ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 204, 2017-02-13 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ז בשבט התשע"ז, 13 בפברואר 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת מליאת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239), התשע"ז–2017.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 9) (קביעת שיעור מזערי לריבית המיוחדת בביטוח סיעודי), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת יואב קיש וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 21) (שלילת זכאות לקצבאות ולפיצויי פיטורים עקב ביצוע עבירת ביטחון), התשע"ז–2001 – אמור להיות 2016, נבדוק את זה – של חבר הכנסת יעקב פרי וקבוצת חברי הכנסת.

נאזם בדר: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/3834/20 וכלה בהצעת חוק פ/3883/20 – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תגמולים למתנדב בצוות חירום יישובי או שכונתי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר, דוד ביטן ואיל בן ראובן; הצעת חוק המועצה הארצית למאבק בעוני, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אלי אלאלוף, אכרם חסון, אילן גילאון, מאיר כהן ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק לקביעת יום ראשון כיום חופשי במקום יום שישי, התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה מארנונה לעסק חדש בשנת פעילותו הראשונה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב, יואב בן צור, עבדאללה אבו מערוף, נורית קורן ועליזה לביא; הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (ביטול הפקודה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי רוזנטל; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הארכת הפטור ממס עבור נכה שנקבעה לו נכות עקב מחלת הסרטן), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עמר בר-לב, יעל גרמן, שולי מועלם-רפאלי, יהודה גליק, עודד פורר, חמד עמאר, מרב מיכאלי, ענת ברקו, אברהם נגוסה, דוד ביטן, מאיר כהן, אילן גילאון, חיים ילין, אלעזר שטרן, מיקי לוי, עליזה לביא, דוד אמסלם, יואב קיש, אלי אלאלוף, אורי מקלב, ניסן סלומינסקי, מנחם אליעזר מוזס, יואב בן צור, טלי פלוסקוב, יעקב אשר, ישראל אייכלר, נורית קורן, מרדכי יוגב, נאוה בוקר, יפעת שאשא ביטון, עבדאללה אבו מערוף, מיכל רוזין, איל בן ראובן, יוסי יונה, יואל חסון, עמיר פרץ, יחיאל חיליק בר, איתן ברושי, מיקי רוזנטל, נחמן שי, קסניה סבטלובה, יעל כהן-פארן, תמר זנדברג, סתיו שפיר, מנואל טרכטנברג, איתן כבל, איילת נחמיאס ורבין, זהבה גלאון, יואל רזבוזוב, דב חנין, חנין זועבי, עבד אל חכים חאג' יחיא, עאידה תומא סלימאן, אורלי לוי אבקסיס, מסעוד גנאים, עפר שלח, יעקב פרי, איציק שמולי, זוהיר בהלול, אראל מרגלית, אבי דיכטר, רויטל סויד, שלי יחימוביץ,

נאזם בדר: משה גפני, אוסאמה סעדי, יוסף ג'בארין, יצחק וקנין, טלב אבו עראר, רועי פולקמן ומירב בן ארי; הצעת חוק הפסקת שיטת ההעסקה הקבלנית, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (שילוט אלקטרוני ומערכת כריזה באוטובוס בשפה הערבית), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, מיכל רוזין, דב חנין, עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, עבדאללה אבו מערוף, יוסי יונה וקסניה סבטלובה; הצעת חוק המרכז לתיעוד והנצחת מורשת המעברות, התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת נורית קורן; הצעת חוק העברת דירות שנבנו על קרקע ששווקה במסגרת תוכנית מחיר למשתכן לבעלות המדינה לצורך השכרתן לחסרי דיור או במסגרת דיור ציבורי, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק גדר הביטחון, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת עמר בר-לב; הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון – פטור מתשלום אגרה למקבלי הבטחת הכנסה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, אלי אלאלוף, עאידה תומא סלימאן, מרב מיכאלי, יצחק וקנין ואברהם נגוסה; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – החלפות בוועדות קלפי בין אזורי בחירות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת משה גפני, דוד ביטן, רועי פולקמן, רוברט אילטוב, מיקי לוי, יואב בן צור, יואל חסון, שולי מועלם-רפאלי ועבד אל חכים חאג' יחיא; הצעת חוק שימוש חוזר במים אפורים, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת חיים ילין, בצלאל סמוטריץ, קסניה סבטלובה, יעל כהן-פארן, נחמן שי, דב חנין, איציק שמולי, איל בן ראובן וענת ברקו; הצעת חוק העונשין (תיקון – חשיפה מרצון של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, יגאל גואטה, מרדכי יוגב, דוד אמסלם, יעקב מרגי, מיכאל מלכיאלי, תמר זנדברג, מיכל רוזין, אלי אלאלוף, שלי יחימוביץ, עאידה תומא סלימאן, דב חנין, אילן גילאון, יחיאל חיליק בר, מיקי לוי ויוסי יונה; הצעת חוק העונשין (תיקון – זכויות נפגע עבירה לפרסום שמו וזהותו), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, יגאל גואטה, יעקב פרי, קארין אלהרר, אברהם נגוסה, יעל כהן-פארן,

נאזם בדר: איל בן ראובן ונאוה בוקר; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – הקמת ועדת חריגים לנפגעי פעולות איבה שהתרחשו מחוץ לישראל), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – סיוע לחוזרים בתשובה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת החוק העונשין (תיקון – איסור פרסום), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון; הצעת חוק הדיור הציבורי (הגדלת המלאי), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הדיור הציבורי (הגדלת המלאי), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של תכשיר בלא מרשם, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יגאל גואטה, אילן גילאון, אברהם נגוסה ונאוה בוקר; הצעת חוק הכותל המערבי (רחבת התפילה הדרומית), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת נחמן שי, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין, מיקי רוזנטל, מנואל טרכטנברג ואראל מרגלית; הצעת חוק פיקוח על רווחי שיווק בתוצרת חקלאית, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת איתן ברושי, משה גפני, חיים ילין, עליזה לביא, איציק שמולי, אורלי לוי אבקסיס, אכרם חסון, מיכאל מלכיאלי, אילן גילאון, מיקי לוי, נורית קורן, עמר בר-לב, איל בן ראובן ואברהם נגוסה; הצעת חוק החומרים המסוכנים (תיקון – איסור אחסנה וייבוא של אמוניה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יואל רזבוזוב, יאיר לפיד, עפר שלח, יעקב פרי, מיקי לוי, קארין אלהרר, יעל גרמן, מאיר כהן, חיים ילין, אלעזר שטרן ועליזה לביא; הצעת חוק תגמולים לחיילים ולבני משפחותיהם (חבלה שלא בעת מילוי תפקיד) (תיקון – תחולה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אברהם נגוסה, איציק שמולי, נורית קורן, מירב בן ארי, ענת ברקו וסתיו שפיר; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – פרסום דוח הכנסות המדינה), התשע''ז–2017, מאת חברי הכנסת יואב בן צור, מיקי לוי, איילת נחמיאס ורבין ויעקב מרגי; הצעת חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים (תיקון – החלטה של רשות מרשויות האזור), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ, יואב קיש, מכלוף מיקי זוהר,

נאזם בדר: דוד אמסלם, אבי דיכטר, נאוה בוקר, יצחק וקנין, יגאל גואטה, מיכאל מלכיאלי, אורי מקלב, שולי מועלם-רפאלי, ניסן סלומינסקי, מירב בן ארי, אכרם חסון, מנחם אליעזר מוזס, שרן השכל, אברהם נגוסה, דוד ביטן, יהודה גליק ומרדכי יוגב; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופש בבחירת שעת הורות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אברהם נגוסה, טלי פלוסקוב, מירב בן ארי, מיכאל מלכיאלי, רועי פולקמן, אכרם חסון, איל בן ראובן, יוסי יונה, איתן ברושי, רויטל סויד ואילן גילאון; הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון – חובת ביטוח אופניים עם מנוע עזר), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, עודד פורר, ענת ברקו, יוסי יונה ומרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים מתשלום דמי ביטוח לאומי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר וחמד עמאר; הצעת חוק שידור אירועי ספורט בעלי עניין ציבורי, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק ערבות מדינה לשכר-דירה, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת יוסי יונה; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – הזכות להישכח), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – נפגע פעולת איבה ממעשה טרור של ארגון טרור בחוץ-לארץ), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תשלום דמי חניה לפי שעה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת עמר בר-לב; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – שינוי חישוב הנחה בארנונה לסטודנט), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, יעקב מרגי, יגאל גואטה, יפעת שאשא ביטון, יעקב פרי, מיקי לוי, יעל כהן-פארן, איל בן ראובן, קארין אלהרר, נאוה בוקר, נורית קורן, אמיר אוחנה, נחמן שי ואיציק שמולי; הצעת חוק החזר גביית יתר (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת איתן כבל, נחמן שי, דב חנין, קארין אלהרר ואיציק שמולי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בעקבות פגיעה בעבירת מין או אלימות חמורה),

נאזם בדר: התשע"ז–2017, מאת חברות הכנסת יפעת שאשא ביטון, טלי פלוסקוב ועליזה לביא; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – העברת מידע ומסירת מסמכים הקשורים להסכם הלוואה לדיור), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון – איסור כולל לפרסום מוצרי הטבק), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי רוזנטל; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – פטור מתשלום לקשיש מעל גיל 80 שמשתלמת לו גמלה להבטחת הכנסה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עבדאללה אבו מערוף, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, דב חנין ויוסף ג'בארין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכאות להטבות לקטועי ידיים על-פי הסכם הניידות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עבדאללה אבו מערוף, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, דב חנין ויוסף ג'בארין; הצעת חוק הבנקאות (הגבלת שיעור המימון בהלוואה לרכישת דירה להשקעה) (הוראת שעה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלה לשמירת היריון לאם שילדה פג), התשע"ז–2017 , מאת חברי הכנסת אורי מקלב, אורלי לוי אבקסיס, משה גפני, יואב בן צור, בצלאל סמוטריץ ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הרחבת הסיוע מהקרן לסיוע נוסף), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, איציק שמולי, אכרם חסון, רועי פולקמן, יואב קיש ואמיר אוחנה; הצעת חוק הפסקת היריון, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, עליזה לביא, אלי אלאלוף, עאידה תומא סלימאן, מירב בן ארי, שלי יחימוביץ, מיכל רוזין, תמר זנדברג, דב חנין, עיסאווי פריג', מרב מיכאלי, איילת נחמיאס ורבין, נחמן שי, קארין אלהרר, יוסי יונה, אורלי לוי אבקסיס, עמיר פרץ, קסניה סבטלובה ויעל גרמן; הצעת חוק לפיקוח על הפרשות לפנסיה, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יגאל גואטה, יחיאל חיליק בר, יוסי יונה, איילת נחמיאס ורבין, דב חנין, ישראל אייכלר, משה גפני, דוד ביטן, אורלי לוי אבקסיס, רחל עזריה, נאוה בוקר, מירב בן ארי, דוד אמסלם, עליזה לביא, שולי מועלם-רפאלי,

נאזם בדר: אלי אלאלוף, רועי פולקמן ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק סמכות ואחריות הורית, התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת מרב מיכאלי; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול איסור הכניסה לאזורי ההתנתקות והשהייה בהם ושינוי שם החוק), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי ובצלאל סמוטריץ.

נאזם בדר: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות הצעה לסדר-היום של חברי הכנסת מנחם אליעזר מוזס, ענת ברקו ועודד פורר בנושא:

נאזם בדר: תוכני הלימוד המועברים בבתי-הספר במזרח-ירושלים.

נאזם בדר: מסקנות הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעות חברי הכנסת עליזה לביא, יהודה גליק, מרב מיכאלי, רחל עזריה ואחמד טיבי בנושא: מניעה וטיפול בדיכאון אחרי לידה.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה כדי שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם נגוסה, תפתח בבקשה את הנאומים.

אברהם נגוסה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני הכול, אני מבקש להזכיר שאברה מנגיסטו מוחזק כבר 890 יום בידי ארגון "חמאס" האכזרי.

אברהם נגוסה: משפחתו עדיין ממתינה לאות חיים.

אברהם נגוסה: כפי שאמר ראש הממשלה, ישראל חוזרת לאפריקה, ואפריקה חוזרת לישראל.

אברהם נגוסה: הבוקר כינסתי את השדולה בראשותי ליחסי ישראל ואפריקה, בהשתתפות שגרירים מאפריקה, נציגי משרד החוץ ויותר מעשרה ארגונים הפועלים ביבשת.

אברהם נגוסה: באמצעות חיזוק שיתוף הפעולה בין ישראל לאפריקה, האדמה הפורה של אפריקה תפגוש את הטכנולוגיה החדשנית של ישראל, וכך נוכל להציל חיים של מיליונים ולהיטיב עם האנושות כולה.

אברהם נגוסה: באירוע השדולה קראתי לשגרירים האפריקנים למסור לראשי מדינותיהם כי הגיע הזמן שמדינות אפריקה יבטאו את חברותם עם ישראל, ישנו את דפוסי הצבעותיהם באו"ם ויאפשרו לישראל לחזור להיות מדינה משקיפה באיחוד האפריקני.

אברהם נגוסה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אברהם נגוסה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה שלנו כבר באוויר, בדרכו לארצות-הברית, לאחת הפגישות החשובות ביותר בעידן החדש תחת הכותרת: דונלד טראמפ.

זוהיר בהלול: במקום שראש הממשלה שלנו ייסע לשם נקי כפיים, פתוח, מפויס, תרעד האדמה – איימו עליו והילכו עליו אימים.

זוהיר בהלול: אני פונה אליך, וגם אם באוויר איננו מקשיב לי, אולי המסר יגיע.

זוהיר בהלול: כל מנהיג בעולם חייב להיות עם שאר רוח, עם חזון, להפיח תקווה בקרב העמים, להיות איש שמוביל ואיננו מובל.

זוהיר בהלול: אני מבקש מראש הממשלה שלא יפחד, לא ישקשק וגם לא ימצמץ, שילך לשם וינסה לחקות – בקו"ף – את דה-קלרק, שסיים את האפטרהייד בדרום-אפריקה; שיחקה את דה-גול, שנסוג מאלג'יריה – ששילמה ביוקר במיליון שאהידים; שילמד אולי מצ'רצ'יל, שידע לעמוד בגבורה מול הנאצים; שילמד אפילו מלינדון ג'ונסון.

זוהיר בהלול: לינדון ג'ונסון לא ייזכר בפנתיאון, אלא ייזכר במתן זכויות אדם ובסיום העבדות למען השחורים.

זוהיר בהלול: אז אנא ממך, להעביר לו את המסר – ראש הממשלה צריך להגיע לשם כדי להפיח חזון ולהביא לנו גם שלום.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – חברת הכנסת שרן השכל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה אל-רחמאן אל-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אתמול ביקרתי את מועאד עאמר, תושב כפר-קאסם שנגדו בוצע הלינץ' בפתח-תקווה אחרי הפיגוע בטענה: "מחבל מחבל", כאילו כל ערבי שנמצא במקום מסוים חשוד שהוא מחבל, שהוא עושה פיגוע וצריך לטפל בו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשטרה הגיעה, הצילה אותו ברגע האחרון, אבל חקירה לא נפתחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים נראו בסרטונים, הפנים שלהם גלויות, מכירים אותם, יודעים מי הם, והבחור הזה מוכר בכל המקומות, שם, כי הוא בכל יום נמצא בשטח הזה ובעלי החנויות מכירים אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הלינץ' הזה – ותהיה חקירת משטרה – עד שהוגשה תלונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתמול הוגשה תלונה, אבל אם היו הורגים אותו – וזה לא היה רחוק – לא רק שהיו הורגים אותו בזמן שהוא רצה לעזור לאנשים שנפגעו שם, היו גם כל המסיתים מהצד הזה, שבכל רגע הם ממשיכים להסית, היו מדברים על "מחבל מכפר-קאסם", "מחבל אזרח מדינת ישראל", בדיוק כמו שעשו עם יעקוב אבו אלקיעאן, שעד הרגע הזה אנחנו מבקשים ועדת חקירה שתחקור את הלינץ' שהמשטרה ביצעה נגדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

שרן השכל: שלום, כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, שלחתי שאילתה בכתב וקיבלתי – היום אחר הצהריים, ואני פשוט הזדעזעתי, ואני רוצה לחלוק את זה אתכם, כי אני הולכת לקיים על זה דיון בוועדת החוץ והביטחון, ואני מבקשת מכם שתצטרפו אלי.

שרן השכל: אתם ידעתם שבמהלך השירות הצבאי – הרי יש לנו חיילים בודדים, אין להם פה משפחה, מוצאים פה את החברים שלהם, שמשרתים אתם, הם צריכים לשלם שכר-דירה, צריכים לעשות קניות, הם בעצם מכלכלים את עצמם פה, גם, מאיזה שכר זעום.

שרן השכל: עכשיו, קרה מקרה – לפעמים עשינו משהו לא בסדר בצבא, נשפטנו, נכון?

שרן השכל: גם אם לפעמים המצב יותר קשה אצלם, הם גם צריכים לעבוד, אז לפעמים אם הם מפספסים איזה משהו וגם על זה הם נשפטים.

שרן השכל: כשחייל בודד הולך לכלא, חותכים לו את השכר, את השכר הזעום שהוא מקבל כחייל.

שרן השכל: אם הוא צריך להישפט עכשיו לשבועיים בכלא והוא לא מקבל שכר של שבועיים, מאיפה הוא ישלם את שכר-הדירה?

שרן השכל: מאיפה הוא ישלם על אוכל או על בגדים?

שרן השכל: אין לו פה הורים, הוא הגיע במטרה לבוא ולהתנדב במדינת ישראל, בצבא שלנו.

שרן השכל: לא יכול להיות שגם כאשר הם נשפטים והולכים לצבא, יקצצו להם מהשכר שלהם.

שרן השכל: אני מבקשת מכם שתצטרפו אלי בהגשה של הנושא לוועדת החוץ והביטחון כדי לדון בזה וכדי לבטל את הדבר התמוה והאבסורדי הזה שנוצר.

שרן השכל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת שרן השכל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשעה זו מובא לקבורת עולם בתל-אביב יצחק לבני, שהיה, הייתי אומר, אחד האבות המכוננים של התקשורת הישראלית בחמשת העשורים האחרונים.

נחמן שי: התחיל את דרכו כעיתונאי ועורך צעיר בעיתונות הצבאית, ב"במחנה נח"ל", "במחנה", ואחר כך כמפקד גלי צה"ל, והפך אותה, את העיתונות המוגבלת והצרה מתוקף ברייתה, לכלים תוססים, עשירים, מלאי תוכן.

נחמן שי: אחר כך הוא המשיך והיה ברשות השידור; אחר כך הוא המשיך בתחנות נוספות, ובמשך 38 שנה הוא שידר תוכנית מדי יום שישי בלילה, שיחה אישית.

נחמן שי: הוא היה אחד הלוחמים הנאמנים והעקשנים על עצמאות השידור הציבורי, על חיוניותו, על מקומו החשוב בזירה הציבורית בישראל.

נחמן שי: נוסף על הכול הוא היה בעצמו סופר, והוא השאיר אחריו ספר מרתק, וכמובן גם משפחה, אשתו, אלמנתו כרגע, אתי לבני, הייתה חברת כנסת.

