי הכנסת והשרים, קואליציה ואופוזיציה.

חיים ילין: אני מאוד רוצה להודות – ואעשה את זה אחרי שהחוק יעבור, כי אין שום טעם שעכשיו אודה לפני החוק – אבל גם למשותפת, שהרבה פעמים הם מעצבנים את כולם, והרבה פעמים אנחנו מתעצבנים עליהם והם מתעצבנים עלינו, והם איחדו את כולנו בחוק הזה.

חיים ילין: אני חושב שאנחנו צריכים פעם אחת להרים את הדגל הזה, כי בסוף הטילים והטרור לא מבחינים בין אף אחד.

חיים ילין: טרור הוא טרור הוא טרור, בעוטף-עזה, בתל-אביב, בברלין, גם בסח'נין ובכל מקום שהטיל הזה ייפול.

איימן עודה: – – –

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ישראל אייכלר גם מעונין, נכון?

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסי יונה, חמש דקות, ואחריך יבוא חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק שאותו עומדת הכנסת לאשר הוא חוק הומני, הוא חוק נדרש והוא חוק חיוני, ואין פלא שהוא מקבל את התמיכה מקיר לקיר.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כולנו חשנו את חוסר האונים ואת חוסר הצדק כאשר בני-משפחות של נפגעי טרור ישראלים, אזרחים ישראלים ברחבי העולם עמדו, כפי שאמרתי, חסרי אונים למול מוסדות ורשויות המדינה, והמדינה אינה יכולה להיענות לדרישות שלהם, לתביעות שלהם, הטבעיות, ההגיוניות, המתבקשות והמוסריות.

יוסי יונה: אנחנו אזרחי המדינה, והנה, עתה, כאשר ביקרנו מחוץ לגבולות המדינה ואיתרע מזלנו ונפגענו על-ידי טרור – הגם שפעולות הטרור לא כוונו במישרין נגד אזרחים ישראלים, הרי שאנחנו נפגענו, אנחנו אזרחי המדינה, ורק מן הראוי שמדינת ישראל תכיר בנו כנפגעי פעולות איבה.

יוסי יונה: הבאנו את התביעה שלהם, את הזעקה שלהם, של בני-המשפחות של קורבנות הטרור, בין אם יהודים, בין אם לא יהודים, ערבים.

יוסי יונה: הם באו בפנינו והציגו את תביעתם, את כאבם.

יוסי יונה: אף אחד מאתנו לא יכול היה לעמוד אדיש למול האי-צדק שמתכונן לו באשר לתביעה שלהם.

יוסי יונה: אני רואה כאן את חברי יהודה גליק.

יוסי יונה: הוא היה בין היחידים שחשבו שהחוק הזה הוא חוק – –

יהודה גליק: פופוליסטי.

יוסי יונה: – – פופוליסטי.

יהודה גליק: פופוליסטי ולא יותר.

יוסי יונה: שהחוק הזה הוא חוק פופוליסטי.

יהודה גליק: – – –

יוסי יונה: אני לא יודע מהיכן חברי יהודה גליק, שמתייחס בדרך כלל לחברות וחברי הכנסת כמתוקים, מבקש להדיר מהקטגוריה של המתיקות – –

יצחק וקנין: זה מהפה ולחוץ.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: – – את נפגעי פעולות האיבה כאשר איתרע מזלם והם נפגעו בחוץ-לארץ.

יוסי יונה: אנא, גם, אני הייתי שמח מאוד – –

יהודה גליק: למה אתה – – –

יוסי יונה: – – גם, אפילו לקבל את הסכמתך בדיון הזה שאכן נוכל לומר שבאמת קיבלנו כאן חוק – – –

יהודה גליק: למה אתה מפלה את נפגעי הצונאמי, את נפגעי תאונות הדרכים ואת נפגעי כל הפגיעות?

יוסי יונה: משום שהחוק הזה הוא חוק ייחודי, משום שהחוק הזה מותיר את האנשים האלה חסרי אונים ואין להם כתובת לפגיעה שלהם.

יהודה גליק: גם נפגעי הצונאמי – – –

יוסי יונה: לא.

יוסי יונה: אני חושב – – –

יהודה גליק: גם נפגעי רעידת אדמה הם חסרי אונים.

יוסי יונה: אז אני חייב לומר לך שהנפגעים הללו, בדרך כלל יש להם ביטוחים כאלה ואחרים והם יקבלו תגמולים ממדינה כזו או אחרת.

יוסי יונה: מי שנותר שם בין הכיסאות אלה דווקא האנשים הללו, שהיו קורבנות של פעולות איבה בחוץ-לארץ.

יוסי יונה: ואתה יודע, גם עכשיו, מעל הבימה הזאת, אני קורא לך, ידידי המתוק יהודה גליק: אנא הצטרף לשורותינו, כל אלה שחושבים שיש כאן תיקון – לא הייתי אומר של עוול אלא תיקון של עיוות שקיים בחוק; הייתה לקונה וחברי וחברות הכנסת, אלה שהיו ערים לכך, הביאו את הצעת החוק הזאת, הביאו את הצעת החוק בפני הכנסת.

יוסי יונה: כפי שאמר כאן חברי חיים ילין, שרים, בין במשרד האוצר – משה כחלון – בין במשרד הביטחון או במשרדים אחרים, מייד, מייד הבינו, יהודה גליק, באופן אינטואיטיבי, בלי לפשפש ולנבור – –

יהודה גליק: גם הם פופוליסטים.

יוסי יונה: – – את החשיבות של החוק הזה ואמרו: כן כן, אנו תומכים בו, ואני שמח באמת לראות שקיימת תמיכה מקיר לקיר.

יוסי יונה: אנחנו, כפי שגם אמר חיים ילין, את התודות הספציפיות נאמר רק לאחר שהחוק יאושר כדין, כמנהג הבית הזה.

יוסי יונה: אבל אני אומר: בראבו לכנסת.

יוסי יונה: באמת כל הכבוד לכל חברות וחברי הכנסת שתומכים בחוק הצודק וההוגן הזה.

יוסי יונה: אנחנו תיקנו לקונה, תיקנו עיוות בחוק הקיים, נתנו סעד ונתנו מזור לנפגעי פעולות איבה בחו"ל.

יוסי יונה: יפה עשתה הכנסת – או יפה עוד מעט תעשה הכנסת כאשר היא תאשר את החוק הזה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: גם לך חמש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות בראש ובראשונה ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת אלי אלאלוף, שליווה את החוק הרגיש הזה בשום שכל, ברגישות ובהבנה, באופן שקידם את החוק, ולמציעי החוק, חיים ילין בראשם, הרב גפני, יוסי יונה ודוד ביטן.

ישראל אייכלר: החוק הזה עושה צדק בדבר מאוד מאוד נורא שהיה פה עד היום.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו הרי לא סופרים את התאריך הלא-עברי, אבל היום בלילה, לפי התאריך הלועזי שאני רואה פה, ב-22 במרס 2016, מחבל התאבד בבריסל התאבד ורצח עשרות אנשים – או 13 אנשים, אני חושב – והיו מאות פצועים.

ישראל אייכלר: בתוכם היו שני פצועים יהודים-ישראלים חרדים, חסידים, חסידי בעלז, מהקהילה שלנו.

יהודה גליק: אה, אז הבנתי.

יהודה גליק: חסידי בעלז.

יצחק וקנין: אדוני, אני אפשרתי לך פעם אחת להפריע, אני לא אאפשר לך עוד, אז אני מציע לך שלא תפריע יותר.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת גליק, היושב-ראש נותן לך פריבילגיה שאני לא אענה לך באופן שזה יכאב לך מאוד.

ישראל אייכלר: אז אנא, שמור על השקט.

ישראל אייכלר: ב-22 במרס 2016.

ישראל אייכלר: והייתה פה בעיה: שבוע לפני זה, ב-19 במרס, מחבל התאבד באיסטנבול, התפוצץ, כנראה מאותם ארגונים אסלאמיים קיצוניים, והפצועים והנפגעים כן הוכרו.

ישראל אייכלר: הטענה של הוועדה הייתה שאין להם כלים לדעת; מאיפה אנחנו נדע שבאמת הם נפגעו בגלל שהם יהודים?

ישראל אייכלר: קודם כול, הלבוש היהודי של אותם אברכים.

ישראל אייכלר: לפי העדות שהתפרסמה בטלוויזיה הצרפתית, שנאמרה בבית-המשפט בבריסל על-ידי המחבל שנתפס, הם התכוונו לדלפק של תל-אביב ולדלפק של ניו-יורק, והם התקרבו אליהם, וזה באמת היה מכוון.

ישראל אייכלר: אבל לא היה מי שיבדוק את זה בבית-המשפט שם, וכך הם נפלו.

ישראל אייכלר: שנה שלמה של סבל, חודשים של בתי-חולים.

ישראל אייכלר: היינו צריכים להביא אותם מבלגיה לישראל, שני בעלי משפחות.

ישראל אייכלר: אף גורם ישראלי לא התייחס אליהם, פשוט כאילו הם לא קיימים.

ישראל אייכלר: כמה שניסיתי, וכבר דיברתי על זה פה בכנסת, לא יכולתי.

ישראל אייכלר: החוק הזה בא ממש משמים לעזור לאותם אנשים, שהם סובלים מאוד.

ישראל אייכלר: עד היום הזה הם עדיין הולכים על קביים.

ישראל אייכלר: אחד מהם צריך עוד לעבור ניתוחים, יש לו רסיסים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את כל אלה שהיו שותפים לדבר הזה, כי אילולא החוק הזה הוועדה, הוועדה של משרד הביטחון, הייתה יכולה להגיד: אין לנו נתונים.

ישראל אייכלר: הפלא ופלא, יותר מ-50 ישראלים הוכרו בחמש השנים האחרונות.

ישראל אייכלר: אילולא היושב-ראש חבר הכנסת אלאלוף, שהוסיף חמש שנים אחורה – כמעט רק אותם שני אברכים ועוד פיגוע שהיה במאלי, המשפחה הזאת, וזאת שנפגעה בטורקיה לאחרונה, ובברלין – לא היו מקבלים, וזה היה עוול שאין כדוגמתו.

ישראל אייכלר: לכן, הדבר זה עושה צדק.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את כל האנשים שעסקו בזה, אני רוצה לברך את חברי הכנסת שיתמכו בזה.

ישראל אייכלר: ואני מקווה בעתיד, שלא נדע, שלא יפלו ולא יעשו סימונים על בני-אדם לפי מאיפה הם באים כדי לאשר אותם או לא לאשר אותם כנפגעי פעולות איבה.

ישראל אייכלר: את הדקה שנותרה לי, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל לאו דווקא לעניין של החוק הזה אלא למצב שלנו בכלל.

ישראל אייכלר: פעולות האיבה הפכו בשנים האחרונות מבעיה ישראלית לבעיה כלל-עולמית, וזה סחב את כל העולם כולו.

ישראל אייכלר: מפה יצא התקדים הזה בכלל, שאנשים מוכנים להתאבד ולהיהרג בשביל להרוג.

ישראל אייכלר: מאז היפנים הקמיקזים במלחמת העולם השנייה לא היה כדבר הזה.

ישראל אייכלר: אדם רצה לחיות.

ישראל אייכלר: כל מחבל, כל מי שבא להילחם, רצה להסתתר ולברוח.

ישראל אייכלר: המתאבדים באוטובוסים פה בארץ, שהתחילו לפני עשר שנים, נתנו דוגמה רעה לכל המתאבדים בכל העולם כולו, וזה הפך למכה עולמית.

ישראל אייכלר: צריך להתפלל – אני לא רואה דרך אחרת מאשר תפילה – שירצו לחיות, כי מי שיש לו רצון חיים לא מסוגל להתאבד.

ישראל אייכלר: מי שיש לו מוסר גם לא מסוגל להרוג, אבל נניח אפילו אנשים שרוצים להרוג – הם לא רוצים להתאבד.

ישראל אייכלר: פה נוצר מצב חדש, ורק הקדוש-ברוך-הוא יכול לשחרר אותנו מזה: שאנשים ירצו לחיות.

ישראל אייכלר: כשאנשים ירצו לחיות הם לא יתאבדו וישאירו חיים גם לאחרים.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: לחוק לא הוגשו הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 34), התשע"ז–2017.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–2 – 38 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 38 בעד, אחד מתנגד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 34 נגד – אין נמנעים – אין חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 34), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 34 בעד – – –

ישראל אייכלר: – – – לא הספקתי להגיע.

יצחק וקנין: אני אוסיף את הקול שלך.

יצחק וקנין: חברת הכנסת שאשא ביטון בטעות לחצה על לחצן הנוכח ולא על בעד.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לפרוטוקול.

יצחק וקנין: אם כן, יש לנו 35 בעד.

יצחק וקנין: ישראל אייכלר לא הספיק, כי הוא ירד – למה לא הספקת?

יצחק וקנין: כבר היינו בקריאה – – –

קריאה: לא שמנו לב.

יצחק וקנין: לא שמתם לב, אוקיי.

יצחק וקנין: אז לפרוטוקול, אני מוסיף את הקולות של ישראל אייכלר ושל חבר הכנסת יעקב אשר.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: החוק עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חיים ילין מעוניין לברך – אחד מיוזמי החוק.

יצחק וקנין: חיים ילין, רשות הדיבור שלך.

חיים ילין: שוב תודה.

חיים ילין: בראש ובראשונה, זכיתי להכיר בחודשיים האחרונים משפחות שכולות מעוררות הערצה, שקמו לחיים מתוך שברי הכאב והאבל, והחוק הזה מוקדש קודם כול להן: לדליה אלקיים, שהלכה לעולמה בברלין, לליאן נאסר, זיכרונה לברכה, באיסטנבול, לשמואל בן הלל במאלי.

חיים ילין: הם מהישראלים שנהרגו בחו"ל ומעכשיו יוכרו על-ידי מדינת ישראל כנפגעי פעולות איבה.

חיים ילין: אני חייב להגיד לכם שכולנו הכרנו את המשפחות וראינו אותן בוועדה, ואני מאוד מקווה שהחוק הזה גם יתרום, גם יעזור להן, אבל שלא נזדקק בעתיד.

חיים ילין: כמו כן, אני מודה לכל חוליה בשרשרת, שסייעה לחקיקה החשובה בזמן כל כך דחוק: לענת מימון וענבר הרשקוביץ, שיושבות שם, אם אני רואה טוב – נכון?

חיים ילין: בלי משקפיים – מהייעוץ המשפטי, הן מדהימות, באמת, אין לי מילים, רק בזכותכן זה עבר; לנציגי משרד האוצר, המשפטים, הביטחון והביטוח הלאומי; לחבר הכנסת דוד ביטן, שהשאיר את הדרך פנויה, כך שנסיים את החקיקה בסוף המושב; לוועדת שרים לחקיקה; ליו"ר הכנסת יולי אדלשטיין, שבאופן אישי גם תרם וגם היה וגם דחף, מתוך היכרות משפחתית וחברית עם חלק מהנפגעים; ליו"ר ועדת הרווחה אלאלוף – אין עליך, באמת, אני אומר לך את זה: הרגישות שלך, שאתה מביא אתך לוועדה, הרגישות שאתה מביא לוועדה ישנה במעט מאוד מקומות.

חיים ילין: אבל זאת גם ועדה שצריכה את הרגישות הזאת, ואין בן-אדם יותר נעים ממך להיות חלק ממנה ולנהל את הוועדה; ליו"ר ועדת הכנסת קיש – הוא לא נמצא פה, אבל גם הוא בכל הפלונטרים האלה עזר – על הטיפול המהיר.

חיים ילין: ומעל לכול, אני חייב להודות לצוות היקר שלי שנמצא פה למעלה: לסתיו, דור וגילי, שכל מי שמחוקק יודע – הם עשו את העבודה.

חיים ילין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין, תודה לכל אלה שיזמו את החקיקה ושיתפו פעולה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: גם אתה רוצה לברך?

יצחק וקנין: בבקשה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסי יונה גם הוא מעוניין לברך.

יוסי יונה: זה יהיה קצר מאוד, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: בראש ובראשונה להקדיש את החוק הזה לכל המשפחות השכולות שאיבדו את יקיריהן בחו"ל, וכעת, בזכות החוק הזה, המדינה אכן מכירה בסבלן ותפצה אותן כפי שהיא מפצה נפגעי פעולות איבה בארץ; בוודאי לכל מי שהיה מעורב בקידומו של החוק: שר האוצר משה כחלון; יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה אלי אלאלוף – חברי, באמת, שמשעה שהחוק הזה הגיע לידיך, דאגת לכך שהוא יעבור במהירות שיא, ויכול מאוד להיות שעשית כאן איזשהו רקורד גינס בהעברתו של החוק, וכל הכבוד על המסירות ועל הטיפול המהיר והמואץ; לחברי יושב-ראש ועדת הכספים משה גפני, שחתום אתי על הצעת החוק – תודה על שיתוף הפעולה והסיוע; ותודה לעורכת-דין ענת מימון ולעורכת-דין נועה בן-שבת, היועצות המשפטיות של ועדת העבודה והרווחה, על הסיוע בניסוחו של החוק; לשי סומך ממשרד המשפטים שליווה את החוק; לעורך-דין ידידיה אורון, סגן בכיר ליועץ המשפטי למערכת הביטחון לתביעות ביטוח; למנהלת סיעת המחנה הציוני זהבה אילני ולצוות שלה, ליאת ודניאל; לצוות שלי: הדוברת שירן מאיר והיועצים שקד מנדי וגיא עציון, שעזרו לי רבות בקידומו של החוק הזה, וכן גם לצוות המתנדבים.

יוסי יונה: עשינו היום פעולה חשובה, אדוני היושב-ראש, ותודה, שוב, לכל אלה שהיו מעורבים בניסוחו וקידומו של החוק הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: [מס' כ/696, פ/3671; "דברי הכנסת, חוב' כ', עמ' 21401; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק זכות השגה על החלטה בעניין רישוי מקצועות בתחום הרפואה והבריאות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: גם את הצעת החוק הזאת יציג יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: היום הייתי מציע שתישאר על הדוכן כל הזמן.

אלי אלאלוף: לא אצביע?

אלי אלאלוף: לא, התחלקתי, יש לי ידידה נפלאה.

מירב בן ארי: יש לו עוזרת.

יצחק וקנין: עוזרת נאמנה.

אלי אלאלוף: הצעת חוק זכות השגה על החלטה בעניין רישוי מקצועות בתחום הרפואה והבריאות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב להתחיל בצורה בלתי פורמלית ולהגיד, לא כפי שכתוב לי בנאום, אדוני, שהרעיון הנפלא הוא של ידידי עודד פורר; הוא הציע, פעם ראשונה לעניות דעתי, למיטב ידיעתי, הצעה עוקפת ביורוקרטיה.

אלי אלאלוף: בדרך כלל מחפשים לעקוף מערכות גדולות, פה זה עוקף אדם אחד.

אלי אלאלוף: תשימו לב שמדובר רק במשרד אחד.

אלי אלאלוף: אם אתה מגיע ואתה אופטיקאי בהונולולו, אתה יכול להיות אופטיקאי בישראל.

אלי אלאלוף: ובדרך כלל אתה גם לא מפשל.

אלי אלאלוף: אם אתה מהנדס שבא מכל העולם, אתה יכול להיות מהנדס בארץ.

אלי אלאלוף: אם אתה בא עם מקצוע רפואי – אוי ואבוי לך, המערכת מחכה לך עם תרגילים בלתי נסבלים, פוגעים בעתיד של האנשים.

אלי אלאלוף: וככה אנחנו לא מאפשרים לתושבים חוזרים ולעולים חדשים להשתלב במדינה שלנו.

אלי אלאלוף: לכן הרעיון שלך, עודד, אני חייב להגיד – תרגיל מבריק, ובזכות החוק גם יהיה חוקי.

אלי אלאלוף: אני רוצה להציג את החוק של ידידי עודד ולהגיד שמביאים את החוק הזה על מנת לאפשר למי שביקש רישוי במקצועות הבריאות והרפואה להגיש השגה על החלטה שיכולה להתקבל במשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: כיום, לפי החוק, החלטות הנוגעות לרישוי של מקצועות רפואיים מתקבלות על-ידי המנהל הכללי של משרד הבריאות, ובפועל מתקבלות על-ידי ראש אגף הרישוי או על-ידי סגנו במשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: החלטות אלה הן הרות הגורל למבקשי האישור או הרישיון הזה, ואם תתקבל החלטה על-ידי העובדים האלה, המאוכזב יכול לגשת רק לבית-המשפט לעניינים מינהליים ולהגיש עתירה נגד ההחלטה.

אלי אלאלוף: הגישה הזאת, התהליך הזה, אתם מנחשים, הוא כבד, הוא ארוך, מאכזב, ולכן חלק גדול מהאנשים שמקבלים את התשובות השליליות, לא תמיד בהבנה, נאלצים לחזור אחורה ולעזוב את המדינה ואת האפשרות לפעול בה ולפתור חלק מהבעיות שיש לנו.

אלי אלאלוף: על מנת להקל את ההשגה, מוצע להקים ועדת השגה לענייני החלטות רישוי במקצועות הרפואה והבריאות – כפי שאמרתי, דבר שיפשט את התהליך ויוכל לתת מענה מהיר ויעיל לדורשים אותו.

אלי אלאלוף: על החלטת ועדת ההשגה, כאמור, מותר – אם לא מקבלים את ההחלטה של ועדת ההשגה – להגיע לבית-המשפט לעניינים מינהליים.

אלי אלאלוף: יושב-ראש ועדת ההשגה יהיה המנהל הכללי של משרד הבריאות או רופא או רופא שיניים – הכול לפי המקצועות הנדרשים, ואינו עובד באותה מחלקה שנתנה את התשובה השלילית.

אלי אלאלוף: בנוסף, בוועדת ההשגה יהיו חברים היועץ המשפטי של משרד הבריאות או נציגו, וכן נציג ציבור בתחום המקצועי שדנים בו בהשגה, וכן מוצע לקבוע כי חבר ועדת ההשגה לא יהיה מהתחום שממנו התקבלה התשובה השלילית.

אלי אלאלוף: אני שוב רוצה להודות לצוותים.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבוועדה שלנו, רק השבוע, בשלושה ימים האחרונים של המושב, הגיעו שישה חוקים וגם תקנון אחד.

אלי אלאלוף: וכל העבודה נעשתה בזכות צוות מדהים – בנוסף לשירותים שנתנו, כפי ששמעתם את שמותיהם, בחוקים נוספים – של ייעוץ משפטי אדיר, של ניהול ועדה בלתי רגיל.

אלי אלאלוף: ולכן, במיוחד ליעל סלנט, שהכינה את החוק הזה, אני רוצה להודות כחלק מצוות, כפי שאמרתי, אדיר.

אלי אלאלוף: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, והיא התקבלה פה-אחד בוועדה.

אלי אלאלוף: תודה לך, שוב, עודד, על החשיבה מחוץ לקופסה.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנצביע פה-אחד בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: חבר הכנסת פורר, אתה תרצה בסוף ההצבעה לברך?

עודד פורר: כן – – –

יצחק וקנין: לכן אני אאפשר לשרה לדבר עכשיו.

יצחק וקנין: גברתי השרה, שרת הקליטה סופה לנדבר, תברך ותאמר ברכות על החקיקה.

יצחק וקנין: אני חושב שזה נוגע באותם עולים שמגיעים מחו"ל שהיא קולטת פה.

יצחק וקנין: חשוב מאוד.

סופה לנדבר: עודד, אני רוצה להגיד לך תודה.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד תודה לכנסת ישראל ולשר הבריאות על ההסכמה.

סופה לנדבר: מגיעים לכאן אנשים, בעלי מקצוע מעולים, והם חולמים שוב לחזור לתנופה, לחזור להיות רופאים, ורופאי שיניים, ופארה-רפואיים, ולהיות במקצוע ולעבוד במקצוע.

סופה לנדבר: אני זוכרת שפעם אחת, לפני המון שנים, היה סרט באחד מערוצי הטלוויזיה, ושם, באחד החדרים של רופא, מנהל בית-חולים, הייתה מנקה, והוא שם לב שהיא מנקה עם אינטליגנציה גבוהה.

סופה לנדבר: הוא שאל אותה: מה עשית בחיים לפני שעלית למדינת ישראל?

סופה לנדבר: והיא אמרה: אני הייתי מנהלת בית-חולים, רופאה במקצועי.

סופה לנדבר: הוא פתח עיניים, אז היא אמרה: אני ניהלתי בית-חולים, ובית-החולים היה פי-כמה יותר גדול מבית-החולים שלך.

סופה לנדבר: אז הוא שאל: איך את מנקה?

סופה לנדבר: היא אמרה: לא מסוגלת לעבור מבחנים ואין אפשרות להגיש ערר.

סופה לנדבר: הוא עזר לה, ובסוף הסרט היא לובשת חלוק של רופאה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: היא הייתה רופאה מצוינת, טובה ביותר.

סופה לנדבר: ועודד, לפני שהוא הגיע לכנסת ישראל והפך להיות חבר כנסת מוצלח מאוד – –

יצחק וקנין: הוא היה מנכ"ל, מנכ"ל המשרד.

סופה לנדבר: – – הוא היה מנכ"ל משרד העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: לא אחת נתקלנו בבעיות דומות, והחוק הזה יעזור לאנשים האלה להצליח.

סופה לנדבר: אני מקרב לב אומרת לך תודה והצלחה, והצלחה לאנשים האלה, שהחוק הזה יעזור וידאג להם.

סופה לנדבר: תודה רבה לך, עודד פורר.

יצחק וקנין: תודה, גברתי שרת הקליטה, השרה סופה לנדבר.

יצחק וקנין: אנחנו, חברי הכנסת, עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק זכות השגה על החלטה בעניין רישוי מקצועות בתחום הרפואה והבריאות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017.

יצחק וקנין: קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–5 – 40 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

יצחק וקנין: 40 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 41 נגד – אין נמנעים – אין חוק זכות השגה על החלטה בעניין רישוי מקצועות בתחום הרפואה והבריאות (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 41 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה תעלה לדוכן הנואמים.

יצחק וקנין: אתה יוזם?

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי וגם לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהיו שותפים, הייתה להם הצעה דומה, גם לכם אני אאפשר לברך, ודאי.

יצחק וקנין: אני חושב שהצעת החוק שלך היא באמת עם הרבה חשיבה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני כן רוצה לציין – הוא לא נמצא פה – אני חושב שחשוב לציין את שר הבריאות הנוכחי, את הרב השר ליצמן, שבלעדיו לא היה אפשר לקדם את הצעת החקיקה הזאת.

עודד פורר: הוא תמך בה, לא פעם גם בניגוד לעמדת פקידי משרדו, כי הוא הבין את המשמעות והחשיבות שלה.

עודד פורר: אני חושב שיש מקום להודות לו על כך.

עודד פורר: הוא עשה את זה, אפשר להגיד, אפילו באומץ.