נחמן שי: מפה אני רוצה לשלוח את תנחומי למשפחה ולהביע צער גדול על מותו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, בשם כולנו, גם לחברתנו חברת הכנסת לשעבר אתי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת איתן ברושי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בשבוע שעבר נזעקו שרת התרבות וראש עיריית ירושלים לסגור גלריה שאירחה אירוע של ארגון "שוברים שתיקה"; יש לציין, זה אחרי שהרבה כאן שואלים את "שוברים שתיקה" למה לדבר בחו"ל, אבל כשהם מדברים בארץ, אז הולכים לסגור את המקום שבו הם מדברים.

תמר זנדברג: אני רוצה לספר לכם ולכן על מה הרעש, את מה אנחנו לא רוצים לשמוע.

תמר זנדברג: מדובר בדוח שארגון "שוברים שתיקה" הוציא לפני כשבועיים, דוח שנקרא "הפיקוד העליון", שמתאר את האופן שבו המתנחלים הם שבעצם שולטים בצבא, בשטחים הכבושים בגדה המערבית, ולא להפך.

תמר זנדברג: עדות מאזור חברון משנת 2013 של אחד החיילים: היה תרגיל במעון.

תמר זנדברג: איך שהגענו, מצא אותנו הרבש"ץ וחילק לנו פקודות.

תמר זנדברג: אחת מהפקודות שלו הייתה להעמיד אותי באיזו נקודה שאני אאבטח.

תמר זנדברג: כולם רצו לכיוון כלשהו.

תמר זנדברג: נגמר התרגיל, ואמרתי: איך אתם שמים אותי בנקודה שאפשר פשוט לירות בי?

תמר זנדברג: ואז המפקד שלי אמר:

תמר זנדברג: זאת לא החלטה שלי, זו החלטה של הרבש"ץ; והרבש"ץ אמר: אני המפקד בשטח, אני נותן את הפקודות, כשמגיע הצבא אני מכווין אותו.

תמר זנדברג: המסר בסופו של דבר היה שבאירוע הרבש"ץ מנהל את הצבא, ולא הצבא מנהל את הרבש"ץ.

תמר זנדברג: המתנחלים הבהירו לנו שהם לא רק מנהלים את המת"ק – מינהלת התיאום והקישור – ברמת השטחים הסגורים בפני פלסטינים באזור ההתנחלות, הם גם מנהלים את הצבא ברמה האופרטיבית.

תמר זנדברג: הם בעצם מגִנים על היישובים שלהם עם הנשקים שהצבא סיפק להם, ואנחנו, מה שאנחנו עושים, בעצם מגבים את המתנחלים.

תמר זנדברג: אז אנחנו יכולים אולי להשתיק את "שוברים שתיקה", אבל את האופן שבו מתנחלים מנהלים את הצבא, ולא להפך, חשוב שכולנו נדע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, השר אלקין, חברי הכנסת, אני מצטרף לברכות לראש הממשלה במסעו החשוב לארצות-הברית ולפגישה עם הנשיא החדש, ולומר: זאת שליחות לאומית ולא של הקואליציה בלבד.

איתן ברושי: אבל אני רוצה לומר פה, אדוני היושב-ראש והשר אלקין, יש פה מצב מאוד מעניין: פעם ראשונה שהצד של השמאל, מה שנקרא, או המרכז והשמאל, הרבה יותר ברור מאשר הצד של הימין.

איתן ברושי: הימין מחולק.

איתן ברושי: ראינו את ליברמן ב"פגוש את העיתונות", ראינו את נשיא המדינה בהתבטאויות, ראינו את המחלוקת, את השר כץ – הימין מפורק ומפולג בדרכו של ראש הממשלה.

איתן ברושי: לפי דעתי יש לו תמיכה מאתנו יותר מאשר מהקואליציה.

איתן ברושי: אנחנו עומדים מאחוריו בפתרון של שתי המדינות ושמירת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, וחלקים בממשלה ובימין הקיצוני מושכים אותו לעבר סכנה גדולה לעתידה של המדינה.

איתן ברושי: זו פעם ראשונה אחרי הרבה שנים שמה שאומרים בקואליציה הזאת, הימנית, לא מובן, ומה שאומרים בצד השני הרבה יותר ברור, ויש כאן מכנה משותף יותר ברור בהצגת העמדות שלנו מאשר העמדות שכאילו בשמן יוצא ראש הממשלה.

איתן ברושי: אני מחזק את ראש הממשלה ומפנה את תשומת לבכם למצב שלפי דעתי לא היה מאז ששת הימים: יש כאן עמדה ברורה של חלוקה ופשרה ועמדות מחולקות, מפולגות, והתבטאויות חריגות אחד כלפי השני, של עמדות בין ימין קיצוני ולא שפוי למצב של הסכמה לעמדת ראש הממשלה.

איתן ברושי: ראש הממשלה, שיצא בשלום ויחזור בשלום וישמור על שלמות העם, גם אם זה על חשבון שלמות הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, כבוד השר זאב אלקין, היום בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נפרדנו ממנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, פרופסור שלמה מור-יוסף.

עבדאללה אבו מערוף: למה אני מעלה את זה כאן, בנאומים בני דקה?

עבדאללה אבו מערוף: כי אנחנו התרגלנו שאכן בתקופת עבודתו המוסד לביטוח לאומי הפך לפעול לפי הפונקציה שלו מבחינה חברתית, לטובת כלל האזרחים, ולא כמו שהייתה הסטיגמה, שהמוסד הוא לרעת האזרחים ולא לטובה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שמי שיבוא אחריו – וזה מינוי של הממשלה – אכן ימשיך בדרך הזאת האובייקטיבית, הנכונה, להפעלת המוסד לביטוח לאומי לטובת האזרחים, שזאת המטרה שלו, ושהדרך הזאת תימשך, שאנחנו נוכל לקדם חוקים בוועדת העבודה הרווחה והבריאות, כמו שאנחנו עושים, וזה מה שיהיה, ולא נחזור שנים אחורה והמוסד לביטוח לאומי יחזור לאותה תדמית, אותה סטיגמה שהייתה לו, שאנחנו כבר אחריה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברותי המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, אנחנו בעידן שבו נבואות הנביאים הולכות ומתגשמות לנגד עינינו: העם היהודי שב לארצו; ירושלים היא בירת העם היהודי כבר 3,000 שנה, היא בירת מדינת ישראל, היא בירת השלום האלוהי.

יהודה גליק: זאת עובדה.

יהודה גליק: כל זוג יהודי, 3,000 שנה, מתחתן, שובר את הכוס ואומר "אם אשכחך ירושלים".

יהודה גליק: כעת הגיע הזמן שהעולם יכיר בכך.

יהודה גליק: הגיע הזמן שהעולם יכיר בכך שירושלים היא בירת ישראל; הגיע הזמן שהעולם יכיר בכך שהעם היהודי שב לנחלת אבותיו ביהודה ושומרון.

יהודה גליק: ברגעים אלו ראש הממשלה נוסע וטס לפגישה עם נשיא ארצות-הברית החדש.

יהודה גליק: בעידן התנ"כי נשיא ארצות-הברית החדש יכול לבחור אם להיות פרעה, מלכת שבא, או אולי להיות כורש המלך שהוביל את הכרת העולם בירושלים.

יהודה גליק: מכאן, בשם כולנו, אני שולח ברכתנו לראש הממשלה, שיאמר שהעם היהודי שב לארצו.

יהודה גליק: ואדוני, נשיא ארצות-הברית החדש, בידך ליטול חלק בדבר הנפלא הזה שהולך ומתגשם לנגד עינינו.

יהודה גליק: משפט אחרון ברשותך, אני רוצה רק – בימים האחרונים התפרסם על שתי חברות כנסת שקיבלו הצעות לתפקידים בכירים בעולם: חברת הכנסת ציפי לבני באו"ם וחברת הכנסת סתיו שפיר ב-OECD.

יהודה גליק: אני רוצה לאחל לשתיהן – באמת, כבוד לכולנו, לכנסת, ולא משנה מאיזו מפלגה אנחנו – ברכותי לשתיהן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אלה הצעות, עוד לא שמעתי שהן הסכימו.

איילת נחמיאס ורבין: אחת הסכימה בוודאות.

איילת נחמיאס ורבין: השנייה – עוד לא סופי.

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז, צודק חבר הכנסת גליק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי, ואחריה – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: גם אני לא יכולתי להתאפק ולא לדבר על הנסיעה של ראש הממשלה והפגישה ההיסטורית שלו, כנראה, עם הנשיא החדש של ארצות-הברית.

עאידה תומא סלימאן: והכותרת העיקרית שראש הממשלה יוצא אתה – שהוא תומך בפתרון שתי המדינות, אבל הפלסטינים הם הסרבנים, הפלסטינים הם אלה שמעכבים את הקמת המדינה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: ואני רק רוצה לסבר את האוזן בלקט של דברים או מסרים ששרי הממשלה הזו שמר נתניהו עומד בראשה כבר נתנו לו וביקשו ממנו שהוא ייקח אתם לארצות-הברית: השר נפתלי בנט – מכתב.

עאידה תומא סלימאן: הוא מסר לראש הממשלה מכתב מהנהגת המתנחלים שאומרים: אנחנו סומכים עליך; שרת המשפטים, איילת שקד, וגם כן השר בנט אמרו שאתה יכול להוריד אותו מהרעיון של שתי המדינות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר לטראמפ; גלעד ארדן – הוא ביקש להעלות עם טראמפ את סוגיית סיפוח גוש-עציון ומעלה-אדומים; וליברמן – אין צורך לדון בסוגיות מהותיות בפגישה הראשונה.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן, הוא נוסע גם כן – לאחר הנאומים ששמענו בשבוע שעבר מהשר יריב לוין, מהשר אקוניס, מצחי הנגבי בדיבורים אחרים – עם החוק של הכשרת ההתנחלויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ולהגיד שהפלסטינים סרבנים?

עאידה תומא סלימאן: אדוני ראש הממשלה, תסתכל סביבך, על שולחן הממשלה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: אלה הם הסרבנים האמיתיים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דב חנין.

יעל כהן-פארן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לברך על אירוע מאוד מאוד דרמטי שקרה אתמול – לא בכנסת, בחיפה, בבית-משפט ממש קטן – אני הייתי בו, יש שם שתי שורות של ספסלים – לעניינים מקומיים.

יעל כהן-פארן: השר אלקין, שנמצא כאן, גם, לדעתי, כדאי שתברך.

יעל כהן-פארן: בית-משפט החליט לסגור את מכל האמוניה.

יעל כהן-פארן: יכול להיות שגם השר היה קובע דבר כזה בסוף החודש או עוד כמה חודשים, אני לא יודעת מה, אבל בית-משפט – שופטת אחת עמדה מול כל המערכת ואמרה: אנחנו, בתוך עשרה ימים, רוצים לראות את מכל האמוניה, שהוא סכנה בלתי נתפסת בכלל, ביטחונית, בטיחותית, לחיים של מאות-אלפי אנשים; של חיים במפרץ חיפה, בקריות, בנשר, בחיפה – כולם חייהם בסכנה.

יעל כהן-פארן: ובעוד עשרה ימים – כנראה המפעל לא יערער על ההחלטה – בעוד עשרה ימים המכל יתרוקן.

יעל כהן-פארן: אני רוצה באמת להגיד: כזאת דרמה, לא הבאנו אליה לא הכנסת ולא הממשלה – הביאה אליה שופטת אחת בחיפה.

יעל כהן-פארן: כל הכבוד לה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין.

עאידה תומא סלימאן: – – – הנשים הערביות.

יולי יואל אדלשטיין: מה?

עאידה תומא סלימאן: השופטת היא שופטת – – – ערבייה.

קריאה: – – –

עאידה תומא סלימאן: אמרתי לה: שתדעי מה זה כוחן של הנשים הערביות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: חברתי חברת הכנסת תמר זנדברג סיפרה על האירוע של "שוברים שתיקה" שהתנהל בירושלים למרות ניסיונות מסיביים של השתקה וסתימת פיות.

דב חנין: אני רוצה להוסיף את התגובה המרשימה של מאות ירושלמים, רובם צעירים, שהתייצבו להגן על האירוע הזה ולהגן על הדמוקרטיה גם מפני שרת התרבות שלא מבינה את תפקידה וגם מפני ראש העירייה שאיננו מבין את תפקידו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה נמצא בארצות-הברית, ואני שומע שהוא עומד להתמקד בסוגיית הפצצה האיראנית.

דב חנין: אז יש לי חדשות לראש הממשלה: יש פצצה מתקתקת לא פחות מסוכנת מהפצצה האיראנית, אולי יותר, והיא כבר נמצאת בשטח.

דב חנין: היא מתקתקת במפרץ חיפה.

דב חנין: היא מכל האמוניה, אבל עוד הרבה מפעלים וחומרים מסוכנים שנמצאים שם.

דב חנין: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, שמר נתניהו אף פעם לא מתעסק בחיים עצמם, למרבה הצער.

דב חנין: אבל בימים האלה, כאשר אין ממשלה בישראל, טוב שלפחות יש עוד בתי-משפט.

דב חנין: מכל האמוניה מסוכן, מכל האמוניה מזיק, מכל האמוניה צריך להיסגר עכשיו, ללא כל דיחוי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

דב חנין: אני מברך את השופטת ג'אדה בסול על ההחלטה החשובה שלה, ומקווה שהיא תתיישם במציאות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מדברים לא אחת בחודשיים האחרונים בנושא של תוכניות המתאר במגזר הערבי והדרוזי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכל אחד מאתנו שביקר באיזה מהיישובים האלה נדהם לגלות שיש בתים שנבנים מחוץ לתוכנית המתאר או מחוץ לתב"עות – פשוט כי אין ברירה, לא משום שהאנשים שם כמהים להפר את החוק.

איילת נחמיאס ורבין: אחד האנשים האלה הוא בחור מדהים בשם שאדי קיס, שהוא סגן מפקד יחידה בחיל הים.

איילת נחמיאס ורבין: פנה אלי.

איילת נחמיאס ורבין: הוא גר באבו-סנאן.

איילת נחמיאס ורבין: הוא מתגורר בשכונה צפונית שם מאז שנת 2000.

איילת נחמיאס ורבין: תוכנית המתאר הופקדה ב-2006 בוועדת הפנים, ועד היום לא התקדם כלום.

איילת נחמיאס ורבין: היא עדיין מופקדת היום – אנחנו ב-2017 – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – – היישובים הערביים.

איילת נחמיאס ורבין: – – בוועדה המחוזית.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, חבר הכנסת חאג' יחיא.

איילת נחמיאס ורבין: ואני החלטתי לדבר דווקא על שאדי, אם לא אכפת לך.

אוסאמה סעדי: איילת, את צודקת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

איילת נחמיאס ורבין: האוכלוסייה – – –

אוסאמה סעדי: את צודקת.

איילת נחמיאס ורבין: האוכלוסייה הזאת – – –

קריאות: – – –

איילת נחמיאס ורבין: אני לא צריכה עזרה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: תנו לי לסיים.

אוסאמה סעדי: – – – את צודקת.

אוסאמה סעדי: שר השיכון, יש לו – – –

איילת נחמיאס ורבין: האוכלוסייה בשכונה הצפונית באבו-סנאן כוללת זוגות צעירים.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם התחתנו השנה, חלקם במהלך השנה שעברה.

איילת נחמיאס ורבין: רבים מהם משרתים בצבא.

איילת נחמיאס ורבין: כשאני דיברתי עם שאדי ביום שישי, הוא בדיוק חזר הביתה.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, אין לו חשמל בבית.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט אין לו חשמל בבית.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להבין את זה.

איילת נחמיאס ורבין: הם חיים בשכונות בלי תשתיות.

איילת נחמיאס ורבין: שכונה שכבר נתנו לה את ההיתרים, נותנים לה להתקיים, אבל לא נותנים להשלים שום דבר.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה פשוט דבר בלתי מתקבל על הדעת.

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו שואלים את עצמנו איפה נמצאת פצצה מתקתקת, היא נמצאת גם במקומות האלה.

איילת נחמיאס ורבין: וכל משרד מעמיד – אדוני היושב-ראש, בגלל ההפרעות עוד חצי, עוד 20 שניות – כל משרד מעמיד מכשול ותוקע את הדרך של חיבור הכפר לתשתיות.

איילת נחמיאס ורבין: התושבים משלמים ארנונה.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, משלמים ארנונה, אבל לא מחוברים לשום תשתית.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להודות לחברי איימן, שהפנה את תשומת לבי לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים להידרש, אדוני היושב-ראש, לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת מיכל רוזין.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, ראש הממשלה נוסע לפגוש את נשיא ארצות-הברית, ואני מניח שהנושאים המדיניים יעמדו ביסוד הדיונים שלהם.

יוסף ג'בארין: רק שאני – אני חושב שכמו אולי כל אזרחי ישראל – תוהה מה בדיוק התוכנית הפוליטית של ראש הממשלה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, אני כמעט שנתיים בכנסת ומבקש להבין מהי התוכנית המדינית של ראש הממשלה.

קריאה: – – –

יוסף ג'בארין: הליכוד, אולי אני שומע – –

קריאה: – – –

יוסף ג'בארין: – – הצהרות נוגדות, אבל מהי התוכנית שלו?

קריאה: – – – מדינה פלסטינית.

יוסף ג'בארין: מה שאני מבין, אני מבין מה הוא לא בעד.

יוסף ג'בארין: אני שמעתי אותו מדבר על כך שהוא לא בעד מדינה פלסטינית בגבולות 67' – –

ענת ברקו: הוא לא בעד טרור.

יוסף ג'בארין: – – אני הבנתי שהוא לא בעד יוזמת השלום הערבית, שמדברת על שתי מדינות – –

ענת ברקו: ושיבה לשטח מדינת ישראל.

ענת ברקו: גם על זה הם מדברים.

יוסף ג'בארין: – – בגבולות 67'.

יוסף ג'בארין: ולכן אני באמת תוהה: האם לא קיימת זכות אזרחי המדינה להבין סוף-סוף, מה התוכנית של ראש הממשלה?

יוסף ג'בארין: מה הוא מציע?

יוסף ג'בארין: הוא מדבר על כך שהפלסטינים הם אלה הסרבנים, אבל אני רואה שהפלסטינים יחד עם מדינות ערב חתמו על היוזמה הערבית.

יוסף ג'בארין: יותר מ-50 מדינות ערביות ומוסלמיות שמבקשות נורמליזציה עם ישראל בתמורה – –

ענת ברקו: לשיבה.

יוסף ג'בארין: – – להקמת מדינה פלסטינית – –

ענת ברקו: לשיבה.

יוסף ג'בארין: – – בגבולות 67'.

ענת ברקו: לשיבה.

יוסף ג'בארין: ככה הפלסטינים – –

ענת ברקו: לשיבה.

יוסף ג'בארין: – – מסתפקים ב-22% – –

ענת ברקו: – – –

יוסף ג'בארין: – – ממולדתם ההיסטורית.

יוסף ג'בארין: אז – – –

ענת ברקו: איזה פלסטין ההיסטורית?

יוסף ג'בארין: אז מי הסרבן כאן?

ענת ברקו: – – – לא הייתה היסטורית.

יוסף ג'בארין: אז מי הסרבן כאן?

ענת ברקו: איזה היסטורית?

יוסף ג'בארין: מי שהסתפק ברבע באדמתו למען הפיוס או מי שאומר לנו כל הזמן מה הוא נגד ולא אומר מה הוא בעד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השרים, אני רוצה לומר שסוף-סוף נפל דבר היום, ובוועדת הפנים אישרו בקריאה שנייה ושלישית את מה שנקרא "חוק עזמי בשארה".

ענת ברקו: לפני יותר משנה פניתי אל שר הפנים בעניין הזה, כי הופתעתי לגלות במקרה, בתוכנית טלוויזיה, שעזמי בשארה עדיין אזרח ישראלי.

ענת ברקו: איך יכול להיות?

ענת ברקו: אותו בן-אדם שנתן נ"צ במלחמת לבנון השנייה ל"חיזבאללה" – הוא נשאר אזרח ישראלי?

ענת ברקו: עכשיו, עזמי בשארה ב-2001 נסע לסוריה והצטלם עם ה"חיזבאללה" ועם סגן הנשיא האיראני, ולא קרה כלום.

ענת ברקו: בהתחלה אמרו: אוקיי, נוציא את בל"ד מחוץ לחוק.

ענת ברקו: בסופו של דבר לא קרה שום דבר, והגענו לזה שהקומקום הזה שקראו לו עזמי בשארה הפך להיות קטר.

ענת ברקו: עזמי בשארה – ועכשיו בעקבותיו הלך חבר הכנסת גטאס, שהבריח טלפונים לטרוריסטים בכלא, ואולי גם הוא ימצא איחוד משפחות בקטאר; אנחנו רואים גם שרק ב-2011 שללו את זכויותיו של עזמי בשארה, אז מערכות הצדק טוחנות מאוד מאוד לאט.

ענת ברקו: אנשים שמוציאים טרור ומנצלים את מעמדם – כמו בל"ד, כמו אנשי בל"ד, חברי הכנסת מבל"ד שנמצאים בכנסת – גם אם יש כאן משמעות דקלרטיבית, כי הוא יושב היום בקטאר, הוא כבר לא יכול לדבר לרעה – הוא יכול לדבר מבחוץ, אבל כשהוא אומר:

ענת ברקו: אנחנו לא מעוניינים בדמוקרטיה שלכם, אני מניחה שהוא מאוד נהנה ב"דמוקרטיה של קטאר", והוא ממשיך לככב ב"אל-ג'זירה".

ענת ברקו: כך שמי שמפנה עורף למדינת ישראל כאזרח וכאיש ציבור ובוגד במדינתו, גם המדינה מפנה לו עורף ושוללת את אזרחותו, ויפה שכך.

ענת ברקו: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1093; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 18476; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה תציג את הצעת החוק חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: להצעת החוק, כפי שתכף נשמע גם מחברת הכנסת נחמיאס ורבין, לא הוגשו הסתייגויות.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני מדברת, כמובן, על הוראת השעה שהתבקשתי לדבר עליה, אני רוצה להזכיר שבשנת 2016 נהרגו 378 אנשים בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: הכנסת הזאת מתמודדת עם השאלה הזאת הרבה מאוד, ובעיקר בוועדת הכלכלה, בשנה החולפת.

איילת נחמיאס ורבין: לצערי, ב-2017, אנחנו עוד בקושי באמצע פברואר – כבר 45 הרוגים בכבישים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת, אדוני היושב-ראש, שטוב תעשה הכנסת אם תדרוש מהממשלה – ככנסת, כ-120 חברי כנסת, באמת, אני כבר לא יודעת איך לדרוש מהממשלה – להוציא לפועל את החלטותיה שלה.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה עצמה החליטה על ועדת השרים, אחרי שהחליטה על ועדת שרים, החליטה על ועדת מנכ"לים.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר, אם הממשלה לא מיישמת את החלטותיה שלה, מה אנחנו נעשה כשאנחנו קמים בבוקר ורואים אנשים, אתה יודע, שלא חוזרים לביתם?

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, זה מאוד מאוד מטריד אותי.

איילת נחמיאס ורבין: ועדת הכלכלה של הכנסת הגישה בחודש יולי מסקנות של דיון מאוד מאוד ממושך, של שימוע ציבורי שערכנו – פגשנו עשרות רבות של אנשים בוועדת הכלכלה, פגשנו המון משפחות שכולות, ואנחנו בסוף נשארים ללא תשובה – מה הממשלה מתכוונת לעשות בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה לחזור, אדוני היושב-ראש, על הקלישאה מה היה קורה אילו זאת הייתה מלחמה, אבל, אדוני היושב-ראש, אנשים קמים בבוקר ויוצאים למלחמה במדינת ישראל, המלחמה שבכבישים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

איילת נחמיאס ורבין: חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה), התשס"ו–2006, שמכוחו הוקמה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, קובע כי לצד הרשות תוקם מועצה ציבורית בת 15 חברים, שתפקידה, בין היתר, להתוות את קווי הפעולה של הרשות.

איילת נחמיאס ורבין: החוק בנוסחו היום קובע כי חברי המועצה רשאים לקבל גמול או החזר הוצאות בעד השתתפותם בישיבות המועצה.

איילת נחמיאס ורבין: מוצע כי יושב-ראש המועצה, או ממלא-מקומו הקבוע, יהיה זכאי לגמול משמעותי יותר, שיביא לידי ביטוי את תפקידיו הרבים, מעבר להשתתפות בישיבות המועצה, ואת הזמן הרב הנדרש לביצוע התפקיד – כאמור, מכיוון שאנחנו יודעים מה המצב.

איילת נחמיאס ורבין: התנאים לקבלת הגמול והשיעור המרבי שלו ייקבעו בתקנות שיקבע שר התחבורה והבטיחות בדרכים, בהסכמת שר האוצר.

איילת נחמיאס ורבין: יובהר, כי הגמול האמור יבוא במקום גמול או החזר ההוצאות שלהם זכאים יתר חברי המועצה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת בהזדמנות זו לאחל הצלחה רבה ליושב-ראש המועצה שהתמנה לפני כמה חודשים, אלוף במיל' גיורא רום.

איילת נחמיאס ורבין: איש עתיר ניסיון – –

נחמן שי: מהטובים.

איילת נחמיאס ורבין: – – הייתי אומרת, באופן אישי אני מכירה אותו מתפקידים קודמים, הייתה לי זכות מאוד מאוד גדולה לעבוד עם האיש.

איילת נחמיאס ורבין: הוא איש יוצא דופן.

איילת נחמיאס ורבין: פה במליאה אני אמרתי יותר מפעם אחת שכבר הייתי מציעה לבטל את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אלמלא הצילה את עצמה הרשות והביאו את האיש המיוחד הזה, שאני מקווה – אני יודעת איזו עבודה יוצאת דופן הוא עשה ברשות התעופה האזרחית – אני רוצה רק לקוות שגם כאן הוא יעשה את העבודה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: מונחת לפתחו משימה לאומית מהמעלה הראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: כולי תקווה כי ייעשו השינויים הדרושים להקנות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים באמת את כל הכלים האפקטיביים כדי למגר את התופעה הכואבת והבלתי-פוסקת של הקטל בכבישים.

איילת נחמיאס ורבין: להצעת החוק, כפי שאמר היושב-ראש, אין הסתייגויות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם מאוד שתאשרו אותה בקריאה שנייה ושלישית.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שמעוניין להצביע מתבקש לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: הכול כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–3 – 18 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–3 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 18 בעד, אין מתנגדים, יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אישרנו את החוק בקריאה שנייה ואנחנו יכולים להצביע – –

סתיו שפיר: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – תכף בקריאה שלישית.

סתיו שפיר: אה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים להצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ז–2017, בקריאה שלישית, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 20 בעד, אין מתנגדים, יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות, והפכה לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ובשיווק של הלוואה (תיקוני חקיקה) התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/674; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 20097; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר יציג את ההצעה בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: מותר לגלות שהוא גם יוזם ההצעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות גם להצעה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני בא בשם יושב-ראש הוועדה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כחבר הוועדה, להגיש את הצעת החוק הזאת, שהוגשה על-ידי הוועדה לקריאה שנייה ושלישית של הכנסת.

ישראל אייכלר: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), התשע"ז–2017, שיזם חבר הכנסת ישראל אייכלר והוצמדה אליה הצעת החוק של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וקבוצת חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: מטרתה של הצעת החוק להקל על האזרח למלא את חובתו ולענות על השאלות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולהפחית את העונש הקבוע בחוק על אי-השבה על שאלות אלו.

ישראל אייכלר: פקודת הסטטיסטיקה מטילה חובה לענות על שאלון ולמסור פרטים לצורכי ביצוע פעולות סטטיסטיות.

ישראל אייכלר: בהצעת החוק שלנו מוצע לקבוע סייג לחובת ההשבה ולקבוע כי יחיד לא יהיה חייב למסור פרטים ולענות על שאלון בכל הקשור לעצמו, משק-ביתו או משפחתו, אלא אחת לחמש שנים.

ישראל אייכלר: הווי אומר, עד היום אפשר היה לבוא אל האזרח כמה וכמה פעמים.

ישראל אייכלר: היום אם הוא כבר ענה פעם אחת בחמש השנים האחרונות אי-אפשר להטריד אותו יותר.

ישראל אייכלר: מניין חמש השנים יהיה מהמועד שבו סיים היחיד למלא את דרישות הלשכה ולענות ולמסור את הפרטים אותם התבקש למסור.

ישראל אייכלר: הוראות אלה לא יחולו על פעולות סטטיסטיות שנערכות לצורך מִפקד או אגב מפקד.

ישראל אייכלר: העונש הקבוע כיום בפקודת הסטטיסטיקה על הפרת חובת ההשבה הוא עונש מאסר עד שלושה חודשים.

ישראל אייכלר: זה, אדוני היושב-ראש, מה שרצינו להוציא, כי לא ייתכן שבמדינה דמוקרטית אדם שלא השיב על שאלות מתבקשות ילך לבית-סוהר על הדבר הזה, ובאמת מאז קום המדינה אף אחד לא ישב בבית-סוהר על זה, אבל זה היה אמצעי שהפחיד מאוד אנשים קשישים, אנשים קשי-יום, שבאו אליהם ואמרו להם: אם לא תענו, תשבו בבית-סוהר, וזה מאוד הפחיד אותם, וזה גרם לנו להציע את הצעת החוק ולהוציא את העניין של המאסר.

ישראל אייכלר: מוצע לקבוע כי העונש ליחיד על הפרת חובת השבה בנוגע לאותו יחיד, משק-ביתו או משפחתו, יהיה בסך 500 שקל.

ישראל אייכלר: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, בשביל עוד רבים להבהיר: לא מדובר בקנס מינהלי או באיזה מס חדש שאנשי המרכז לסטטיסטיקה יוכלו להעניש את האזרח; הם יכולים רק להזמין אותו לבית-משפט, והשופט יקבע אם זה עד 500 שקל.

ישראל אייכלר: למשל, אם הוא אדם שצריך להתחשב במצבו הסוציאלי או איש קשיש, השופט יכול לתת לו גם קנס של 20 שקל או של 50 שקל, לא משנה.

ישראל אייכלר: ואנחנו מקווים, אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, את שיתוף הפעולה של המרכז לסטטיסטיקה, שהלכו לקראתנו בהצעת החוק הזאת, והם לא רוצים להגיע למצב של לסחוב אנשים לבתי-משפט, הם רוצים שאנשים ישיבו, כי בסופו של דבר הצרכים של כולנו נקבעים לפי השאלות הסטטיסטיות האלה, וזה דבר אובייקטיבי וידידותי.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת שלהצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

ישראל אייכלר: אני מבקש שתאשרו את זה פה-אחד, את הצעת החוק, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בנוסח שאישרה הוועדה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), תשע"ז–2017.

יולי יואל אדלשטיין: אין, כאמור, הסתייגויות, לכן מצביעים בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–4 – 24 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 24, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור – בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: בשל חשיבות ההצעה – אחת ההצעות החשובות בשעה האחרונה, שהונחו כאן להצבעה – אני מבקש לראות בהצבעה הצבעת אי-אמון בממשלה, אדוני היושב-ראש, בשם הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: השר אריאל, האם אתה מבקש לקיים את ההצבעה עכשיו?

אורי אריאל: לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז אם כן, אנחנו – – –

אחמד טיבי: האם זה לפי התקנון, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: מה?

אחמד טיבי: האם זה לפי התקנון?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: הוא השר התורן.

אורי אריאל: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני שואל אותו אם הוא רוצה לקיים את ההצבעה עכשיו.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נצביע כעבור 24 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז–2017.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/671; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 18908; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז–2017, ללא הסתייגויות, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז–2017.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להדגיש שהוגשו שלוש הצעות חוק בעניין: חברת הכנסת שאשא ביטון, שבאמת דחפה וקידמה את זה; ידידנו חבר הכנסת אורן חזן, שמגיע לו גם מזל טוב, וחברת הכנסת יעל גרמן.

ניסן סלומינסקי: איחדנו את כל שלוש ההצעות – – –

קריאות: – – –

ניסן סלומינסקי: מה?

ניסן סלומינסקי: איחדנו את שלוש ההצעות, והתורף של ההצעה הוא שאפשר יהיה לפרסם – לאפשר פרסום וגילוי של דבר האימוץ אם המאמץ או המאומץ חפצים בכך.

ניסן סלומינסקי: זה מהפך שלם.

ניסן סלומינסקי: שמענו בוועדה מקרים שהגיעו.

ניסן סלומינסקי: פעם הנושא של אימוץ היה דבר שאולי עשו אותו בסתר – לא רוצה להגיד שהתביישו בזה, כי זה לא עניין של בושה, אבל לא רצו שזה יצא החוצה, ולכן זה היה עטוף יותר במעטה של סודיות והגנה, ולא אפשרו – הייתה רק אפשרות על-ידי בית המשפט לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: הימים השתנו, ובימינו – כך לפחות שמענו מכל כך הרבה משפחות – אף אחד לא רואה בזה דבר, ההפך: הרבה פעמים המאומץ מאוד רוצה, המאמץ גם כן, ולכן ראינו שהנסיבות השתנו לחלוטין ויש צורך בחוק הזה, שהוא חשוב מאוד, וראינו איך הוא משחרר אנשים שרצו וכאילו לא יכלו כל הזמן, והוא משחרר אותם.

ניסן סלומינסקי: אבל צריך לדעת שעדיין יש הרבה מאוד מקרים שבהם אתה לא יכול סתם לשחרר כי יש קטינים, שאתה לא יכול לעשות את זה, או מצבים אחרים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אקרא את החוק כפי שהוא, כדי שההסתייגויות גם הן תיכנסנה, כלומר המקרים האלה.

ניסן סלומינסקי: כיום סעיף 34 לחוק אימוץ ילדים, התשמ"א–1981, קובע איסור על פרסום פרטים מזהים של מאמץ, מאומץ או הורהו, אלא ברשות בית-המשפט.

ניסן סלומינסקי: זה היה.

ניסן סלומינסקי: הרציונל שעמד בבסיס חקיקתו של סעיף 34 בשנת 1981 וכו' היה הגנה על פרטיותם של כל המעורבים באימוץ, וכן הכרה בסודיות ובחשאיות של פעולת האימוץ, כי זו הייתה תפיסת העולם שהייתה אז.

ניסן סלומינסקי: אולם, כיום כבר לא רואים באימוץ דבר שיש להסתיר או להתבייש בו – וראינו את זה באמת בוועדה: הגיעו, ובהתרגשות גדולה – זה סיפור אחר כבר היום, זה בדיוק ההפך.

ניסן סלומינסקי: לפיכך, וכדי שלא לפגוע בחופש הביטוי של המאמץ והמאומץ, מוצע לתקן את החוק ולאפשר את הגילוי ואת הפרסום כשהוא נעשה בהסכמה של המאמץ או המאומץ.

ניסן סלומינסקי: ואולם, בשל הצורך להגן על קטינים מאומצים מפני ניסיון איתורם, מניעת עקיפה של זכות העיון רק מגיל 18 כקבוע בסעיף 30 לחוק, ולהגן על פרטיותם של כל הצדדים המעורבים במעשה האימוץ – קרי, המאומץ, המאמץ וההורים הביולוגיים – וגם של צדדים שלישיים, כגון אחיו של המאומץ שגם הם מאומצים, וכן זכותם לפרטיות של ההורים הביולוגיים מפני חשיפתם, מוצע לקבוע לכך כמה סייגים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני קורא את זה – ואני שמח, חברת הכנסת יעל, שאת אחת משלוש המגישות, והזכרתי אותך בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: לפיכך, מוצע לקבוע שככלל פרסום יהיה מותר כשניתנה לך הסכמה בכפוף לסייגים: מוצע לקבוע כי כאשר המאומץ הוא בגיר, די בהסכמה שלו או של המאמץ כדי לפרסם את פרטיו; אם המאומץ הוא קטין – נדרשת תמיד הסכמת המאמץ, ואם לקטין מלאו תשע שנים – נדרשת גם הסכמתו לפרסום, ובכל מקרה אסור שיהיה בפרסום פרטים שעלולים להביא לזיהויו על-ידי ההורה הביולוגי או על-ידי כל אדם אחר.

ניסן סלומינסקי: אם למאומץ בגיר, שהוא עצמו בגיר ואין לגביו בעיה, יש אח קטין מאותו הורה ביולוגי שאומץ על-ידי אותו מאמץ, ואז גילוי כזה יכול להשליך עליו, והוא קטין – יחולו התנאים הנדרשים לעניין פרסום פרטים של קטין מאומץ.

ניסן סלומינסקי: מה שאמרנו קודם.

ניסן סלומינסקי: אם למאומץ הבגיר יש אח מאותו הורה ביולוגי שאומץ על-ידי אותו מאמץ – נדרשת גם הסכמת האח, אם יש בפרטים כדי להביא לזיהויו על-ידי ההורה הביולוגי.

ניסן סלומינסקי: מאחר שזה יהיה ככה – בכל מקרה, אסור לפרסם פרטים של ההורה הביולוגי, ופה יהיו כמה שינויים.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אסור לפרסם דבר העשוי לזהות אדם כמי שמסר את ילדיו לאימוץ או כמי שילדו הוכרז כבר-אימוץ.

ניסן סלומינסקי: פרטים, כאמור, ניתן יהיה לפרסם רק אם המאומץ הוא כבר בגיר וניתנת הסכמתו של ההורה הביולוגי ושל המאומץ לפרסום.

ניסן סלומינסקי: ואם יש בכך גם כדי לזהות אחים מאומצים של המאומץ – יחולו ההוראות לעניין אחים.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל, בדרך כלל אני לא נוהג להיכנס לכל הפרטים, כי החוק נמצא בפניכם, אבל במקרה הזה של אימוץ הסייגים הם מאוד חשובים, כי אנחנו רוצים באמת לתת כאן פתח גדול לאפשרות לגלות, אבל חשובים הסייגים.

ניסן סלומינסקי: לכן אני מתנצל שאני אקריא אותם גם.