עודד פורר: כמובן, שרת הקליטה, שהובילה אתי תהליכים דומים כשהייתי המנכ"ל שלה – אנחנו משלימים את התהליכים האלה עכשיו בהליכי חקיקה, איפה שהרשות המינהלית לא עשתה את מה שהיא עשתה.

עודד פורר: אני רוצה להודות לך תודה מיוחדת, אדוני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלאלוף, שאולי לעת הזאת הזדמנת להיות יושב-ראש ועדה, כי אני חושב – – –

יצחק וקנין: הרבה כבוד אתה מוסיף לבית הזה, רבי אליהו.

עודד פורר: איך שאתה ניהלת את הדיונים בעניין הזה – ולכאורה זה נראה נושא פשוט, אבל הדיונים מול הרשות המבצעת פה היו לא פשוטים – גם ביכולת לקבל את ההחלטה, גם לעשות את זה בנועם, וגם שנרתמת אתי להתעקשות שיהיה נציג ציבור בוועדת ההשגה הזאת, שהיא תהיה שקופה, שהציבור ידע מה קורה שם ולא יהיו שם טעויות.

עודד פורר: אני כמובן מודה לסיעת ישראל ביתנו ולחברי לסיעה, ששמו את הנושא על סדר-היום, לצוות שלי – למרק, לאירינה, לעדי.

עודד פורר: אני רוצה להודות לצוות הוועדה שלך, ובעיקר ליועצת המשפטית שליוותה את התהליך, עו"ד יעל סלנט, גם על המסירות ועל החשיבות שהיא ראתה בעניין הזה ועל שהיא נרתמה, עם כל הבעיות שהיו.

עודד פורר: חשוב להודות יותר מכול, גם במובן הזה, לארגוני העולים ולעולים עצמם, שהבעיות שלהם הן שדחפו אותנו לעשות את השינוי הזה, כדי לתת לאותם עולים חדשים הזדמנות נוספת.

עודד פורר: ואני רוצה להודות גם לפורום "קהלת", שגם הוא ליווה את הליך החקיקה לכל אורכו ותרם את חלקו, גם בניסוחים וגם ברעיונות טובים לאורך הדרך.

עודד פורר: תודה רבה, ושיהיה בהצלחה לעולים.

עודד פורר: אני מאחל להם שהם לא יזדקקו לוועדת ההשגה הזאת ויקבלו את הרישיון בדרך המלך.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי, גם הוא לברך.

מירב בן ארי: אחמד טיבי מברך את עודד פורר.

מירב בן ארי: צריך להקשיב לזה.

יצחק וקנין: לאחמד טיבי יש הצעה זהה או דומה לה, פחות או יותר.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: אבל בלי שום קשר, אני חושב שאם הצעה היא פרקטית ובאמת היא חיובית – דרך אגב, היא לא מסייעת, אני חושב, רק לעולים החדשים – – –

עודד פורר: לכל אזרחי ישראל.

יצחק וקנין: גם לאזרחים ממגזר המיעוטים, שלדעתי נופלים בין הכיסאות.

אחמד טיבי: שכחת.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הוועדה, זו הצעת החוק הרביעית שלי בסדרת הצעות חוק על מקצועות הרפואה.

אחמד טיבי: היו לי שלושה חוקים קודמים.

אחמד טיבי: החוק הזה, באחד מסעיפיו, מסתמך – – –

יצחק וקנין: אני שכחתי לומר: ד"ר אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: החוק הזה, באחד מסעיפיו, מתייחס להצעת החוק שלי להסדרת מקצועות רפואה מ-2008.

אחמד טיבי: אבל הנושא של משרד הבריאות, שאליו התייחס חבר הכנסת עודד פורר, מה שקרוי הרשות המינהלית – מדברים על מחלקה אחת, המחלקה לרישוי מקצועות רפואיים.

אחמד טיבי: ואנשים שפנו למחלקה הזאת, בוגרים בעיקר, במקצוע הרפואה, במקצוע רפואת שיניים, רוקחות, מקצועות פארה-רפואיים – פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק וכו' – יודעים שעדיף לטפס על הר האוורסט, לנסות פעם, אחר כך פעמיים, והסיכוי להצליח בטיפוס לפסגת הר האוורסט טוב יותר מאשר לשכנע את המחלקה הזאת שהגשת את כל המסמכים הנדרשים או שאתה עומד בדרישות.

אחמד טיבי: כי מהתלונות שאנחנו מקבלים, ואין כמעט נושא יותר –פונים אלינו בוגרים שהשקיעו את השנים היפות ביותר שלהם בלימודי רפואה, או רפואת שיניים, או רוקחות, או מקצועות פארה-רפואיים – ואז הם בטוחים שהם עשו את הכול, מגיעים למחלקת לרישוי מקצועות רפואיים, ואז הוא מתחיל להגיד להם, או הפקידות: לא קיבלנו את הפנייה שלכם.

אחמד טיבי: לא קיבלנו, לא הגיע.

אחמד טיבי: יא עמי, מען רשום, מכתב רשום, דואר רשום.

אחמד טיבי: לא הגיע.

אחמד טיבי: תשלח עוד פעם, או תבוא בעצמך לשם.

אחמד טיבי: אנשים, אני אומר לך, אנשים, רופאים מגיעים בעצמם, שמים את החומרים בכניסה למשרד הבריאות באיזו תיבה מיוחדת אחרי שכבר שלחו בדואר.

אחמד טיבי: אחר כך עובר זמן, ואז אומרים לו: תביא אישור על כמה שעות במקצוע x, ומתי נבחנת בבחינה y.

אחמד טיבי: מסע עינויים עוברים הבוגרים.

אחמד טיבי: מדובר באנשים מיוחדים שהשקיעו מאמץ.

אחמד טיבי: זה מתסכל, זה מוריד את שמחת ההישג של הבוגר, את העובדה שהוא קיבל תעודה, שהוא הצליח בבחינות.

אחמד טיבי: הוא מאבד את שמחת החיים, הוא והמשפחה שלו, והוא מרגיש שהוא מושפל, מרגיש שהוא מקופח.

אחמד טיבי: ואז מתברר שאין לו זכות ערר, כי הוא צריך ללכת לבית-משפט.

אחמד טיבי: ולכן, חבר הכנסת פורר, אדוני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלאלוף, החוק הזה – ואני מודה שניסיתי כבר כמה קדנציות להעביר אותו כדי לעקוף את המחלקה ההיא והאיש ההוא; ניסיתי כמה פעמים.

אחמד טיבי: למה ניסיתי?

אחמד טיבי: כי הבוגרים הערבים סובלים.

אחמד טיבי: ואז מתברר שחבר הכנסת עודד פורר נתקל בקבוצה אחרת שסובלת, קוראים לה עולים חדשים.

אחמד טיבי: ומתברר שחבר הכנסת פורר הוא בקואליציה גם.

יצחק וקנין: ידידי, אתה יודע שמברכים זה שתי דקות.

יצחק וקנין: אני נתתי לך כבר חמש דקות.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אדוני, ערבים שש דקות, ועולים חדשים זה שלוש דקות, זה תשע.

יצחק וקנין: אני לא רוצה שתגיד שאני מקפח אותך, אבל כבר מעל חמש דקות.

איתן כבל: הוא לא יודע שהחוק עבר.

אחמד טיבי: אוקיי.

יצחק וקנין: אנחנו נסיים ב-02:00.

אחמד טיבי: ולכן, הסבל – אתה רואה, חבר הכנסת, אדוני היושב-ראש, אתה רואה, לתאר את הסבל זה – –

יצחק וקנין: אדוני, נא לסיים.

אחמד טיבי: – – חמש דקות.

מירב בן ארי: ברכות לפורר.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני – – –

עודד פורר: – – – את הברכות.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני, פתאום, פתאום אנחנו – –

עודד פורר: לקח לו חמש דקות לברך.

יצחק וקנין: הוא לא יכול לברך מלא, מה שנקרא.

אחמד טיבי: – – מצאנו נקודת מפגש מעניינת, שבה חבר הכנסת עודד פורר, שהוא בקואליציה, מגן על העולים החדשים – –

מירב בן ארי: וגם על הערבים.

יצחק וקנין: אתה אומר שיש לכם מזל שיש עולים חדשים.

אחמד טיבי: – – והצעת החוק שלי, שהוצמדה, במטרה להגן על הרופאים שפונים אלינו, הבוגרים וכו', הערבים – – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: כולם נהנים מההצעה, וחבר הכנסת אלאלוף עשה עבודה מצוינת, אנושית, אמפתית, מקצועית, כדי להעביר את החוק – –

יצחק וקנין: תודה.

אחמד טיבי: – – ולהדוף כל ניסיון לעכב את החוק.

אחמד טיבי: ולכן, אני מרגיש גאווה שהחוק הזה עבר.

אחמד טיבי: הוא מקל, הוא משפר את ההרגשה של אנשים שיש להם לאן לפנות, וערכאה שיכולה לשנות החלטה שרירותית.

אחמד טיבי: ואני רוצה להודות, אדוני, גם אני אודה לצוות העוזרים שלי, עורכי-הדין אחמד מהנא ואחמד דראוושה – בעיקר דראוושה, שהתעקש לאחרונה והצליח בעניין המיזוג וההצמדה, ולחברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, גם הוא עורך-דין.

אחמד טיבי: כולם עורכי-דין.

יצחק וקנין: שהוא יעלה תכף, שהוא יעלה תכף.

אחמד טיבי: כן, כן.

יצחק וקנין: אדוני, אני מבקש.

יצחק וקנין: אחמד.

מירב בן ארי: אתה לוקח את זמנו.

אחמד טיבי: ומשפט אחרון – בערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: ברצוני – זו בשורה שאנו מביאים לבוגרים בתחום הרפואה והבריאות – רפואת שיניים, רוקחות, מקצועות הרפואה התומכים – שסבלו מהחלטות הדוקטור שנון והאגף לרישוי מקצועות רפואיים.

אחמד טיבי: החוק הזה הוא החוק הרביעי בסדרת חוקים שהנחתי בנושא זה, שמטרתם לתת לכם הזדמנות לערער על ההחלטות המקפחות של האגף הזה.

אחמד טיבי: נמשיך לעקוב אחר הנושא הזה לשירותכם.

אחמד טיבי: זה מה שהיה.

אחמד טיבי: תודה לעוזרים אחמד דראוושה, אחמד מהנא ולחבר הכנסת אוסאמה סעדי ולרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: )

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אני אקפיד, שתי דקות לכל מי שמברך.

יצחק וקנין: כנראה זה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני לא לוקח לך זמן, אבל אנא.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, באמת מדובר בחוק חשוב מאוד, ואני מקווה, כולי תקווה שזה יעזור למאות סטודנטים לרפואה, לרפואת שיניים, רוקחים ופארה-רפואיים, שנגרם להם עוול קשה, במיוחד הסטודנטים לרפואה שלמדו בארמניה.

אוסאמה סעדי: כ-200 סטודנטים סיימו את לימודי הרפואה שלהם, ורפואת שיניים, ועדיין מחכים שנה ושנתיים לקבלת זכאות; סטודנטים שלומדים בגיאורגיה היו צריכים, אדוני היושב-ראש, לשכור עורך-דין, לשלם לו שכר טרחה ולפנות לבית-משפט, ואז בית-משפט קיבל את עתירתם וחייב את משרד הבריאות בהוצאות משפט של 15,000 ש"ח.

אוסאמה סעדי: הגיע הזמן שבאמת בנושא הזה לא פקיד אחד, עם כל הכבוד לו, יחליט בגורלות של סטודנטים לרפואה ורפואת שיניים, ושתהיה ועדה, ועדת השגות, שכל מי שנגרם לו עוול יוכל לפנות בהשגה והוועדה הזאת תקבל החלטות.

אוסאמה סעדי: אני מאוד מאוד מודה, כמובן לחברי ד"ר אחמד טיבי, שהוא כבר יזם את זה בקדנציה הקודמת; לחברי עודד פורר, שגם עבדנו ביחד על הצעת החוק הזאת; כמובן, ליו"ר ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת אלי אלאלוף; וכמובן לשר הבריאות.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יצחק וקנין: [מס' כ/689, פ/3545; "דברי הכנסת", חוב' י"ז, עמ' 20814 ועמ' 20817; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק הזכות לעבודה בישיבה (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת מירב בן ארי.

מיכל רוזין: הזכות לעבוד בישיבה – – –

יצחק וקנין: וזה בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: ודאי, ודאי, זה הזכות – לא בישיבה שלומדים תורה.

יצחק וקנין: הבנתי אותך, מיכל.

חיים ילין: תגידי לה שהיא יושבת, אבל בפנים.

יצחק וקנין: בישיבה.

יצחק וקנין: לעבוד בישיבה.

מירב בן ארי: הזכות לעבוד תמיד בישיבה.

יצחק וקנין: כן.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה – – –

יצחק וקנין: אין לנו התנגדות שאתם תצטרפו ללימוד בישיבה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: כנסת נכבדה, אני אתחיל מהמקום הפורמלי, ואחרי זה אני אגיד משהו לא פורמלי.

מירב בן ארי: אז, יוליה, תקשיבי.

מירב בן ארי: אני מתכבדת להביא בפניכם, בפני הכנסת, לקריאה שנייה ושלישית, את הצעת החוק הזכות לעבודה בישיבה (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, שרבים מהיושבים כאן חתומים עליה, וגם חבר כנסת אלי אלאלוף, ואני ביניהם.

מירב בן ארי: אך הרוח החיה שהביאה לחקיקתו היא חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

איתן כבל: והצמדה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: הצעת החוק – – –

איציק שמולי: הייתה עוד איזו רוח.

איציק שמולי: הייתה איזו רוח.

מירב בן ארי: נכון, והצמדה של חבר הכנסת איתן כבל, זה לא כתוב אבל זכרתי את זה, כי הייתי שם.

איציק שמולי: סליחה, הייתה עוד איזו רוח קטנה בחדר.

מירב בן ארי: גם רוח – יש פה הרבה רוחות.

איציק שמולי: רוח קודש – – –

מירב בן ארי: גם חבר הכנסת איציק שמולי.

מירב בן ארי: זה חשוב לו, זה חשוב לו.

מירב בן ארי: הצעת החוק מרחיבה את חוק הזכות לעבודה בישיבה לחוק מסגרת להבטחת תנאים פיזיים הולמים.

מירב בן ארי: החוק עוסק במאבטחים שעבודתם בחוץ וקבועה, בחשיפה לגשם ולשמש, לקור ולחום, חשיפה שניתן למנוע באמצעים פשוטים שנדרש לנקוט לפי הצעת החוק.

מירב בן ארי: האמצעים הם הצבת השומר בעמדה, במקום מקורה או מוצל המספק הגנה מגשם ומשמש.

מירב בן ארי: מלבד עמדה, מחויב המעסיק לאפשר לעובד לשהות בה, בלי לפגוע בדרישות האבטחה, ולהעמיד לרשותו אמצעי חימום וקירור מתאימים.

מירב בן ארי: בנוסף, מחויב – אוסאמה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מירב בן ארי: חבל שהוא לא מקשיב, איך הוא ידע?

מירב בן ארי: בנוסף, מחויב המעסיק, חשוב שתדע, לאפשר למאבטח גישה לנקודת חשמל ולמים ומקום להנחת חפציו.

מירב בן ארי: כאשר מדובר במאבטח שהוא עובד של קבלן או קבלן שירות שמועסק אצל מעסיק בפועל או אצל מזמין, החובה להציב עמדה, להעמיד אמצעי חימום ולאפשר גישה לחשמל, למים, למקום לחפצים שלו, מוטלת על מזמין השירות או המעסיק בפועל.

מירב בן ארי: יחד עם זאת, הקבלן, שהוא המעסיק הישיר, לא מתפרק כליל מחובותיו: הוא מחויב להימנע מהצבת מאבטח במקום שבו אין עמדה או שלא הועמדו בו אמצעי חימום.

מירב בן ארי: מחובות אלה פטור מי שמעסיק מאבטח שלא למטרת עסק, משלח יד או שירות ציבורי.

מירב בן ארי: כמו כן, אם כל תפקידו של המאבטח הוא סיור, תחול לגביו רק החובה לאפשר לו גישה לנקודת חשמל ולמים, ולהקצות מקום לחפציו.

מירב בן ארי: אם המאבטח מוצב במקום רק לשם אבטחה של פעילות ארעית, תחול לגביו רק החובה להעמיד לרשותו עמדה.

מירב בן ארי: חובת המעסיק, המעסיק בפועל או מזמין השירות, לפי העניין, להעמיד עמדה יכולה להיאכף גם באמצעות עיצום כספי.

מירב בן ארי: הפרתן של שאר החובות יכולה להצמיח תביעה אזרחית, שיכולה גם לזכות בפיצויים, לדוגמה.

מירב בן ארי: למאבטחים שאינם מאורגנים בארגון עובדים יש גם אפשרות לתביעה ייצוגית בשל ההפרה כאמור.

מירב בן ארי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קוראת לכם לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד כמה דברים לא פורמליים: קודם כול – להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת אלי אלאלוף, שעשה כאן עבודה נהדרת.

מירב בן ארי: הייתי ברוב הדיונים לצדו, ואני חושבת שלולא הדחיפה שלך – ובכלל, להיות בוועדה אתך זאת פשוט זכות, לראות איך אתה דואג לכל אותם אנשים מוחלשים במדינה.

מירב בן ארי: ואתה יודע, אלה דברים כל כך ברורים, אבל אם אתה לא היית שם, דוחף את חברי הכנסת, באמת זה לא היה עובד, לכן גם ביקשתי ממנו שתהיה לי הזדמנות להודות לו.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

מירב בן ארי: יוליה, את שומעת?

מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו לך וגם לצוות שלך, כי חשוב לומר שהצוות שלך הסתובב, ושמענו אותו הולך למקומות, רואה בעיניו.

מירב בן ארי: צוות היועצים הפרלמנטריים, שלפעמים אנחנו לא מודים להם, אבל שמעתי על העבודה שהם עשו עבורך, כמובן בשליחותך – אז היה לי חשוב לומר גם להם תודה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לך בשם מאות מאבטחים, שדברים כל כך פשוטים כמו חשמל, כמו מים, כמו מקום להניח את הדברים שלהם כשהם באים לעבודה לא היו להם, וזה יהיה, הרבה בזכותך.

מירב בן ארי: ואני רוצה לומר משהו כאן למעסיקים: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי או איציק שמולי או איתן כבל או כל מי שחתום על החוק הזה, וכמובן יושב-ראש הוועדה, לא יוכלו להיות בכל בודקה, לא יוכלו להיות בכל מקום ולבדוק אם נתתם את התנאים הבסיסיים.

מירב בן ארי: אנחנו באמת מצפים מכם, המעסיקים, שתדאגו להם – תדאגו להם כי אלה האנשים שעומדים בחזית בשביל כולנו ובשביל הביטחון של כולנו.

מירב בן ארי: ואני רוצה להגיד תודה לצוות הוועדה הנפלא, לנועה ולמירי, ובכלל לכל הצוות המקצועי אבל גם אנושי שנמצא בוועדה הזאת.

מירב בן ארי: אני מודה לכן, אתן יושבות שם בצד, אבל הכול באמת בזכות העבודה שלכן.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שתמכו והיו בדיונים בוועדה, וכמובן, לקרוא לכולכם להצביע בעד.

מירב בן ארי: אלה תנאים בסיסיים, פשוטים ביותר, שחשוב שכולנו בכנסת נתמוך בהם.

מירב בן ארי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יצחק וקנין: חברת הכנסת – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: את רוצה בסוף.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הזכות לעבודה בישיבה (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: רבותי, משהו במסך לא מסתדר.

יצחק וקנין: טוב, אני מנסה שוב.

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–12 – 47 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–12 נתקבלו.

יצחק וקנין: 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 45 נגד – אין נמנעים – אין חוק הזכות לעבודה בישיבה (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 45 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי מבקשת לברך.

יצחק וקנין: היא יוזמת החוק.

יצחק וקנין: רשות הדיבור שלך.

איילת נחמיאס ורבין: יוליה, כל הכבוד, יישר כוח.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: כבוד היושב-ראש, שרים, חברי חברי הכנסת, חברים, זה חוק היסטורי, אני לא מגזימה.

יוליה מלינובסקי: זה באמת היסטורי ומהפכני ואנחנו דאגנו פה ועשינו משהו ליותר מ-80,000 בני-אדם, פשוטו כמשמעותו.

יוליה מלינובסקי: בענף השמירה במדינת ישראל עובדים יותר מ-80,000 בני-אדם.

יוליה מלינובסקי: הם עבדו ועובדים בתת-תנאים.

יוליה מלינובסקי: משום מה, מעסיקים לא חשבו לנכון לדאוג להם, ליצור תנאים, לשמור על כבוד האדם העובד, והחוק הזה מסדיר את הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: מירב כבר הגדירה ודיברה בהרחבה: זה גם הגנה בפני שמש, גשם, דבר אלמנטרי – גישה לחשמל, מים, מקום לחפצים הפרטיים, כאילו שזה לא ברור מאליו.

יוליה מלינובסקי: לצערי לא.

יוליה מלינובסקי: אנחנו הצלחנו להעביר את החוק הזה במושב החורף.

יוליה מלינובסקי: האמת, במונחי הכנסת זו מהירות שיא, וזה קרה בהתגייסות של הרבה הרבה אנשים טובים שעזרו בקידום החוק.

יוליה מלינובסקי: כמובן, אני רוצה להסביר על מה אנחנו מדברים: פנה אלי תושב מודיעין דרך הפייסבוק וכתב שביום מאוד סוער וקר הוא הגיע לקניון במודיעין לעשות קניות וראה שם שומר בפינה, בגשם ובקור ובתת-תנאים.

יוליה מלינובסקי: שלחתי מכתב לקבוצת עזריאלי – את בטח מכירה אותם, איילת, כי את באה מהתחום – שלחתי מכתב ל"קבוצת עזריאלי" וביקשתי מהם לבדוק באיזה תנאים עובדים המאבטחים שלהם, שהם עובדי קבלן אבל עובדים בקניונים שלהם.

יוליה מלינובסקי: אז מה התשובה שקיבלתי מעורך-הדין שמייצג את "קבוצת עזריאלי" – ברכות, "קבוצת עזריאלי" – שמזג האוויר בארץ נאה מאוד, אז אין צורך בתנאים האלה.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: אז אני רוצה להיפגש עם אותו עורך-דין בחורף, שהיה פה מאוד קר, או בקיץ כ-40 מעלות פלוס בחוץ, לא במשרד ממוזג, ושיספר לנו על מזג האוויר, שהוא מאוד נהנה במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אז בגלל זה החוק הזה נולד.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד שמחה שקידמנו אותו, שהצבענו.

יוליה מלינובסקי: הוא ייכנס לתוקף בתחילת ספטמבר.

יוליה מלינובסקי: יש הכנה של חצי שנה.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד, אני בטוחה שיתארגנו ובתוך חצי שנה אנחנו נראה ברחבי הארץ שהמאבטחים שלנו כבר עובדים בתנאים יותר טובים.

יוליה מלינובסקי: ואם לא – יש סנקציות.

יוליה מלינובסקי: מי שלא מבין, יבין ברע, דרך בתי-משפט, דרך אכיפה מינהלית, דרך הקנסות וכל טוב שבעניין.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אני בקטע של הברכות: כמובן, אני חייבת לברך ולהודות לצוות שלי.

יוליה מלינובסקי: כפי שמירב אמרה, היועצים הפרלמנטריים שלנו, לא רואים אותם, אבל הם פשוט הכוח שנותן לנו אפשרות לעבוד.

יוליה מלינובסקי: הם דוחפים אותנו, הם עוזרים לנו.

יוליה מלינובסקי: בלי הצוות שלי, בלי אביב, בלי טטיאנה ובלי אריה, זה לא היה קורה.

יוליה מלינובסקי: כמובן, לצוות של המפלגה – יו"ר מפלגת ישראל ביתנו אביגדור ליברמן, שבשלב מאוד קריטי שם, עם האוצר, עזר מאוד בלחץ פיזי מתון על שר האוצר, אבל זה עבד; כמובן, למנהל הסיעה שלנו, רומן, שהוא עם יד על הדופק, וכל הזמן קיבלנו עזרה ותמיכה; כמובן, ליו"ר הקואליציה דוד ביטן, שמאוד עזר לי להעביר את החוק הזה בקריאה ראשונה ביום שלישי, בהסכמה עם האופוזיציה, ולמרב מיכאלי שגם היא הסכימה לכך, הייתה פה התגייסות מדהימה של כל הגורמים; השר יריב לוין, שבהתחלה אמר: מה את רוצה?

יוליה מלינובסקי: שכל מדינת ישראל תהיה בודקה אחת?

יוליה מלינובסקי: אמרתי: לא, אבל בוא נדאג לעובדים, וגם שכנעתי אותו שזו לא הכוונה ואנחנו לא רוצים לפגוע במעסיקים – אנחנו רוצים לדאוג לעובדים; השר חיים כץ עם הצוות שלו, היועץ לענייני חקיקה מיכאל – – –

טלי פלוסקוב: אני רק מבקשת קצת להזדרז.

טלי פלוסקוב: הברכה צריכה להיות שתי דקות.

טלי פלוסקוב: את כבר עשר דקות מדברת.

יוליה מלינובסקי: כן, אני כבר מסיימת.

יוליה מלינובסקי: דקלה, היועצת המשפטית, השרה איילת שקד עם גיל, היועץ לענייני כנסת, ואיה, היועצת המשפטית של המשרד; שר האוצר משה כחלון ונדב – נדב, שלום לך – שמהמילה "מאבטחים" הוא כבר הרגיש לא טוב.

איתן כבל: יוליה, החוק עבר כבר.

יוליה מלינובסקי: זהו, כבר שאלו אותי – – –

טלי פלוסקוב: יוליה, אני באמת מבקשת.

טלי פלוסקוב: את עברת כבר פי-חמישה את הזמן.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שגם אתה רוצה לברך, אז משפט סיכום.

יוליה מלינובסקי: כבר שאלו אותי, איתן, מה יהיה הענף הבא, אז אני חושבת על זה.

יוליה מלינובסקי: לצוות ועדת הרווחה, וכמובן חבר הכנסת אלי אלאלוף, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: נועה בן-שבת, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן, שהיה מגיע לדיונים, שזה לא ברור מאליו, ומקפיד לשבת – – –

איתן כבל: מעניין למה.

יוליה מלינובסקי: זו כבר שאלה אחרת.

איתן כבל: תודה.

יוליה מלינובסקי: והיועץ שלו, רועי יעקובי.

יוליה מלינובסקי: וכמובן, כל המאבטחים ששלחו לנו מכתבים ותמונות ותמכו ועזרו ודחפו אותי לפעול ולהניע את העניין הזה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

טלי פלוסקוב: כמובן, ברכות.

טלי פלוסקוב: ויש לנו עוד בקשה לברך, מחבר הכנסת איתן כבל, כהצעה שהוצמדה להצעה העיקרית – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני מקווה שאתה תעשה את זה קצת יותר קצר.