ניסן סלומינסקי: אם יש אח מאומץ קטין – אסור לפרסם בכל מקרה כי יש בכך כדי להביא לזיהויו כילדו של ההורה הביולוגי.

ניסן סלומינסקי: ואם יש לו אח מאומץ בגיר – ניתן לפרסם אם גם הוא נתן בנוסף את הסכמתו.

ניסן סלומינסקי: אסור לפרסם פרטים מזהים של מועמד להיות מאומץ, של מועמד להיות מאמץ ושל הורה ביולוגי בזמן שמתנהל הליך אימוץ בבית-המשפט.

ניסן סלומינסקי: אז אסור.

ניסן סלומינסקי: וכן אסור לפרסם תוכנם של מסמכים שהוגשו לבית-המשפט.

ניסן סלומינסקי: כאן יש הנושא של עניין הגילוי, שעליו אני מרשה לעצמי כבר לקפוץ ונוכל לקרוא את זה.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני מבקש מחברי – לא הוגשו הסתייגויות, אני מבקש מכולם לתמוך בזה.

ניסן סלומינסקי: זו באמת פריצת דרך גדולה, עם התרגשות גדולה שאפשר יהיה לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהמצע, הסיטואציה, האווירה הכוללת של האימוץ היא שונה ממה שהיה פעם, ואני חושב שהחוק הזה ייתן באמת פתח ושמחה גדולה, ואני מבקש מחברי לתמוך בזה בקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, כאמור, להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות רשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז–2017, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק נתקבלה, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים, גם בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 35 נגד – אין נמנעים – אין חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 35 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית, כולל לוח התיקונים, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: ביקשה לברך חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, ואני אאפשר גם ליעל גרמן, גם היא מהיוזמות של החוק הזה.

יצחק וקנין: אם תוכלו לברך בקיצור זה יהיה – – –

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני באמת מאוד מתרגשת; מתרגשת במיוחד בשביל האנשים היקרים שנמצאים כאן ובעצם ליוו והובילו, ככה, לסירוגין את כל התהליך הזה.

יפעת שאשא ביטון: אז גלעד, אתה כבר לא ג', ושירן, את כבר לא צריכה לשלם כדי לדבר, אתם בהחלט יכולים להיות שלמים עם הזהות שלכם ואף אחד כבר לא יכפה עליכם את השתיקה.

יפעת שאשא ביטון: כפי שנאמר כאן, חוק האימוץ בעצם חוקק בשנות ה-60, במציאות אחרת, בתפיסה אחרת לגבי האימוץ, ואני חושבת שבכלל זאת הזדמנות מצוינת לפתוח מחדש את כל הנושא הזה ולהתאים אותו לעידן ולמציאות שבהם אנחנו חיים.

יפעת שאשא ביטון: אז ברכות לכם, המאומצים, ואני מרגישה את הנשימה שלכם לרווחה.

יפעת שאשא ביטון: אני נושמת יחד אתכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

יצחק וקנין: אני אאפשר גם לחברת הכנסת יעל גרמן, שגם היא מיוזמות החוק הזה, וגם היא תברך.

יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, נכבדי השר, חברי וחברותי, ככה זה, כשיש משהו שהוא נכון וצודק, חושבים עליו כמה אנשים, ואני כל כך מאושרת שאנחנו העברנו היום בקריאה שנייה ושלישית תיקון קטן לחוק, אבל תיקון כל כך צודק.

יעל גרמן: גם ההורים, גם המאמצים, גם המאומצים, כולם צריכים להיות גאים.

יעל גרמן: זוהי פעולה אצילית ונאצלת, ובזה שהעטו עליה מעטה של חשאיות, נתנו לה גם איזו משמעות של בושה.

יעל גרמן: אתם יכולים להיות גאים בזה שאתם לקחתם ואימצתם, וגם המאומצים יכולים להיות גאים, ומהיום גם הכול גלוי.

יעל גרמן: ברכות לכולם.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת יעל גרמן.

יצחק וקנין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אני רוצה למסור הודעה שמסר לי כרגע בכתב חבר הכנסת אחמד טיבי, שהוא מסיר את הבקשה שלו לראות בהצבעה בקריאה שלישית על חוק הסטטיסטיקה הצבעה – –

אורי אריאל: איך נעמוד בזה?

יצחק וקנין: – – של אי-אמון.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, הודעה דרמטית.

יצחק וקנין: בוודאי הודעה דרמטית.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, נא לשים לב.

יצחק וקנין: אני חוזר לחוק הסטטיסטיקה, נצביע עליו בקריאה שלישית – הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), התשע"ז–2017, עבר בקריאה שנייה, הצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

אחמד טיבי: אני מבקש לראות בזה לא הצבעה של אי-אמון, אלא מחווה של רצון טוב.

יצחק וקנין: אני בטוח.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 29 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת שולי מועלם תברך, וגם חבר הכנסת ישראל אייכלר, אני אאפשר לך.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי השר, חברי וחברותי חברי הכנסת – – –

מיקי לוי: אדוני, לחצתי אצל עליזה לביא, אני מתנצל.

שולי מועלם-רפאלי: דומה, דומה.

יצחק וקנין: רבותי, כדאי שנאמר את זה לפרוטוקול, כדי שלא יגידו מחר שחבר הכנסת מיקי לוי הצביע כפול.

יצחק וקנין: לפרוטוקול אני אומר, חבר הכנסת, מיקי לוי הצביע במקומה של חברת הכנסת עליזה לביא, בטעות.

יצחק וקנין: לא במקומו.

מרב מיכאלי: אני מבקשת להוסיף אותי, שהצבעתי בעד.

יצחק וקנין: אני מוסיף את שמך לפרוטוקול בלבד.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, לפרוטוקול.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני מברכת את כולנו שעברה הצעת החוק הזאת, הצעת החוק של חבר הכנסת אייכלר ושלי, שתי הצעות חוק מקבילות שעברו עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: יש חשיבות גדולה לחופש של אדם להשתתף, כולל במשאלים של הלמ"ס, ואנחנו מכבדים את החופש הזה, אף שאני כן קוראת, אדוני, לכמה שיותר אנשים להיות שותפים בהתקדמות של החברה למקומות של הבנה יותר ברורה מה קורה בתוכנו, איך מתקדמים תהליכים בפנים.

שולי מועלם-רפאלי: כרגיל, אני רוצה מאוד להודות לצוות שלי, שחלקם פה וחלקם, אף-על-פי שאינם כאן, כבודם כאן, ותודה רבה לחבר הכנסת אייכלר, שעשה חלק מהעבודה, אפילו שאני עוד לא הייתי בכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת שולי מועלם.

יצחק וקנין: גם חבר הכנסת ישראל אייכלר יברך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני לא אקח מזמנה של הכנסת, אני רוצה רק לעלות כדי להודות, עניין של הכרת טובה.

ישראל אייכלר: במשך הרבה זמן נמשכה החקיקה בעניין הזה, ואני רוצה להודות קודם כול לצוות העוזרים שלי, כפי שמקובל, להודות בשם הקשישים וקשי-היום שהיו נבהלים מאוד כשהיו מגיעים אנשי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ומהיום הם יהיו אתם יותר ידידותיים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה לפניות הציבור ולכל אנשי הצוות של פניות הציבור, וליועצת המשפטית ורד, שליוותה את החוק הזה מההתחלה עד הסוף, ולכם, חברי הכנסת, שהצבעתם.

ישראל אייכלר: צריך להודות גם למי שהסיר את האי-אמון?

יצחק וקנין: בוודאי.

יצחק וקנין: בוודאי.

אחמד טיבי: זה כל מה שיש לך להגיד – תודה?

ישראל אייכלר: רק רגע, רק רגע, שוכראן.

יצחק וקנין: הוא שאל אותי בדיוק האם להודות לך או לא.

יצחק וקנין: אמרתי: בוודאי צריך להודות לך.

ישראל אייכלר: אני שאלתי אם זה מקובל, כי אני לא רוצה לקלקל לך במגזר, שביטלת אי-אמון בממשלה.

אחמד טיבי: לא, אמרתי שזה חוק אחד החשובים שהיו בשעה האחרונה.

ישראל אייכלר: אה, בשעה האחרונה.

ישראל אייכלר: אז תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי, שהסיר את האי-אמון בממשלה, זה באמת משהו דרמטי, ולכם, שהצבעתם עבור החוק הזה, תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: [מס' מ/1094; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 18484; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, את הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 9) – אתם רוצים לנהל את הבית משם?

יעקב מרגי: אני אמתין לכם – הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, שהביאה הממשלה.

יעקב מרגי: סעיפים 1 עד 3 לחוק הספורט מגדירים איגוד או התאחדות, לעניין ספורט, כתאגיד שלא למטרות רווח, המרכז ומייצג ענף או ענפי ספורט בישראל ומכירים בו הגופים הבין-לאומיים המייצגים והמוכרים באותו ענף ספורט.

יעקב מרגי: רק גופים כאלה זכאים לקבל בעבור פעילותם כספי תמיכת המועצה להסדר ההימורים בספורט.

יעקב מרגי: מובן שהמועצה להסדר ההימורים בספורט הוקמה לפי חוק להסדר ההימורים בספורט.

יעקב מרגי: נוסף על האיגודים ועל ההתאחדויות שהוגדרו בחוק הספורט פועלות בישראל התאחדויות בענף הנהיגה הספורטיבית, המוכרות על-ידי שרת התרבות והספורט בהתאם לסעיף 4 לחוק הנהיגה הספורטיבית.

יעקב מרגי: מטרת החוק המוצע לאפשר להתאחדויות הנהיגה הספורטיבית הזדמנות לקבל תמיכות מהמועצה להסדר ההימורים בספורט, כמו שאר איגודי הספורט המוכרים, כמובן בהתאם לאמות מידה מקובלות, כדי לקדם את ענף הנהיגה הספורטיבית בישראל.

יעקב מרגי: כך מוצע לתקן את סעיף 9(ב1)(1) לחוק הסדר ההימורים בספורט ולהוסיף להתאחדויות ולאיגודים הזכאים לקבל את כספי תמיכת המועצה להסדר ההימורים בספורט, הניתנת לפי אמות מידה שקובעת המועצה הלאומית לספורט, גם התאחדויות שקיבלו הכרה לפי חוק הנהיגה הספורטיבית כאמור.

יעקב מרגי: עוד מוצע לתקן סעיף 4(א1) לחוק הסדר הימורים בספורט, כך שלא יהיה אפשר למנות למועצה להסדר ההימורים בספורט – בני בגין, אני שומע מפה.

יצחק וקנין: קולך נשמע.

יצחק וקנין: בני, אתה בדרך כלל – חבר הכנסת בני, קולך הוא – – –

טלי פלוסקוב: אני אשמה.

זאב בנימין בגין: אני התלהבתי מחברת חברות הכנסת.

יצחק וקנין: במיוחד מחברת הכנסת מירב בן ארי.

יעקב מרגי: עוד מוצע לתקן את סעיף 4(א1) לחוק להסדר ההימורים בספורט, כך שלא יהיה אפשר למנות למועצה להסדר ההימורים בספורט נציגים שם חברי הנהלה פעילה של התאחדות נהיגה ספורטיבית, בדומה לנציגים שהם חברי ההנהלה הפעילה של איגוד או התאחדות לפי חוק הספורט.

יעקב מרגי: בהתאם לתיקון המוצע בחוק להסדר ההימורים בספורט, מוצע לתקן גם את סעיף 17ב(ג) לחוק הספורט ולהרחיב את ההגדרה "התאחדות", לעניין פרק ג' לחוק האמור, כך שתכלול גם התאחדות נהיגה ספורטיבית.

יעקב מרגי: פרק ג' לחוק הספורט מקים את המועצה הלאומית לספורט ואת הוועדה הציבורית, וקובע את סמכויותיהן, לרבות לעניין קביעת אמות מידה לתמיכה בגופי ספורט.

יעקב מרגי: כך תיכלל בסמכויות המועצה הלאומית לספורט והוועדה הציבורית לפי פרק ג' האמור גם קביעת אמות מידה לתמיכה בהתאחדויות נהיגה ספורטיבית.

יעקב מרגי: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות.

יעקב מרגי: רבותי, אומר לכם במשפט אחד את כל מה שהקראתי:

יעקב מרגי: מאחר שמשרד הספורט מכיר בהתאחדות לנהיגה ספורטיבית בישראל, ומשרד התרבות והספורט רוצה לתמוך בהתאחדות הזאת – אני אומר לך, חברות הכנסת היום פעילות מעל למידה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מיכל רוזין.

יעקב מרגי: מאחר שהתאחדות הנהיגה הספורטיבית מוכרת בארץ ולא מוכרת על-ידי גופים בין-לאומיים, לפי החוק עד עכשיו לא היה אפשר לתמוך בה.

יעקב מרגי: בתיקון הזה, בגדול, אנחנו מאפשרים למשרד התרבות והספורט לתמוך בהתאחדות לנהיגה ספורטיבית.

יעקב מרגי: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

יעקב מרגי: אני מבקש להודות ליועצת המשפטית של ועדת החינוך, התרבות והספורט, עורכת-הדין מירב ישראלי, וכן למתמחה ירדן הומינר, ולחבר הכנסת דוד צור – לשעבר – שהוביל וקידם את הנושא עוד בהיותו חבר כנסת, לגב' פנינה איפרגן, מנהלת לשכתי, למנהלת הוועדה ולצוות הוועדה ולכל מי שתמך וסייע בהכנת החוק.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–3 – 22 נגד – אין נמנעים – 3 סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 22 בעד, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – 5 חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 9), התשע"ז–2017, נתקבל.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: אני אוסיף אותך, 24, כולל קולו של חבר הכנסת איתן ברושי, שהצביע וזה פשוט לא נקלט.

יצחק וקנין: אני מבקש מהצוות פה שיבדוק למה ההצבעה של חבר הכנסת איתן ברושי לא נקלטה.

יצחק וקנין: אם כן, 24 בעד, אין מתנגדים, חמישה נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/1046, פ/2110/20 ו-פ/2596/20; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ה, עמ' 16143, עמ' 16144 ועמ' 16154; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תציג את החוק חברת הכנסת מירב בן ארי, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

איציק שמולי: בזאת תמו יחסינו.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אדוני היושב בראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192), התשע"ז–2017.

מירב בן ארי: הצעת החוק היא מיזוג של הצעת חוק שהוגשה על-ידי הממשלה ושתי הצעות חוק שהוגשו על-ידי חברי הכנסת, האחת על-ידי חבר הכנסת נחמן שי וקבוצת חברי הכנסת והשנייה על-ידי אני עם קבוצת חברי הכנסת.

מירב בן ארי: מוצע להחליף בחקיקה את המונחים "קצבת זיקנה" ו"ביטוח זיקנה" במונחים "קצבת אזרח ותיק" ו"ביטוח אזרחים ותיקים" בהתאמה.

מירב בן ארי: תיקון זה עולה בקנה אחד עם השימוש במונח senior citizen במדינות שונות בעולם.

מירב בן ארי: חשוב להדגיש כי החלפת המונחים האמורה אין בה כדי לשנות מהמשמעות שהייתה למונחים ערב התיקון לחוקים השונים.

מירב בן ארי: מובן שתנאי הזכאות לקבלת קצבת זיקנה, שכעת שונה שמה לקצבת אזרח ותיק, נותרו כשהיו, ולפיכך לא כל מי שמוגדר אזרח ותיק לפי חוק האזרחים הוותיקים יהיה זכאי לקצבת אזרח ותיק, אלא רק מי שעומד בתנאי הזכאות לקצבה לפי חוק הביטוח הלאומי.

מירב בן ארי: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה לחברי וחברותי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בנוסח שאישרה הוועדה.

מירב בן ארי: אבל לפני שאני ארד, מכיוון שזה גם חוק שלי – ואני אחסוך את הברכות – אני רוצה להגיד משהו לחבר הכנסת נחמן שי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: הוא מדבר בפלאפון.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו, כי זה חוק שלך, אז חכה רגע שנייה.

נחמן שי: אני נערך להודות.

מירב בן ארי: קודם כול, אני מודה ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלי אלאלוף, לצוות הוועדה, ליועצות המשפטיות, אבל אני רוצה להגיד לך משהו מניסיוני הקטן, אל מול שאתה כל כך הרבה שנים פה בכנסת.

מירב בן ארי: תשמע, תתכונן, יכול להיות שיכתבו עליך מאמרים ב"הארץ" על זה שזה חוק מיותר.

מירב בן ארי: יכול להיות שיצייצו עליך בטוויטר.

מירב בן ארי: אני אומרת לך מניסיון שאני וחברי היקר שמולי עברנו עם מוגבלות שכלית התפתחותית – אל תירא ישראל, כמו שאני אומרת; אם אזרחים ותיקים במדינת ישראל לא רוצים שימשיכו לקרוא להם "זקנים", זה לגיטימי, אנחנו לא מזלזלים במושג, אנחנו פשוט מכבדים.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, כי אני חטפתי המון בהצעת חוק של "המפגר", אבל לרגע לא אני ולא חבר הכנסת שמולי נרתענו, אז קח בחשבון שיכול להיות שתהיה עליך התקפה.

מירב בן ארי: אבל זה חשוב, ואם זה חשוב לציבור, זה חשוב לנו, אנחנו שליחי ציבור, וזאת המשמעות.

מירב בן ארי: לכן היה לי חשוב לומר לך – אין לי הרבה ניסיון כמוך בכנסת, אבל ממה שהתנסיתי, בוא נגיד שחטפנו הרבה אש, ובאמת סתם.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד משהו, כי – איך הגעתי להצעת חוק הזאת?

מירב בן ארי: חכה, עוד משהו אחד.

נחמן שי: אני אוסף חומר.

מירב בן ארי: אני חייבת לפרגן לאימא שלי, ואני חייבת להגיד שאימא שלי ראתה את זה – אימא שלי עברה את הגיל, ואמרה לי: מירב, אנחנו לא זקנים, את יכולה לשנות?

מירב בן ארי: אז שינינו.

מירב בן ארי: וכל מי שמזלזל – תשמרו את זה לעצמכם, תעשו לי טובה.

מירב בן ארי: תודה רבה, מובן שאני אשמח אם תצביעו בעד.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מירב מיכ- – בן ארי.

מירב בן ארי: מה יהיה עם ה"מיכאלי" הזה?

קריאה: – – –

מירב בן ארי: אין, זה לא עוזב אותי.

יצחק וקנין: להצעה זו, חברי הכנסת, אין הסתייגויות, אבל יש בקשות דיבור.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נחמן שי מבקש רשות הדיבור.

יצחק וקנין: מירב בן ארי?

מירב בן ארי: אני – – –

יצחק וקנין: את כבר דיברת, את אומרת.

יצחק וקנין: אם ככה, אני אקרא את השמות, שיגידו לי מי רוצה.

יצחק וקנין: נורית קורן?

קריאה: היא לא כאן.

יצחק וקנין: היא לא כאן.

יצחק וקנין: טוב, אתה יודע מה?

יצחק וקנין: אני עושה את זה מהר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נחמן שי יעלה, ואחריו – מיכל בירן, אם תרצה לדבר; זוהיר בהלול, אם ירצה – לא רוצה.

יצחק וקנין: טוב, אני אקרא את שמות כולם.