איתן כבל: אני אעשה את זה מהר, כי אני יודע שהחוק עבר כבר.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, רשמת פרלמנטרית, שרה נכבדה, חברותי וחברי, אני באמת רוצה להודות לך מעומק הלב.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, יוליה, שבזכותך העברתי את הצעת החוק הזאת, כי במקור, אני רוצה שתדעו, הצעת החוק במקור הייתה שלי.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, הנחתי הצעת חוק שעמלתי עליה תקופה ארוכה.

איתן כבל: הממשלה שמה לי אותה בבוידעם, ובאמת, ישבתי עם מנכ"ל הכלכלה ועם כל העולם, עד שיוליה המלאך הגיעה.

איתן כבל: בזכותך – אני אומר את זה, באמת, אני אומר את זה, בזכותך.

איתן כבל: זה אומנם לא מקובל, בדרך כלל אני נוהג להעביר כאן הרבה מאוד חוקים, ודווקא בעניין הזה נזקקתי לסיוע שלך, כי אין לי ספק – – –

יוליה מלינובסקי: לכבוד הוא לי.

איתן כבל: אני אומר, לכבוד הוא לי.

איתן כבל: את ח"כית מדהימה, את עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

איתן כבל: זה באמת אחד החוקים החשובים שעברו בזמן האחרון.

איתן כבל: שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת איתן כבל.

טלי פלוסקוב: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת הסכם בין משרד הסחר של הרפובליקה העממית של סין ומשרד הפנים של מדינת ישראל בדבר גיוס עובדים סינים להעסקה זמנית בענפים ספציפיים במדינת ישראל.

נאזם בדר: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: [מס' כ/688; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 20943; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: תציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברת הכנסת מירב בן ארי – בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מירב בן ארי: אני בוחרת הצעות חוק שהן רלוונטיות אלי, אוקיי?

מירב בן ארי: ואני גם עוזרת לחבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש הוועדה, קצת להקל עליו היום.

מירב בן ארי: אז גברתי השרה, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017.

מירב בן ארי: הצעת חוק זו, מקורה בהצעת חוק פרטית שהגישו חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב.

מירב בן ארי: אני רואה רק אותך, יעקב, נכון?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: חוק עבודת נשים קובע שעובדת במשרה מלאה זכאית להיעדר שעה אחת ביום מעבודתה, במהלך ארבעת החודשים הראשונים שלאחר תום חופשת הלידה.

מירב בן ארי: שעה זו נקראת "שעת הורות", ובעבר נקראה "שעת הנקה".

מירב בן ארי: החוק אינו מגדיר מהי משרה מלאה לעניין זה, ובתי-המשפט פירשו את המונח האמור כמשרה מלאה לפי הנהוג במקום עבודתה של העובדת.

מירב בן ארי: כדי ליצור בהירות, מוצע לקבוע במפורש כי משרה מלאה לעניין הזכות לשעת היעדרות תהיה כנהוג במקום העבודה של העובדת.

מירב בן ארי: בנוסף, התברר כי ישנן נשים שעובדות שמונה שעות ביום, חמישה ימים בשבוע, והן אינן זכאיות לשעת הורות.

מירב בן ארי: לפיכך, מוצע לקבוע במפורש כי מי שעובדת בהיקף משרה של 174 שעות בחודש תהיה זכאית לשעת הורות.

מירב בן ארי: הוראה זו תחול גם לגבי אבות שזכאים לשעת הורות בהתאם לתנאים הקבועים בחוק.

מירב בן ארי: יובהר כי הגדרה זו של משרה מלאה לא תחול לעניין דברי חקיקה אחרים שבם מוזכר מונח זה.

מירב בן ארי: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

מירב בן ארי: גם פה, תרשו לי להודות שוב ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית ענת מימון על העבודה החשובה הזו.

מירב בן ארי: עוד מהלך חשוב מאוד לטובת נשים, שאומנם סיימו את חופשת הלידה, אבל עדיין מגיעה להן שעת ההורות, שזו שעת ההנקה.

מירב בן ארי: בקרוב אצלי, בעזרת השם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

טלי פלוסקוב: באמת בקרוב אצלך.

טלי פלוסקוב: כאמור, לא הוגשו הסתייגויות, אך יש – אתה מוותר, חבר הכנסת?

טלי פלוסקוב: אתה רוצה לברך אחר כך.

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: אם כן, רבותי, אנחנו נעבור להצבעה, ונצביע כעת על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–2 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

טלי פלוסקוב: בעד – 39 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017, עברה בקריאה שנייה, וכעת נצביע על אותה הצעת חוק בקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: מי בעד? מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017, נתקבל.

טלי פלוסקוב: בעד – 38 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56), התשע"ז–2017, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יעקב אשר, כיוזם החוק, מבקש לברך, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אבל כמובן, אני מאוד מבקשת לעמוד בזמנים.

טלי פלוסקוב: לברכה בדרך כלל נותנים שתי דקות, אז אני מקווה שזה יספיק לך להגיד תודות לכל האנשים שמגיעה להם תודה על ההצעה הזאת.

נתחיל עם תודה ליושבת-ראש על התזכורת.

גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה על ההצבעה על חוק שהוא עוד נדבך אחד כדי לעודד נשים שיוכלו לעבוד בראש יותר שקט, ובתקופה, שמי שמכיר את זה – אני בתור מעביד כראש עיר, היו לי הרבה מאוד נשים בחופשות לידה, בבני-ברק, אתם מתארים לעצמכם.

אנחנו יודעים על ההתלבטות הגדולה לגבי חזרה לעבודה וההתלבטות הגדולה לגבי עוד שעה עם הילד ביום, וכמה היא יכולה לתרום לעתידו של הילד, כמה היא יכולה לתרום לקשר בין האם, או האב במקרה הזה, לילד.

ולכן זו עוד הצעה חשובה, עוד נדבך חשוב.

אני רוצה להודות לחבר הכנסת חיים כץ, שר הרווחה, אשר תמך בדבר הזה והעביר את זה בוועדת שרים.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי הכנסת מהרשימה המשותפת.

טלי פלוסקוב: בכל אופן, הרעש משם.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אחמד, שעת הורות, שעת הורות.

אני רוצה להודות לידידי משכבר הימים, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף, שמנהל את הדברים בצורה חכמה, בתבונה ובפרקטיות; לעורכת-הדין ענת מימון, היועצת המשפטית של הוועדה – ענת, תודה על כל העבודה ועל ההשתתפות שלך בתוך החוק הזה; לגברת אתי שבתאי, ממלאת מקום מנהלת הוועדה; לנדב שיינברגר, רמ"ט שר האוצר, שעזר בקידום החוק הזה; לעוזרי דודי זלץ, יהודה כהן ואבי רבינא.

ואני מודה לכם, חברי הכנסת, ואנחנו מקווים, בעזרת השם, להביא עוד חוקים ודברים שיקלו על האימא, שיכולה גם להצליח בעבודתה, גם לפתח קריירה וגם להיות אימא מסורה לילדיה.

תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

טלי פלוסקוב: [מס' מ/1098; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 18886; חוב' י"ט, עמ' 21090; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, בעקבות המלצות של גורמים בין-לאומיים בתחום הלבנת ההון ובעקבות ביקורת פנימית ובין-לאומית, תיקנה כנסת ישראל את חוק איסור הלבנת הון, הוסיפה את מה שהיה חסר והחילה משטר של חובות זיהוי וניהול רישומים גם על נותני שירות עסקי.

ניסן סלומינסקי: מה זה נקרא, נותני שירות עסקי?

ניסן סלומינסקי: הכוונה לציבור של עורכי-דין ורואי-חשבון, בזמן שהם מבצעים עבור הלקוח שלהם פעולה מבין רשימה סגורה של פעולות המנויות בחוק, שעניינן שירות בעל אופי עסקי פיננסי, לדוגמה רכישת נדל"ן, הקמת תאגידים או נאמנויות וניהול עסקי הלקוח.

ניסן סלומינסקי: במסגרת התיקון הזה גם הוסמך שר המשפטים להקים ועדה שתהיה מוסמכת להטיל עיצום כספי על נותן שירות עסקי שלא מילא את החובות המוטלות עליו, בדומה להסדרים הקיימים לגבי גופים מפוקחים אחרים מכוח החוק.

ניסן סלומינסקי: דא עקא, שבמסגרת הזאת הייתה השמטה טכנית ובגלל זה אנחנו עושים את התיקון הזה: לא תוקן סעיף 14 לחוק בהתאם, באופן שמסמיך את הוועדה האמורה להטיל עיצום כספי על נותן שירות עסקי שהפר את ההוראות המוטלות עליו.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הייתה השמטה טכנית, פתאום תפסו את זה, סעיף 14.

ניסן סלומינסקי: לכן הצעת החוק הזאת מבקשת לתקן את ההשמטה ולהסמיך את הוועדה להטיל עיצום כספי.

ניסן סלומינסקי: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מחברי לאשר את זה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק וקנין: כאמור, חברי הכנסת, לא הוגשו הסתייגויות.

יצחק וקנין: בקשות דיבור – חברי הכנסת ממרצ, אתם מוותרים או שאתם רוצים לדבר?

יצחק וקנין: מוותרים, תודה.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 1 – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

טלי פלוסקוב: אין לי אפשרות להצביע, אין לי חלון להצבעה.

יצחק וקנין: אני אוסיף את הקול שלך ואני אודיע את זה לפרוטוקול.

יצחק וקנין: 37 בעד, כולל קולה של חברת הכנסת טלי פלוסקוב, סגנית יושב-ראש הכנסת; יש בעיה במערכת – השמות הוחלפו.

יצחק וקנין: ולכן 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 37 נגד – אין נמנעים – אין חוק איסור הלבנת הון (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 37 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת זוהיר בהלול, לפרוטוקול בלבד.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1127); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים (תיקון מס' 4) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי), התשע"ז–2017.

יצחק וקנין: הצעה זאת קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: במסגרת מערך הרפורמות בשוק ההון ובשוק האשראי החוץ בנקאי, אני מתכבד להודיע – – –

יצחק וקנין: אני רק רוצה להודיע.

יצחק וקנין: מאחר שלא אמרתי את זה, הצעה זאת היא בקריאה ראשונה, נכון, אדוני?

יצחק וקנין: זאת קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: לא נכתב לי ולכן אני מחפש, כדי שהדברים יהיו ברורים.

יצחק וקנין: חברי כנסת שירצו להירשם להצעת החוק הזאת יוכלו להירשם לפני שאני סוגר את הרשימה.

יצחק וקנין: אם כן, הצעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: רשות הדיבור לאדוני סגן השר.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שוב, במסגרת הרפורמות הברוכות בשוק הפיננסי ובשוק ההון, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה ראשונה את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים – שירותים פיננסיים חוץ-מוסדיים (תיקון) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי).

יצחק כהן: אנחנו מדברים כמובן על מערכות אשראי חוץ-בנקאיות.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קריאה ראשונה.

יצחק כהן: החוק היום – פיקוח על שירותים פיננסיים חוץ-מוסדיים (תיקון) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי), התשע"ז–2017.

יצחק כהן: הצעת חוק זו מהווה נדבך נוסף במסגרת החקיקה המסדירה את כל תחום מתן האשראי החוץ-בנקאי ואת הפיקוח עליו.

יצחק כהן: במסגרת הצעת החוק, אדוני היושב-ראש, מוצע להסדיר את תחום מתן האשראי החוץ-בנקאי, המתבצע באמצעות מערכת המתווכת באופן מקוון בין מלווים ללווים שהם יחידים, המוכרת גם בשם מערכת P2P, privet to privet.

יצחק כהן: יצוין לעניין זה כי הסדרת תיווך מקוון באשראי בין מלווים ללווים שהם תאגידים תקודם בנפרד על-ידי הרשות לניירות ערך.

יצחק כהן: מערכת P2P, בדומה למערכות דומות המצויות בעולם, מאפשרת לקשר בין לווים למלווים באמצעות רשת האינטרנט לשם יצירת עסקת אשראי.

יצחק כהן: יובהר כי פעילות מערכת P2P, בארץ כמו גם בעולם, היא ייחודית בכך שמפעיל המערכת אינו נושא בסיכון האשראי כיוון שהוא אינו הגוף אשר מספק את האשראי.

יצחק כהן: הרציונלים העומדים בבסיס מערכות ה-P2P הפועלות כיום בעולם הם: יצירת אלטרנטיבה זמינה להשקעה עבור משקיעים אשר להם כסף חופשי; יצירת אלטרנטיבה נוספת לקבלת אשראי עבור לווים; ובהסתכלות מערכתית – הקמת אפיק נוסף לתחרות בענף האשראי הקמעונאי.

יצחק כהן: מערכות ה-P2P מתאפיינות בשקיפות ובפשטות תפעולית.

יצחק כהן: בנוסף, מכיוון שמערכות אלה הן מבוססות-טכנולוגיה, ביכולתן להוזיל עלויות ולצמצם במידה רבה את פערי הריבית בין הלווה למלווה.

יצחק כהן: כך, בין השאר השימוש במערכת חוסך את הצורך בתיווך המוסדות הפיננסיים הקלאסיים כמו בנקים וחברות כרטיסי אשראי.

יצחק כהן: מעבר לפעילות התיווך באשראי, מפעיל המערכת מהווה גם גורם תפעולי, אשר ינקוט הליכים מסוימים כלפי הלווים, אדוני היושב-ראש, ועבור המלווים במערכת, כגון פעילות חיתום ופעילות גביית חובות.

יצחק כהן: כיום לא קיימים הסדרה ופיקוח רגולטורי על מערכות P2P.

יצחק כהן: בהיעדר פיקוח והסדרה כאמור, אין גורם מוסדר המספק הגנה למשתתפים הקיימים במערכות אלה, ומעבר לכך – – –

יצחק וקנין: חברי הכנסת, טלב אבו עראר.

יצחק כהן: זה דווקא צריך לעניין אותך, מערכת מצוינת.

יצחק וקנין: אדוני, חבר הכנסת – – –

יצחק כהן: יעקב פרי, זה החלום, המערכת הזאת.

יצחק כהן: מעבר לכך, מאיר כהן, ידידי היקר, הדבר מהווה איתות שלילי למשתתפים פוטנציאליים החוששים לפעול באמצעות המערכת מבלי שנקבעה לה אסדרה נאותה.

יצחק כהן: בלי רגולציה הם פשוט חוששים.

יצחק כהן: לאור האמור, מוצע להסדיר את פעילותה של מערכת התיווך המקוונת לעניין מתן אשראי בין מלווים ללווים שהם יחידים.

יצחק כהן: הוראות האסדרה המוצעות מהוות תיקון לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים, התשע"ו–2016.

יצחק כהן: יעקב פרי, אתה מכיר בעל-פה את החוק הזה.

יצחק כהן: בהתאם להצעת החוק, האסדרה והפיקוח על הפעלת מערכת P2P ייעשו על-ידי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון.

יצחק כהן: על-פי המוצע, תוטל חובת רישוי על מי שמפעיל מערכת מקוונת לתיווך באשראי.

יצחק כהן: מוצע לחלק בין סוגי הרישיונות הניתנים לפי היקף פעילותו של נותן שירות כאמור: רישיון בסיסי – להיקף פעילות מצומצם, רישיון מורחב – להיקף פעילות משמעותי.

יצחק כהן: הצעת החוק קובעת הסדרים לעניין רישיונות להפעלת מערכת לתיווך מקוון באשראי, לעניין החזקת אמצעי שליטה בבעל רישיון כאמור ולעניין האורגנים ובעלי התפקידים שיכהנו בו, וכן קובעת הגבלות וחובות שונות שיחולו על פעילותם של בעלי הרישיונות ומקנה סמכויות פיקוח למפקח.

יצחק כהן: בנוסף, הצעת החוק מקנה סמכויות למפקח גם בהיבטים הצרכניים הנוגעים לפעילות מערכות ה-P2P, הן בהיבט של המלווים והן בהיבט של הלווים, וכל זאת במטרה להבטיח את השמירה על עניינם של המלווים והלווים הפועלים באמצעותה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חשוב לציין כי הצעת חוק זו היא צעד נוסף במסגרת הצעדים המתוכננים על-ידי משרד האוצר ושר האוצר להגשמת המדיניות של שר האוצר ושלי לפיתוח שוק תחרותי והוגן של שירותים פיננסיים הניתנים לכול, בתנאים הגונים ותחרותיים.

יצחק כהן: במסגרת צעדים אלה חוקק בשנה שעברה חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו–2016, שבמסגרתו נקבעו הסדרה ופיקוח בין היתר על נותני אשראי חוץ-בנקאי, על נותני שירות בנכס פיננסי – מה שנקרא "צ'יינג'ים" – ועל אגודות שיתופיות למתן שירותי פיקדון ואשראי.

יצחק כהן: כמו כן, בימים אלה נדונה בוועדת הכספים חקיקה שנועדה להסדיר גם את פעילותם של גופים שונים אשר עוסקים במתן שירותי פיקדון ואשראי ללא ריבית, ואשר מוכרים גם בכינוי "גמ"חים".

יצחק כהן: המטרה היא ליצור בסופו של התהליך אסדרה כוללת, מקיפה ושיטתית של כל שוק השירותים הפיננסיים ושל מכלול הגופים הפועלים בו, כך ששוק זה יהיה שוק משוכלל ותחרותי, הוגן, יעיל ויציב.

יצחק כהן: הצעת החוק המובאת בפניכם היום היא תוצר של עבודה מאומצת ויסודית של צוות בראשות היועץ המשפטי לשעבר, חברי היקר עורך-הדין יואל בריס – אני לא יודע אם הוא נמצא פה.

יצחק כהן: אם לא, אני מוסר לו את ברכתכם ואת ברכתי – ובהשתתפות חברים רבים מכלל גורמי הממשלה הנוגעים לעניין: נציגי האגפים הרלוונטיים במשרד האוצר: הלשכה המשפטית, אגף התקציבים, רשות המסים ואגף הכלכלה והמחקר בבנק ישראל – עוד עשרה דפים אני גומר – משרד המשפטים, רשות ניירות ערך, הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, רשות ההגבלים העסקיים ורשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון.

יצחק כהן: אני מבקש להודות להם ולכם על עבודתם המבורכת.

יצחק כהן: אבקש אתכם, חברי חברי הכנסת, לתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדה בראשות – שלום לך, מה נשמע?

רחל עזריה: ברוך השם.

רחל עזריה: הייתה לי סייעתא דשמיא היום עם החוק חופשת לידה, אז אני מרוצה – – –

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: לוועדת הרפורמות בראשות חברת הכנסת רחל עזריה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: אני מקווה שהיא תביא את זה עוד לפני פגרת הפסח.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אני פותח את הדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: סגרתי את רשימת הדוברים.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים – יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – נורית קורן, ואחריה – נחמן שי, רויטל סויד, ואילת נחמיאס ורבין תחתום.

איתן כבל: – – – תודה רבה.

יצחק וקנין: איתן, אתה מוותר?

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: נורית קורן, שלוש דקות לרשותך.

נורית קורן: אדוני כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן שר האוצר, לצערי, הייתי עסוקה במקום אחר והצעה שלי בקשר לכלבים משוטטים, עיקור וסירוס כלבים משוטטים, עברה בקריאה שנייה ושלישית.

נורית קורן: אני רוצה כאן להודות לכל הצוות של הוועדה, ועדת הכלכלה, ובראשם ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל, שסייע בידי להעביר את ההצעה במהירות, למרות שהיו סייגים ולמרות שהיה די קשה, כי רצו שההצעה הזאת תבוא רק ב-2019, ואנחנו עמדנו על כך ואמרנו שלא ייתכן שהצעה כל כך חשובה תובא לביצוע רק בשנת 2019 מכיוון שהתקציב כבר נסגר.

נורית קורן: אני רוצה לסבר את האוזן ולהציג כאן כמה סייגים וכמה הבחנות מאוד מאוד חשובות.

נורית קורן: כלבים משוטטים נמצאים בדרום ובצפון הארץ, וכשתופסים אותם, רק אחד מכל שישה כלבים מוצא בית ומאומץ.

נורית קורן: השאר, חמישה כלבים, נהרגים ולא נשארים בחיים.

נורית קורן: לכן ראיתי שזה מאוד מאוד חשוב, הנושא הזה.

נורית קורן: עשרות רבות, אלפי כלבים בריאים מושמדים, ואנחנו, עם ישראל, מחויב לשמור על כל נפש, כולל כלבים.

נורית קורן: ואם אנחנו מדברים על כך, אז בתורה מצווים אנחנו קודם כול לדאוג לבעלי-החיים שלנו ורק אחר כך להתפנות לדברים אחרים.

נורית קורן: יוצא אפוא שהצעת החוק הזאת חוסכת לאוצר המדינה 30.4 מיליון בכל שנה – תראו כמה כסף מושקע כדי להרוג את הכלבים.

נורית קורן: לעומת זאת, היינו זקוקים רק ל-4.5 מיליון שקל כדי להקים את הצעת החוק הזאת שהפכה לחוק.

נורית קורן: כך אני שמחה שאנחנו גם מצילים חיים וגם גורמים לכך שבקופת המדינה יישאר יותר כסף לעוד פעילויות.

נורית קורן: אני מתכוונת לדאוג גם לכלביות.

נורית קורן: הכלביות בכל הערים מאוד מאוד מוזנחות, וכאשר כלב אמור להישאר בתוך הכלבייה, הוא מוחזק בצער רב, ואני רוצה לומר לכם שזה דבר פשוט מזוויע.

נורית קורן: גם פה צריך לתת את הדעת ולסדר את הכלביות, שיהיו הוגנות, כדי לתת לכלבים חיים טובים יותר.

נורית קורן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נחמן שי, אם תמשיך לדבר בטלפון, לא תשמע – לא אותי, וגם את המואזין לא תשמע.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: חברת הכנסת רויטל סויד – למה אתה אחרון?

יצחק וקנין: אתה לא אחרון.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: (קריאה ראשונה)

יצחק וקנין: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: סליחה, אדוני היושב-ראש, ראיתי שמות אחרים שם בשורה, אז לא הערכתי שתורי יגיע.

נחמן שי: בכל מקרה, אני מודה לך על שאפשרת לי.

נחמן שי: אני מרגיש שיש לנו פה איזושהי סאגה מתגלגלת, פרק אחרי פרק.

נחמן שי: אז עכשיו אני רוצה לתאר את 24 השעות האחרונות בתולדות תאגיד השידור הציבורי.

נחמן שי: תראו מה היה לנו רק ביממה האחרונה: קודם כול, יש עכשיו הצעה גאונית לשנות את השם; לקחת את המילה "תאגיד" ולחבר אותה למילה "רשות השידור" ולקבל משהו כמו "תאגיד רשות השידור החדשה".

נחמן שי: ואז אמר מי שאמר "תאגיד" זו מילה פסולה, יותר אין תאגידים בלקסיקון, אז תהיה "רשות השידור החדשה", אבל בעצם, כמו שלפעמים כתוב בסוגריים, היא תהיה התאגיד.

נחמן שי: אחר כך באה הסתייגות שנייה: אולי אפשר להתחיל רק ברדיו ולא בטלוויזיה.

נחמן שי: זאת אומרת, אנחנו רצינו לייצר גמל אבל יצא לנו חמור, אז בואו נתחיל עם החמור, ואחר כך, ביום מן הימים, נעבור לגמל.

נחמן שי: ככה זה בדרך כלל כשוועדות – – –

יצחק וקנין: למה אתה חושב שחמור יותר טוב מגמל?

נחמן שי: במושבים באזור הצפון יכול להיות שחמורים עוד חיים – – –

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: יש לנו מצווה בתורה, "פטר חמור".

יצחק וקנין: גמל – אין לנו מצווה כזאת.

נחמן שי: הבנתי, אוקיי.

נחמן שי: אז מה זאת אומרת?

נחמן שי: לקחו גוף חדש ומייד הכניסו אותו לתוך המערכת נכה, רק עם רגל אחת: לא, אתם לא תשדרו עדיין בטלוויזיה, תשדרו רק ברדיו.

נחמן שי: הרעיון השלישי הוא כמובן להתחיל לדון בסוגיה מי יגיש את חדשות הערב המרכזיות, כי נבחרה מגישה – בעיני אשת מקצוע ממדרגה ראשונה.

נחמן שי: אני עוקב אחרי המסלול המקצועי שלה כבר הרבה שנים.

נחמן שי: היא התפתחה, היא גדלה, היא נעשתה אישיות טלוויזיונית.

נחמן שי: היא לא עושה חשבון, כמו שאנחנו רוצים ומצפים, לאף אחד.

נחמן שי: היא צמודה לערכים העיתונאיים שלה ושל הארגון שבו היא עובדת.

נחמן שי: היא שומרת על האתיקה.

נחמן שי: בעיני – מינוי מצוין.

נחמן שי: אבל זה, כנראה, עוד פעם בעייתי.

נחמן שי: אז תבינו מה הולך פה – מדינה שלמה נמצאת פה באיזושהי טראומה.

נחמן שי: ולמה זה מגוחך?

נחמן שי: כי באותו זמן יש דברים חמורים שקורים בצפון; יש שם איזה אירועים שקצתם גלויים ומרביתם אינם גלויים, ומישהו מודיע שנסתיימה החסינות של ישראל לטוס מעל סוריה, דבר מאוד מאוד משמעותי.

נחמן שי: אחר כך מתנהלים דברים גם ברצועה, וב"חמאס", ויש שם כל מיני תהפוכות פנימיות וכן הלאה, ומדי פעם נורית איזה רקטה, וישנה איזושהי ירייה – לא, אבל זה בכלל לא מעניין אותנו.

נחמן שי: העולם מתנהל, ויש בו אירועים; אנחנו כולנו ממוקדים, מדינה שלמה, כאילו בשאלת התאגיד.

נחמן שי: ואני אומר, חברים, להפסיק את הקרקס הזה, לצאת ממנו.

נחמן שי: לתת לאנשי המקצוע, שקיבלו בתוקף החוק את האחריות ואת הסמכות, לבנות אותו, ולשחרר את עם ישראל לענייניו האחרים, החשובים באמת.

נחמן שי: תודה לך.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת רויטל סויד, ואחריה, אחרונת הדוברים – איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: בבקשה, שלוש דקות, גברתי חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, היום הגשתי הצעת חוק מהפכנית וחדשנית.

רויטל סויד: הצעת חוק שלמעשה אמורה להסדיר את ההמשכיות של כל חייל צה"ל שנספה, שנהרג.

רויטל סויד: הצעת חוק שבה בעצם הכנסת תידרש לראשונה להתמודד באיזשהו אופן עם היכולת של בת-זוג, אישה – או הורים – להרות מזרע של חייל שנהרג או נפטר בצבא.

רויטל סויד: לא צריך להכביר מילים על המחויבות הרבה שיש לנו לחיילי צה"ל, למשפחות השכול.

רויטל סויד: המחויבות היא מוסרית, היא ערכית, היא רגשית, היא עמוקה.

רויטל סויד: הורים שולחים, משפחות שולחות את בניהן, והם לא שבים.

רויטל סויד: הסיפור הגיע אלי כשפנו אלי לראשונה הדרת ורוני מאירי שבנם שקד, סרן, נהרג בתאונת אימונים בשנת 2004 ברמת-הגולן.

רויטל סויד: הם, בכוחות שאין לי מושג מנין הם שאבו אותם, 72 שעות לאחר שנפטר, נהרג, ביקשו להקפיא את זרעו.

רויטל סויד: שקד היה נשוי בדיוק שלושה חודשים, ואשתו סירבה לעבור את אותו תהליך של הפריה, ועם השנים היא גם נישאה ונולדו לה ילדים חדשים, ויש לשמוח על כך שתהליך השיקום שלה צלח.

רויטל סויד: אבל להדרת ורוני לא היה תהליך שיקום, והם רצו ומצאו מישהי שהסכימה להרות מזרעו של שקד, אבל האישה – שכבר נישאה מחדש – לא הסכימה לשחרר את הזרע, והוא בבעלותה.

רויטל סויד: שתי ערכאות משפטיות פסקו לטובתם, ובערכאה השלישית זה התהפך.

רויטל סויד: היום זה עומד בפני דיון נוסף בבית-המשפט העליון.

רויטל סויד: אני חושבת שסוגיה כל כך עקרונית, וכל כך ערכית, וכל כך חשובה, שלצערי, מלווה כל כך הרבה משפחות במדינת ישראל – הנושא אמור להגיע לכנסת, שאמורה לדון בו ולהכריע בו מה מותר ומה אסור, ולא לזרוק את המשפחות האלה להיטלטל בין ערכאות משפטיות, כאשר הם בקושי מסוגלים להתמודד עם השכול ועם האובדן.

רויטל סויד: עכשיו תחשבו כמה נשים היום פונות לבנק הזרע.

רויטל סויד: כמה נשים היום מגדלות ילדים בלי שיש להם דמות אב או משפחה.

רויטל סויד: כמה נשים תשמחנה להרות ממטען גנטי שהן מכירות; מאדם שאומנם נפטר אבל יודעים מיהו – סבא וסבתא, אחים ואחיות ומשפחה שלמה.

רויטל סויד: ניתן פה לבוא ולתת איזושהי אלומת אור בתוך החושך של השכול.

רויטל סויד: זו הצעת חוק שהגשתי, היא חוצת מפלגות.

רויטל סויד: חתמו עליה גם חברי כנסת מהקואליציה וגם מהאופוזיציה.

רויטל סויד: אני מאוד מקווה שנוכל לתת בשורה משפטית ובשורה בכלל למשפחת השכול.

רויטל סויד: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: תעלה אחרונת הדוברות, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אנחנו בישורת האחרונה של הכנס הזה, ואני רוצה להשתמש בזמן שעומד לרשותי גם להודות לחברי במליאה וגם לדבר רגע על מערכת היחסים שאנחנו מנהלים ככנסת, כפרלמנט, עם הרגולטורים שעליהם אנחנו אמורים לפקח.

איילת נחמיאס ורבין: לפני כחודש וחצי, אולי טיפה יותר, בעקבות הצעה לסדר-היום בעניין ועדת חקירה פרלמנטרית שעסקה באשראי ללווים גדולים סביב מקרה פישמן, החליטה המליאה, בעזרתו של יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין ושל דוד ביטן, וגם במעורבות של חבר הכנסת פולקמן – הגיעה למסקנה שאין ברירה וצריך להקים ועדה מיוחדת לנושא מסוים לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אלא מה, התברר שהרגולטור המרכזי בעניין הזה, קרי הפיקוח על הבנקים, ובנק ישראל, לא כל כך רוצה שתקום ועדה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא כל כך נוח שהכנסת תעשה את תפקידה ונמלא את האחריות שמוטלת עלינו סביב נושא הפיקוח – חברת הכנסת סתיו שפיר, חשוב לי שתשמעי את מה שאני מדברת עליו.

איילת נחמיאס ורבין: כתוצאה מזה התחיל להיות מופעל לחץ מטורף שהוועדה לא תקום.

איילת נחמיאס ורבין: אני באתי והסברתי שהמטרה שלי – חבר הכנסת איתן כבל, לפני שנה, עשה שימוע בלתי רגיל בוועדת הכלכלה בנושא הקטל בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: ניתן מקום לכל אחד מהגורמים סביב השולחן, היה זמן לדיוני עומק, היה זמן לשמוע מקרי קצה, מקרים קשים, משפחות שסבלו מקטל בדרכים, משפחות שכולות כתוצאה מקטל בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: פתאום היה זמן לעשות את עבודת הפיקוח הפרלמנטרית, שביום-יום, צריך להודות, מאוד קשה לנו לעשות כאן, סביב החקיקה, סביב הדיונים, סביב דיונים מהירים.

איילת נחמיאס ורבין: באמת, זה נורא מסובך.

איילת נחמיאס ורבין: התחיל להיות מופעל לחץ כל כך גדול, למרות שאני באתי והסברתי שכל כוונתי היא לדון באמת בשוק האשראי ולנסות להבין איך יכול להיות שיש הבדל כל כך דרמטי בין החייב האנונימי לחייב שהוגדר על-ידי בנק ישראל כחייב עם מילה.

איילת נחמיאס ורבין: אותו אחד, אותו טייקון – אני לא אוהבת את המילה הזאת – אבל אותו אחד שנכנס עם אותו רושם אדיר לבנק ומקבל אשראי, אבל בעיקר, אדוני היושב-ראש, כשהוא מגיע אל עברי פי פחת, לא באים ומוציאים אותו מהבית שלו.

איילת נחמיאס ורבין: לא באים ומשתמשים בשעבודים שלו כנגדו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים את זה במקרה המבחן של פישמן בצורה הכי קשה והכי בוטה.

איילת נחמיאס ורבין: וזה, אם לא אכפת לכם, זה באמת על חשבון הציבור.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להודות לחברי חבר הכנסת איתן כבל, שניאות להקים ועדת משנה בוועדת הכלכלה, בראשותי, בנושא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם, הנושא הזה חייב להיות נדון.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים לפקח.

איילת נחמיאס ורבין: לא כל דבר שהכנסת דנה בו הוא אוטומטית רגולציה.

איילת נחמיאס ורבין: יש תרבות ארגונית, יש שיח ציבורי.

איילת נחמיאס ורבין: זאת האחריות שלנו, זאת החובה שלנו, ובמידה רבה זאת גם הזכות שלנו כפרלמנטרים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: אדוני סגן השר, אנחנו עוברים להצבעה, נכון?

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי), התשע"ז–2017, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – 11 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים) (תיקון מס' 4) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי), התשע"ז–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 25 בעד, 11 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הרפורמות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: כספים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מקלב אומר כספים.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, הנושא יועבר לוועדת הכנסת, שם – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת מקלב ביקש ועדת כספים.

יצחק וקנין: תראו, חברים, כתוב בסדר-היום שלנו שזה צריך ללכת לכספים, אבל סגן השר אמר שזה ילך לרפורמות.

יצחק וקנין: מקלב אמר כספים.

יצחק וקנין: זה ילך לוועדת הכנסת, שם יוחלט מה יהיה עם החוק.

יצחק וקנין: תודה, רבותי.

יצחק וקנין: [מס' כ/704; "דברי הכנסת", חוב' זו, עמ' 21599; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017.

יצחק וקנין: קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק וקנין: יציג אותה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת דודי אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשם ועדת הפנים והגנת הסביבה, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017.

דוד אמסלם: להסתדרות הציונית העולמית ולסוכנות היהודית לארץ-ישראל יש מעמד מיוחד לפי חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל, התשי"ג–1952.

דוד אמסלם: ממשלת ישראל חתמה בשנת 1979 על אמנה עם ההסתדרות הציונית העולמית ועל אמנה עם הסוכנות היהודית, ובהן פורטו תפקידיו של כל גוף כפי שהיו באותה עת.

דוד אמסלם: במשך השנים, מאז נחתמו האמנות, התפתחו והשתנו הצרכים הציבוריים בישראל ובעם היהודי, ולכן התרחבו תחומי הפעילות של המוסדות הלאומיים האמורים גם לתחומים שאינם כלולים במפורש באמנות, על מנת לתת מענה לצרכים ולאתגרים החדשים של מדינת ישראל והעם היהודי.

דוד אמסלם: מוסדות לאומיים אלה רכשו במשך השנים מיומנות רבה בביצוע המשימות הללו, ויצרו תשתית ארגונית המסוגלת להיענות בתוך זמן קצר לאתגרים השונים והמשתנים מעת לעת שעמם מתמודדים מדינת ישראל והעם היהודי.

דוד אמסלם: חוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992, והתקנות שהותקנו מכוחו, מאפשרים לממשלה, למערכת הביטחון ולמוסדות להשכלה גבוהה להתקשר עם ההסתדרות הציונית העולמית ועם הסוכנות היהודית לארץ-ישראל ללא מכרז, ובלבד שהתקשרות כאמור נעשית למטרות ציבוריות.

דוד אמסלם: מוצע להרחיב את רשימת המטרות ציבוריות שיהיה בהן כדי לאפשר פטור ממכרז כאמור באופן שישקף את השינויים שחלו במהלך השנים בתפקידי הגופים האמורים.

דוד אמסלם: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

דוד אמסלם: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוגש על-ידי הוועדה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת דודי אמסלם.

יצחק וקנין: חברת הכנסת יעל גרמן, יש הסתייגות שלך לסעיף 1.

יצחק וקנין: אני מבין שאת לא רוצה לנמק.

יצחק וקנין: את רוצה שנעבור להצבעה על ההסתייגויות.

יעל גרמן: נכון.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אולי אתה לא מרוכז, אבל אני מרוכז.

יצחק וקנין: יש הסתייגויות, ואנחנו הולכים להצביע עליהן.

יצחק וקנין: הצבעה על הסתייגות לסעיף 1, הסתייגות של חברת הכנסת יעל גרמן.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 21 נמנעים – 2 ההסתייגות (1) של חברת הכנסת יעל גרמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: הסתייגות (1) לסעיף 1 – 21 מתנגדים, 14 בעד, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: הסתייגות לחלופין – מי בעד ההסתייגות לחלופין?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות לחלופין?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 23 נמנעים – אין הסתייגות לחלופין של חברת הכנסת יעל גרמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 23 מתנגדים, 15 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, גם ההסתייגות לחלופין לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: הסתייגות 2, לסעיף 1 – מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

דוד ביטן: מה זה?

יצחק וקנין: הסתייגות לסעיף 1 – – –

דוד ביטן: לנו יש יותר הסתייגויות.

דוד ביטן: איך אנחנו?

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אם תהיו מרוכזים, הכול יהיה בסדר.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 20 נמנעים – 2 ההסתייגות (2) של חברת הכנסת יעל גרמן לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 20 מתנגדים, 14 בעד, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, כל ההסתייגויות לסעיף 1 לא התקבלו.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד סעיף 1, כנוסח הוועדה?

יצחק וקנין: כל החוק, זה כל החוק, ודאי.

יצחק וקנין: זה קריאה שנייה.

יצחק וקנין: ודאי, ודאי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 25 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 33 נגד – 4 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יצחק וקנין: 33 בעד, ארבעה מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיף 1 התקבל כנוסח הוועדה, וגם החוק עבר בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על החוק, רבותי.

יצחק וקנין: הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 26 בעד החוק – 31 נגד – 6 נמנעים – אין חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 31 בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/692); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 65) (סיום התקשרות בעסקה מתמשכת או ביטולה כמתן הודעת סירוב), התשע"ז–2017, הצעת חוק לקריאה ראשונה, של חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: מכובדי היושב-ראש, אני יכול היום לפתוח בכבוד שני היושבי-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק התקשורת באה לחוקק את החוק המרכזי בנושא סיום התקשרות עם מישהו שנותן שירות.

אורי מקלב: כפי שידוע, מי שמבקש – חוק הספאם אוסר על מפרסם לשגר דבר פרסומת, הודעות וכדומה לאחד שאין לו שום קשר אתו.

אורי מקלב: אבל החוק מחריג, מטבע הדברים; אם אותו נמען ואותו צרכן ואותו לקוח כן מתקשר עם אותו מפרסם או עם אותו אחד שנותן דבר שירות, מטבע הדברים הוא גם יסכים שישלח לו דבר פרסום, הודעות וכדומה, מכיוון שהוא עכשיו אתו בקשרי מסחר, הוא מספק לו מוצר, הוא מספק לו שירות, והוא מעוניין שיהיה לו קשר אתו, ועל כך הוא חותם – שהוא מוכן שהוא ישגע אותו.

אורי מקלב: אבל מה קורה עכשיו?

אורי מקלב: החתונה נגמרה.

אורי מקלב: הקשר המסחרי ביניהם הופסק ונפסק, ועכשיו הודיע ברוב שמחה, או לא ברוב שמחה, אותו לקוח שהוא מפסיק את השירות.

אורי מקלב: המפרסם ממשיך לשגר לו דבר פרסומת.

אורי מקלב: אותו נותן שירות שולח לו הודעות כאילו שהוא לקוח רגיל.

אורי מקלב: אז בסדר, אז הוא שולח לו.

אורי מקלב: אני עכשיו מבקש בהצעת החוק הזאת לראות בעצם הפסקת ההתקשרות גם כבקשה להפסיק לשלוח לו דבר פרסומת.

אורי מקלב: דהיינו, אם בן-אדם מפרש ומבקש באופן אקטיבי להפסיק לשלוח לו, צריך לכבד את זה, אבל אנחנו רוצים לראות גם בעצם הפסקת ההתקשרות הודעה צמודה לכך שיפסיק לשלוח דבר פרסומת.

אורי מקלב: וכאן לכאורה אפשר לשאול: מה קרה, למה הוא לא יכול להמשיך לשלוח לו.

אורי מקלב: התשובה הראשונה בעניין הזה: מכיוון שאנחנו מוצפים בדברי פרסומת, מוצפים בהודעות שאנחנו לא מעוניינים בהן.

אורי מקלב: יש יותר מדי הודעות ואנחנו לא יודעים באמת להבדיל ולדלות את החשובות לנו מהלא-חשובות לנו.

אורי מקלב: איך שלא יהיה, גם בזמנים רגילים, אם אני קשור לאחד שנותן שירות עבורי, קשה לי לדלות את הדברים שמעניינים אותי מהדברים שלא מעניינים אותי.

אורי מקלב: עכשיו, אם אני צריך עוד להוסיף כאלה שאין לי אתם שום קשר מסחרי, שום התקשרות – מדוע אני צריך לקבל מהם עוד?

אורי מקלב: אבל האמת היא שהרבה יותר מכך, מפני שמטבע הדברים, לאחר שמישהו מתקשר אתי ושולח לי דבר פרסומת, הוא כבר בקשר אתי, וכשהוא בקשר אתי, עם הזמן כבר מיטשטשים הגבולות, ואז אני גם מקבל חיובים, לא רק דבר פרסום; לא רק הצעה להלוואה או הצעה לרכישה או הנחה או מבצע.

אורי מקלב: עם הזמן פתאום מתברר שאני באמת עשיתי את זה, ואני כאן מתחייב לחיוב, ואחרי שנה אני רואה, ואני שואל – לא, אתה התחייבת, הסכמת.

אורי מקלב: לך תברר את זה עכשיו: האם הסכמתי?

אורי מקלב: הרי אני יודע שלא הסכמתי, כי אין לו חוזה התקשרות.

אורי מקלב: זה מתחיל בדבר פרסום, בהודעות, ואחרי זה – חיובים.

אורי מקלב: והאמת היא שבדיון שהיה בוועדת הכלכלה – וכאן אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת איתן כבל – שוכנענו – אני חושב שגם חבר הכנסת יעקב פרי – – –

מיכל רוזין: שכנעת אותנו.

מיכל רוזין: אנחנו בעד.

אורי מקלב: מה?

מיכל רוזין: שכנעת אותנו.

מיכל רוזין: אנחנו בעד.

אורי מקלב: הבעיה היא הזמן.

איתן כבל: אני עוד לא שוכנעתי.

אורי מקלב: היושב-ראש עוד לא שוכנע, אז אנחנו קצת נרחיב, עוד כמה דקות, ממש זמן קצר.

אורי מקלב: בכל אופן, בסופו שלך תהליך – הסבירו לנו הכי טוב, הרבה יותר טוב ממני, אותם נציגים של אותן חברות שהיו בוועדה ובאו ובאמת התנגדו לחוק.

אורי מקלב: שאלנו אותם למה הם מתנגדים.

אורי מקלב: היושב-ראש שואל אותו: למה אתה מתנגד?

אורי מקלב: אומר אותו נציג, או נציגה, של אותה חברת תקשורת – וזו לא חברת סלולר, חברה אחרת, שנותנת שירותים אחרים: למה שהוא לא יישאר אצלי במועדון הלקוחות?

אורי מקלב: למה לא?

אורי מקלב: מה רע בזה?

אורי מקלב: למה אתה מכריח אותי להוציא ממועדון הלקוחות?

אורי מקלב: מה שהיא רוצה – אנחנו לא רוצים.

אורי מקלב: אני לא רוצה אותו במועדון הלקוחות בהכרח.

אורי מקלב: זה מוביל אותנו למערכת שלמה שאנחנו מרגישים שאין לנו ביטחון צרכני.

אורי מקלב: אנחנו עושים התקשרות עם מישהו, אנחנו לא יודעים איך להשתחרר ממנו.

אורי מקלב: והפער הגדול הזה, כפי שאנחנו לא פעם בוועדות – במיוחד בוועדת הכלכלה, וגם בחקיקה שמחוקקים בעקבות זה – כשאתה רוצה להתחבר, להתקשר, לאותה חברה נותנת שירות, זה מאוד קל.

אורי מקלב: בנימוסים, במאור פנים, מייד מרימים לך את הטלפון, ואתה מייד מקבל שירות.

אורי מקלב: כשאתה רוצה להתנתק, כשאתה רוצה לברר, כשאתה רוצה לדעת מדוע חייבו אותך, מדוע אתה לא מקבל את הזכויות שלך – אז אתה מדבר לקירות, אף אחד לא עונה לך.

אורי מקלב: שעות אתה יכול לחכות ואין לך מענה.

אורי מקלב: אתה מעביר מיילים, אתה מעביר בסוג תקשורת אחר, אתה לא יודע מה לעשות, אתה מתייאש.

אורי מקלב: אתה מראש יודע שאתה לא תקבל את השירות, לא תוכל לברר, וממילא גם לא תקבל את ההחזרים.

אורי מקלב: אין ביטחון צרכני.

אורי מקלב: חבל, באמת.

אורי מקלב: מצד אחד יש לנו חברות מצליחות שנותנות מוצרים טובים, אבל כשזה מגיע לשירות, לאמינות בשירות, שם יש פערים מאוד גדולים.

אורי מקלב: עם כל החקיקה הרבה – לפעמים שואלים אותנו למה אתם עושים חקיקה כל כך גדולה?

אורי מקלב: מנסים כל פעם עוד חקיקה ועוד חקיקה כדי להחזיר את האמון של הציבור, הצרכנים; להביא לכך שהציבור שקונה ומתקשר עם מישהו יוכל להיות בטוח כשהוא לא ירצה וכשהוא לא יתקשר.

אורי מקלב: כשתגיע העת והוא לא ירצה לקבל את השירות, הוא יברר על מה החיוב, הוא יברר מה השירות שהוא רוצה לקבל, מדוע הוא לא קיבל, כמה זמן הוא יקבל, האם מגיע לו לקבל, או דברים כאלה – אין לו סיכוי לקבל את זה.

אורי מקלב: לכן גם הצעת החוק הזאת לא באה מתוך משהו שחלמנו בלילה.

אורי מקלב: יש לנו מגוון של מציעים, כפי שאמר היושב-ראש.

אורי מקלב: אנחנו חשבנו שהצעת החוק הזאת תעזור מאוד לצרכנים.

אורי מקלב: ההרגשה הזאת, שאתה טרף קל בהתחלה, כשרוצים להתקשר אתך, ואחר כך זו חתונה קתולית ואתה לא יכול להשתחרר, זה דבר שהחוק הזה – חוץ ממה שהוא יאסור, לשלוח את הפרסומת, אנחנו נגיע למצב שהוא יוכל להיות בטוח: כשאני מפסיק להיות בקשר מסחרי עם אותה חברה, אני מזה מתנתק לגמרי.

אורי מקלב: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: יש רשימת דוברים.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירב לייבזון בן ארי – היא לא פה; ישראל אייכלר – לא פה; גלאון; אבו מערוף; חאג' יחיא – מוותר; רוזין – מוותרת; שמולי – מוותר; עליזה לביא – מיש מאוג'ודה; מסעוד גנאים – מיש מאוג'וד; מרגלית – מיש מאוג'וד; עמר בר-לב – מיש הון; יהודה גליק – מיש הון; אוסאמה סעדי – מיש הון; איתן ברושי – מוותר; זוהיר בהלול – מתנאזל; יוסי יונה – מיש הון; יעל כהן-פארן – מוותרת; רויטל סויד – מיש הון; עאידה תומא סלימאן – מיש הון; אמיר אוחנה – תסלם; אחמד טיבי – מנהל הישיבה; עפר שלח.

קריאה: – – –

קריאה: דבר, אחמד טיבי.

אחמד טיבי: מיקי לוי – מתכונן לנאום החיים; מרב מיכאלי – –

קריאה: נאום חייו.

אחמד טיבי: – – מתנאזלה; שרן השכל – מיש הון; מאיר כהן – מחכה ביציע; אכרם חסון – מסאמח; יואל חסון – מיש הון; אורן חזן – אלחמדוללה, מיש הון; איילת נחמיאס – מיש הון; קסניה סבטלובה – מיש הון.

אחמד טיבי: איתן כבל.

איתן כבל: כן.

אחמד טיבי: איתן כבל בתפקיד דב חנין, בבקשה.

איתן כבל: באיזה תפקיד?

אחמד טיבי: דב חנין.

איתן כבל: אז רגע.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני דב חנין?

איתן כבל: קודם כול, קטונתי מלהיות דב חנין.

אחמד טיבי: העליתי אותך בדרגה.

איתן כבל: נעליו גדולות מדי, ואני מתכוון שהוא אחד המחוקקים הטובים ביותר, מהפרלמנטרים המצטיינים.

אחמד טיבי: אכן כן.

אחמד טיבי: כל הכבוד.

איתן כבל: אבל לענייני דיבור, אדוני היושב-ראש, אתה?

איתן כבל: אתה מעיר על דיבור?

איתן כבל: אתה, גם אם היו מראיינים אותך לערוץ הילדים היית מתראיין.

אחמד טיבי: אני עושה את זה הרבה.

איתן כבל: אני יודע.

אחמד טיבי: התראיינתי לאחרונה לחזי דין, הקוסם.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רשמת פרלמנטרית, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני שותף להצעת החוק הזאת; הליטאים הסכימו להכניס אותי ככה לתוך הצעת החוק החשובה הזאת.

איתן כבל: בכלל, אני יכול לומר לכם שוועדת הכלכלה, חבר הכנסת יעקב פרי – –

יעקב פרי: – – –

איתן כבל: – – אם אתה צריך ללכת.

איתן כבל: אני אומר, מי כמוך יודע שוועדת הכלכלה, בנושאים שנוגעים לצרכנות – לקחנו את העניין הזה בצורה מאוד מאוד רצינית.

איתן כבל: מסתבר שככל שאנחנו – חבר הכנסת חאג' יחיא, שהוא מהקבועים והמסורים בוועדה יודע – מקלפים את הפרי, אנחנו מגלים עוד שכבות.

איתן כבל: פשוט הנושא הזה נזנח מאוד מאוד מאוד מאוד.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לכם – אני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת פרי, כי אין לי ספק שיגיעו גם אליך.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב פה?

אורי מקלב: כן.

איתן כבל: אני רוצה להסב את תשומת הלב של אדוני:

איתן כבל: כשנגיע לקריאה שנייה ושלישית בהצעת החוק הזאת אנחנו נצטרך להתעמק בה, כי היא עלולה, חס וחלילה, לפגוע בכמה מהעיתונים.

איתן כבל: אנחנו נצטרך לתת את הדעת שלא נגרום – בדרך כלל אומרים: מתוך שלא לשמה בא לשמה.

איתן כבל: פה אנחנו יכולים לומר שמתוך לשמה יבוא שלא לשמה.

אורי מקלב: שלא יגידו שאתה רוצה לעזור ל"ישראל היום".

איתן כבל: בין היתר.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כן.

אורי מקלב: – – –

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: הרצון, למשל – כשעיתונים, אתה רוצה לעשות להם מכירה.

איתן כבל: חבר הכנסת זוהיר בהלול.

אורי מקלב: הייתי מנוי והפסקתי.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: מה אתה מבקש מהם?

איתן כבל: הם צריכים לבצע פעולה אקטיבית בכל פעם.

איתן כבל: אין מצב שמישהו יחזור ויתקשר אליהם.

אורי מקלב: – – – שהמנוי נפסק בעוד שנה, יכול להיות.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: יש פה – – –

אורי מקלב: זה לא מתמשך.

אורי מקלב: יכול להיות שלא נקרא לזה "עסקה מתמשכת".

אורי מקלב: אפשר למצוא פתרון.

אורי מקלב: מנוי לשנה.

איתן כבל: אני אומר, צריך למצוא לזה את הפתרונות.

איתן כבל: גם ככה, חברותי וחברי חברי הכנסת, חבר הכנסת פרי, חבר הכנסת מקלב, העיתונות הכתובה נמצאת במשבר גדול, וצריך לתת על זה את הדעת.

מיכל רוזין: – – –

איתן כבל: תודה, גברתי חברת הכנסת רוזין.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת כבל.

אחמד טיבי: אל-נאא'בה נורית קורן.

אחמד טיבי: נורית קורן מיש מאוג'ודה?

אחמד טיבי: מיש מאוג'ודה.

אחמד טיבי: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 65) (סיום התקשרות בעסקה מתמשכת או ביטולה כמתן הודעת סירוב), התשע"ז–2017.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 65) (סיום התקשרות בעסקה מתמשכת או ביטולה כמתן הודעת סירוב), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 29, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק חוזרת לוועדת הכלכלה להמשך דיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/699); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עכשיו הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 14) (תוכנית רב-שנתית וועדה בין-משרדית לעניין ייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת), התשע"ז–2017.

אחמד טיבי: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איתן ברושי.

אחמד טיבי: תפאדל.

קריאה: לאיזו ועדה הראשונה?

אחמד טיבי: כלכלה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת – –

קריאה: ברושי, קח את הזמן.

איתן ברושי: – – אתמול פרסמה רשות החשמל את התוצאות של המכרזים הראשונים לאנרגיה סולרית.

איתן ברושי: מדובר במתקנים שיקומו בשטחי אגודות חקלאיות בפריפריה הדרומית של ישראל.