יצחק וקנין: אני אלך לפי הסדר.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תודותי לעמיתתי מירב בן ארי, שהזהירה אותי מפני הצונאמי המתקרב.

נחמן שי: הוא כבר הגיע, הוא כבר אפילו קצת עבר.

נחמן שי: ואני ער למחאות וללעג וכו' בערוצים חברתיים על השינוי הקל הזה בין "קצבת זיקנה" ל"קצבת אזרח ותיק", ואני גם עונה לאחדים.

נחמן שי: אני רוצה לומר ולהבהיר פה פעם נוספת: זה לא בא במקום שיפור התנאים של האזרחים הוותיקים, הן בפרישתם והן בערך ב-25 השנים הבאות שמחכות להם ולהן על-פני כדור-הארץ.

נחמן שי: זה לא במקום.

נחמן שי: אנחנו ניאבק, כולנו, למען שיפור התנאים האלה.

נחמן שי: רק בימים האלה מתנהלת מחאה של החזרת צ'קים של אזרחים ותיקים במדינת ישראל שלא מצליחים להוציא את יומם.

נחמן שי: 200,000 מהם נמצאים תחת קו העוני.

נחמן שי: אבל יחד עם זאת אני חשבתי לנכון – ואני שמח שחברה אלי חברתי נורית קורן, ועמדת הממשלה בהתאם – שצריך לשנות את הטרמינולוגיה.

נחמן שי: כי טרמינולוגיה חשובה, כי מילים קובעות תודעה.

נחמן שי: ואני שמעתי לא רק מאימא של מירב בן ארי אלא מהרבה אימהות ומהרבה אבות שפורשים בגיל 62 או בגיל 67 ולא רואים את עצמם זקנים, וגם לא מוכנים – גם אחרי עשר שנים לפעמים, אבל בוודאי ובוודאי באותו רגע – וכשהם מקבלים את ההודעה מהביטוח הלאומי ואחר כך את התשלום שהוא מגיע – או בגיל 60 או בגיל יותר מאוחר – הם אפילו נעלבים.

נחמן שי: הם אומרים: מה פתאום הכריזו עלי כזקן?

נחמן שי: אתמול לא הייתי והיום אני כן.

נחמן שי: אז נכון, "זקן" זו מילה יהודית וכו', אני לא אכנס לזה.

נחמן שי: אנחנו כולנו צריכים להתגייס לעידן החדש שעובר על החברה הישראלית.

נחמן שי: בכל ועדה בכנסת זה עולה עכשיו, כולל בוועדה של חוץ וביטחון שהייתי עכשיו, של הזדקנות האוכלוסייה בסדרי גודל שלא נתקלתי בהם.

נחמן שי: ואז המילה "זקן" כבר לא מתאימה.

נחמן שי: היא לא מתאימה לרבע מחיינו, מוכרחים לשנות את זה.

נחמן שי: אני חושב שלהיכנס לטרמינולוגיה של "אזרח ותיק" או "אזרחית ותיקה" – אלו הן המילים הנכונות.

נחמן שי: אני רוצה להודות לכל אלו שעסקו בעניין.

נחמן שי: לד"ר שאול נבון, שדחף אותנו מאחור, ולעוזרי – ללפיד לוי, לנעה גולני, לליסה בון וליותם.

נחמן שי: כולם שקדו הרבה זמן על החוק הזה.

נחמן שי: רק שתי מילים, אבל הרבה עבודה קשה.

נחמן שי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192), התשע"ז–2017, קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–42 – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–42 נתקבלו.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 35 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי ביקש לברך, ואחריו – נורית קורן תברך.

יצחק וקנין: 35 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי, רשות הדיבור שלך.

אחמד טיבי: כאחד היוזמים אני עולה כאן כדי לברך: א.

אחמד טיבי: מדובר בשינוי סמנטי אבל שיש בו מהות, יש בו מסר של senior citizen – "אזרח ותיק", במקום "קצבת זיקנה" וכדומה.

אחמד טיבי: לכן מגיעה מילה טובה לחברת הכנסת מירב לייבזון – איפה היא, לייבזון?

אחמד טיבי: – ולחבר הכנסת נחמן הדיה, או הדייה, נחמן שי.

אחמד טיבי: בנוסף, אמר לי חברי חבר הכנסת חאג' יחיא עכשיו, לפני שאני עולה, אמר לי: עולה חדש שמגיע, אחרי שנתיים הוא כבר אזרח ותיק, והוא כבר בן – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: 52.

אחמד טיבי: – – 52.

אחמד טיבי: והוא כבר – אף אחד לא אומר לו "אזרח ותיק", אף שהוא נמצא מזמן.

אחמד טיבי: לכן נמשיך לשנות את הסמנטיקה הטובה הזאת בכיוון של מסר חיובי.

אחמד טיבי: תודה לכם, אני הצטרפתי אליכם, מגיעה לכם ולצוות הוועדה הרבה תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: חברת הכנסת נורית קורן גם היא תברך; בין היוזמות של הצעת החוק הזאת.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי נחמן שי וחברתי מירב בן ארי, אני רוצה להודות לכם על שהנחתם כזאת הצעה – זה חוק בעצם מעכשיו, מהרגע זה כבר חוק, ששינה את הסמנטיקה מ"זקן" ל"אזרח ותיק".

נורית קורן: הדבר הזה היה מתבקש, ואני חושבת שאנחנו – קודם כול אני רוצה להודות לכם שאפשרתם לי להצטרף ליוזמה שלכם, זה מאוד מאוד חשוב.

נורית קורן: אני רוצה לציין גם את השינוי של המונח "מפגר" שעשינו לא מזמן.

נורית קורן: כאן אנחנו מצביעים על כנסת מאוד מיוחדת, שבעצם לוקחת את כל המושגים שנטמעו בחברה כל כך חזק ונותנת להם סמנטיקה אחרת ונותנת לכל דבר יותר חשיבות.

נורית קורן: וכשאנחנו מדברים על "אזרח ותיק" זה אומר גם מבחינה ערכית, מסמן לדור הבא שהוא אזרח ותיק; צריך לכבד אותו, צריך להתחשב בו.

נורית קורן: והדברים האלה מאוד מאוד חשובים.

נורית קורן: ושוב, אני מודה לכם.

נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יצחק וקנין: אני אאפשר גם לחבר הכנסת זוהיר בהלול, שגם הוא בין היוזמים, לברך.

זוהיר בהלול: תודה, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי לומר שתי מילים וחצי; א.

זוהיר בהלול: מילת התודה הראשונה מוענקת בכבוד גדול לאתי, אמה של מירב בן ארי.

זוהיר בהלול: אם אתי הצליחה – – –

יצחק וקנין: היא נכנסה ל"דברי הכנסת" כבר.

זוהיר בהלול: אם אתי המהודרת והמבורכת התוותה לך את הדרך לשינוי הסמנטי החשוב, משמע שזה לא רק סמנטי, זה גם פנימי ומהותי.

זוהיר בהלול: זה דבר אחד.

זוהיר בהלול: אני כמובן מעריך אותך כפרלמנטרית וכאדם, אבל אני חושב שחרף העובדה שאנחנו מדברים על שינוי משמעותי, אנחנו צריכים גם לחתור לשינוי יותר מהותי במעמדו של המבוגר בישראל.

זוהיר בהלול: תוחלת החיים של הבוגרים בישראל נוסקת, ולא תמיד אנחנו שועים לרחשי הלב של אבני הדרך שלנו, של המצפן שלנו, אלה שגידלו אותנו, דור הנפילים.

זוהיר בהלול: לא תמיד אנחנו מעניקים להם את מה שנדרש כדי לשמר צלם אנוש בחייהם.

זוהיר בהלול: אז חרף העובדה שאני מברך, אני קורא לכנסת ישראל לחשוב על חקיקה יותר ערכית כאן בבניין הזה, כדי להעניק למבוגר בישראל, לאזרח הוותיק, כדברייך, את המעמד הערכי והחשוב.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

יצחק וקנין: אני מודה לכל המציעים גם.

יצחק וקנין: [מס' כ/666; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 18486; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 73), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק ענת ברקו, בשם יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג לפני הכנסת, בשם ועדת החוץ והביטחון, את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 73), התשע"ז–2017, לקריאה השנייה והשלישית – הצעה שאני גם היוזמת שלה.

ענת ברקו: צבא ההגנה לישראל מגייס לשורותיו לעתים גם חיילים עם רישום פלילי.

ענת ברקו: עבור רבים מחיילים אלה השירות הצבאי הוא הזדמנות אמיתית לשנות את אורח חייהם ולהשתלב בחברה כאזרחים מן השורה.

ענת ברקו: ואולם, גם לאחר שחרורם הם נותרים עם הרישום הפלילי שמקשה בקבלת רישיונות והיתרים שונים ובעיסוק במקצועות מסוימים.

ענת ברקו: כדי לעודד את הגיוס לצה"ל ואת שירותם התקין של החיילים בעלי הרישום הפלילי, נקבע בפקודות הצבא הסדר המאפשר לחיילים אלה לבקש מצה"ל המלצה שתועבר לנשיא המדינה, כחלק מהליך בקשה לקיצור או ביטול תקופת ההתיישנות או תקופת המחיקה של הרישום הפלילי שלהם, בהתאם לסמכותו לפי חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א–1981.

ענת ברקו: ההסדר שנקבע בפקודות הצבא הוא הסדר ראוי, אך הוא הסדר וולונטרי.

ענת ברקו: נוכח האינטרס שלנו כחברה לסייע בשיקומם ובהחזרתם למוטב של מי שעברו עבירות בגיל צעיר, ובהיותו של צה"ל כלי מרכזי להשגת מטרה זו, מן הראוי לעגן בחקיקה ראשית את חובתו של צה"ל ולקבוע בפקודותיו את הליך בקשת ההמלצה.

ענת ברקו: כך גם נבטיח את המשך קיומו של ההסדר גם בעתיד.

ענת ברקו: זאת גם מתוך תפיסה ששירות בצה"ל הוא בבחינת מירוק עברו, תשלום חוב ותרומה לחברה, של אותו חייל.

ענת ברקו: לפי הצעת החוק, כל חייל בשירות חובה שלפני גיוסו הורשע, או שבית-המשפט קבע כי עבר עבירה, יהיה רשאי לבקש המלצה מצה"ל, שתוגש לנשיא המדינה, לקיצור או ביטול של תקופת ההתיישנות או תקופת המחיקה.

ענת ברקו: כדי להבטיח שירות מלא ותקין של החייל מוצע כי ההמלצה תובא לנשיא המדינה סמוך לתום תקופת השירות שהחייל חייב בה.

ענת ברקו: כדי לתת מענה למקרים שבהם חיילים לא מיצו את זכותם לבקש המלצה בטרם שחרורם, הבהרנו בנוסח כי בפקודות הצבא ייקבעו ההוראות להגשת בקשות גם אחרי שחרור החייל משירות חובה.

ענת ברקו: ההסדרים הפרטניים של הטיפול בבקשה ייקבעו בפקודות הצבא, ושיקול הדעת באשר להגשת ההמלצה לנשיא המדינה יהיה נתון לצה"ל.

ענת ברקו: נוסף על כך, כדי לוודא כי החיילים מודעים לאפשרותם לפנות לצה"ל בבקשת המלצה, מוצע לחייב את צה"ל להודיע על כך לחיילים שיש להם רישום פלילי ביום גיוסם או סמוך אחריו ומיועדים לשירות ביטחון.

ענת ברקו: נוסף על ההוראה הקבועה בהצעת החוק ביקשה הוועדה מצה"ל לפרסם מידע על אודות האפשרות לבקש המלצה למחיקת רישום פלילי בכל מקום שבו מפורטות חובותיהם וזכויותיהם של החיילים, ובכלל זה בחוברות המחולקות לכלל החיילים ביום גיוסם.

ענת ברקו: אני סבורה כי הצעת החוק תסייע בהגברת המודעות לנושא בקרב מיועדים לשירות ביטחון וחיילי צה"ל שיש להם רישום פלילי, ותאפשר לחיילים רבים יותר להיעזר בכלי חשוב זה בדרך לשיקומם.

ענת ברקו: בחוק יש כדי לתקן את המצב הקיים, לעזור גם לחיילים משוחררים, לסלול את דרכם במחיקת עברם הפלילי ולסלול את דרכם לאזרחות ולומר שהם הוכיחו את עצמם בשירות הצבאי.

ענת ברקו: חיילי צה"ל ממלאים את חובתם כלפי המדינה, הגיע הזמן שאנחנו נמלא את חובתנו כלפיהם.

ענת ברקו: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אך הוגשו בקשות רשות דיבור.

ענת ברקו: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ענת ברקו: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יצחק וקנין: גם להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות ולא בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אני רואה שיש בקשת דיבור של חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', רוצה לדבר?

יצחק וקנין: הגשת בקשת דיבור, כן?

עיסאווי פריג': – – –

יצחק וקנין: אוקיי, חמש דקות אני מאפשר לך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אני רוצה לנצל את הבמה לדבר על סוגיה אחרת.

עיסאווי פריג': לפני יומיים היה פיגוע בפתח-תקווה, פיגוע שתפס אזרחים באמצע השוק.

עיסאווי פריג': לימדו אותנו שבזמן שיש פיגוע צריך לגלות אומץ ותושייה, נכון?

עיסאווי פריג': יום למחרת, מי האזרח הגיבור?

עיסאווי פריג': הפיגוע בפתח-תקווה – יעקב, שב תשמע אותי.

עיסאווי פריג': פרי, שב ותשמע אותי.

עיסאווי פריג': הפיגוע שהיה בפתח-תקווה תפס אזרחים חסרי אונים.

עיסאווי פריג': כולם השתטחו או ברחו.

עיסאווי פריג': יש אזרח שגילה אומץ ותושייה והתחיל לעזור לפצועים ולכוחות ההצלה ולמשטרה.

עיסאווי פריג': האזרח הזה, אחרי גמר כל ההמולה – הפחדנים, האספסוף שברח, כשחזר, גילה שמדובר באזרח ערבי.

עיסאווי פריג': מה נעשה לו? נעשה לו אודרוב, עליהום, זה מה שעשו לו.

עיסאווי פריג': תושב כפר-קאסם, מועאד עאמר, נקלע לסיטואציה של פיגוע, פיגוע מתועב, שכולנו מגנים, ובמקום שיהיה גיבור האירוע, הפך להיות הקורבן.

עיסאווי פריג': אז אני שואל אתכם, חברים: מה על אזרח ערבי לעשות?

עיסאווי פריג': איך ינהג אזרח ערבי שנקלע לזירת פיגוע?

עיסאווי פריג': איך הוא צריך לנהוג?

עיסאווי פריג': תגידו לנו, אני מבקש – אנשים פשוט פונים אלי – איך אזרח ערבי שנקלע לזירת פיגוע צריך לנהוג?

עיסאווי פריג': האם לברוח?

עיסאווי פריג': האם לתת כתף ולעזור?

עיסאווי פריג': האם להשתטח?

עיסאווי פריג': מה לעשות?

עיסאווי פריג': אם עוזרים – קורבן; אם בורחים – קורבן.

עיסאווי פריג': מה לעשות?

עיסאווי פריג': לא רק זה; קרה המקרה, קרה המקרה – אפילו גינוי אחד, טלפון אחד מגורם ממשלתי – לא גורם מוניציפלי – אף אחד.

עיסאווי פריג': לא סופרים אותו.

עיסאווי פריג': לא רק זה, מכל הפורעים, האספסוף שתקף אותו במקלות – ורואים את זה בסרטונים, וראינו כולנו את זה בסרטונים, האם אחד מכל האספסוף הזה הוזמן למשטרה?

עיסאווי פריג': האם המשטרה חקרה את הנושא, נושא הלינץ' הזה?

עיסאווי פריג': תגידו לי, אני מבקש תשובות.

עיסאווי פריג': מה אני אמור לתת לאזרח הזה?

עיסאווי פריג': איזו תשובה, אדוני היושב-ראש?

עיסאווי פריג': שואלים אותי איך להתנהג.

עיסאווי פריג': אתמול הייתי עם מועאד בשוק.

עיסאווי פריג': הוא אומר לי: אני פוחד ללכת לשוק.

עיסאווי פריג': אמרתי לו: לא, תבוא, תראה לי.

עיסאווי פריג': הוא הולך וכולו רועד, מפוחד.

עיסאווי פריג': הוא אומר לי: אני לא יודע מה יחשבו עלי, מה יחשבו עלי.

עיסאווי פריג': אומנם החלק הגדול ביקש סליחה ממנו שם, וזה.

עיסאווי פריג': אדוני השר, הפיגוע בפתח-תקווה, והלינץ' – לא שמעתי את קולך.

עיסאווי פריג': לא שמעתי אף אחד מכם אומר – – –

צחי הנגבי: – – –

עיסאווי פריג': אתה רואה, אתה לא חי בעולם הזה.

עיסאווי פריג': אתה לא חי בעולם הזה.

דב חנין: תחזור ותספר לו.

יצחק וקנין: אין לו הרבה זמן לחזור ולספר לו הכול.

יצחק וקנין: הוא יכול – – –

עיסאווי פריג': אדוני השר , הפיגוע בפתח-תקווה – –

יצחק וקנין: אין ספק שהמעשה הזה הוא מעשה שלא יעשה.

יצחק וקנין: ודאי, נו.

עיסאווי פריג': – – היה אזרח מכפר-קאסם שגילה אומץ ותושייה והתנהג כמצופה ממנו.

יצחק וקנין: צודק לחלוטין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חאג' יחיא.

עיסאווי פריג': במקום שיהיה גיבור האירוע, הפך להיות קורבן האירוע בלינץ' שהאספסוף עשה בו.

יצחק וקנין: צודק.

יצחק וקנין: לצערנו, זה – – –

עיסאווי פריג': ואף אחד מהממשלה או מגורם מוניציפלי לא הרים טלפון: אנחנו מצטערים.

עיסאווי פריג': אף אחד.

עיסאווי פריג': מה אנחנו חייבים לאזרח הערבי הזה – מה להגיד לו?

עיסאווי פריג': אני שאלתי ואני חוזר על השאלה, שכבודו ישמע – אני מבקש מהממשלה שתוציא דף הנחיות לאזרח הערבי איך עליו לנהוג בעת פיגוע.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יצחק וקנין: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 73), התשע"ז–2017.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 1 – 24 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 24 בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 23 נגד – 6 נמנעים – אין חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 73), התשע"ז–2017, נתקבל.

יצחק וקנין: 23 בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת, אנחנו לא באצטדיון כרגע.

יצחק וקנין: זה לא כבודה של הכנסת, לא הבקענו גול, כן?

יצחק וקנין: חברת הכנסת ענת ברקו תברך את היוזמים ואת אלה שעמלו על הכנת הצעת החוק.

ענת ברקו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר – בטח יש כאן שר – חברי וחברותי חברי הכנסת, החוק הזה הוא פשוט חוק טוב; הוא טוב לחיילי צה"ל, הוא מגביר את המוטיבציה לשירות, והוא מאפשר לאנשים שתרמו למדינה הזאת לצאת עם גיליון חלק.