איתן ברושי: התוצאה במכרזים, כפי שהיא פורסמה, היא דרמטית: לראשונה בישראל הצליח התחום הסולרי לגבור על ייצור החשמל מדלקים.

איתן ברושי: עלות הייצור הסולרית במכרזים נקבעה ל-19.9 אגורות לקילוואט שעה.

איתן ברושי: עלות ייצור החשמל בסל הדלקים במשק שמורכב מגז ופחם עומדת על 26.4 אגורות.

איתן ברושי: אנרגיה מתחדשת היא בשורה אמיתית לחברה ולכלכלה בישראל.

איתן ברושי: כמו במדינות רבות, היא צפויה לספק תעסוקה לרבים, לאפשר פיתוח כלכלי בפריפריה ולהשפיע בטווח הארוך על מחירי החשמל – הוזלת יוקר המחיה.

איתן ברושי: בשנת 2015 הצטרפה ישראל לאמנת האקלים החדשה שאומצה בוועידת האקלים בפריז.

איתן ברושי: הצטרפות זו תורגמה להחלטות ממשלה, ליעדי ביצוע ולתוכניות עבודה במשרדי הממשלה.

איתן ברושי: בהחלטה מס' 542 של הממשלה, מיום 20 בספטמבר 2015, נקבע יעד לאומי של 8.8 טונות פליטת גזי חממה לנפש בשנת 2025 ושל 7.7 טונות פליטת גזי חממה לנפש בשנת 2030.

איתן ברושי: להשגת יעד זה נקבעו יעדים לאומיים להפחתה ולייעול של צריכת האנרגיה במשק ויעדים לייצור חשמל ממקורות של אנרגיות מתחדשות, כמפורט להלן: ייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת יעמוד על שיעור של 13% לפחות מסך כל צריכת החשמל בשנת 2015, ועל שיעור של 17% לפחות מסך כל צריכת החשמל בשנת 2030.

איתן ברושי: בהחלטת הממשלה מס' 1403, מחודש אפריל 2016, אשררה הממשלה את יעדי הייצור מאנרגיה מתחדשת לשנת 2020: 10% מצריכת החשמל במשק, והטילה על הגורמים השונים לבצע צעדים שיקדמו את הנושא.

איתן ברושי: עלינו להגיע היעד הזה, חברים, בתוך שלוש שנים מהיום.

איתן ברושי: בשני העשורים האחרונים מוכר הצורך הבין-לאומי לקדם את תחום ייצור החשמל ממקורות מתחדשים ולפתחו כאמצעי ממשי להפחתת פליטות גזי החממה.

איתן ברושי: מדינות רבות משקיעות בפיתוח משק אנרגיה מתחדשת, בשל תנודות במחירי האנרגיה והדלקים – אנחנו לא רוצים להיות תלויים בספקים שלהם – ומתוך שיקולי איכות הסביבה, ובראשם הפחתת פליטת גזי החממה לאטמוספרה, אשר הנגרמת, בין היתר, מייצור חשמל באמצעים קונבנציונליים, ותורמת להתחממות כדור הארץ ולהאצת משבר האקלים העולמי.

איתן ברושי: מדינות רבות פועלות לגיבוש מדיניות להסדרת התחום, תוך קביעת יעדי ייצור מוגדרים, הן במישור הפנימי והן במישור הבין-לאומי.

איתן ברושי: יישום ההחלטות האלה נתקל בקשיים וחסמים, בין היתר בשל ריבוי משרדי הממשלה אשר מעורבים בתהליכי קידום החלטות הממשלה.

איתן ברושי: זה לא סוד שאחוז ניכר מהחלטות הממשלה לא מתבצע.

איתן ברושי: לאחרונה, לדוגמה, קיבלה רשות מקרקעי ישראל החלטה להגביל הקמת מתקנים לייצור אנרגיה מתחדשת על אדמה חקלאית לשטח של 250 דונם בלבד.

איתן ברושי: מדובר בהחלטה הזויה, שחותרת תחת הממשלה וההחלטות שלה ומקשה מאוד על עמידה ביעדים שנקבעו.

איתן ברושי: רשות מקרקעי ישראל היא זרוע ביצועית של הממשלה שמתעלמת בעקביות מההחלטות והיעדים.

איתן ברושי: ישראל מובילה בטכנולוגיה לניצול אנרגיה, בעיקר סולרית, ואנחנו מוכרים בכל העולם, מדודי-שמש ועד שדות סולריים.

איתן ברושי: אבל איך ייתכן, פעם נוספת, שהסנדלר הולך יחף?

איתן ברושי: מדינות כמו גרמניה עוקפות אותנו ומייצרות קרוב ל-8% חשמל מאנרגיה סולרית, במדינה שאין לה מספר שעות שמש קרוב לשלנו.

איתן ברושי: באיחוד האירופי הציבו יעד של 30% של ייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת ירוקה ומעודדים צרכנים פרטיים לייצר.

איתן ברושי: ואנחנו?

איתן ברושי: אנחנו עדיין מדשדשים מאחור, עם כל הטכנולוגיות שלנו.

איתן ברושי: זה בלתי נתפס.

איתן ברושי: היום רק 2.6% מהאנרגיה המופקת בישראל היא אנרגיה מתחדשת, ורובה אנרגיה סולרית.

איתן ברושי: בקצב הנוכחי, בלתי אפשרי להגיע ליעדים תוך שלוש שנים.

איתן ברושי: בשנת 2014 ניצבה ישראל במקום האחרון בין מדינות ה-OECD מבחינת השיעור של ייצור חשמל באמצעות אנרגיה מתחדשת.

איתן ברושי: מספר שעות השמש בישראל עומד על מעל 1,900, ועדיין ישראל, כאמור, מפגרת בייצור חשמל סולרי אחרי מדינות אחרות, שאינן מתקרבות למספר כזה של שעות שמש.

איתן ברושי: כיום מייצרים בישראל רק כ-1,000 מגה-ואט מאנרגיה מתחדשת, הרוב המוחלט – מאנרגיה סולרית, והמיעוט הוא אנרגיית רוח וביו-גז.

איתן ברושי: המדינה נכשלה ונכשלת בפיתוח משק האנרגיה המתחדשת, ובישראל צריך אנרגיה מיוחדת כדי לייצר חשמל מאנרגיה מתחדשת.

איתן ברושי: כולם רוצים אנרגיה מתחדשת, אבל תוקעים מקלות האחד בגלגלים של השני, ולכן צריך פה חוק.

איתן ברושי: כד לעמוד ביעדי ייצור החשמל ממקורות מתחדשים, יש לאתר את הכשלים המעכבים את הפיתוח והייצור בתחום.

איתן ברושי: ככלל, הסדרת נושא בעל חשיבות ציבורית עקרונית, חברתית וכלכלית בחקיקה תתרום להשגת יציבות ולוודאות בתחום האנרגיה המתחדשת.

איתן ברושי: שני אלו, ודאות ויציבות, הם תנאי הכרחי למשיכת משקיעים לתחום ולפיתוח של שוק המימון הבנקאי והמוסדי.

איתן ברושי: שוק פעיל וממוסד של ייצור חשמל ממקורות מתחדשים עתיד להעסיק אלפי מועסקים במשרות חדשות, ובנוסף – עתיד לזמן אל התחום השקעות ויוזמות אשר יאיצו פיתוח מקומי של פתרונות טכנולוגיים והמצאות; לישראל, כידוע, יש יתרון יחסי בשדה זה של מחקר – פיתוח וחדשנות.

איתן ברושי: הצעת החוק, שאותה אני מביא ביוזמתי ובעזרת חברים נוספים, נועדה לסייע לממשלה ולאפשר את העמידה ביעדים שהיא הגדירה, לאפשר רציפות שלטונית בהחלטות ממשלה, שכעת יקבלו מעמד מחייב בחוק, ולהקים ועדה בין-משרדית להסרת חסמים.

איתן ברושי: בשל חוסר ההסכמה בין משרד האנרגיה למשרד להגנת הסביבה, היעדים לא הוכנסו לחוק, אבל החוק מתבסס על החלטות הממשלה.

איתן ברושי: כל זה כי הממשלה לא רצתה ליצור מצב שאי-עמידה ביעדים כאילו תתפרש כאי-עמידה בחוק.

איתן ברושי: המשמעות הציבורית של אישור ההצעה היא עצומה.

איתן ברושי: כיום, גופי המימון לא מאמינים בתחום, וכשהם יראו שמתייחסים לזה ברצינות, גם היחס שלהם לתחום ישתנה בהתאם.

איתן ברושי: ועדת השרים לחקיקה אישרה את ההצעה בחודש דצמבר 2015, ומשך הזמן שעבר עד רגע זה, שעבר כדי לסיים את החוק, מעיד כמה הנושא הזה לא מוסכם וכמה הוא מסובך, ולכן באמת החוק הזה יחייב את כולם לשתף פעולה.

איתן ברושי: קיים קונסנזוס רחב, בציבור בכלל וגם כאן בכנסת, שפיתוח תחום האנרגיה המתחדשת הוא לא בקצב הנכון בישראל ושהעיכוב בפרויקטים האלה הוא דבר שפוגע בהפחתת הזיהום מתחנות הכוח.

איתן ברושי: אנחנו רואים בזה תרומה לביטחון, לאיכות הסביבה ולמה שקשור לביטחון האנרגטי של משק החשמל.

איתן ברושי: מדובר בתחום שתורם באופן ישיר לפיתוח הפריפריה, ויכול להיות מנוע לצמיחה כלכלית וליצירת מקומות עבודה חדשים.

איתן ברושי: אני מודה לחבר הכנסת איתן כבל, שסייע רבות לקידום ולהכנה של החוק לקריאה הראשונה בוועדת הכלכלה; לחברי איתן פרנס, מנכ"ל איגוד חברות אנרגיה ירוקה, שעזר לקדם את החוק מתחילתו; לצוותים המקצועיים בוועדת הכלכלה, בכנסת ובמשרדי הממשלה, ובמיוחד לשר האנרגיה והתשתיות ולמנכ"ל שלו ולשר להגנת הסביבה ולמנכ"ל שלו וליועצים שלי בלשכה וכאן בכנסת.

איתן ברושי: אני מבקש מכם לאשר את החוק, שעוסק בתחום לאומי חשוב זה, בקריאה ראשונה, ולאפשר לנו לתקן ולהשלים את מה שנחוץ בקריאה השנייה והשלישית ביחד.

איתן ברושי: חייבים להתקדם ביעדים, שממשלת ישראל התחייבה להם גם ברמה הבין-לאומית.

איתן ברושי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: נעבור לרשימת הדוברים, אבל לפני רשימת הדוברים, היום יום האם, נדמה לי, יום אל-אוּם.

אחמד טיבי: אצלנו זה היום.

מירב בן ארי: – – –

קריאה: אז יש הבדל בין אם לאם?

ענת ברקו: טוב שלא הפכתם את זה ליום המשפחה.

ענת ברקו: זה יפה מאוד.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: מה ההתנגדויות?

אחמד טיבי: מה אמרתי?

קריאות: – – –

קריאה: מה קרה?

קריאה: אנחנו בעד.

אחמד טיבי: זה יום בין-לאומי.

אחמד טיבי: זה לא יום של ערבים ולא יום של יהודים.

קריאה: היהודים – – –

ענת ברקו: לא.

ענת ברקו: אצלנו הפכו את זה ליום המשפחה – – –

אחמד טיבי: אה, היהודים.

אחמד טיבי: לא.

ענת ברקו: מה לעשות?

ענת ברקו: כל המשפחה יולדת ביחד – – –

שולי מועלם-רפאלי: – – –

אחמד טיבי: זה יום האם, ואני שולח ברכות לכל האימהות.

קריאות: – – –

קריאה: רק ניסינו להבין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: היום יום האם הבין-לאומי, ולפיכך אני רוצה מכל לבי לפנות בברכה לאימהות האלה, בעלות אורך הרוח, החמלה, האהובות.

אחמד טיבי: רחמי האל על אימא שלך ועל כל אלה שהמוות הביא לכך שאינן בנמצא, היקרות לכולנו.

אחמד טיבי: אלוהים יאריך את חיי "גברת האהובים", אֵם אחמד, ואת חיי האימהות של כולכם.

אחמד טיבי: )

שולי מועלם-רפאלי: ובתרגום סימולטני, מה אמרת?

אחמד טיבי: מייד אתרגם.

אחמד טיבי: אני אגיד משפט יפה על אימהות בערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: כאשר אני מתכופף לנשק את ידייך ושופך את דמעות החולשה שלי על החזה שלך ומבקש לקבל מבטים של שביעות רצון שלך ממני, רק אז אני מרגיש שהגבריות שלי שלמה.

אחמד טיבי: כל שנה ואתן בטוב.

אחמד טיבי: רחמי האל על אמך, שכיב.

אחמד טיבי: כל שנה ואתן בטוב.

אחמד טיבי: )

שולי מועלם-רפאלי: צודק.

שולי מועלם-רפאלי: מה אמרת?

אחמד טיבי: תרגום?

אחמד טיבי: תרגמת, אכרם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: תרגום, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: תרגום.

טלי פלוסקוב: מילים טובות, זה בטוח.

אחמד טיבי: זה בן שאומר לאימא שלו: כשאני מרכין ראש כדי לנשק את ידייך ופונה אלייך כדי לקבל מבטים של שביעות רצון שלך ממני, רק אז אני מרגיש שאני גבר ואני בן-אדם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מירב בן ארי, אם את רוצה לומר כמה מילים על הנאום שלי על יום – – –

רויטל סויד: מה יש לה להגיד אחרי מילים כל כך יפות?

אחמד טיבי: מירב לייבזון; ישראל אייכלר; זהבה גלאון; עבאללה אבו מערוף; עבד אל חכים חאג' יחיא; מיכל רוזין; נחמן שי – מוותר; איציק שמולי – מוותר; עליזה לביא; מסעוד גנאים – מוותר; אראל מרגלית; עמר בר-לב; יהודה גליק; אוסאמה סעדי; זוהיר בהלול – מתנאזל; יוסי יונה – מתנאזל.

אחמד טיבי: יעל כהן-פארן – עולה לנאום.

זוהיר בהלול: יוסי חמאמה.

זוהיר בהלול: דוקטור.

אחמד טיבי: מה?

זוהיר בהלול: יוסי חמאמה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: עכשיו אדבר אתו.

אחמד טיבי: )

יעל כהן-פארן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: חברי חברות וחברי הכנסת, אני עולה בכל זאת כדי לברך את חברי חבר הכנסת איתן ברושי.

יעל כהן-פארן: ברושי, קידמת באמת, בעוז ובתבונה – זה לא היה קל מול משרדי ושרי הממשלה – את הצעת החוק הזאת.

יעל כהן-פארן: אני מקווה שהיא תגיע לקריאה שנייה ושלישית אפילו יותר טובה ממה שהיא מגיעה כרגע לקריאה ראשונה.

יעל כהן-פארן: אין ספק שאנרגיה מתחדשת זה העתיד.

יעל כהן-פארן: אתמול ראו כולם שהמחירים של אנרגיה מתחדשת הם זולים יותר מגז ומסולר, ועוד מעט גם מפחם.

יעל כהן-פארן: פחם, בכלל, כשסופרים רק את העלות של הדלק זה לא נחשב בכלל, כי כל הזיהום – אף אחד לא סופר אותו, אבל הוא עולה לנו פי-שלושה בערך ממה שעולה לנו לייצר מפחם.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר, גם השר הכריז על זה, גם משרדי הממשלה.

יעל כהן-פארן: כל כך הרבה שנים שאנחנו רוצים ורוצים ורוצים אנרגיה מתחדשת, ובכל זאת אנחנו לא רואים בישראל את האנרגיה המתחדשת מתקדמת.

יעל כהן-פארן: אנחנו באפס קצהו של הפוטנציאל שאנחנו יכולים להיות בו.

יעל כהן-פארן: וכאן, בכנסת, אני בטוחה שהתמיכה היא מקיר לקיר.

יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים לראות הרבה יותר אנרגיה מתחדשת והרבה יותר מהר.

יעל כהן-פארן: אז אני קוראת לכולם, כמובן, לתמוך בהצעת החוק ולקדם אותה במהרה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: קיבלתי, מסעוד אבו ח'אלד, קיבלתי סמ"ס תוך כדי ניהול, של מי המשפט שאני אמרתי – (אומר בערבית: בתי השיר – של מי, והם של המשורר) אסלאם שמס א-דין.

אחמד טיבי: שוכרן.

אחמד טיבי: רויטל סויד – מדברת בטלפון; עאידה תומא סלימאן – מיש מאוג'ודה; אמיר אוחנה – מתנאזל; אחמד טיבי – כבר אמר את שלו; עפר שלח.

קריאה: אדוני מוותר על לדבר?

אחמד טיבי: כן, כן, מסתפק בלהיות ריבון.

אחמד טיבי: עפר שלח – מיש מאוג'וד; מיקי לוי – מתכונן; מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: מאוג'ודה, בס, יעני – – –

אחמד טיבי: מתנאזלה.

אחמד טיבי: שרן השכל – מיש הון; מאיר כהן – מיש הון; אל-נאאב אכרם חסון – מתנאזל; דוד – –

מירב בן ארי: מוותר.

אחמד טיבי: – – מוותר.

אחמד טיבי: יואל חסון – מיש מאוג'וד; אורן אסף חזן – אלחמדוללה, מיש מאוג'וד; איילת נחמיאס ורבין – מיש מאוג'ודה; קסניה סבטלובה – מיש הון.

אחמד טיבי: אני עובר להצבעה, רבותי.

איתן כבל: רגע, מה אתי?

אחמד טיבי: השם שלך לא הוזכר.

חיים ילין: – – – להירשם בשביל להימחק.

אחמד טיבי: אני מבטל את ההצבעה.

אחמד טיבי: אני מבטל.

קריאה: למה?

אחמד טיבי: כי שני אנשים נרשמו והמזכירה לא העבירה ליושב-ראש.

איתן כבל: ישר תפיל.

אחמד טיבי: אני לוקח על עצמי את האחריות.

אחמד טיבי: כיושב-ראש, אני מבטל את ההצבעה ונותן לך.

אחמד טיבי: יאללה, דבר.

אחמד טיבי: אמרתי לכם שהוא הפך להיות כוחני.

אחמד טיבי: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אגיד לכם ככה: אני צריך להיות בחתונה באזור.

איתן כבל: אין מצב שאני הולך בשעה כזאת.

מירב בן ארי: למה כולם צריכים לסבול?

איתן כבל: חברות וחברים – – –

מירב בן ארי: תישאר במזנון.

קריאות: – – –

איתן כבל: אם אני כבר פה, נעשה מעשים מועילים.

מירב בן ארי: תפעילו את הזמן.

אחמד טיבי: תראה מה עשית למירב.

אחמד טיבי: בגלל שיש ארבע שניות כמעט שברה את הראש בגללך.

אחמד טיבי: טוב, היא דיברה בטלפון, ראתה ארבע שניות ורצה כדי להצביע.

אחמד טיבי: אגב, יש לזה אלמנטים חיוביים, של מחויבות להצביע.

איתן כבל: מחויבות, יושבת-ראש הסיעה.

איתן כבל: חד-משמעית.

איתן כבל: זאת דוגמה אישית.

אחמד טיבי: בבקשה.

מירב בן ארי: רק תפעילו בזמן.

איתן כבל: מירב, בבקשה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תחזיר שלוש דקות.

איתן כבל: יש עוד דקה.

אחמד טיבי: אחכי, יאללה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, רשם ורשמת פרלמנטריים, חברותי וחברי הכנסת, עליתי רק לומר – – –

מאיר כהן: מחכה לך שמיכה.

איתן כבל: נראה לי.

איתן כבל: חבר הכנסת איתן ברושי, קודם כול, באמת רציתי להודות לך על שמצאת לנכון להעלות את החוק הזה.

איתן כבל: אני רוצה לומר שתי נקודות.

איתן כבל: לי ברור שבמתכונת הנוכחית, כפי שהחוק מנוסח, אנחנו נצטרך לעבוד עליו עוד קשה מאוד כדי לשנות אותו, כדי להביא אותו שלא יהיה רק, איך אומרים, הצהרה שאין מה לעשות אתה.

איתן כבל: בשורה התחתונה, גם הממשלה מדברת המון על אנרגיה אבל מזהמת את האוויר עם הדיבור, כי בסוף, על אמת, כשאתה הולך ובודק אם באמת נעשים דברים, אתה מסתכל שיש פער מאוד גדול בין אשר נעשה לבין ההצהרות.

איתן כבל: וזו הסיבה המרכזית שאתה מבקש להביא – וצריך להדגיש את זה – בחקיקה, כדי לייצר מחויבות.

איתן כבל: לכאורה הכול כבר נכתב: יש החלטות ממשלה, יש אלף ואחד דיבורים, יש הצהרות, אבל בפועל, כשבודקים את העניין, הדברים הם לא באמת תואמים את המציאות.

איתן כבל: אם למשל, חברת הכנסת יעל כהן-פארן, אנחנו מדברים למשל על 1–4 בחדרה – מילים נשפכות בכמויות גדולות אל הים, אבל אנחנו כבר מבינים שסיפור 1–4 כנראה לא יהיה על-פי אמות המידה שאת ואני, חבר הכנסת ברושי ואחרים שמובילים ותומכים בעניין הזה של אנרגיה ירוקה, אנרגיה נקייה – זה לא בדיוק הכיוון.

איתן כבל: וגם אם הוא יהיה, מי יודע איפה נהיה.

איתן כבל: ולכן מצאתי לנכון, גם לנצל את ההזדמנות לבוא ולומר לך תודה, חבר הכנסת איתן ברושי, על העיקשות, על הלחימה ועל המאבק לצדו של איתן פרנס ואחרים, וכמובן גם ליעל.

איתן כבל: תודה רבה ויישר כוח.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת נורית קורן – מאוג'ודה, תפאדלי.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום התקיימה הוועדה שאני עומדת בראשה, הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן.

נורית קורן: הוועדה עסקה היום בנושא של איתור ופתיחה של קברים.

נורית קורן: אני רוצה לספר לנוכחים פה על מה שקורה בוועדה.

נורית קורן: אנחנו דנים בוועדת כהן-קדמי, שהיא ועדת החקירה שהוקמה אחרי שהיו שתי ועדות בדיקה, והיא ריכזה את כל הנתונים.

נורית קורן: מדובר ב-733 ילדים שנפטרו, 69 – לא יודעת מה עלה בגורלם, וחמישה מהילדים, נמצא שהם אומצו על-ידי משפחות.

נורית קורן: ולכן כשאנחנו רואים שיש כל כך הרבה ילדים שנפטרו, אנחנו רוצים לדעת מה קרה והיכן הם קבורים.

נורית קורן: ועם פתיחת הפרוטוקולים על-ידי הגנזך בחודש דצמבר שעבר סימני השאלה רק עלו וגברו, ופתאום המשפחות רואות שיש תעודות פטירה.

נורית קורן: אני חוזרת ומספרת את הסיפור האישי של חמותי יונה יוסף, שאחותה סעדה קרני נעלמה, ופתאום גילינו שיש תעודת פטירה, ותעודת הפטירה על שם סעדיה אברהם.

נורית קורן: הוועדה כתבה שאין משמעות לשוני בין השמות.

נורית קורן: ואם כן, ויש תעודת פטירה, אנחנו רוצים לדעת היכן הקבר.

נורית קורן: ולכן הוועדה הביאה לדיון את החברות קדישא, את המשרד לשירותי דת, וגם את משרד הבריאות, כי מספר רב של ילדים היה מאושפז בבית-החולים ובמרפאות, ואנחנו רוצים לדעת מה עלה בגורלם.

נורית קורן: ומסתבר שיש ספרי פטירה, וספרי הפטירה נמצאים במשרד הבריאות.

נורית קורן: ואנחנו מבקשים עכשיו להביא את ספרי הפטירה, ואני מבקשת גם לסרוק אותם על מנת שהמסמכים האלה יישמרו, כדי שנוכל לעשות בהם שימוש, ואלה דברים מאוד מאוד חשובים.

נורית קורן: גם מסתבר שיש קברים שנפתחו.

נורית קורן: ועדת שלגי פתחה עשרה קברים, מדגמי, ובתוך הקברים הללו היו 22 שלדים.

נורית קורן: ומסתבר שבעצם צריך לבדוק מה עלה בגורל הילדים, כי לא ייתכן שיש בעצם קברים ומתחת לקברים גם יכול להיות שאין שום דבר.

נורית קורן: ולכן אנחנו ממשיכים בדיון החשוב הזה, וגם בסוף החודש, בעזרת השם, נקיים דיון נוסף.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: חוק משק החשמל, בוודאי.

אחמד טיבי: תיקון מס' 14 לחוק משק החשמל, רבותי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת קורן נרשמה לפרוטוקול כתומכת.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 14) (תוכנית רב-שנתית וועדה בין-משרדית לעניין ייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: 27 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: וזה אכן יחזור לוועדת הכלכלה להמשך טיפול בשנייה ושלישית.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/701); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים, רבותי, להצעת חוק התקשורת (תיקון מס' 66) (שידורי חדשות בין-לאומיים שמקורם בישראל), התשע"ז–2017.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נחמן שי.

איתן כבל: נחמן, הצעת החוק שלך.

איתן כבל: נו, קדימה.

אחמד טיבי: שידורי חדשות בין-לאומיים שמקורם בישראל – i24?

נחמן שי: כן.

אחמד טיבי: בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה, ידידי היושב-ראש.

נחמן שי: חברי חברי הכנסת, ממש ברגעים אלה שוחחתי עם שדר של "קול ישראל" באנגלית, שסיפר לי את מה שאני כבר יודע, שהערוץ הציבורי החדש – אני כבר לא יודע איך הוא יהיה, וגם הרדיו החדש – הישן, החדש – נפרדים מהשידור שלהם באנגלית, אין עליהם יותר מחויבות לשדר באנגלית.

נחמן שי: ואני חושב שבמדינת ישראל בשנת 2017 יש מספיק אזרחים ואזרחיות שרוצים לשמוע שידור באנגלית, בערבית ואפילו בצרפתית.

נחמן שי: אם תבואנה שפות נוספות, גם אותן אני מזמין.

נחמן שי: העולם היום מגוון מאוד, אפשר להעביר את השידורים גם באמצעות רשת האינטרנט למדינות אחרות, יש בהחלט אופציות חדשות.

נחמן שי: אין סיבה בעולם שציבורים חשובים כל כך יודרו מתוך עולם השידור הציבורי.

נחמן שי: אין דבר כזה.

נחמן שי: ולכן דרשתי, כשהחוק עבר את תהליך החקיקה, לשמור על השידורים באנגלית, שהיו מאוד מצומצמים, גם ברדיו וגם בטלוויזיה.

נחמן שי: גלגלו אותי מכל המדרגות, אמרו: אין תקציב.

נחמן שי: אתה שומע, אדוני?

נחמן שי: אין תקציב.

נחמן שי: בערבית עוד איכשהו יש, אבל גם כן מצומצם ושונה, תקציב מצחיק, מגוחך בעיני, מגוחך בעיני, והרדיו, יש לו את השידור שלו, אני לא יודע מה קורה אתו.

נחמן שי: ה-i24 זו חברה, פרטית אומנם, שמשדרת שידורי חדשות בין-לאומיים מיפו, מנמל יפו, מעסיקה מאות אזרחים ואזרחיות ישראלים, בשלוש שפות – עברית, אנגלית וצרפתית – ויודעת לתת שירות חדשות.

נחמן שי: זה לא תעמולה, זה לא הסברה, זה לא מטעם הממשלה, זה לא מטעם המדינה – זה של אדם פרטי, כנראה מבוסס, שיודע לעשות את השידורים האלה.

נחמן שי: ואני חושב שמה שקובע בסופו של דבר זה איך לתת את השידור המרבי לאותם ציבורים, אותן אוכלוסיות שהזכרתי קודם.

נחמן שי: ואגב, כמו תמיד, מי שרוצה, מאזין וצופה; מי שלא רוצה – לא.

נחמן שי: ולכן פה היה קושי, כי היו פה כל מיני מגבלות של בעלות צולבת ושל הפרדה בין בעלות לבין שידור.

נחמן שי: התגברנו במהלך החקיקה על הקשיים האלה.

נחמן שי: במקום שיש צורך עוד תהיה מעורבת בכך מועצת הכבלים והלוויין.

נחמן שי: אני שמח שכל הייסורים שהיו בעניין הזה – אזרחים ואזרחיות, ישראלים וישראליות, תיירים, דיפלומטים, אזרחים זרים ששוהים בישראל או כאלה שנמצאים בחו"ל ומעוניינים לשמוע על ישראל, יוכלו מעתה ליהנות מהשידורים של i24.

נחמן שי: אני חושב שזו התקדמות ראויה ונכונה, הציבור לא משלם ויוצא נשכר, מה יכול להיות יותר טוב מעסקה מהסוג הזה?

נחמן שי: אנחנו עכשיו בעידן שעושים בו דילים כל הזמן, זאת עסקה טובה מאוד: משקיעים מעט ומקבלים הרבה.

נחמן שי: אז לכן אני מודה לכל אלה שתמכו בחוק הזה, הובילו אותו.

נחמן שי: אני רוצה להודות לידידי יושב-ראש ועדת הכלכלה איתן כבל, וגם לחברים האחרים שעוזרים לנו לקדם את החוק הזה ולהביא אותו לקו הגמר.

נחמן שי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: כדי למנוע את תקלת כבל – האם יש מישהו באולם שנרשם ומעוניין לדבר?

אחמד טיבי: חברת הכנסת קורן, בבקשה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: היא אומרת שהיא תקרא – לא, זה שניים – כבל וקורן.

אחמד טיבי: אוקיי, מירב בן ארי – לא; ישראל אייכלר; זהבה גלאון; עבדאללה אבו מערוף – מוותר; עבד אל חכים חאג' יחיא – מתנאזל; מיכל רוזין; איציק שמולי; עליזה לביא; מסעוד גנאים – אבו חאלד, מתנאזל?

אחמד טיבי: מתנאזל; אראל מרגלית – מיש הון; עמר בר-לב; יהודה גליק; אוסאמה סעדי; איתן ברושי – מתנאזל; זוהיר בהלול – מוותר; יוסי יונה – מתנאזל, מיש הון; יעל כהן-פארן – מתנאזלה; רויטל סויד, רויטל סויד – עסוקה; עאידה תומא סלימאן – מיש הון; אמיר אוחנה – מתנאזל; אחמד טיבי – מיש הון; עפר – מיש הון; יעל גרמן; מיקי לוי; מרב מיכאלי; שרן השכל; מאיר כהן; אכרם חסון – מיש הון; דוד אמסלם – זעלן; יואל חסון – מיש הון; אורן אסף חזן – מיש הון; איילת נחמיאס ורבין – מיש הון; סבטלובה קסניה – מיש הון.

אחמד טיבי: איתן כבל – זהו.

אחמד טיבי: איתן, וקורן בעדו.

מרב מיכאלי: איתן, אתה מסכם או אתה מן המניין?

איתן כבל: לא, לא, שלוש דקות, זה הכול.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש – –

אחמד טיבי: בשם חברי הקואליציה, מבקשים להקדים את החתונה.

איתן כבל: – – אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשם ורשמת פרלמנטריים – – –

קריאה: מה עוד נותר לומר.

איתן כבל: אני מחפש את המילים.

אחמד טיבי: מה עוד נותר לומר?

איתן כבל: אני באמת רוצה – לחבר הכנסת נחמן שי: העניין הזה באמת לא היה כל כך פשוט.

איתן כבל: הייתה התנגדות מאוד גדולה בעניין, ובסופו של עניין, i24 – – –

אחמד טיבי: הייתה התנגדות ברורה.

איתן כבל: כן, הייתה התנגדות.

איתן כבל: ובסופו של עניין 24i – – –

אחמד טיבי: הייתה התנגדות ברורה.

איתן כבל: כן, הייתה התנגדות, ו-24i במידה רבה הוא סוג של "אל-ג'זירה", לפחות לשיטתו של מי שהביא את הרעיון כאן לארץ.

איתן כבל: וכשהשת

איתן כבל: כנענו, ואני חושב שבסך הכול מדובר בפרויקט חשוב מאוד, שידענו לשים לו גם, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת נחמן שי, את הסייגים הנדרשים כדי שבאמת הוא יענה על הצרכים שלשמם, שאותם הוא מבקש בעצם לבצע.

איתן כבל: העניין הוא קודם כול שידורים לחוץ-לארץ, וזה הסיפור המרכזי, וזה סיפור חשוב.

איתן כבל: ויושב כאן חבר הכנסת שכיב שנאן, חבר הכנסת לשעבר, שגם אני רוצה להודות לו על המאמצים ועל כל הפעולות שהוא עושה לקידום הערוץ החשוב הזה.

איתן כבל: וזה יובא לקריאה שנייה ושלישית להכנה בוועדה – – –

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: מה התפקיד של שכיב?

איתן כבל: הוא חלק – – –

אחמד טיבי: הוא לא אמר לי פשוט.

איתן כבל: טוב.

איתן כבל: שכיב, אתה חייב לדווח ליושב-ראש, לאחמד, לחבר הכנסת טיבי.

איתן כבל: ולכן, אנחנו נמשיך ונעשה את כל אשר נדרש כדי באמת לדייק, חבר הכנסת נחמן שי, בהצעת החוק שאתה הנחת; לדייק אותה, כדי שבאמת היא תענה על הצרכים.

איתן כבל: ושגם לא יהיה מאן דהוא שיום אחד יחשוב שהוא יכול לעשות מה שהוא רוצה או להשתמש בפלטפורמה הזו לצרכים שלא לשמם התחנה הזו בעצם מוקמת.

אחמד טיבי: מה בדיוק ביקש נחמן?

איתן כבל: להקים, פשוט לאפשר – מה שנחמן ביקש בעצם הוא שהתחנה תוכל לעלות על הפלטפורמות של הוט וגם יס, אם יס תרצה, ושתוכל – – –

נחמן שי: כרגע היא לא יכולה לשדר בתוך ישראל.

איתן כבל: מתוך ישראל.

קריאה: רק מחוץ לישראל.

נחמן שי: רק באינטרנט, וגם למדינות חוץ.

איתן כבל: ולמדינות חוץ, זה הסיפור המרכזי.

ענת ברקו: זה רעיון מצוין.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, גברתי חברת הכנסת ענת ברקו.

איתן כבל: תודה לכם.

ענת ברקו: מאוד יפה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת קורן.

אחמד טיבי: קורן.

נורית קורן: אני פה.

אחמד טיבי: יאללה, תפאדלי.

נורית קורן: אתה רוצה בכוח שאני אדבר בערבית היום, אה?

אחמד טיבי: תנסי.

אחמד טיבי: אני אתן לך שתי – – –

נורית קורן: כן, שוכראן.

נורית קורן: תיתן לי עוד כמה דקות?

אחמד טיבי: תוספת שפות.

נורית קורן: תוספת.

אחמד טיבי: תוספת שפות.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני כיושבת-ראש השדולה לעידוד עלייה וקליטה של העולים דוברי צרפתית רואה חשיבות גדולה בחוק הזה.

נורית קורן: ונחמן, חברי חבר הכנסת נחמן שי, אני רוצה לפרגן לך.

נורית קורן: זה חוק חשוב ביותר, ועוד יותר חשוב שאתה רוצה שהתחנה הזאת תשדר גם בתוך ישראל.

נורית קורן: ולמה היא חשובה?

נורית קורן: מכיוון שיש לנו עולים בכל מיני שפות, וחשוב שגם הם ידעו מה קורה פה, בכל מיני שפות.

נורית קורן: אני רואה חשיבות עוד יותר גדולה בלקחת את החדשות שמתרחשות פה במדינה ולהוציא אותן החוצה לחו"ל, וזה עושה לנו שירות להסברה של מדינת ישראל, וגם קשר – עולים שהגיעו לארץ והם בעצם רוצים לשמור על קשר עם מה שקורה בארצות שלהם.

נורית קורן: אני חושבת שהחוק הזה חשוב ביותר.

נורית קורן: ואני שמחה שגם חבר הכנסת איתן כבל, כיושב-ראש ועדת הכלכלה, נדרש לחוק הזה, ואני מקווה שאנחנו במושב הבא נאשר אותו.

נורית קורן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לטסווית, להצבעה.

נורית קורן: רגע, חכה שאני אגיע למקום, אתה נותן לי לרוץ.

אחמד טיבי: אני נותן לך להגיע למקום.

אחמד טיבי: יאללה.

אחמד טיבי: חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 66) (שדורי חדשות בין-לאומיים שמקורם בישראל), התשע"ז–2017, נחמן שי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 66) (שידורי חדשות בין-לאומיים שמקורם בישראל), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איימן עודה ביקש להירשם כנמנע.

אחמד טיבי: 26 בעד, נמנע אחד, עם תוספת של איימן עודה, נגד – אפס.

אחמד טיבי: הוחלט להמשיך לקריאה השנייה והשלישית בוועדת הכלכלה, להעביר לוועדת הכלכלה לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [מס' מ/1024; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' כ"א, עמ' 11066; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק התחדשות עירונית, קריאה שנייה ושלישית, מי יציג?

אחמד טיבי: רחל עזריה, תפאדלי.

אחמד טיבי: אחריה ידבר חבר הכנסת יוסי יונה, לא אגיד כמה זמן יש לו.

רחל עזריה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה.

רחל עזריה: כנסת נכבדה, חברי וחברותי חברי הכנסת, כבוד השר, אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת חוק התחדשות עירונית (הסכמים לארגון עסקאות), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ושלישית.

רחל עזריה: בשנים האחרונות אנחנו עדים לתופעה הרווחת בתחום ההתחדשות העירונית, שבמסגרתה מנסים מארגנים לגייס את הסכמת דיירי הבניין לביצוע עסקה.

רחל עזריה: לרוב, המארגן מציע לבעלי הדירות להתקשר עמו בהסכם בלעדיות, ובתמורה יפעל המארגן לגיוס הסכמות של שאר בעלי הדירות הנדרשים לתת את הסכמתם לעסקה, ויקדם את מימוש הפרויקט.

רחל עזריה: בפועל, במקרים רבים המארגן משתמש בחתימות ובעצם סוחר בהן, בחתימות של הדיירים.

רחל עזריה: כל מי שחתם אתו על הסכם הארגון נותר כבול לאותו הסכם, והם לא יכולים להתקשר עם יזמים או מארגנים אחרים לשם ביצוע הפרויקט.

רחל עזריה: בעצם, מה שיוצא זה שהמארגנים מחתימים אנשים, ואז הולכים לכל מיני יזמים ואומרים: הנה, לי יש חתימות של הדיירים, בואו, אני עכשיו צד בעסקה.

רחל עזריה: זהו אחד החסמים המרכזיים המונעים קידום יעיל של פרויקטים של התחדשות עירונית, וכמובן, ואת זה אפילו לא צריך לומר, מדובר בפגיעה באותם דיירים שהם לעתים קרובות דיירים מאוכלוסיות מוחלשת.

רחל עזריה: השבוע ביקרתי בשכונת לבנה בדרום תל-אביב, פגשתי שם תושבים שגרים בשכונה, שמשוועת להתחדשות עירונית.

רחל עזריה: הם סיפרו לי על ועד השכונה שהם הקימו, התארגנות קהילתית נפלאה של תושבים ותושבות על מנת לקדם התחדשות עירונית בשכונה.

רחל עזריה: כבר חמש שנים שהם פועלים בעניין, 330 בתי אב ואם.

רחל עזריה: אני רוצה לספר לכם מה קרה שם.

רחל עזריה: בשלב מסוים אחת מחברות הוועד קראה לעצמה "רכזת הדיירים" והחתימה דיירים על פרויקט של פינוי-בינוי עם סעיף של עמלה, בלי שהם ידעו שהסעיף הזה קיים.

רחל עזריה: לאחר מכן היא דרשה עמלה, שהגיעה בסופו של דבר ל-3.5% מהיקף כלל העסקאות, מה שמגיע לסכום של 100 מיליון שקלים.

רחל עזריה: אותה דיירת החתימה 60 תושבים מתוך 330 בתי-האב, המסמך בעצם לא מחייב, אבל בגלל שהם חתמו בעצם נוצרת פה קבוצה של אנשים שנאלצים לעבוד עם אותה אישה.

רחל עזריה: כעת הפרויקט נתקע, כי הדיירים כבולים להסכם עם אותה חברת ועד, והם לא יכולים להגיע ל-80% מהדיירים כדי להתקדם.

רחל עזריה: כך, פרויקט גדול של התחדשות השכונה נתקע.

רחל עזריה: הדיירים ממש רצו, הייתה התארגנות טובה, אבל הכול נעצר.

רחל עזריה: כל חברות הבנייה שהיו במשא-ומתן עם הוועד לא רצו להיכנס לפרויקט, כי הן עצמן אמרו: יש לכם עלות על הגב של 100 מיליון שקל.

רחל עזריה: אופציה אחרת הייתה שפשוט במקום שהדירה תורחב מ-70 מטר לעוד 35 מטרים רבועים, בעצם, בגלל 100 מיליון השקלים, כל דייר יקבל במקום 35 מטרים רבועים רק 25 מטרים רבועים.

רחל עזריה: אני תושבת שכונת הקטמונים בירושלים, ואני ראיתי איך אנשים חותמים, דיירים חותמים, לכל מיני מארגנים, ובסופו של דבר נתקעים ולא יכולים לזוז מהמארגנים.

רחל עזריה: יש אפילו איזה אמירה שידועה בשכונה – עוד לא מצאתי את אותם אנשים – אבל יש אמירה ידועה שבאים להחתים חצי שעה לפני כניסת שבת, ואז לוחצים, לוחצים, לוחצים, ובסוף אנשים חותמים על ההסכם או על הסכם ההתארגנות רק כי לחצו עליהם.

רחל עזריה: בעצם, את התופעה הזו אנחנו רוצים להפסיק.

רחל עזריה: ומה שאנחנו עושים בהצעת החוק הזו – זו הצעת חוק שיזמה הממשלה, של משרד המשפטים; היא הגיעה אל שולחנה של הוועדה המשותפת לוועדת הרפורמות וועדת החוקה לפני כשנה.

רחל עזריה: לפני כשנה היו כמה דיונים בראשותו של השר אלי כהן, ובהמשך בראשותי.

רחל עזריה: בדיונים החלטנו, בשיתוף פעולה של חברי כנסת מכל סיעות הבית, על שינויים רבים ומשמעותיים בהצעת החוק.

רחל עזריה: אנחנו שיפרנו ועיבינו באופן משמעותי את ההסדרים שהוצעו בהצעת החוק, בעיקר בעניין שני דברים.

רחל עזריה: שני חלקים יש בחוק: חלק אחד אומר שאם בעצם לא קודם שום דבר, אז תוך חצי שנה החתימה פוקעת.

רחל עזריה: זה אומר שאי-אפשר להיכבל, מי שחתמו אתך לפני עשר שנים, אלא תוך חצי שנה החתימה פוקעת.

רחל עזריה: והדבר השני, שהוא מאוד חשוב: אנחנו בעצם משתמשים בכוח של הקהילה.

רחל עזריה: לקהילה יש כוח, וככה לא מחתימים אחד-אחד, אלא צריך בתחילת ההחתמה שתהיה אספת דיירים עם 40% מהדיירים.

רחל עזריה: אפשר לעשות גם כמה אספות מפוצלות, אבל גם בהגדרה של אחוז – – –

אחמד טיבי: דקה, ברשותך.

רחל עזריה: אין בעיה.

אחמד טיבי: אני מבקש לפזר את ההתקהלות הקואליציונית בצד הזה של האולם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת טיבי, הם כולם עומדים מול חברת הכנסת בן ארי, אני חוששת שהיא צריכה את – – – הילודה שלך.

אחמד טיבי: אנחנו פה.

אחמד טיבי: אני פה.

אחמד טיבי: אני פה, מירב.

רחל עזריה: הארכת חוק חופשת הלידה עבר, אז מירב יכולה ללדת, הכול בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, חל עליה.

אחמד טיבי: מירב.

אחמד טיבי: תודה רבה, נא לאפשר לחברת הכנסת עזריה להמשיך.

רחל עזריה: תודה.

אחמד טיבי: תפאדלי.

רחל עזריה: אבל תנכה לי מהזמן.

אחמד טיבי: את לא מוגבלת, אגב.

רחל עזריה: כן, אבל אמרת דקה, לכן.

רחל עזריה: ובעצם, אנחנו נותנים, בעזרת שני הכוחות האלה, שתי הדרכים – גם של החתימה הפוקעת וגם בעצם עבודה קהילתית – אנחנו נותנים את הכוח לדיירים.

רחל עזריה: חשוב לי מאוד מאוד לציין שתחולת החוק היא אקטיבית, שזה אומר שגם אם מישהו חתם בעבר, כמו שאר החתימות שנחתמות היום, אם תוך חצי שנה אין התקדמות, אז בעצם גם חתימות שנחתמו לפני 10 שנים – החתימה פוקעת.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לחברי וחברות הכנסת שעבדנו אתם יחד בשבועות האחרונים על מנת להביא לפניכם הצעה רחבה ושלמה יותר, הצעה חברתית מאוד, שעשויה להביא לבשורה של ממש בתחום ההתחדשות העירונית, ותסייע מאוד ותגן על האוכלוסיות החלשות.

רחל עזריה: אני יודעת שהיו חילוקי דעות, אני יודעת שחלק מההסתייגויות הוטמעו, חלק מההסתייגויות לא, אבל אני מרגישה שבסופו של דבר, וגם דיברנו על זה עם משרדי הממשלה, הצלחנו להגיע להצעת חוק מאוזנת, שמצד אחד – תוודא שבאמת פרויקטים של התחדשות עירונית יתרחשו, תוך הגנה מאוד מאוד גדולה על הדיירים.

רחל עזריה: יש פה בשורה אמיתית.

רחל עזריה: התחדשות עירונית היא העתיד של מרכזי הערים בכל הארץ והיא קריטית להגדלת היצע הדירות.

רחל עזריה: החוק שעבר היום יסייע במאבק במשבר הדיור ויוציא לדרך פרויקטים רבים שנתקעו או נעשו בצורה רשלנית, ויגן על כל הדיירים, גם אם עשו טעות וחתמו על איזשהו הסכם התארגנות שהם לא היו צריכים לחתום עליו.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לשר האוצר משה כחלון, לשרת המשפטים איילת שקד, לשר הכלכלה אלי כהן, שהיה שותף בליווי החוק, לשר השיכון, יואב גלנט; למשרד המשפטים, למשרד השיכון, לרשות מקרקעי ישראל; לייעוץ המשפטי שליווה את הוועדה: תומר רוזנר, גלעד קרן ורוני טיסר – עשיתם עבודה מדהימה; לחברי הכנסת של ועדת הרפורמות, שלקחו חלק מאוד אינטנסיבי בדיונים, עבדנו קשה ועיצבנו ביחד חוק מאוזן; למנהלת הועדה, אריאלה מלכה, שאני לא חושבת שיש איזושהי מילה לתאר אותה, פשוט נאמר שאפו גדול; ליועצים שלי: נחלה ליאור, ישי ויסמן, רותם כהן כחלון ונתנאל דיין, אתם השותפים שלי לדרך; ולנציגי התושבים, שהגיעו לוועדות או תמכו מרחוק, סיפרו את סיפורם והוכיחו בפועל עד כמה החוק הזה נדרש ומשמעותי.

רחל עזריה: אני רוצה גם להודות לחבר הכנסת אלי אלאלוף, שהייתי צריכה להודות לו בנאום הקודם ושכחתי, נשמט למרות שהיה כתוב.

רחל עזריה: אני רוצה לסיים ולומר: הצעת החוק מוגשת בצירוף הסתייגויות, אבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות האלה ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

רחל עזריה: ומילה אחרונה – היה לנו מאוד מאוד חשוב להביא את החוק הזה עד סוף המושב כי הרבה מאוד אנשים מחכים לישועה מאותה חתימה שהם חתמו בהיסח דעת לפני חמש שנים או עשר שנים; בואו ניתן להם את ההזדמנות.

רחל עזריה: ובא לציון גואל.

רחל עזריה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יוסי יונה – עד שעה.

איילת נחמיאס ורבין: הילדים שלי מתחילים עכשיו את שנת הלילה, אם תוכל להקריא להם סיפור לפני השינה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני אדבר כל עוד יהיה לי מה לומר וכל עוד יעמדו לי מיתרי הקול.

יוסי יונה: תראו, החוק הזה, חוק המארגנים, נתחיל ונאמר שהוא חיובי במגמתו ובתכליתו, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: הוא בא גם לעסוק בפרויקטים של התחדשות עירונית וגם בפרויקטים של חיזוק מבנים.

יוסי יונה: התופעה הזאת של מאכערים, חברותי וחברי חברי הכנסת, היא תופעה נפסדת.

יוסי יונה: אם היינו חושבים על מציאות – לא הייתי אומר "אוטופית"; אם הייתי מדבר גם על מציאות, בואו נאמר, סבירה, אידיאלית, היה נחמד מאוד וטוב מאוד אם המאכערים לא היו פועלים או בכלל הם לא היו, נקודה, ולא היו פועלים בתחום הנדל"ני.

יוסי יונה: היה טוב יותר לו המאכערים לא באו לעולם.

יוסי יונה: היה טוב יותר אם פרויקטים של חיזוק או של התחדשות עירונית היו נעשים בין התושבים לבין היזמים במישרין, בלי הסיוע של המאכערים: יזמים ותושבים.

יוסי יונה: כפי שחברתי רחל עזריה תיארה היטב את המציאות – תיארת היטב את המצב – יצרנו פה איזו תפלצת, או נוצרה תפלצת שלא ברצוננו, לא על דעתנו.

יוסי יונה: והנה, האנשים הללו, אם כן, מחתימים אנשים, אדוני היושב-ראש, על הסכמים שלמעשה הם הסכמים כובלים והיכולת של הדיירים לצאת מההסכמים האלו היא מועטה.

יוסי יונה: ואז הם נתקעים שנים ארוכות מבלי, מצד אחד, לצאת מההסכם הכובל, ומצד שני, הם לא זוכים לקדם את הפרויקטים שהם רוצים להיות שותפים לקידומם, כלומר, חיזוק בניינים או התחדשות עירונית.

יוסי יונה: אז מה אנחנו עושים?

יוסי יונה: מהן האפשרויות שעומדות בפנינו בבואנו לטפל בתופעה הרווחת הזו?

יוסי יונה: והיא תופעה מאוד מאוד רווחת, אדוני היושב-ראש; אפשר לומר עליהם: מלוא הארץ כבודו, הם בכל מקום, בכל חלקי הארץ, מחתימים אנשים ומבקשים לעשות על הדיירים קופונים.

יוסי יונה: והם עושים זאת ומנצלים למעשה את הבורות של הדיירים, את חוסר הידע של הדיירים, את חוסר המידע של הדיירים, וזאת משום שהם אמורים לחתום בסופו של יום – קופון – מהיזם.

יוסי יונה: אפשר לומר שהמאכער בעצם נמצא באיזשהו מערך בעייתי של אינטרסים.

יוסי יונה: מבחינתו, הגם כאשר יש עיכובים, חברתי רחל עזריה, הגם כשיש עיכובים, עדיין בעצם הרצון שלו הוא לקדם את הפרויקט כדי לממש את רווחיו.

יוסי יונה: באה הממשלה, בא משרד האוצר ואומר: בואו נתקן את המציאות הקלוקלת, את המציאות הנפסדת הזאת.

יוסי יונה: מה עושים?

יוסי יונה: אחת הדרכים היא לבוא ולומר: הבה ונעלים את התופעה הזו, הבה ונמגר אותה מן העולם.

יוסי יונה: לא רוצים מאכערים.

אחמד טיבי: חיליק.

יחיאל חיליק בר: טלפון ואני מגיע.

יוסי יונה: הוא רוצה להמתיק אתך סוד כזה או אחר.

אחמד טיבי: אני רוצה שהוא יעלה לשלטון.

יחיאל חיליק בר: בשביל אחמד אין בעיה.

יוסי יונה: הוא בינתיים מונה לשר התיירות, אבל נראה, יכול להיות שיש איזה upgrade בהמשך.

יחיאל חיליק בר: בממשלת הצללים.

יוסי יונה: כן, ממשלת הצללים.

יחיאל חיליק בר: תדגיש, שיריב לוין – תשמע, היה את הפרסום, יריב לוין התקשר אלי באטרף, אמר לי: מה, נכנסת למשרד, לא הודיעו לי, לא כלום.

יחיאל חיליק בר: אמרתי: לא, זה רק בממשלת צללים של סתיו.

יוסי יונה: הוא חשב שיש ממשלה קואליציונית שנרקחה מתחת לאפו.

יחיאל חיליק בר: אי-אפשר לעשות להם כזה התקף לב.

יוסי יונה: כן, נכון.

אחמד טיבי: אי-אפשר לרקוח מתחת לאפו של יריב לוין שום מעשה קואליציוני.

יחיאל חיליק בר: היו"ר, אני הולך לישון כח"כ פשוט באופוזיציה – – –

יוסי יונה: ובכל זאת הוא יודע על האיום.

יחיאל חיליק בר: רגע, יוסי.

יחיאל חיליק בר: אני הולך לישון כח"כ פשוט באופוזיציה, מתעורר כשר תיירות בממשלת צללים.

יחיאל חיליק בר: אני אומר, כאילו, תעדכנו אותי.

אחמד טיבי: אבל שמתי לב שלא צורפת לקבינט בממשלת הצללים.

יחיאל חיליק בר: לא, לא.

יחיאל חיליק בר: אבל הקבינט החברתי, לא המדיני.

יוסי יונה: למרות שלחברי חיליק בר יש יומרות ושאיפות הרבה יותר גבוהות מאשר להיות שר התיירות בממשלת ישראל העתידית, הלוא כך, אדוני חבר הכנסת?