ענת ברקו: אני רוצה בראש ובראשונה להודות לשר הביטחון, השר אביגדור ליברמן, שבאמת ובתמים עושה למען החיילים שיותר קשה להם בצבא – חיילי המקא"ם, חיילות הגיוס המיוחד, החיילים הבודדים וגם חיילים עם רישומים פליליים – והוא בהחלט תמך וליווה את החוק הזה מראשיתו.

ענת ברקו: ליושב-ראש ועדת חוץ וביטחון חבר הכנסת אבי דיכטר, למנהל שמואל לטקו, תודות; ליועצת המשפטית של הוועדה מירי פרנקל-שור, על המקצוענות והעבודה והנפלאה לאורך כל הדרך, ועל הרבה מאוד חוקים אחרים; לעידו תודה מיוחדת, עידו בן יצחק, סגן היועצת המשפטית של ועדת חוץ וביטחון, שעברנו ביחד את כל התהליך.

ענת ברקו: אני רוצה לספר לכם שלמרות שהחוק אושר בקריאה שנייה ושלישית היה שם הסעיף שנגע לחיילים משוחררים שהחוק לא חל עליהם, ואנחנו החזרנו את זה לוועדה כדי להוציא תחת ידינו חוק מצוין.

ענת ברקו: עידו, תודה על הסבלנות, על המקצועיות ועל הליווי – באמת, כל הכבוד, תודה רבה.

ענת ברקו: לרועי, שגם הוא מהייעוץ המשפטי של ועדת חוץ וביטחון, תודה, והרבה הצלחה בתום ההתמחות גם בבחינות; ליועצת המשפטית של בית הנשיא אודית; לייעוץ המשפטי של המשטרה, לליאורה; למחלקת החנינות במשרד המשפטים; לפרקליטות הצבאית; לצוות הסיעה שלנו, שתמיד מתגייס; ליועצת הפרלמנטרית שלי תמר הרן, שבאמת רצה עם החוק הזה לאורך כל הדרך, גם כקצינה בצה"ל שמבינה את חשיבותו.

ענת ברקו: אני רוצה לתת כאן תודה מיוחדת – קודם כול, לפני שאני אתן את התודה המיוחדת, אני רוצה להביע צער שמרצ לא נמצאים כאן כדי להצביע על החוק הזה, ובעצם היחיד, חבר הכנסת פריג', הצביע נגד.

ענת ברקו: כי גם – – –

עיסאווי פריג': כי הוא חוק מפלה.

עיסאווי פריג': חוק מפלה.

ענת ברקו: מפלה שהם משרתים, ויש כאלה שלא משרתים.

עיסאווי פריג': חוק מפלה.

עיסאווי פריג': כולם, למה – – –

ענת ברקו: אבל גם – אפרופו לחברת הכנסת זנדברג – גם עישון מזדמן ששולח אנשים עם רישום פלילי לצבא, אפשר למחוק אותו.

ענת ברקו: אז איפה חברות הכנסת ממרצ?

ענת ברקו: איפה הן?

עיסאווי פריג': אנחנו לא נגד חיילים.

עיסאווי פריג': זה חוק מפלה.

עיסאווי פריג': נקודה.

ענת ברקו: הן לא פה, ולא תומכות בחיילים.

ענת ברקו: חבל מאוד.

עיסאווי פריג': מי שעשה שירות – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

ענת ברקו: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להפנות תודה מיוחדת ללוחם גבעתי שיושב כאן – חייל שהיה עולה חדש, נלחם להתגייס – היו לו תיקים פליליים – נלחם להתגייס לצה"ל.

ענת ברקו: לא היה קל לשנות את שגרת יומו, לעבוד קשה – – –

עיסאווי פריג': למה – – – רק על שיפוט אזרחי.

עיסאווי פריג': למה להפלות, תגידו?

ענת ברקו: – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', תגיש הצעת חוק.

ענת ברקו: ולהילחם בתוך הצבא, וב"צוק איתן" לשרת בשג'אעיה, חבר הכנסת פריג'.

יצחק וקנין: היא רק שכחה שהיא בדברי ברכה עכשיו.

עיסאווי פריג': – – –

יצחק וקנין: לא להפריע.

ענת ברקו: בשג'אעיה.

עיסאווי פריג': – – –

ענת ברקו: להילחם לטובת המדינה – – –

יצחק וקנין: חברת הכנסת ענת ברקו, יש לי בקשה.

ענת ברקו: אז שלא יפריע לי.

ענת ברקו: אני מסיימת.

ענת ברקו: אני מבקשת שלא יפריע לי.

עיסאווי פריג': אני הצבעתי – – –

יצחק וקנין: היא עלתה לברך.

יצחק וקנין: לא נהוג שמפריעים באמצע הברכות.

יצחק וקנין: גם אני חושב שלא היית צריכה להזכיר את מרצ.

יצחק וקנין: תברכי ונגמור את זה ברוח טובה.

ענת ברקו: אני רוצה להודות באמת לחייל לוחם גבעתי, קודם כול, על כך שאתה שירתָּ את המדינה, נלחמת להתגייס.

ענת ברקו: ב"צוק איתן" שרתת בשג'אעיה, איך אומרים בגבעתי?

ענת ברקו: "סגול לא יורד במים", נכון?

ענת ברקו: סגול לא יורד במים.

ענת ברקו: עשית שירות כמו שצריך, ולצערנו הרב, כשהוא ישתחרר מצה"ל, אדוני היושב-ראש – הוא ישתחרר עם כל התיקים הפליליים שלו.

ענת ברקו: זאת אומרת, שלוחם גבעתי היה כשיר כדי להיהרג בשג'אעיה, אבל לאבטח סופרמרקט הוא לא יכול כי היו לו תיקים פליליים.

אלעזר שטרן: ענת – – –

ענת ברקו: החוק שלי בא לתקן את העוול הזה.

ענת ברקו: תודה לך על השירות, ותודה לחיילי צה"ל, שנמשיך לעשות למענם.

ענת ברקו: תודה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה, זה לא יום לימודים ארוך, חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: – – –

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יצחק וקנין: [מס' 594; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 14404; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת החוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ז–2017, אשר יזמו בכנסת התשע-עשרה חברי הכנסת עמרם מצנע ודב חנין, יחד עם קבוצת חברי הכנסת, ובכנסת הנוכחית ביקשתי אנוכי להחיל עליה דין רציפות, והממשלה אישרה.

יעקב מרגי: הוחלט להחיל עליה דין רציפות.

יעקב מרגי: כאן התודה גם לממשלה וגם לשרת התרבות חברת הכנסת מירי רגב.

יעקב מרגי: הצעת החוק נועדה להסדיר היבטים מסוימים ביחסים החוזיים בין אמנים בתחום המוזיקה ובין מפיקים, מוציאים לאור, אמרגנים ומנהלים אישיים בנוגע לפעילותם האמנותית של האמנים, תוך צמצום פערי הכוחות וחוסר השוויון בעמדות המיקוח של הצדדים.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: ענת.

יעקב מרגי: חברת הכנסת ענת.

ענת ברקו: סליחה, סליחה – –

אלעזר שטרן: – – –

ענת ברקו: – – היה ויכוח עם ראש אכ"א לשעבר.

יעקב מרגי: תגידי, יש מישהו שיכול להסביר לך משהו בבית הזה?

יעקב מרגי: כשאתה לא רוצה משהו, לא יעזור לך כלום.

אלעזר שטרן: – – – אל תעשה צחוק.

יעקב מרגי: הצעת החוק נועדה להסדיר היבטים מסוימים ביחסים החוזיים בין אמנים בתחום המוזיקה ובין מפיקים, מוציאים לאור, אמרגנים ומנהלים אישיים בנוגע לפעילותם האמנותית של האמנים, תוך צמצום פערי הכוחות וחוסר השוויון בעמדות המיקוח של הצדדים.

יעקב מרגי: מוצע לקבוע כי תקופת ההתקשרות הבלעדית עם אמן, שבה ייאסר עליו להתקשר עם צד שלישי בנוגע לפעילותו האמנותית, לא תארך לתקופה שאינה סבירה לפי העניין, שכן תקופת התקשרות בלתי סבירה באורכה, מעצם טבעה, מגבילה את חופש ההתקשרות, ובמקרים מסוימים, כפי שהוצג בפני הוועדה, אף את החופש של האמן להתבטא ולהביע את עצמו באמצעות יצירתו.

יעקב מרגי: מוצע לקבוע חזקה כי תקופת ההתקשרות הבלעדית עם אמן כאמור אינה סבירה אם היא עולה על שבע שנים מיום תחילתה, ובחוזה היקף שהוא חוזה הכולל את מלוא ההיבטים של פעילות האמן – אם היא עולה על חמש שנים מיום תחילתה, והכול אלא אם כן הוכח אחרת.

יעקב מרגי: מגבלה זו לא תחול על הוראות בהסכם או על התקשרויות הנוגעות לבעלות או לזכות אחרת בזכות היוצרים או בזכויות המבצעים של האמן.

יעקב מרגי: כמו כן, בתום תקופת ההתקשרות יוכלו הצדדים להתקשר ביניהם בהסכם חדש, שמתקיים בו האמור.

יעקב מרגי: עוד מוצע לקבוע כי בהתקשרות עם אמן יפעל המתקשר לטובת האמן באמונה, בשקידה, במיומנות, במסירות ובלא התרשלות, ינהג בתום לב לטובת עניינו של האמן ולא יעדיף את ענייניו האישיים או את עניינו של אחר על-פני טובת האמן, זאת בדומה למקרים אחרים אשר נקבעו בחקיקה ובפסיקה שבהם קיימים פערי כוחות בין הצדדים.

יעקב מרגי: בגיבוש הסדר בתחום הנדון בהצעת החוק יהיה כדי לתרום ליצירת כללי משחק הוגנים ביחסים שבין הצדדים, והוא ישמש גם אמצעי לקידום תנאים ליצירה אמנותית פורייה, התורמת להעשרת חיי התרבות ולחברה בכללותה.

יעקב מרגי: הצעת החוק מוגשת לכם ללא הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב מרגי: אבקש להודות לשרת התרבות, ליועצת המשפטית של ועדת החינוך, עורכת-הדין מירב ישראלי, וכן למתמחה ירדן הומינר, אשר עבדו מול משרדי הממשלה כדי לגבש את הצעת החוק, למנהלת לשכתי, הגברת פנינה שלי איפרגן ולצוות הוועדה, ומעל כולנו, ומעל כולנה, אבקש להודות ללוחמת הגדולה, שלחמה על חוק זה – לא בעבורה; בעבורה זה כמעט היה מלחמת אבודה, בעבור הרבה אמנים, מהיום והלאה, בחוק שיביא התקשרות הוגנת, התקשרות סבירה, וכדי שכולנו יחד נצליח לתמוך ולעודד את היצירה לעתיד.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט חבר הכנסת יעקב מרגי.

יצחק וקנין: אין הסתייגויות, אבל יש בקשות דיבור.

יצחק וקנין: ראשון המבקשים – חבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: נורית קורן – אם תהיה פה, מרב מיכאלי, חנין זועבי, מירב בן ארי, תרצי לדבר?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: שרן השכל – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: חיים ילין.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: שרן השכל, ממש מתנצל.

יצחק וקנין: אתן לך דקה יותר בשביל זה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, עמיתי חברי הכנסת, אני נרגש לעמוד כאן היום.

דב חנין: אני נרגש, כאן, כי החוק הזה הוא חוק שעושה שינוי.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק שעושה היסטוריה.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק שמקדם שחרור אמיתי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אי-שוויון בעולם האמנות, אי-שוויון בעולם המוזיקה, הוביל אמנים ואמניות רבים ורבות לשעבוד מוחלט.

דב חנין: אמנים ואומניות, במיוחד צעירים, נאלצו לחתום על חוזים חסרי גבולות – חסרי גבולות במרחב, כי השתלטו על כל תחומי העשייה של האמן, וחסרי גבולות בזמן, כי לא היה להם מועד תפוגה.

דב חנין: אנשים בתחילת הדרך נאלצו לשעבד את עצמם לנצח – לשעבד את עצמם לנצח כדי ליצור אמנות.

דב חנין: הדבר הזה פגע באמנים, הדבר הזה פגע באמנות, הדבר הזה פגע בחברה.

דב חנין: אנחנו לא רוצים לחיות בחברה שבה אנשים משועבדים, ואנחנו לא רוצים לחיות בחברה שבה האמנים נמצאים בכבלים, והם נמצאים בכבלים רק כי הם רוצים לעשות אמנות.

דב חנין: המציאות הזאת נמשכה שנים, והיה צריך מישהו – היה צריך מישהי – שתדליק את האור ותתחיל במסע של השחרור.

דב חנין: בחוק על מוזיקה, אדוני היושב-ראש, ראוי בכל זאת להזכיר לפחות מילים משיר אחד, והשיר שעולה בראשי כרגע, אדוני יושב-ראש הוועדה, הוא כמובן השיר שמדבר על "איך זה שכוכב אחד לבד מעז".

דב חנין: איך זה שכוכב אחד לבד מעז?

דב חנין: וכאן, כוכב לבד, אחד, העז, או יותר נכון – העזה.

דב חנין: ואני רוצה להודות לך, איה כורם.

דב חנין: את היית דוגמה של עשייה אזרחית.

דב חנין: אמר בצדק יושב-ראש הוועדה – זה לא היה חוק שנועד לעזור לך.

דב חנין: את נלחמת את מלחמתך בבתי-המשפט, אבל את לקחת את המקרה שלך ואמרת: אני לא רוצה שיהיו כמוני.

דב חנין: אני לא רוצה שאמנים ואמניות יצטרכו לעבור את הדרך הקשה, הבלתי-אפשרית, הזאת; אני רוצה שאמנים ואמניות יוכלו לעבוד וליצור במרחב חופשי, במרחב הוגן, במרחב משוחרר.

דב חנין: ויש כאן, עמיתי חברי הכנסת, לקח רחב, והוא לא רק לקח לאמנים ולאמניות; הוא לקח לאזרחים ולאזרחיות, הוא לקח לכולנו.

דב חנין: אתם מסתכלים סביב ואתם רואים משהו שאיננו תקין ואיננו ראוי – עשו מעשה, התייצבו, תפעלו בזירה הציבורית, תנסו ללחוץ, תקדמו מאבק.

דב חנין: מה שעשתה איה כורם הוא דוגמה איך אנחנו כולנו צריכים לפעול בחברה הזאת.

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, משפט סיכום.

דב חנין: החוק הזה התקדם עם הרבה הרבה מאבקים, ויושב-ראש הוועדה יודע, ואנחנו לא נעלה את זה כרגע מעל הדוכן הזה, את המאבקים הקשים שהתנהלו כאן מעל השולחן ומתחת לשולחן – מאבקים קשים ביותר.

דב חנין: אבל היום אנחנו יכולים לברך על המוגמר, ואני רוצה, אדוני היושב-ראש, לברך אותך, ולהביע הערכה גדולה לעבודה שלך.

דב חנין: אני עוד אחזור ואגיד כמה מילות תודה לעוד אנשים שתרמו לחוק החשוב הזה.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: נורית קורן – אינה נוכחת; מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חנין זועבי – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: מירב בן ארי, ואחריה – שרן השכל.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אעשה זאת בקצרה, כי חבר הכנסת חנין – בהופעה דרמטית, משכנעת – אני חייבת לומר משהו.

יעל גרמן: כרגיל.

מירב בן ארי: לא, הפעם זה היה ממש.

מירב בן ארי: לדעתי זה גם היה קשור לעניין שזה מוזיקה ואמנות, אז בכלל העלית פה לדרגה גבוהה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאני הצטרפתי לחוק הזה מהיום שנכנסנו לכנסת, ואיה, בצדק, סחבה אותי ועוד הרבה חברי כנסת אחרים.

מירב בן ארי: החוק הוא בכלל מהכנסת הקודמת, נכון, חבר הכנסת חנין?

מירב בן ארי: אבל גם אם אני לא חתומה עליו, התגייסתי.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר לכם שלפני כמה ימים איה כורם שלחה לי הודעה בווטסאפ, וכתבה לי בסוף: זו איה כורם.

מירב בן ארי: אז כתבתי לה: את לא רק בטלפון – את גם בלב שלי.

מירב בן ארי: את יודעת – דב אמר פה את כל המילים – עשית מהפכה למען כל אמני ישראל.

מירב בן ארי: הם חייבים לך, אנחנו חייבים לך, ובכלל, כל הצוות שגם היה אתך באותו יום – גם מירי מסיקה, גם ירדנה ארזי, כל אותם אמנים נפלאים שישבו שם, ליוו, גם להם מגיעה תודה רבה, אבל אין ספק, כמו שאמר, את היית האור לפני המחנה, אז ברכות לך, ואני שמחה ששוב באת לכנסת.

מירב בן ארי: אבל נראה לי שזה פעם אחרונה, לפחות במקום של החקיקה.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לך, אומנם כתבת יפה, אבל אני רוצה לומר למרגי, יושב-ראש ועדת החינוך, שאני כבר אתו שנתיים בעבודה צמודה – הוא נלחם בשביל החוק הזה, ואת יודעת שהיו הרבה הרבה אנשים מסביב שלא עזרו, אבל נלחמת, ומגיע לך כל הקרדיט על מה שעשית.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה יירשם בהיסטוריה.

מירב בן ארי: בכלל, לבוא וכך לקדם את אמני ישראל, ולשחרר אותם, כמו שחבר הכנסת חנין אמר, מהכבלים ומהעבדות שלצערנו נגזרו עליהם לפני החוק הזה.

מירב בן ארי: אז ברכות.

מירב בן ארי: לכי הביתה עם תחושת הצלחה – מגיע לך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יצחק וקנין: שרן השכל – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: חיים ילין רוצה לברך.

יצחק וקנין: אחריו – מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה, איתן ברושי אחריו.

יצחק וקנין: איתן, גם אתה רוצה לברך, אני מבין.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה לברך את יעקב מרגי, שלמרות הלחצים וגם אם היו לא מעט שרוכים כתומים, שם, ידעת לעמוד על שלך ולמצוא את האיזונים הנכונים ולהוביל את החקיקה בצורה מאוד מאוד נכונה.

חיים ילין: ולך, דב, שיחד עם כמה אנשים הבנת בדקה ה-90 שהאויב של הטוב-מאוד הוא אויב שיכול להפיל את החוק, ועצרת בנקודה הנכונה, אז – ברכות.

חיים ילין: אבל אני רוצה לברך את איה כורם.

חיים ילין: לא סתם כתבו שהחוק הוא על שם איה כורם.

חיים ילין: לא סתם.

חיים ילין: כנראה יש משהו בזה, וכאחד שבעצם התחבר אליה לא רק דרך המוזיקה – דרך המלחמה שלה, כשהיא פנתה אלי לפני שלושה חודשים, משהו כזה.

חיים ילין: אין, אי-אפשר לעמוד מולה, בואו נגיד את האמת – גם בחן שלה, גם בצדק וגם בכוח הפנימי שהיא עברה כנראה.

חיים ילין: בתי-המשפט נותנים איזשהו חוסן לאנשים להילחם בצדק, והיא נלחמה בכנסת, דרך החקיקה, ובאמת ראוי להרבה מאוד אנשים לראות איך אפשר להגיע דרך כנסת ישראל להוציא את הצדק לאור.

חיים ילין: אני חושב שזה אחד הדברים – זו המהות שלנו כמחוקקים.

חיים ילין: מה אנחנו רוצים יותר לעשות?

חיים ילין: לעזור לבני-אדם.

חיים ילין: ואני חושב – אומנם פסח עוד רחוק, אבל לצאת מעבדות, מאותם חוזים – הם היו, האמנים האלה, עבדים – לצאת לחירות זאת ברכה, ואני חושב שכל פעם שתיזכרו בחוק של איה כורם בפסח תהיה לזה משמעות כפולה ומכופלת.

חיים ילין: אני באמת מברך על החוק, כבוד היושב-ראש, ואני מאוד מקווה שיהיו הרבה חוקים כאלה, שאופוזיציה וקואליציה נרתמות לעשות צדק במדינת ישראל.

חיים ילין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, איה, שנמצאת פה ומייצגת אמנים – אני לא הייתי בכנסת הקודמת, אבל איה, כידוע לכם, באה מהצפון, מעמק יזרעאל, היא ומשפחתה.

איתן ברושי: ההיכרות הייתה מוקדמת, והיא רתמה אותי בקלות לעניין גם כמי שכיהן בעבר בתפקידים של נגיעה בתרבות ואמנות.

איתן ברושי: לאחרונה גם העברתי פה את החוק על כניסה של אמנים וספורטאים מעבר לחמש שנים.

איתן ברושי: אני חושב שיש סתירה בין יכולת יצירה חופשית – ואמן צריך את החופש – ובין תנאים שהיה מי שהגדיר אותם עבדות, או איזה סוג של כליאה ומגבלה, והכנסת שחררה את האסורים למצב יותר נורמלי, בלי לוותר על ההזדמנות ולזלזל גם ביכולת של גורמים לתמוך באמנים ולממן, לפחות בשלבים הראשונים, את התנאים שיאפשרו ליצור.

איתן ברושי: לכן, אני חושב שהחוק שהוביל חברנו יעקב מרגי בוועדת חינוך – והשתתפתי בדיון – הוא חוק שיוצר את האיזון; הוא משאיר את הבסיס שלעתים אי-אפשר בלעדיו, כיכולת כלכלית לאמן, בוודאי מתחיל, ליצור, ומצד שני לא הופך אותו לשבוי לכל חייו במקום שאולי לא מתאים ולא רצוי.

איתן ברושי: אני חושב שצריך לדעת שגם בעולם שאנחנו חיים בהסדרים שקיימים, כמו בצבא, כמו בעסקים, יש תמיד איזשהו פתח לשחרור או לשינוי של חוזה, ולעתים גם לביטולו.

איתן ברושי: הכנסת נענתה לפנייה, ולכן אני חושב שזאת דוגמה איך באמת הדברים מגיעים מלמטה, מהחיים, ולא רק מבית-המחוקקים.

איתן ברושי: צריך לומר שבדיון גם הייתה ירדנה ארזי, שאותה אני מכיר עוד מילדות, וגם מירי מסיקה.

איתן ברושי: דיברו אתי גם יענק'לה מנדל, וגם חנן יובל, ואנשים נוספים, אבל בסופו של דבר הובילה את זה איה, ומכאן גם הברכה וגם התקווה שהמהלך הזה הוא לא מהלך טכני, הוא מהלך שאומר איזה מסר של החברה, של הכנסת, לאמנים וליוצרים, שאנחנו מעוניינים ורוצים ליצור את התנאים שתהיה כאן יצירה מקורית, עברית, שתהיה חלק מהמציאות שכאן.

איתן ברושי: ותמיד התרבות והאמנות, בוודאי הזמר העברי, היו פס הקול שליווה את החיים כאן בימים של מאבק, גם בימים של חירום, בימים של שמחה והתרגשות.

איתן ברושי: היו תמיד יחד אתנו השירה, האמנות והתרבות כמרכיב, אבן יסוד בחברה שלא מעט פעמים גם נאבקה על קיומה, וגם היום אנחנו זקוקים למאחד הזה, של התרבות, האמנות, השירה והזמר העברי.

איתן ברושי: ולכן חובה עלינו ליצור את התנאים ולאפשר את היצירה.

איתן ברושי: וההחלטות של הכנסת בחוק הזה, שמאושר כאן הערב, הן מרכיב חשוב וצעד גדול קדימה ביצירת התנאים להמשך קידומו של הזמר העברי בפרט, והתרבות כולה.

יצחק וקנין: תודה.

איתן ברושי: לכן, ברכה ליושב-ראש הוועדה, ברכה לאיה ולכל מי שהיה שותף, ולחברי הכנסת שידעו למצוא את הזמן לקבל החלטות כאלה גם במהלך של הרבה נושאים חשובים שאנחנו עוסקים בהם.

איתן ברושי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–3 – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קריאה: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: 41 – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: כן, חברים?

יצחק וקנין: לפני שאני מכריז.

קריאה: – – – המחשב לא עבד.

יצחק וקנין: המחשב אצלך לא עבד.

יצחק וקנין: אז אני אומר: 42, כולל קולו של רועי פולקמן.

יצחק וקנין: 42 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 47 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ז–2017, נתקבל.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: אני אוסיף.

יצחק וקנין: 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אני מוסיף לפרוטוקול את קולו של חבר הכנסת טרכטנברג – –

זאב בנימין בגין: – – –

יצחק וקנין: – – וגם של חבר הכנסת בני בגין, לפרוטוקול בלבד.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1111); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת השר גלעד ארדן.

יצחק וקנין: דילגתי על הברכות.

יצחק וקנין: לא נורא, רובם פה עלו.

נורית קורן: מאוד רציתי לברך את הזמרת איה כורם.

נורית קורן: את היוצרת.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: כיום מתקיימת הן במשרד לביטחון הפנים והן ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובשימוש לרעה באלכוהול פעילות מקבילה לצמצום התנהגות אנטי-חברתית, למניעת אלימות ולהתמודדות עם נגע השימוש בסמים ובאלכוהול, תוך קיום שיתופי פעולה עם משרדי הממשלה והגורמים הרלוונטיים העוסקים בנושאים אלה.

גלעד ארדן: כמו כן, המשרד לביטחון הפנים והרשות הלאומית מפעילים ברשויות המקומיות תוכניות מניעה מקצועיות עם מאפיינים דומים, בשיטות עבודה זהות.

גלעד ארדן: לאור האמור, בשנת 2015 מונתה במשרד לביטחון הפנים ועדה משרדית שהוטל עליה לבחון את פעילות הרשות הלאומית והתוכניות למניעת אלימות שמפעיל המשרד לביטחון הפנים ולהציג חלופות אפשריות, יעילות יותר, למבנה הארגוני ולתהליכי העבודה כדי שיהיו מיטביים וישפרו את הפעילות ואת מיצוי המשאבים באופן יעיל יותר.

גלעד ארדן: הוועדה מצאה שכדי לייעל ולשפר את הפעילות שעושים כיום הרשות הלאומית והמשרד לביטחון הפנים במקביל, בתחומים האמורים, מוצע במסגרת החוק המוצע להקים רשות פנים-ממשלתית ייעודית אחת לנושאים האלה במשרד לביטחון הפנים.

גלעד ארדן: כדי ליישם מהלך זה נדרש לבטל את חוק הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובשימוש לרעה באלכוהול, התשמ"ח-1988, ואת מעמדה של הרשות הלאומית שהוקמה מכוחו כתאגיד סטטוטורי, ולהעביר – למעשה לאחד – את הפעילות שלה לרשות פנים-ממשלתית חדשה שתוקם בחוק המונח לפניכם במשרד לביטחון הפנים.

גלעד ארדן: לגבי תפקידי הרשות החדשה, מוצע לקבוע כי היא תפעל למניעת אלימות, עבריינות והתנהגות אנטי-חברתית, וכן, כמובן, למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול.

גלעד ארדן: בהתאם להצעת החוק, הרשות החדשה תמליץ לשר על מדיניות כוללת בתחומי עיסוקה; תפעיל תוכניות מקצועיות בתחומי האכיפה והמניעה; תקדם שיתופי פעולה בין הגורמים הרלוונטיים העוסקים בתחומי עיסוקה; תסייע למשרדי הממשלה, למשטרת ישראל ולגופים רלוונטיים נוספים הפועלים למניעה, לטיפול, לשיקום ולאכיפה בהקמה ובפיתוח של שירותים, מסגרות מתאימות ותוכניות פעולה בתחומים אלה; כמו כן, הרשות תעמיק את ההסברה והמודעות הציבורית בתחומי פעילותה, ותקיים ותקדם קשרים עם גופים בין-לאומיים הפועלים בתחומי עיסוקה, ועוד.

גלעד ארדן: ביום חמישי האחרון הצגתי בפני הציבור את פירות עבודת הצוות המקצועי שהקמתי כדי לבחון את מדיניות האכיפה הקיימת כלפי שימוש עצמי בקנאביס.

גלעד ארדן: כפי שעלה מדוח הצוות, שהתבסס על מחקרים ועל נתונים עובדתיים בדוקים, אף שקנאביס הוא סם מסוכן הגורם לנזקים למשתמשים בו בקביעות, המדיניות הקיימת עד היום גרמה, לצערי, לכך שבשנים האחרונות חלה ירידה משמעותית בתפיסת המסוכנות של הציבור כלפי שימוש בקנאביס, וכפועל יוצא מכך חלה עלייה משמעותית בשימוש בקרב הציבור כולו, ובני-הנוער בפרט.

גלעד ארדן: המדיניות החדשה שהצגתי מעבירה את המשקל מאכיפה פלילית לטיפול, חינוך והסברה.

גלעד ארדן: אני מאמין שהקמת הרשות החדשה למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול תאפשר, בין היתר, ליישם גם את המדיניות הזאת, לייעל את הפעילות המבוצעת כיום במסגרת הרשות הישנה, יחד עם התוכניות הקיימות במשרד לביטחון הפנים בתחום של מניעת אלימות ומאבק בה, למצות את המשאבים הקיימים באמצעות איחוד פונקציות מטה ושטח, ולקיים בקרה ופיקוח מיניסטריאליים נאותים על הפעילות בתחומים אלה.

גלעד ארדן: חשוב להדגיש: כיוון שהרשות שתוקם תשמש גורם ממשלתי מתכלל ומתאם בנושא המאבק בסמים ובאלכוהול, אשר נוגע בכמה משרדי ממשלה, מוצע לקבוע כי השר לביטחון הפנים ימנה ועדה מייעצת לנושא המאבק בסמים ובאלכוהול, אשר חבריה יהיו נציגי כלל משרדי הממשלה העוסקים בנושא, ונציגי ציבור, והיא תייעץ לרשות בהתוויית מדיניות בנושא.

גלעד ארדן: נוסף על כך, לצד ביטול חוק הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובשימוש לרעה באלכוהול, התשמ"ח–1988, מוצע לקבוע הסדר שיאפשר את קליטת העובדים שהיו עובדי הרשות הישנה כעובדי מדינה ברשות החדשה, בפטור ממכרז, בהתאם לצרכיה המקצועיים של הרשות.

גלעד ארדן: כדי לאפשר את ההיערכות הנדרשת להקמת הרשות החדשה במשרד לביטחון הפנים ולתחילת פעילותה, מוצע לקבוע כי תחילתו של החוק המוצע תהיה שישה חודשים מיום פרסומו, וכן הוראות מעבר שנועדו להבטיח "העברת מקל" מסודרת.

גלעד ארדן: אשר על כן, חברי חברי הכנסת, אבקשכם לאשר את החוק המוצע בקריאה ראשונה ולהעבירו לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לשם הכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

גלעד ארדן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר גלעד ארדן, השר לביטחון פנים.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים, מירב בן ארי – מוותרת.

יצחק וקנין: חברת הכנסת תמר זנדברג, שלוש דקות.

יצחק וקנין: אחריה – עבד אל חכים חאג' יחיא.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: האמת היא שלדעתי, מכל חברות וחברי הכנסת כאן, אני חברת הכנסת שהכי הייתה צריכה לשמוח בסגירת הרשות למלחמה בסמים – חברת הכנסת שהיו לה הכי הרבה עימותים וריבים עם הרשות הזאת, החל בוועדת הסמים, ועד עימותים בפאנלים וראיונות אין-ספור שבהם הרשות למלחמה בסמים הסבירה למה היא רוצה להשאיר על כנה את העמדה שלה – להשאיר את עישון הקנאביס, לפחות, עבירה פלילית; ואני הסברתי למה לגליזציה זה דבר טוב, ואי-הפללה – צריך ללכת לשם.

תמר זנדברג: אבל כל הדבר הזה זה היסטוריה, מפני שאפילו הרשות למלחמה בסמים שינתה את העמדה שלה והתחילה לתמוך באי-הפללה, צעד שבסופו של דבר, כפי שתיאר כאן השר, הביא גם לשינוי עמדה של המשרד לביטחון פנים.

תמר זנדברג: וזה המקום, אדוני השר, להודות לך על תהליך הלימוד, והגישה העניינית שהפגנת, שגם, בסופו של דבר, לדעתי, באופן כמעט בלתי נמנע, הביאה לשינוי העמדה.

תמר זנדברג: אבל – וזה אבל גדול – יש לנו כאן שאלה שעומדת על הפרק.

תמר זנדברג: אתם יודעים, נהוג לומר שרק מי שיש לו ביד פטיש רואה בכל בעיה מסמר.

תמר זנדברג: וכאן נשאלת השאלה מה הבעיה, ומה הדרך הנכונה לפתור אותה.

תמר זנדברג: באפריל 2016, העצרת הכללית של האו"ם הכריזה על שינוי כיוון בתחום מדיניות הסמים, או במילותיו של דוח מומחים שהאו"ם ביקש לכתוב, בראשות קופי אנאן, היא הכריזה שהמלחמה בסמים נכשלה, והגיע הזמן לשנות כיוון; להפסיק להילחם – ולראות – לא במעשני הקנאביס, אבל גם לא במכורים ובסובלים מהתמכרות – לא לראות בהם עבריינים, אלא לעבור לראות בהם קורבנות – של המחלה שלהם, של ההתמכרות שלהם, מי שזקוקים יותר מכול לטיפול רפואי ולטיפול מתחומי הרווחה, ולא זקוקים להפללה ולאכיפה.

תמר זנדברג: והנה, כתוצאה מהתהליך הזה, מה אנחנו עושים?

תמר זנדברג: סוגרים את הרשות למלחמה בסמים, ומעבירים אותה – לאיזה משרד?

תמר זנדברג: למשרד לביטחון הפנים – איפה שנמצאת המשטרה.

תמר זנדברג: איפה שרשויות האכיפה והפללה יושבות.

תמר זנדברג: לא למשרד הבריאות, איפה שאולי הייתה צריכה להיות.

תמר זנדברג: לא למשרד הרווחה, איפה שאולי הייתה צריכה להיות, אלא למשרד לביטחון פנים.

תמר זנדברג: הסיבה לזה, אני יודעת, היא סיבה ארגונית.

תמר זנדברג: הסיבה, אפשר להגיד, היא שזה כבר שם.

תמר זנדברג: למה הרשות למלחמה בסמים כבר שם?

תמר זנדברג: אני לא יודעת אם אתם יודעים.

תמר זנדברג: הרשות למלחמה בסמים, באופן היסטורי, הגיעה למשרד לביטחון פנים במהלך פוליטי שהיום נחקר במשטרה במסגרת פרשיות שחיתות.

תמר זנדברג: ככה היא עברה ממשרד ראש הממשלה למשרד לביטחון פנים – לא בתקופה שלך, אדוני השר, אבל ככה קיבלת אותה.

מיקי רוזנטל: השר, זה נכון.

מיקי רוזנטל: היא צודקת.

תמר זנדברג: ככה קיבל השר לביטחון פנים, קודמך בתפקיד, אחריות לרשות הזאת.

תמר זנדברג: ועכשיו, כיוון שזה שם, הרשות צריכה לעבור למשרד שאמון בדיוק על אכיפה והפללה, ולא על רווחה ובריאות.

תמר זנדברג: אדוני השר גלעד, אין לי ספק, באמת אין לי ספק, שכוונותיך טובות, ואתה רוצה לייעל את העבודה, ואתה רוצה לעשות את מה שנכון, ואתה רוצה להתעסק במניעה, בהסברה, ובכל הדברים האלה.

תמר זנדברג: זה לא תפקידו של המשרד לביטחון פנים.

תמר זנדברג: זה משרד שאמון על אכיפה ועל הפללה, זה לא משרד שאמון על טיפול ועל רווחה.

תמר זנדברג: ודווקא אחרי שהלכת על הצעד הזה, של אי-הפללה, השירות להתמכרויות, שהמכורות והמכורים במדינת ישראל זקוקים לו יותר מכול, לא נמצא בארגז הכלים שלך; הוא נמצא במשרדים אחרים.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שצריך לעשות כאן מהלך אחר – מהלך שיסת

תמר זנדברג: כל קודם כול על שירותי הבריאות והרווחה, ואת כל תחומי מניעת האלימות, ההפללה והאכיפה וכל הדברים האלה – איש-איש יעסוק בשלו: הפטיש יראה מסמר, והמכור יראה רופא ומטפל, ולא שוטר.

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעשה הפסקה קצרה בסדר הדוברים, וחברי הכנסת יקשיבו, כי יש לנו הכבוד לקבל ביציע את כבוד יושב-ראש בית-הנבחרים של בריטניה, מר ג'ון ברקו,The Right Honorable John Bercow, MP.

יולי יואל אדלשטיין: (מחיאות כפיים) אדוני, יושב-ראש הפרלמנט, Mr.

יולי יואל אדלשטיין: Speaker, כל חברי המשלחת, שגריר בריטניה בישראל, Ambassador David Quarrey, שגריר ישראל בבריטניה, Ambassador Mark Regev, שרים, חברי כנסת, אני מתכבד לקדם כעת בברכה אורח נכבד המבקר היום במשכן הכנסת, שהתקבל בטקס רשמי ומכבד אותנו כאן, במשכן – יושב-ראש בית-הנבחרים של הפרלמנט הבריטי, ג'ון ברקו – עם פמלייתו המכובדת.

יולי יואל אדלשטיין: ברוך הבא, אדוני הנכבד, לירושלים, בירת ישראל המאוחדת והנצחית, וברוך הבא אלינו, למשכן הכנסת, לבה הפועם של הדמוקרטיה הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: לביקורך ערך מיוחד והיסטורי, שכן אתה הוא יושב-ראש הפרלמנט הבריטי הראשון המבקר כאן, בכנסת ובישראל.

יולי יואל אדלשטיין: גם אני התקשיתי להאמין, חברי חברי הכנסת, אבל זה המצב.

מיקי רוזנטל: מאז המנדט?

יולי יואל אדלשטיין: כן, אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מעריך זאת, ושמח שנענית להזמנתי, לאחר ביקורי אצלך בפרלמנט בלונדון בשנה שעברה, בראש משלחת של חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בריטניה וישראל חולקות היסטוריה משותפת ומשמעותית; אירועים חשובים בהיסטוריה של שתי המדינות ושני העמים שזורים זה בזה.