יחיאל חיליק בר: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אתה צורפת לאיזשהו תיק?

יחיאל חיליק בר: כל עוד אתה לצדי, יוסי.

יוסי יונה: אני הייתי שם כשר ללא תיק.

יוסי יונה: אבל אמרו לי, כמו שאתה אמרת בהקשר אחר, אילוצים קואליציוניים – – –

אחמד טיבי: כן.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: נמנע בשלב זה ממני לכהן כשר עם תיק – – –

אחמד טיבי: תוכל לפרט איפה אני אמרתי, כדי שאני אשדרג אותך.

יוסי יונה: משום שאתה הצעת איזושהי ממשלה עתידית, באיזו מדינת כל אזרחיה, לאחר – – –

אחמד טיבי: כל לאומיה, מדינה אחת ודמוקרטית.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: לאחר שחברתי שולי מועלם וחבריה הטובים ידאגו לספח את יהודה ושומרון ויהפכו אותם לחלק אינטגרלי של מדינת ישראל הגדולה.

יוסי יונה: אז ידידנו כאן, אחמד טיבי, חזה איזושהי אפשרות שאת תוותרי על הסוברניות היהודית שלך, חברתי שולי מועלם – – –

אחמד טיבי: לא, יהיו בחירות דמוקרטיות.

יוסי יונה: כן, יהיו בחירות דמוקרטיות, אז זה לא מן העניין אבל חשוב לציין זאת באיזה הקשר – – –

אחמד טיבי: אז נשאלתי לגביך, לגבי התיק שלך.

אחמד טיבי: אמרתי שבמעשה המרכבה בעיצומו כי יש אילוצים קואליציוניים.

יוסי יונה: כן, מי יודע.

יוסי יונה: אתם יודעים, הפוליטיקה היא קרוסלה, נכון?

יוסי יונה: בבת-אחת אדם מאבד ורוכש את עולמו.

יוסי יונה: אז מי יודע.

אחמד טיבי: תישאר תמיד על הגלגל.

יוסי יונה: אכן, כמו שאמר ראש הממשלה, אללה ירחמו, אריאל שרון בזמנו.

יוסי יונה: בכל אופן, אנחנו חוזרים לעניין של חוק המארגנים, וחוק המארגנים לא בהקשר של בניית ממשלת צללים, אדוני היושב-ראש, אלא מארגנים של פרויקטים של חיזוק ושל התחדשות עירונית.

יוסי יונה: אז כפי שאמרתי לפני כן, אדוני היושב-ראש, כיצד אנחנו נוהגים אל מול התופעה הנפסדת והקלוקלת הזו של המארגנים?

יוסי יונה: אז אנחנו היינו יכולים לשאוף למציאות אוטופית שהם נעלמים, או אולי הייתה איזושהי אפשרות אחרת, שעומדת על הפרק, והיא להסדיר את מעמדם.

יוסי יונה: לבוא, לומר: מארגן אמור לעבור איזושהי הכשרה, התמחות, יקבל רישיון.

יוסי יונה: בעצם, קבלת הרישיון הופכת אותו לאחראי מבחינה לגלית לתחום עבודתו.

יוסי יונה: אבל בדיונים שלנו, בדיונים שקיימנו בוועדת הרפורמות, ההצעה הזאת, אדוני היושב-ראש, נדחתה.

יוסי יונה: נאמר לנו שהסיפור יותר מדי מורכב, הוא לא מעשי, להסדיר את מעמדם של המארגנים, ולכן נבחרה האופציה השלישית, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: אני רוצה את תשומת לבך המלאה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: כן, אופציה שלישית.

יוסי יונה: כן, בדיוק.

יוסי יונה: אז אם כן, עמדה בפנינו האופציה השלישית.

יוסי יונה: והאופציה השלישית, בעצם על מה היא דיברה?

יוסי יונה: היא לא דיברה – אנחנו מעלימים את המארגנים מן העולם; אנחנו לא מאסדרים או מסדירים את מעמדם כנושאי רישיון בכל תחום עיסוק כזה או אחר, אלא הבה וניצור איזשהן אבני דרך בדפוסי פעולתם, כן?

יוסי יונה: כך שאם הם לא עושים את עבודתם נאמנה – כלומר, כפי שהצגנו את הבעיה בתחילת הדברים, המארגנים מחתימים את הדיירים בהסכמים שכובלים אותם ואינם מאפשרים יציאה מתוך ההסכם הזה – אז אנחנו נציין, הן בפרויקטים של חיזוק והן בפרויקטים של התחדשות עירונית, נקודות יציאה מן ההסכמים.

יוסי יונה: כפי שאמרתי בתחילת דברי, אדוני היושב-ראש, זה צעד נכון, חכם, מבורך לאפשר לדיירים לצאת מהסכמים כובלים.

יוסי יונה: המון פעמים, כאשר ישנן כוונות, בוא נאמר שונות, יכולות להיות כוונות חופפות; אין מניעה שכוונות תהיינה שונות ועדיין חופפות.

יוסי יונה: כלומר, החוק מוצג ככזה שאומר:

יוסי יונה: הבה ונעשה חסד עם הדיירים: הם תקועים בתוך ההסכמים הללו ולא ניתן לחלץ אותם מתוך הסכם כובל.

יוסי יונה: אבל מצד שני גם עולה החשש, ואני אדבר עליו שוב ושוב, גברתי יושבת-ראש ועדת הרפורמות, שישנו גם איזשהו להט שמתקיים במשרד האוצר, לפחות בחלק הזה, האחראי על בעיית הדיור בישראל: הבה ונגדיל את ההיצע.

יוסי יונה: הבה ונגדיל את היצע הדירות, זו תהיה בעצם המשימה המאוד-מאוד מרכזית וחשובה שלנו, כך שאנחנו גם מתעלמים מהיבטים ומשיקולים ומבעיות שיכולות לעמוד לפתחם של הפרויקטים הללו.

יוסי יונה: "נלבישך שלמת בטון ומלט", אומרים?

יוסי יונה: נלבישך שמלת בטון ומלט, נבנה עוד ועוד דירות, אם כן, ובא לציון גואל.

יוסי יונה: אבל קיימות בעיות מאוד רציניות בהצעת החוק שמונחת לפנינו, וכאן אני רוצה לומר באופן חד-משמעי: אף אחת מההסתייגויות שאנחנו העלינו במהלך הדיונים בוועדת הרפורמות לא הייתה הסתייגות קנטרנית, נכון, גברתי היושבת-ראש?

יוסי יונה: אפשר לומר שהיו בינינו מחלוקות – – –

קריאה: זה היה אלי כהן.

יוסי יונה: נכון.

יוסי יונה: אבל כבר כאשר הצעת החוק הזו – התקיימו דיונים עליה ועל ניסוחה כבר בעת שחברנו שר הכלכלה אלי כהן עמד בראש ועדת הרפורמות.

יוסי יונה: קיימנו המון דיונים, ואני אומר וחוזר, באמת באמונה שלמה, ואת יודעת את זה, נכון, חברתי רחל עזריה, שאף אחת מההסתייגויות שאנחנו העלינו ביחס להצעת החוק לא הייתה קנטרנית.

יוסי יונה: כלומר, אפשר לומר, ונאמר:

יוסי יונה: קיימות מחלוקות מאוד עמוקות ועקרוניות בינינו לגבי מהי הצעת החוק הטובה ביותר שאפשר לנסח ולהביא בפני באי הבית, כך שהיא בסופו של יום תיצור מצב של win-win: היא גם תבוא לקראת הדיירים, תגדיל את ההיצע, תפתור באופן חלקי את המצוקה שלהם ואולי באמת תיתן איזשהו פתרון, ולו חלקי, למשבר הדיור שאתו אנחנו מתמודדים.

יוסי יונה: אבל היכן היו הבעיות המרכזיות, אדוני היושב-ראש, שעמדו לפנינו, שהיינו מודעים אליהן ולא קיבלנו מענה, או אין להן מענה בהצעת החוק הנוכחית?

יוסי יונה: כפי שאמרתי בתחילת דברי, המארגן הוא בעל אינטרס כלכלי מובהק, הגם שיכולה להיות בעיה של הסכמים שהם כובלים את הדיירים, והדבר יכול לעכב את הפרויקטים הללו, בין של חיזוק ובין של התחדשות עירונית.

יוסי יונה: יכולות גם להיות בעיות אחרות, הפוכות, שאצה לו הדרך, למארגן, לקדם עסקה נדל"נית שהיא לא בהכרח לוקחת בחשבון את האינטרסים הרוחביים, את כלל האינטרסים של הדיירים.

יוסי יונה: ואמרנו: ריבונו של עולם, אנחנו מבקשים להבטיח שתהיה פונקציה בתהליכים הללו, בתהליכי החיזוק ותהליכי ההתחדשות העירונית, שתהיה פונקציה שכל תפקידה – עד כמה שהדבר ניתן, כי אני מודע לבעיות שיכולות לצוץ כאשר אנחנו חושבים על הפונקציה הזאת; עד כמה שניתן, שתהיה פונקציה שכל מענייניה זה האינטרסים של הדיירים, ושל הדיירים בלבד, שלהם לא אצה הדרך.

יוסי יונה: וחשבנו שנכון יהיה להוסיף עובד קהילתי, שנכון יהיה שייבחר ועד של התושבים והוא זה שיעמוד למול המארגן ויבטיח את האינטרסים של הדיירים.

יוסי יונה: גברתי היושבת-ראש של ועדת הרפורמות סיפרה על שכונת הקטמונים.

יוסי יונה: ביקרת שם.

יוסי יונה: חברתי שולי מועלם ואני קיימנו מפגש עם התושבים בשכונות הקטמונים, ראינו שני דברים מרכזיים שהם מחייבים את תשומת לבנו: האחד, ראינו את החרדות, את הפחדים, את החששות של התושבים, שמא הנה הולך להתכונן למול עיניהם פרויקט של התחדשות עירונית או של חיזוק שלא ייטיב עמם, שלא ייטיב עמם בכמה מישורים.

יוסי יונה: הרי אתם יודעים, הפרויקטים של התחדשות עירונית – אדוני, חברי מיקי לוי, אתה יודע, הפרויקט של התחדשות עירונית, כפי שהוא בא לעולם, הוא משק כספים סגור.

יוסי יונה: אנחנו העברנו את החוק הזה, גם שם היו לנו הסתייגויות והעברנו אותו בסופו של יום.

יוסי יונה: מה זאת אומרת, משק כספים סגור?

יוסי יונה: שהמדינה ממאנת להוציא ולו אגורה אחת מכיסה, והיא אומרת: אוקיי, שיבוא היזם – משום שהפרויקט הזה יש בו מידה מסוימת של סיכון.

יוסי יונה: מדוע?

יוסי יונה: כי אתם יודעים, דיירים יכולים להביא את היזמים לבית-המשפט, לעכב את הפרויקט וכו'.

יוסי יונה: קבעו שהרווח היזמי, הרווח הנדל"ני, יעמוד על 25% – דבר שהוא מטורף.

יוסי יונה: מאוד מאוד גבוה, מאוד מאוד גדול.

יוסי יונה: עכשיו, מה זאת אומרת שהרווח הנדל"ני הזה, מה ההשתמעויות כשאתה קובע מתח רווחים כל כך גדול?

יוסי יונה: אחוזי בנייה.

יוסי יונה: אחוזי בנייה גבוהים.

יוסי יונה: כלומר, הולכים ומתכוננים להם גורדי שחקים במקומות הללו.

יוסי יונה: זאת אומרת, אם בשכונה מסוימת היו 400 תושבים – לכו תדעו, נכפיל את זה בחמישה.

יוסי יונה: תחשבו על המתחם.

יוסי יונה: חשבו על המתחם הזה, שעד כה היו בו 400 דיירים ועכשיו יש שם גורדי שחקים שמכפילים בחמישה, אולי בשישה, את מספר הדיירים.

יוסי יונה: גורדי השחקים הללו, נלוות להם בעיות כאלה ואחרות.

יוסי יונה: המון בעיות יכולות לצוץ.

יוסי יונה: האם אתם מדמים בעיני רוחכם שמארגן שחפץ להביא הסכם עם הדיירים אל היזם, הוא קשוב והוא מעוניין והוא רוצה לתת פתרון ומזור לכל הבעיות הללו שיצוצו – תחבורה, ריאה ירוקה, עלויות של רווחה?

אחמד טיבי: אני מבקש סליחה מאדוני.

אחמד טיבי: אנחנו מתחלפים.

אחמד טיבי: אני מבטיח לך לחזור.

יוסי יונה: אני מצפה לך בכיליון עניים, אדוני.

יוסי יונה: ואנא, אל תיטוש אותנו לתקופה ארוכה.

אחמד טיבי: לעולם לא.

יוסי יונה: לעולם לא.

יוסי יונה: אוקיי, אחמד טיבי, היושב-ראש – –

אחמד טיבי: חילופי שלטון זמניים.

יוסי יונה: – – נוטש את מושבו באופן זמני.

אחמד טיבי: חילופי שלטון זמניים.

יוסי יונה: זה מה שנקרא שלטון מדומיין, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: פה זה שלטון אבסולוטי.

יוסי יונה: אבסולוטי.

יוסי יונה: אתה יכול להוריד אותי מהבמה.

יחיאל חיליק בר: זו הדחה.

יחיאל חיליק בר: זו הדחה בפועל.

רחל עזריה: – – –

יוסי יונה: סליחה, סליחה, רחל.

רחל עזריה: אני אומרת, אבסולוטי, לא אבסולוטי – יש – – –

יוסי יונה: בדיוק.

רחל עזריה: ויוסי יונה נשאר.

יוסי יונה: על זה נאמר, רחל – – –

אחמד טיבי: הייתה שעה.

רחל עזריה: הייתה שעה.

רחל עזריה: יש – – –

יוסי יונה: על זה נאמר, חברתי רחל עזריה, יושב-ראש בא ומתחלף והדובר בעינו עומד, או על מקומו עומד.

רחל עזריה: ברוך השם.

יוסי יונה: כן, ברוך השם.

יוסי יונה: לפחות יש לנו עוד איזה פרק זמן שבו אנחנו שוטחים את טענותינו.

רחל עזריה: למה בוועדה לא צייצת – – –

יוסי יונה: מה?

רחל עזריה: – – – הכול בבטן.

יחיאל חיליק בר: מה?

יחיאל חיליק בר: האומנם, האומנם?

יחיאל חיליק בר: את יכולה להעיד, גברתי, שבמהלך דיוני הוועדה כל החששות, הדאגות והבעיות שחשבתי – – –

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אני רק אומרת שאתה, כאילו רק עכשיו יש לך הזדמנות לדבר כי בוועדה לא הייתה לך דקה לדבר.

יוסי יונה: לא, דיברתי.

רחל עזריה: ברוך השם.

יוסי יונה: אני רוצה לציין כאן שחברת הכנסת יושבת-ראש ועדת הרפורמות, ניהלה את דיוני הוועדה במהוקצעות.

יוסי יונה: אפשרת חופש דיבור לכולנו, אפשרת לנו להעלות את הטענות, את הדאגות ואת החששות ואת ההסתייגויות, וגם לנמק אותן.

יוסי יונה: נכון.

יוסי יונה: אבל אנחנו עכשיו פועלים בזירה אחרת, נכון, חברי מיקי לוי?

יוסי יונה: זה המקום שבוא אנחנו מציגים אותן שוב בפני הציבור הרחב, מעל הבימה החשובה הזאת, ואומרים, בסופו של יום, אולי, את יודעת, יהיה נס וחלק מחברות וחברי הכנסת יאמרו: אהה, ואכן ההסתייגויות הללו שהוצגו ונדחו בוועדת הרפורמות יתקבלו בדיונים, בהצבעות שאנחנו נקיים במהלך הערב.

יוסי יונה: כי כפי שאת יודעת, הכוונה שלי היא להביא את ההסתייגויות הללו להצבעה.

יוסי יונה: אז אם כן, אני חוזר ומציין מהן ההשגות או מהן ההסתייגויות שהיו לנו, אדוני היושב-ראש, מהאופן שהצעת החוק הזאת – או מהניסוח של הצעת החוק כפי שהוא מובא בפנינו כאן להצבעה, הן עליו והן על ההסתייגויות הנלוות לו.

יוסי יונה: אנחנו סברנו – ולא רק אני לבד, אלא גם האחרים שהצטרפו להסתייגויות הללו, בין מתנועת יש עתיד, בין מתנועת מרצ ומסיעות אחרות – שמה שקורה בחוק המארגנים – הייתי אומר שחלק מהבעיות שכבר צצו בחוק ההתחדשות העירונית, אנחנו רואים אותן שוב צצות גם בחוק המארגנים.

יוסי יונה: חשבנו, אתם יודעים מה?

יוסי יונה: אולי אם לא טיפלנו בהן במידה מספקת בחוק ההתחדשות העירונית, אפשר שהן יקבלו את הביטוי שלהן, יקבלו את יומן ויקבלו את הביטוי שלהן בתוך החוק הזה, חוק המארגנים.

יוסי יונה: ואני חוזר ואומר מהן הבעיות המרכזיות של הפרויקט הזה של התחדשות עירונית, וגם של חיזוק מבנים.

יוסי יונה: אנחנו בוודאי היינו רוצים משהו אחר – אנחנו היינו רוצים שהמדינה תתחב את ידה לכיסה ותממן חלק מהפרויקט הזה.

יוסי יונה: וכאשר המדינה הייתה מממנת חלק מהפרויקט הזה, אדוני היושב-ראש, מה היה קורה?

יוסי יונה: לא היינו צריכים להטריף את העולם עם גורדי-השחקים הענקיים הללו.

יוסי יונה: היינו יכולים לבנות – דרך אגב, אנחנו התייעצנו עם המון אדריכלים, שאמרו: תראו, הפרויקטים האופטימליים של התחדשות עירונית יהיו כאלה שהם לא רבי-קומות, שהם לא הממותות הענקיות הללו שצומחות במרכזי הערים, אלא מבנים של ארבע, חמש קומות ותו לא.

יוסי יונה: דרך אגב, בסיורים שערכנו בתקופה הזאת – חברי זוהיר בהלול, אני לא יודע את אתה הצטרפת אלינו – בסיורים שערכנו ברחבי הארץ במסגרת הפעילות של ועדת הרפורמות ביקרנו במקומות כאלה.

יוסי יונה: ביקרנו באזור אחוזה בחיפה – או בנווה-שאנן, סליחה, בנווה שאנן בחיפה – וראינו פרויקטים נהדרים של התחדשות עירונית, לא ממותות; חמש-שש קומות שהחליפו את בנייני הרכבות.

יוסי יונה: והיה יופי, ואין את הצורך הזה.

יוסי יונה: אבל מדוע יש את הצורך הזה?

יוסי יונה: כי ברגע שאתה קובע, זוהיר, ברגע שאתה קובע שבפרויקטים האלה של התחדשות עירונית צריך להיות רווח נדל"ני כל כך גדול, אין מנוס אלא לבנות את גורדי-השחקים.

יוסי יונה: והנימוק הדיורי הוא, מה?

יוסי יונה: אנחנו מצופפים את מרכזי הערים.

יוסי יונה: בסדר.

יוסי יונה: אני לא חושב שזה נימוק פסול.

יוסי יונה: אני לא דוחה את הנימוק הזה על סף.

יוסי יונה: אבל אתה יוצר בעיות.

יוסי יונה: לעתים אתה יכול וזה אולי נכון לבנות גורדי-שחקים, ולעתים לא.

יוסי יונה: לעתים לא.

יוסי יונה: מה זאת אומרת לעתים לא?

יוסי יונה: כיצד רצינו להביא לביטוי את ה"לעתים כן" ו"לעתים לא"?

יוסי יונה: כל שכונה והאופי שלה.

יוסי יונה: כל שכונה והייחודיות שלה.

יוסי יונה: איך הדבר צריך לבוא לידי ביטוי?

יוסי יונה: זה צריך לבוא לביטוי כאשר יש סקר צרכים של התושבים.

יוסי יונה: זו גם הסתייגות שאנחנו העלינו.

יוסי יונה: ביקשנו שייעשה סקר צרכים של התושבים בכל שכונה ושכונה כדי לראות מהו הפרויקט המתאים לה.

יוסי יונה: ההסתייגות הזאת, שוב, נדחתה ולא התקבלה.

יוסי יונה: שוב, הבעיות שהעליתי ואני מעלה חזור והעלה, הפרויקטים הללו של התחדשות עירונית ושל הבניינים גורדי-השחקים – אחת מהבעיות הקלאסיות, גברתי רחל עזריה, ואת מודעת לכך, היא שהמון פעמים קיימת הבעיה של ג'נטריפיקציה, שהתושבים אינם יכולים לגור שם.

יוסי יונה: מדוע?

יוסי יונה: הם חוששים.

יוסי יונה: אני אומר לך, אני הייתי בגבעתיים, היינו בשכונה בגבעתיים.

יוסי יונה: התושבים היו מפוחדים.

יוסי יונה: הם אמרו: אנחנו חוששים שמא הפרויקט הזה של שיקום שכונות הולך להדיר אותנו, הולך להעיף אותנו מכאן.

יוסי יונה: מדוע?

יוסי יונה: כי יבנו את הבניינים הגבוהים הללו כאשר עלות התחזוקה תהיה מאוד מאוד גבוהה, ואנחנו לא נוכל לעמוד בתחזוקה.

יוסי יונה: ואז מה יהיה?

יוסי יונה: נצטרך לכתת רגלינו לשכונות מוחלשות יותר, ואנחנו לא רוצים לעבור מגבעתיים, אנחנו לא רוצים ללכת למקום אחר; אנחנו רוצים להמשיך ולהתגורר במקומות הללו ששם בילינו את רוב שנותינו; הדבר הזה, אפשר שהוא לא יתאפשר לנו.

יוסי יונה: ולכן, אנא, הם רוצים ביטחונות.

יוסי יונה: הם רוצים שיפיגו את החששות שלהם.

יוסי יונה: הנה, כאן, גברתי, ציינתי אותך לפני דקות ספורות על הביקור המאוד – איך הייתי מגדיר אותו?

יוסי יונה: מרגש, נכון?

יוסי יונה: תסכימי –שעשינו בקטמונים לפני שבועיים-שלושה.

יוסי יונה: את עדה, חברתי מהקואליציה – את עדה, נכון?

יוסי יונה: – לחששות ולפחדים שביטאו בפנינו התושבים, שמא בסופו של יום הפרויקט הזה לא ייטיב עמם, מהמון בחינות, וציינתי אותן, גברתי: האם תישאר הריאה הירוקה; האם הם יוכלו להמשיך להתגורר שם; האם העלות של התחזוקה תרקיע שחקים והם לא יוכלו לממן אותה – כל הדאגות הללו.

יוסי יונה: והנה, אני חוזר ואמר: מה ביקשנו כאשר דנו בהצעת החוק הזאת?

יוסי יונה: שיהיה סקר צרכים, שנלך לכל שכונה והייחודיות שלה, כל שכונה והמקרה שלה, ונבוא ונראה באמת מה התושבים רוצים – הם רוצים א', רוצים ב', רוצים ג'.

יוסי יונה: אני חוזר ואומר שלא קיבלנו מענה על הבעיות הללו.

יוסי יונה: לכן זה המקור להסתייגויות שלנו, שלי, שבעצם מוצגות כאן בשם המחנה הציוני, וגם מרצ, וחלקן גם בשם יש עתיד.

יוסי יונה: כי אנחנו חושבים שהפרויקט הזה, נלוות לו בעיות עומק, בעיות מבניות מאוד מאוד גדולות ומאוד מאוד עמוקות, והאופן שבו הוא מובא בפני המליאה לא נותן פתרון לבעיות הללו.

יוסי יונה: אני חוזר ואומר, בדברים שפתחתי: אני לא דוחה, גברתי יושבת-ראש ועדת הרפורמות, את זה שיש בו יסוד חיובי.

יוסי יונה: והדבר החיובי ביותר שקיים בתוך החוק הזה זה היכולת שלו לשחרר את הדיירים מהסכמים כובלים.

יוסי יונה: אבל יכולנו, גברתי, לעשות עבודה טובה יותר: יכולנו להאט את הקצב; יכולנו לעשות מקצה שיפורים; יכולנו לכונן את המנגנונים הללו, שביקשנו שייכנסו לתוך החוק הזה.

יוסי יונה: ובמיוחד, אם תשימו לב, אלה מכם שקראו את ההסתייגויות, כחוט השני וכמעט בכל הסתייגות והסתייגות חסר לנו המקום של העובד הקהילתי של ועד השכונה, שיכול לבטא, ולהגן על האינטרסים של הדיירים באופן הטוב ביותר.

יוסי יונה: לכן אני אומר לך בלב כבד, גברתי: אנחנו נצביע בעד החוק.

יוסי יונה: כי, את יודעת, הטוב שבו לא יכול להידחות על-ידנו.

יוסי יונה: אבל אני עושה זאת ואנחנו נעשה זאת בלב כבד, משום שאנחנו חושבים שעדיין יש בו ליקויים מאוד מאוד גדולים.

יוסי יונה: הם לא מצדיקים – אני מקבל הודעות סותרות, גבירותי ורבותי – הם לא מצדיקים את הדחייה של החוק הזה, אבל הם בהחלט מחייבים שאנחנו נעשה עבודה טובה יותר.

יוסי יונה: אני לא יודע אם תיפול בידינו הזדמנות במהלך הזמן, ואני כן חושש.

יוסי יונה: אני מקווה שתיפול בידינו הזדמנות במהלך הזמן הקרוב, בשנים הקרובות, לעשות את התיקונים הנדרשים בחוק הזה.

יוסי יונה: אני מאוד מאוד מקווה, ואני גם חושש, והתקווה שלי היא בעצם – הצד השני שלה הוא הצד הבעייתי, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: למה אני מקווה?

יוסי יונה: כי אני חושש שמא הבעיות תצוצנה.

יוסי יונה: הלוואי שהבעיות לא תצוצנה, וכך תקוותי בסופו של דבר תתפוגג ולא יהיה בה צורך, שהיא לא תתממש.

יוסי יונה: לכן אני חושש שיהיו עוד בעיות רבות שיצוצו כאשר אנחנו נלך ונממש, או המדינה או הממשלה תלך ותממש את הפרויקט הזה – בין של חיזוק ובין של התחדשות עירונית.

יוסי יונה: הדגש במקרה הספציפי הזה זה המרכיב של המארגנים, שלדעתי לא טיפלנו בו באופן מספק, לא נתנו פתרונות, או לא נתנו מענה, לכל הבעיות שניצבות לפתחו.

יוסי יונה: אם כן, אני רוצה לסיים כאן ולומר – אני יכול להמשיך?

יחיאל חיליק בר: יש לך חצי שעה.

יוסי יונה: לא, כי אני מקבל פתקים סותרים.

רחל עזריה: תמשיך.

יוסי יונה: אה, להמשיך?

רחל עזריה: אתה מדבר מצוין.

יוסי יונה: אני מדבר מצוין?

יוסי יונה: אוקיי.

רחל עזריה: אתה מרצה באוניברסיטה.

רחל עזריה: עכשיו אני מבינה.

יוסי יונה: אה, עכשיו את מבינה?

יוסי יונה: אוקיי.

איתן ברושי: אבל אנחנו לא סטודנטים.

איתן ברושי: אנחנו סיימנו את השיעור.

רחל עזריה: חבר'ה, זה לא ענייני.

רחל עזריה: את זה תסגרו עם המפלגה שלכם.

איתן ברושי: לא, את אומרת שהוא מרצה.

איתן ברושי: אבל אנחנו לא סטודנטים.

איתן ברושי: מספיק עם זה.

איתן ברושי: נעשה שיעור קצר.

יוסי יונה: חברי איתן ברושי, גם כאשר האנשים אינם סטודנטים, לפעמים הם הולכים להשתלמויות, נכון?

יוסי יונה: ובהשתלמויות הללו, שנמשכות לעתים כמה ימים – – –

איתן ברושי: יש גמול השתלמות.

יוסי יונה: אני מבטיח לך, חברי לסיעה, במיוחד כי אתה חברי לסיעה, שאני אעשה את המיטב כדי שתצא מתוגמל מההקשבה המופתית שלך לדברים שאני אומר, שיש כאלה שמתארים אותם בגדר הרצאה, ואני מקווה שהם גם חושבים שההרצאה היא – –

זוהיר בהלול: מאלפת.

יוסי יונה: – – מאלפת.

זוהיר בהלול: וגם מעלפת.

יוסי יונה: לקבל מחמאה מחברי זוהיר בהלול ולומר שההרצאה שלי מאלפת, מישהו שתמיד אמרתי לו – אתם יודעים מה אני אומר לזוהיר בהלול כאשר הוא מדבר בעברית המליצית והצחה שלו?

יוסי יונה: הלוואי שיום יבוא ואני אצליח לדבר בשפה הערבית – – –

זוהיר בהלול: אתה מורי ורבי.

יוסי יונה: הלוואי ויגיע היום, אדוני היושב-ראש, שאני אוכל ללהג, ללהטט – זה מה שאתה עושה, אדוני זוהיר בהלול.

יוסי יונה: האופן שבו אתה מלהטט בשפה העברית – אני מאחל לעצמי שיום יבוא ואני אוכל ללהטט בשפה הערבית באותה מידה שאתה – – –

איימן עודה: יאללה, בוא נשמע אותך.

יוסי יונה: לא.

יוסי יונה: אמרתי הלוואי שיבוא יום, חברי איימן עודה, שאני אוכל, שאצליח ללהטט בשפה הערבית כמו חברי זוהיר בהלול.

איימן עודה: תנסה משהו, אני אעזור לך.

יוסי יונה: לא, אנחנו מדברים על ללהטט.

יוסי יונה: ללהטט, יעני להיות וירטואוזו.

יוסי יונה: וחברי כאן זוהיר בהלול הוא ממש וירטואוזו כאשר הוא משתמש בשפה העברית, מודע לכל מכמניה, מודע לכל רזיה ועושה בה שימוש מיטבי ביותר בבואו להביע את דעתו, עמדתו ולפעמים גם את כעסו וזעמו כאשר הוא עומד כאן על הבימה הזאת ומדבר ומרשים את כולנו.

יוסי יונה: זו אחת הפעמים שאוזניהם של כלל חברות וחברות הכנסת – כרויות, אדוני, אומרים?

יוסי יונה: – שאוזניהם של כלל חברי הכנסת כרויות, בשומעם את חברי זוהיר בהלול המלהטט בשפה העברית, כי הם מתענגים, ואולי גם במידה מסוימת יש – – –

זוהיר בהלול: מתענים.

יוסי יונה: לא.

יוסי יונה: הם מתקנאים, הייתי אומר.

יוסי יונה: הם מתענגים ומתקנאים בשליטה שלך.

יוסי יונה: בכל אופן, אנחנו חוזרים לעניין שלנו, למרות שאנחנו עושים מדי פעם הפוגות.

יוסי יונה: אני מתאר את האופן שבו הדיון כאן מתנהל.

יוסי יונה: זה כמו ללכת, אדוני היושב-ראש, לאיזשהו טיול על אם הדרך, ולעתים אתה יורד מאם הדרך ונכנס לסמטה כזאת או אחרת, מגלה בה עניין, ואז, לאחר שמיצית את העניין בסמטה הזאת אתה יוצא מן הסמטה וממשיך.

יחיאל חיליק בר: אתה רוצה לספר לנו על העצירות שלך בסמטאות?

יוסי יונה: כן, כן.

יוסי יונה: אני אשמח מאוד לחלוק אתך חוויות.

יחיאל חיליק בר: סיפורי סמטאות חשוכות של חבר הכנסת יונה.

יחיאל חיליק בר: 27 דקות, בבקשה.

יוסי יונה: יפה.

יחיאל חיליק בר: אבל תזכור שאתה בכנסת, יש צנזורה, למה אני לא יודע מה אתה רוצה לספר לנו.

יוסי יונה: לא, תראו, בכל אופן.

יוסי יונה: עכשיו היושב-ראש הוא מאוד מאוד נדיב אתי, כי הוא חושב שאנחנו הולכים לספר כאן סיפורים מרתקים, מעניינים.

יוסי יונה: בכל אופן, זו סמטה, ביקרנו בה, ביקרנו בסמטה, ואנחנו חוזרים לעניין שלשמו התכנסנו כאן, אדוני היושב-ראש, וזה הסיפור של משבר הדיור והאופנים שבהם ממשלת ישראל מבקשת לפתור אותו.

יוסי יונה: והאופן שבו היא מבקשת לפתור אותו, כפי שחברתי יושבת-ראש ועדת הרפורמות יודעת – כולנו בעצם אוחזים אצבעות.

יוסי יונה: הרי בסופו של יום, אם משבר הדיור בעצם הוא – תגידי, את יכולה להנחות אותי, גברתי מנהלת הסיעה.

יוסי יונה: כן, יפה מאוד.

יחיאל חיליק בר: ממש ביטן של האופוזיציה.

יוסי יונה: נכון.

יוסי יונה: פה זהבה אילני היא מנהלת הסיעה שלנו.

יחיאל חיליק בר: The one and only.

יוסי יונה: The one and only.

יוסי יונה: והניסיון רב-השנים שלה הוא נר לרגלינו, נכון, כשאנחנו מדברים כאן מעל הדוכן, ואנחנו שמחים לשמוע את התובנות ואת העצות שיש לה.

יוסי יונה: אז בכל אופן, זה יהיה רק נכון, אדוני היושב-ראש, לסיים את דברי בדברי סיכום לגבי הצעת החוק שמונחת בפנינו.

יוסי יונה: כפי שאמרתי – – –

יחיאל חיליק בר: אם תרשה לי רק, מאחר שהזכרת את זהבה, אני מאחל לה בשם הכנסת מזל טוב להולדת הנכד.

יחיאל חיליק בר: שתזכה לבריאות ונחת.

יחיאל חיליק בר: באמת, סבתא – לא ייאמן, אבל הנה, אתם רואים.

יחיאל חיליק בר: אז מזל טוב.

יחיאל חיליק בר: סבתא קולית.

יחיאל חיליק בר: מישהו קרא לך "סבתא זפטה".

זוהיר בהלול: ואלה היו משפטים במקום לאישה מיוחדת.

יוסי יונה: אני אמשיך את מילות הברכה, גברתי זהבה אילני, ואני רוצה לסכם את דברי באשר לחוק הזה.

יוסי יונה: כפי שאמרתי בתחילת הדברים, אנחנו הולכים להצביע בעד הצעת החוק הזאת, אבל יש לנו הסתייגויות.

יוסי יונה: אנחנו נעלה את ההסתייגויות שלנו ואנחנו גם נצביע עליהן, ואני מקווה שתהיה לנו עוד הזדמנות – ומן הסתם תהיה לנו עוד הזדמנות – לתקן את הליקויים שעדיין מצויים בחוק הזה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

יחיאל חיליק בר: אם חיים ילין נמצא בפרסה, אז לקרוא לו.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 115), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 49), התשע"ז–2017, שהחזירה הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הרשויות המקומיות (פיקוח על מחירי שירות של קייטנה ציבורית), התשע"ז–2017, של קבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המהנדסים והאדריכלים (תיקון מס' 9) (הוראות שונות), התשע"ז–2017, של קבוצת חברי הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל חיליק בר: אם כן, חיים ילין מוותר על ההסתייגות.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי ביקשה רשות דיבור.

יחיאל חיליק בר: היא לא נמצאת.

יחיאל חיליק בר: אם כן, תסכם את הדיון חברת הכנסת עזריה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מבקשת לסכם דיון של כמעט שעה, יוסי, סחתיין עליך, 40 ומשהו דקות דיברת – בדיוק כמו פרופסור באוניברסיטה, 45 דקות שיעור נתת, כמו שצריך.

רחל עזריה: אני רוצה להתייחס לכמה מהטיעונים שעלו.

רחל עזריה: חשוב לי לומר: הצעת החוק הזאת נותנת הרבה מאוד הגנה.

רחל עזריה: אני הבנתי מאוד את הרצון במהלך הדיונים.

רחל עזריה: קודם כול נתחיל מזה: הצעת החוק הגיעה מאוד דלה אל שולחננו.

רחל עזריה: ממש.

רחל עזריה: מספר מאוד מצומצם של סעיפים שנותנים מעט מאוד הגנה לדיירים.

רחל עזריה: מה שעשינו בוועדה זה שבעצם עיבינו מאוד את הצעת החוק, כדי באמת לתת הגנה.

רחל עזריה: ולאורך כל הדיון, אחד הדברים היפים לראות זה שלא הייתה קואליציה, לא הייתה אופוזיציה – באמת רצון כן ואמיתי להפוך את הצעת החוק לכמה שיותר טובה, הצעת חוק כזאת שמגינה על הדיירים, גם אם הם עשו טעות וחתמו; הצעת חוק כזאת שמאפשרת לדיירים שכן מעוניינים להתקדם ולממש את הזכויות שלהם בעסקאות פינוי ובינוי והתחדשות עירונית לעשות את המהלך.

רחל עזריה: זאת אומרת, לפעמים הפחד הוא, החשש הוא שבעצם אנחנו נעמיס כל כך הרבה על המארגנים, שבסופו של דבר לא יהיה אפשר לממש את הזכויות, ולא אפשר יהיה לממש את העסקאות.

רחל עזריה: אלה עסקאות קומבינציה, עסקאות מורכבות, וכל הזמן הבאנו בחשבון איך אנחנו בעצם מייצרים את הסיטואציה שמאפשרת בסופו של דבר לדיירים כן לקדם את העסקה, אבל תוך הגנה מלאה על הדיירים.

רחל עזריה: זה בעצם מה שעמד לפתחנו.

רחל עזריה: היו כמה הצעות, ואני רוצה להתייחס, חבר הכנסת יוסי יונה, להסתייגויות שהעלית שלא התקבלו, כי כמו שאתה יודע, הרבה מאוד מהדברים שהעלית, ושהעלו גם חברי כנסת אחרים, התקבלו בדיוני הוועדה.

רחל עזריה: בעצם, יש כמה הסתייגויות.

רחל עזריה: הסתייגות אחת זה הרצון להגדיר "עיסוק" – את המארגן כ"עיסוק", ואז בעצם לייצר תעודת מארגן שתינתן על-ידי איזשהו משרד ממשלתי.

רחל עזריה: עכשיו, פה היו שני אתגרים: אתגר אחד זה שכשאתה מנסה לייצר את אותה תעודת מארגן, אתה צריך להקים מערך מאוד מסודר של אנשים, להגדיר את הכללים, לעשות להם מבחנים; עכשיו, זה הפוך מהשיטה של תופעת המארגנים, אשר בפועל בדרך כלל מדובר בדיירים מהשכונה שמתחילים את התהליך.

רחל עזריה: יותר מזה, בתחילת חברותי בכנסת, לפני כמעט שנתיים, אחד החוקים הראשונים שעסקתי בהם היה בנושא של הסדרת העיסוק של המדבירים.

רחל עזריה: ומה שגילינו מהר מאוד זה שיש תעודת מדביר, אבל המדביר יכול לשכור אנשים שאין להם תעודת מדביר.

רחל עזריה: זאת אומרת, יש פה עניין שהסדרת העיסוק, הרבה פעמים זה נראה כמו פתרון ולעתים קרובות הוא לא באמת נותן את המענה והוא מאוד מכביד.

רחל עזריה: אנחנו יודעים מה המטרה, אבל זה לא בהכרח נותן את המענה לתופעה שאנחנו רוצים להתמודד אתה.

רחל עזריה: האופציה השנייה שעלתה זה שבעצם יהיו עובדים סוציאליים שישבו בדיונים יחד עם הדיירים.

רחל עזריה: זה – אני ממש בעד, ולא רק שאני ממש בעד, בעצם הצעת החוק הקודמת שדנו עליה בוועדת הרפורמות, אחת מהצעות החוק, חוק שעבר, היא בנושא של הרשות להתחדשות עירונית.

רחל עזריה: וברשות להתחדשות עירונית אנחנו רואים שיש הקמה של מרכזים להתחדשות עירונית בערים שונות, שבהם ישבו מארגנים קהילתיים והם יוכלו לעבוד עסקאות ארגון, ובעסקאות פינוי-בינוי ובכל העסקאות האלה.

רחל עזריה: הבעיה היא שהם עדיין לא קיימים, ואם היינו מכניסים את הנושא של העובד הסוציאלי לתוך החוק, בעצם היינו מעקרים את החוק מתוכן ולא היינו יכולים לקדם אותו, והוא לא היה יכול לצאת בסופו של דבר לפועל.

רחל עזריה: ואז, גם האנשים שחתמו ב-20 השנים האחרונות על עסקאות שכל כך כל כך חשוב לנו לשחרר אותם מהן, הם לא היו יכולים ליהנות מזה, כי טרם הוקמו כל אותם מרכזים להתחדשות עירונית.

רחל עזריה: אגב, אני חייבת לומר, חבר הכנסת יונה, שאני דיברתי עם אביגדור יצחקי ממשרד האוצר, מנהל התחום של הדיור, ראש קבינט הדיור; אני דיברתי אתו על הנושא הזה, והוא אמר:

רחל עזריה: אני בעד העובדים הסוציאליים.

רחל עזריה: אמרתי לו: כולנו בעד העובדים הסוציאליים, העניין הוא שלא היה אפשר להכניס את זה לתוך החוק.

רחל עזריה: זאת פרקטיקה של הרשות המבצעת ולא של הרשות המחוקקת, ותדע שזה התהליך, לשם אנחנו הולכים.

רחל עזריה: גם המראה המלבב – אם אנסה לדבר בסגנונו של זוהיר בהלול – גם המראה המלבב שראית בשכונת הקטמונים עם המארגן הקהילתי, שעשה עבודה כל כך יפה עם העובד הסוציאלי, אז המראה המלבב הזה כרגע, אם אנחנו היינו מכניסים לחוק את העובד הסוציאלי, לצערי לא היינו חוזים בו.

רחל עזריה: נכון זוהיר, זה הסגנון?

רחל עזריה: "מלבב", "חוזים" – קצת?

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: אני חושבת שאלה בסופו של דבר ההסתייגויות המרכזיות.

רחל עזריה: אני חושבת שהחוק הזה הוא חוק חשוב.

רחל עזריה: אני חושבת שהוא יוכל להביא מזור לנשמות פגועות – זוהיר, אני ממשיכה בסגנון שלך – מזור לקשיים, יביא ארוכה לכאבי העם ולאתגרים שנמצאים במרכזי הערים.

זוהיר בהלול: – – –

רחל עזריה: "אתגרים" לא עובד.

רחל עזריה: זהו, נכנעתי, לא מנסה.

רחל עזריה: אני חושבת שהחוק הזה הוא חוק טוב.

רחל עזריה: האמת היא, אני מאוד מקווה שכולם יתמכו בחוק.

רחל עזריה: אני חושבת שזה הדבר הנכון לעשות.

רחל עזריה: אני גם הייתי שמחה אם היו מושכים את ההסתייגויות, כי באמת הרבה מההסתייגויות התקבלו.

רחל עזריה: חבר הכנסת יונה, יש גם הזדמנות עדיין להכניס הרבה מהעקרונות שחשובים לך בחוק לתוך החוק של הדייר – עוד לא קראנו לו בשם; החוק שעד כה קראו לו "הדייר הסרבן", ואנחנו הולכים לקרוא לו "חוק העסקאות ההוגנות".

רחל עזריה: אני לא יודעת, אנחנו עדיין עובדים על השם המתאים.

רחל עזריה: אז יש לנו עוד עבודה כדי לוודא שאנחנו באמת נוכל – יש לנו עוד הזדמנות לעשות את השינויים החקיקתיים הנדרשים.

רחל עזריה: אני רוצה להתייחס לעוד הסתייגות שעלתה, שלצערי לא יכולנו לקבל, וזו הסתייגות לגבי – הייתה איזושהי הסתייגות לגבי העבר של המארגנים.

רחל עזריה: היו לנו שתי בעיות: האחת, לצערי, ההסתייגות לא נוסחה כהלכה.

רחל עזריה: בעצם, אם היינו מקבלים את ההסתייגות, זה אומר שרק אנשים בעלי עבר בעייתי יכולים להיות מארגנים.

רחל עזריה: אז בפעם הבאה אנחנו נשמח – – –

יוסי יונה: – – –

רחל עזריה: זו הייתה הבעיה שלנו, בחיי, יוסי.

יוסי יונה: – – –

יחיאל חיליק בר: חבר'ה, קצת שקט, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: תודה.

רחל עזריה: כן, בסדר, אבל לא היה אפשר בפרק הזמן הזה.

רחל עזריה: אבל יש לנו עוד חוק מאוד גדול שעומד לפתחנו, ואני בטוחה שאנחנו נוכל להטמיע את הדברים.

רחל עזריה: אני אספר בקצרה, לחברי הכנסת שרק עכשיו הצטרפו – קודם דיברנו אל מליאה ריקה, אז אני אספר בקצרה מה עניין החוק: בשנים האחרונות אנחנו עדים לתופעה רווחת בתחום ההתחדשות העירונית.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת ביטן, באמת, נו.

רחל עזריה: אפשר?

יחיאל חיליק בר: כן, כן.

רחל עזריה: בעצם יש אנשים שמציעים כל מיני עסקאות שיכולות להיות בעייתיות.

רחל עזריה: ולכן, אנחנו מציעים – הצעת החוק הזאת בעצם פותרת הרבה מאוד מהבעיות.

רחל עזריה: אני רוצה לספר לכם על אחד הסעיפים המעניינים בהצעת החוק, וזה – שאנחנו דורשים מהמארגנים לקיים אספה של דיירים שיש בה לפחות 40% מן הדיירים.

רחל עזריה: רק כשיש 40% מן הדיירים אפשר לקיים את האספה והיא מוגדרת אספה.

רחל עזריה: ככה, בסופו של דבר, אנחנו נוכל להגן על אותם תושבים, ובמקביל לאפשר עסקאות של פינוי-בינוי והתחדשות עירונית, כי באמת, זה העתיד של מרכזי ערים בישראל.

רחל עזריה: אני אודה לכם אם תצביעו בעד הצעת החוק ונגד ההסתייגויות.

רחל עזריה: תסירו את ההסתייגויות.

רחל עזריה: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה לחברת הכנסת עזריה.

יחיאל חיליק בר: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בתי-הדין הרבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון מס' 8), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל חיליק בר: חברות וחברים, אנחנו עוברים להצבעה על החוק, אבל קודם כול, כמובן, על ההסתייגויות.

יחיאל חיליק בר: נא לשבת.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הסתייגות 1, לסעיף 1, של חבר הכנסת חיים ילין.

יחיאל חיליק בר: חיים, מצביעים על ההסתייגות?

חיים ילין: אני מסיר.

יחיאל חיליק בר: חיים ילין מסיר את ההסתייגות.

יחיאל חיליק בר: לסעיף הזה יש לו רק אחת.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יונה או חברת הכנסת מיכאלי – מי אחראי להסתייגויות של המחנה הציוני?

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יונה, אנחנו מצביעים על ההסתייגות?

יוסי יונה: כן, כן, בוודאי.

יחיאל חיליק בר: אם כן, יש הסתייגויות של חברי הכנסת יצחק הרצוג, ציפי לבני, שלי יחימוביץ, סתיו שפיר, איציק שמולי, עמר בר-לב, יחיאל חיליק בר, עמיר פרץ, מרב מיכאלי, איתן כבל, מנואל טרכטנברג, אראל מרגלית, מיקי רוזנטל, רויטל סויד, יואל חסון, זוהיר בהלול, איתן ברושי, מיכל בירן, נחמן שי, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין, יוסי יונה, איל בן ראובן ויעל כהן-פארן – להלן: קבוצת סיעת המחנה הציוני.

יחיאל חיליק בר: זאת הסתייגות 2, לסעיף 1.

יחיאל חיליק בר: נצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד? מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הסתייגות 2, לסעיף 1.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 1 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 16 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי ההסתייגות לא עברה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להסתייגות 3, של חברי הכנסת תמר זנדברג, זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג' ומיכל רוזין – להלן: קבוצת סיעת מרצ.

יחיאל חיליק בר: האם אתם רוצים להצביע על ההסתייגות?

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 3, לסעיף 1.

יחיאל חיליק בר: זה גם של קבוצת סיעת המחנה הציוני ושל חיים ילין.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני וחבר הכנסת חיים ילין לסעיף 1 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 16 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי גם ההסתייגות הזאת לא עברה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עכשיו נצביע על סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 33 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 34 נגד – 5 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יחיאל חיליק בר: 34 בעד, חמישה מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי סעיף 1 עבר כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 2.

יחיאל חיליק בר: ההסתייגות של חבר הכנסת ילין ירדה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו בהסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת מרצ.

יחיאל חיליק בר: יוסי, מצביעים?

יוסי יונה: כן.

יחיאל חיליק בר: מצביעים על הסתייגות 5, לסעיף 2.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע, הסתייגות 5, לסעיף 2.

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 15 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הסתייגות 5, לסעיף 2, לא עברה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מצביעים על הסתייגות 6, יוסי?

יוסי יונה: כן.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הסתייגות 6, לסעיף 2.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: בעד – 15, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי ההסתייגות לא עברה.

יחיאל חיליק בר: הסתייגות 7 – מצביעים?

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 7, לסעיף 2, של קבוצת סיעת המחנה הציוני.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות (7) של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 17 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי ההסתייגות לא עברה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 8, לסעיף 2.

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 17 בעד, 28 מתנגדים, אני קובע כי הסתייגות 8 לא עברה.

יחיאל חיליק בר: קבוצת מרצ, אנחנו מצביעים על הסתייגות 9?

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להסתייגות 9, לסעיף 2, של קבוצת מרצ.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 18 בעד, 27 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הסתייגות 9 לא עברה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצביע על לחלופין של קבוצת סיעת מרצ.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע על לחלופין.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 39 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 2 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 17 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי ההסתייגות לחלופין לא עברה.

יחיאל חיליק בר: לכן, אחרי שהצבענו על ההסתייגויות, ולסעיף 3 אין הסתייגויות, אנחנו נצביע על סעיפים 2 ו-3 כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה – כנוסח הוועדה, סעיפים 2 ו-3.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 40 בעד סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה – 44 נגד – 2 נמנעים – אין סעיפים 2–3, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 44 בעד, שניים נגד.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי סעיפים 2–3 לחוק עברו כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 4.

יחיאל חיליק בר: קבוצת סיעת המחנה הציוני, מצביעים על הסתייגות 10 לסעיף 4?

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הסתייגות 10, לסעיף 4.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 28 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 4 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 16 בעד, 28 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יחיאל חיליק בר: עד סעיף 7 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו מצביעים על סעיפים 4–7, כולל, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 42 בעד סעיפים 4–7, כהצעת הוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4–7, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 45 בעד, ללא מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי סעיפים 4–7 לחוק עברו כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: הסתייגות 11, לסעיף 8, של מרצ – מיכל, מצביעים?

מיכל רוזין: לא.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אני עובר להצבעה על סעיף 8, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: סעיף 8, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 43 בעד סעיף 8 – 44 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 8 נתקבל.

יחיאל חיליק בר: 44 בעד, אחד נגד.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי סעיף 8 עבר כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: לסעיף 9 יש הסתייגות של קבוצות מרצ, המחנה הציוני וחברת הכנסת אורלי לוי, הסתייגות 12.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מצביעים עליה?

יחיאל חיליק בר: לא מצביעים.

יחיאל חיליק בר: לכן אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 9–17, כולל, כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 44 בעד סעיפים 9–17 – 43 נגד – 2 נמנעים – אין סעיפים 9–17 נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 43 בעד, שני מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי סעיפים 9–17, כולל, עברו כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: לסעיף 18 יש הסתייגות מס' 13, של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת המחנה הציוני.

יחיאל חיליק בר: יוסי, מצביעים?

יוסי יונה: כן.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 13, לסעיף 18.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד ההסתייגות?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 18 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 18 לא נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 18 בעד, נגד – 27, לכן ההסתייגות לא עברה.

יחיאל חיליק בר: ומאחר שלסעיפים 19–21 אין הסתייגויות, אנחנו מצביעים עכשיו על סעיפים 18–21 כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 46 בעד סעיפים 18–21, כהצעת הוועדה – 42 נגד – 2 נמנעים – אין סעיפים 18–21, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 42 בעד, שני מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: הסעיפים התקבלו כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: תמה הקריאה השנייה, ואנחנו עוברים לקריאה – – –

יפעת שאשא ביטון: היושב-ראש, הצבעתי נגד בטעות.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נציין לפרוטוקול שחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון הצביעה נגד בטעות, והיא התכוונה להצביע בעד.

יחיאל חיליק בר: הסעיפים כולם התקבלו כנוסח הוועדה.

יחיאל חיליק בר: לכן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התחדשות עירונית (הסכמים לארגון עסקאות), התשע"ז–2017, בקריאה שלישית.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 47 בעד החוק – 44 נגד – 1 נמנעים – 2 חוק התחדשות עירונית (הסכמים לארגון עסקאות), התשע"ז–2017, נתקבל.

יחיאל חיליק בר: 44 בעד, אחד נגד.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק התחדשות עירונית (הסכמים לארגון עסקאות), התשע"ז–2017, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

יחיאל חיליק בר: אנחנו פשוט לא מבינים אם יש עוד חוק או שתם סדר-היום, אז שנייה.

יחיאל חיליק בר: אדוני יו"ר הקואליציה – – –

קריאות: – – –

יחיאל חיליק בר: חברות וחברים, תם סדר-היום.

יחיאל חיליק בר: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום רביעי, כ"א באדר התשע"ז, 22 במרס 2017, בשעה 11:00.

יחיאל חיליק בר: ישיבה זו נעולה, ונגיע מחר ליום האחרון של המושב.