יולי יואל אדלשטיין: אחד מהם, שמהווה אבן יסוד בהקמת הבית הלאומי לעם היהודי בארץ-ישראל, הוא הצהרת בלפור, שאנו מציינים מאה שנים להכרזתה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצהרה מ-1917, הרואה בעין יפה הקמת בית יהודי לעם היהודי, סללה את הדרך להגשמת חזון הדורות היהודי והתנועה הציונית.

יולי יואל אדלשטיין: אך לא חלף זמן רב מאז ההצהרה ועד עליית הנאציזם והפאשיזם באירופה.

יולי יואל אדלשטיין: שליש מיהודי העולם נרצחו ונשרפו על אדמות אירופה.

יולי יואל אדלשטיין: באותה עת היה זה בלתי סביר שעוד תהיה תקומה לעם היהודי בארץ-ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: מדינותינו חולקות כיום ערכי דמוקרטיה, שוויון וחופש ביטוי, והכנסת היא הביטוי הטוב ביותר לכך.

יולי יואל אדלשטיין: ישראל היא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, שחלקו סוער ומיטלטל בעימותים קשים בין משטרים דורסניים.

יולי יואל אדלשטיין: שיתופי הפעולה בין בריטניה וישראל באים לידי ביטוי בקשת רחבה של תחומים, ובהם טכנולוגיות חדישות, מדעים, חינוך ומאבק בטרור, ואני מקווה שנמשיך גם בחיזוק היחסים בין הפרלמנטים שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לברך אותך, אדוני, על עמדתכם החד-משמעית ותרומתכם במאבק נגד האנטישמיות הגואה.

יולי יואל אדלשטיין: הצטרפותה של בריטניה להגדרת האנטישמיות של ה-IHRA, כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה, היא צעד משמעותי ודוגמה למדינות העולם, שעל כולן לשלב ידיים במאבק נגד האנטישמיות ונגד פשעי שנאה, המכוּונים נגד כל אדם באשר הוא אדם.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שהידידות בינינו מתבטאת גם בפעילות מתמדת של קבוצות הידידות הפרלמנטריות בשני הפרלמנטים.

יולי יואל אדלשטיין: זאת ההזדמנות גם לומר תודה לחברי הכנסת חיליק בר ויואב קיש, המובילים אצלנו את האגודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני משוכנע כי שיתופי הפעולה הפרלמנטריים יתרמו גם לחיזוק היחסים בין המדינות, יעזרו לשני הצדדים להתמודד עם אתגרי הפנים שלהם וישרתו את הציבור שלהם באופן אפקטיבי יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים לך ולמדינתך, אדוני היושב-ראש, על יחסך החם לישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בשם הכנסת וחבריה, אני מאחל לך ביקור פורה ומוצלח.

יולי יואל אדלשטיין: ברוך אתה בבואך.

יולי יואל אדלשטיין: Welcome.

יולי יואל אדלשטיין: מותר למחוא כפיים.

יולי יואל אדלשטיין: (מחיאות כפיים)

יולי יואל אדלשטיין: (קריאה ראשונה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נמשיך בסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, שרים, בהתחלה באמת תכננתי לדבר על החוק הזה – שאני מתנגד לו – והייתי רוצה לחזק את הרשות הקיימת – "הישנה", קרא לה השר – אבל היות שיש האסון של המנוף, וזה לא האסון האחרון כנראה, כי הוא לא הראשון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשבוע שעבר היה דיון מהיר בנושא של זכויותיהם ועבודתם של המנופאים בתחום הבניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואחר כך הייתה הפגנה של המנופאים, אחרי שהתפטרו כ-200 מנופאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, בשבוע שעבר נפל מנופאי, המנוח אספניולי מנצרת, בשנות ה-50 לחייו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לו משפחה, יש לו בנים, יש אנשים שהוא יקר להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא נפטר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום בבת-ים נפל מנוף ומחץ רכבים ופגע בעוברי אורח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנס לא היו הרוגים, יש ארבעה פצועים, מהם אחד קשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קשה מאוד לסבול את המצב הקיים הזה, כי לא יכול להיות שחייהם של עובדי בניין ימשיכו להיות הפקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל המדינה, כל חברי הכנסת כבר מודעים לבעייתיות שיש בענף הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין פיקוח מספיק, אין עבודה ממשלתית, אין עבודת משרדים, ואפילו בחוקים שאנחנו מגישים ומנסים לשפר את המצב, לנסות לפתור את הבעיה, אנחנו נתקלים בוועדת שרים שמתנגדת לחוקים, ואני אעלה את החוק שהעליתי, שעוד לא הצביעו עליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיכול להיות שזה ישנה את העמדה של הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הצעתי חוק שבא להפריד בין התפקיד של מנהל העבודה לבין ממונה הבטיחות, במיוחד במקרים האלה, בפרויקטים הגדולים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם היה ממונה בטיחות, מומחה, שזאת העבודה שלו, האסון הזה היה נמנע, והפגיעה באנשים, בשלמותם ובחייהם, הייתה נמנעת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני פונה מפה עוד פעם – אולי, כבוד היושב-ראש, תעזור גם בכיוון הזה, כי הגיע הזמן לפתור את הבעיה הכאובה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום מי שיבדוק את התאונות האחרונות, או נפילה מגובה או פגיעה מחפצים שנפלו מגובה, אם היה ממונה בטיחות שיודע, מומחה, היום הוא היה בודק את העניין של מזג-האוויר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בתנאי מזג-אוויר כאלה אסור היה שמנוף כזה יעבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה אני מסיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הגיע הזמן לפתור את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועוד שאלה: מי ייתן את הדין על הנפילה הזאת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי יהיה האחראי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יוגש כתב אישום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא בטוח, כי עוד לא הגישו כתבי אישום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יענישו מישהו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד פעם, אני פונה אליכם לקדם את הצעת החוק ולנסות לעזור לעובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרים, מציע החוק, השר גלעד ארדן, רוצה לקחת את כל העניין של הסמים לעניין פלילי, לבטל את הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובשימוש לרעה באלכוהול ולקחת את העניין כולו לפן הפלילי, והכול, כאילו הבעיה היא הפלילית.

עבדאללה אבו מערוף: אני אנצל את שלוש הדקות לעניין אחר, כי חברת הכנסת תמר הסבירה את הכול, ולכן אני אחסוך את ההסבר עוד פעם.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מוצא לנכון שהעניין הזה ילך למשרד לביטחון פנים.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן עניין טיפולי, חינוכי, תרבותי, ממדרגה ראשונה.

עבדאללה אבו מערוף: הדוגמה שהיא הביאה לעניין של הקנאביס זו ממש נישה אחרת לגמרי, זה בכלל לא קשור לכאן.

עבדאללה אבו מערוף: היו לנו דיונים בוועדה, דיון ראשוני, והיה כאילו כיוון לחשוב מה הדרך הנכונה לעשות את הדבר הזה, אבל באופן פתאומי, הממשלה – יש לה זכות לעקוף אותנו ולהציע מה שהיא רוצה.

עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת, הצעת החוק בצורה הזאת לא מקובלת, ואני פונה לחברי הכנסת להצביע נגד הצעת החוק הזאת, כי זה יפגע יותר בעניין הטיפול הנכון, החינוכי, הרפואי, התרבותי והחברתי בכל התופעה.

עבדאללה אבו מערוף: בזמן שנשאר אני אקדיש שתי מילים לביקורו של ראש הממשלה בארצות-הברית.

עבדאללה אבו מערוף: הוא אמר בשדה-התעופה: אנחנו רואים עין בעין את האיומים שנמצאים באזור.

עבדאללה אבו מערוף: מובן ששני הצדדים רואים עין בעין את האיומים שנמצאים באזור, אבל לא רואים עין בעין שהכיבוש הוא אכן האיום הראשון והאחרון על השלום במזרח התיכון.

עבדאללה אבו מערוף: כשיש שם שיתוף פעולה לתמוך ב"דאעש" בכל צורה, גם באמריקה וגם בישראל, זה לא איום; אבל לתמוך בתהליכי השלום ובשיחות וביד הפלסטינית שמוגשת לשלום זה איום.

עבדאללה אבו מערוף: לתמוך ב"דאעש" בשני הצדדים, גם באמריקה וגם בישראל, לא רואים בזה איום.

עבדאללה אבו מערוף: לכן מן הראוי שראש הממשלה יבין מה האיום העיקרי במזרח התיכון – שאכן המשך הכיבוש, המשך עמדתה של ישראל להנציח את הכיבוש, שלא לדבר על החוק שהוא חוק פסול מלכתחילה, חוק הסדרת ההתנחלויות הלא-חוקיות כמו הכיבוש – עוד פעם אני אומר:

עבדאללה אבו מערוף: הכיבוש הוא האיום הגדול ביותר, ואת זה צריך להסדיר בסילוקו.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

ג'מאל זחאלקה: לא, ישנו.

ג'מאל זחאלקה: מה איננו?

יצחק וקנין: פה, פה.

יצחק וקנין: סליחה, חשבתי להמשיך לרוץ, אבל עצרת אותי באמצע.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: לא ראיתי אותך במקומך, אז ככה – – –

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אקדים ואומר שאני נגד החוק.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה הוא בניגוד למגמה העולמית.

ג'מאל זחאלקה: בכל העולם מוציאים את הדברים האלה, אם יש, מהמשטרה, ומעבירים את זה לגופים אחרים, בוא נגיד אזרחיים – מעבירים את זה לרווחה, לבריאות, לגופים סטטוטוריים עצמאיים כמו שהיה בארץ – אבל אין, אין בעולם מצב שלוקחים רשות למלחמה בסמים, למלחמה במשקאות אלכוהוליים ובכל מיני דברים כאלה, ומעבירים את זה תחת משרד לביטחון פנים, שעיסוקו העיקרי, יותר מ-90%, 95%, זה משטרה.

ג'מאל זחאלקה: זה פשוט פחות יעיל.

ג'מאל זחאלקה: והנה לנו, כאשר חוקק החוק, כאשר חשבו על זה, צריך להיות שקרה משהו חדש שישנה את הדעה למה מעבירים את זה למשטרה.

ג'מאל זחאלקה: האם הרעיון שזה יהיה גוף סטטוטורי עצמאי במשרד ראש הממשלה או גוף סטטוטורי עצמאי במקום אחר היה רעיון לא נכון, או שיש שר ביטחון פנים שיש לו כוח פוליטי גדול יותר, הוא יכול להרחיב את סמכויותיו עוד ועוד, ולהוסיף לסמכויותיו סמכויות נוספות, וככה זה קורה, על חשבון האזרחים המסכנים שמכורים לסמים, שמחכים לעזרה ושלא יכול להיות שהטיפול בבריאות שלהם, למשל, יהיה במשרד ששייך למשטרה.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שהטיפול בבעיותיהם החברתיות יהיה בידי שר שממונה על המשטרה.

ג'מאל זחאלקה: קשה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: בציבור הערבי – ואני אגיד את זה דוגרי – במבחן התוצאה, אפילו בלי להתווכח למה ואיך, זה מכשול, זה לא עוזר, זה יוצר בעיה, זה לא פותר בעיה.

ג'מאל זחאלקה: אז למה, ריבונו של עולם, עושים דבר שהוא לא נכון, שהוא טעות?

ג'מאל זחאלקה: למה להתעקש על הטעות הזאת?

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לשר לביטחון פנים לחזור בו מתמיכתו בחוק.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא להקמת ועדה עצמאית שתבחן כיצד לטפל בזה, כיצד להגדיר את העבודה של הרשות למלחמה בסמים, כיצד הדברים ייעשו, תעשה מבחן חדש של כל המלחמה בסמים – שסם קל זה לא כמו סם קשה, לעשות איזו מחשבה מודרנית בנושא, ללמוד מהעולם, ללמוד מהניסיון – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: – – אבל להתעקש על טעות?

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע למה.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יצחק וקנין: ישראל אייכלר – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יהודה גליק, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי, מעוניין לדבר?

איתן ברושי: כן.

יצחק וקנין: אתה אחריו.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, הקלדניות, כבוד השר, כבוד השרים, חברי וחברותי מן הקואליציה ומן האופוזיציה, המתוקים והמתוקות, היקרים והיקרות, אדוני השר, ידידי חבר הכנסת גלעד ארדן, ראשית אני רוצה, כחבר בוועדה למלחמה בסמים, לברך אותך על השינוי במדיניות בנושא ההפללה בתחום הקנאביס, ואני חושב שזה על דעת כלל הוועדה.

יהודה גליק: השינוי שעשית הוא שינוי מבורך, וכך צריך שיהיה.

יהודה גליק: לגבי הנושא הספציפי הזה של הרשות למאבק בסמים, תראה, אדוני השר, בוועדה עלו כמה וכמה נושאים שהביעו בהם דאגה, ואני שותף לה.

יהודה גליק: אני סומך על שיקול דעתך, אבל אני מבקש ממך מאוד לא לשכוח ולהניח את הדברים האלה בצד.

יהודה גליק: נושא הסמים כיום כבר איננו נושא – כפי שאתה הגדרת גם לגבי הקנאביס – רק בתחום הפלילי.

יהודה גליק: הוא נושא חברתי, הוא נושא חינוכי, הוא נושא בריאותי, הוא נושא טיפולי, והוא נושא של מניעה, והוא כולל בו הרבה מאוד אלמנטים.

יהודה גליק: ברגע שאתה לוקח את זה אליך, למשרד לביטחון פנים, אתה מוסיף על עצמך נושאים נוספים, שאסור שהם ייפגעו, מכיוון שהנושא הזה חייב לקבל את ההסתכלות האחרת – לא במלחמה נגד, של חיפוש עבריינים, אלא דווקא כליווי, טיפול ועידוד, טיפולי מנע, מניעת הנגע הזה, שמתפשט בכולנו.

יהודה גליק: ונדמה לי, אדוני השר, גם בנקודה נוספת – העובדה שהרשות למלחמה בסמים הייתה רשות פרטית, היא יכלה לקבל תרומות, ורבים תרמו לה.

יהודה גליק: ברגע שהיא נכנסת אליך למשרד, צריך לטפל בנושא הזה גם ברובד המשפטי.

יהודה גליק: אני לא אתערב בשיקול דעתך, אתה חושב שהדרך הנכונה לעשות את זה זה באמצעות המשרד, אני מכבד את זה, אבל אני נורא מבקש – ולא אני אומר את זה לבד, אלא כל חברי הוועדה, בראשות תמר זנדברג, שבאמת מובילה את הוועדה בצורה מכובדת, בצורה שבאמת יש להביע כלפיה הערכה רבה, תוך פתיחות לנושא הזה של כלל המשתתפים בוועדה – אנא, הקפד שהנושא הזה לא יהפוך לנושא משטרתי, של רדיפה אחרי עבריינים, אלא להפך – האנשים האלה, שמגיעים לסמים, זקוקים להמון מעטפת תמיכה ואהבה, ולא תחושה של רדיפה, אלא ההפך, תחושה של שילובם המלא בחברה הישראלית.

יהודה גליק: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן ברושי, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת איציק שמולי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, השר לביטחון פנים, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לומר שבסך הכול התחושה שלנו, או שלי כאזרח, אדוני השר, שיש יד מכוונת במשטרה ובמשרד לביטחון פנים, ורק מי שעושה – יש גם הערות – אבל יש הרבה עשייה, יום-יום, שעה-שעה, וזה המקום לחזק את המשרד, ואת השר, ואת המערכת כולה, של ביטחון הפנים.

איתן ברושי: בכל זאת אני רוצה לומר ששאלת האלכוהול והסמים, ואנחנו – כמי שהיה ראש רשות ומי שמילא תפקידים – התנסינו בעניין הזה, לא דווקא בחוויה של השימוש, אבל בעיקר בטיפול ובמניעה, ואני רוצה לומר שעיקר הבעיה זה לא כמה אנחנו מטפלים, אלא כמה אנחנו מונעים.

איתן ברושי: בכלל, במשבר הדבר העיקרי – לא להיכנס אליו, ולא איך לצאת ממנו.

איתן ברושי: אני חושב שזה הזמן לשאול את עצמנו אם אנחנו עושים מספיק, למשל בחיזוק החינוך הבלתי-פורמלי, למשל בחיזוק תנועות הנוער, למשל בשאלה כמה לשנת שירות אנחנו מוכנים לשחרר או לדחות גיוס מצה"ל – לא לשחרר, לדחות – כמה אנחנו מוכנים – משירות לאומי.

איתן ברושי: תראו, מונחת על שולחן הממשלה – ותראה אדוני השר איזה קלות דעת יש בוועדת שרים לחקיקה – הצעה להפוך את החינוך לעבודה מועדפת.

איתן ברושי: ויש מספיק תקציב לעניין הזה, והייתה המלצה של ועדה בראשות שר האוצר, עוד כשהיה שר הרווחה, שעבודה מועדפת בחינוך תבוא במקום עבודה מועדפת בתחנות דלק.

איתן ברושי: ואני מנהל חודשים, גם עכשיו, משא-ומתן כדי למצוא נוסחה שאפשר להסכים – רק לאחרונה נפגשתי עם גבי לסט, שאני עוד זוכר אותו כמפקד במג"ב כשעוד הייתי ילד, בעמק-הירדן – איך אפשר להגיע להבנה שחלק מ-25 מיליון השקלים ילכו לחינוך.

איתן ברושי: האזורים הפריפריאליים, שיש בהם פחות בחירה – אנחנו יודעים שבעיר אפשר לבחור גם מקומות בילוי, גם תנועות נוער; יש מקומות שאין אלטרנטיבה, בקושי אחת, למה שאפשר להציע בשעות האלה.

איתן ברושי: אנחנו יודעים שחינוך לא נגמר בבית-ספר; מנהל בית-ספר שלא יודע מה קורה לילדים שלו מ-16:00, אחר-הצהריים עד 07:00, בבוקר, שלא יופתע שאין לו גם תוצאות במערכת הלימודים.

איתן ברושי: אנחנו נמצאים בשאלה הכי חשובה, לא רק באיזה משרד תהיה האכיפה, אלא באיזו חברה נוכל למנוע את התופעה.

איתן ברושי: והבעיה העיקרית היא להקטין את השימוש בסמים, באלכוהול.

איתן ברושי: לא מזמן טיפלו בשאלת ההימורים, אבל החברה יותר ויותר פרוצה ופתוחה להשפעות של הסביבה, גם ברשתות וגם ברחוב.

איתן ברושי: ולכן, נראה לי שהבעיה העיקרית זה לא איפה תהיה הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, כי יש מקום למנוע את זה.

איתן ברושי: הבעיה העיקרית – מה עושה החברה, מה היא מקדישה לחינוך, איך היא מטפלת בבוגרים של מערכת החינוך, איך היא קולטת את יוצאי הצבא במגזר הלא-יהודי, כמו במרחב הכפרי, כמו בעיר, כמו בכל מקום אחר.

איתן ברושי: ולכן נראה לי שדווקא ביום הזה, כשהולכים להקים רשות – והיא תקום, כי את זה הממשלה רוצה לקדם, ואנחנו נצביע נגד, בגלל שאלת המיקום, אבל אין מחלוקת שהחברה תיבחן לא בכמה היא אכפה אלא בעיקר איך היא מנעה את תופעת הסמים והאלכוהול.

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

איתן ברושי: ובזה לא נעשה מספיק.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ברושי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איציק שמולי, ואחריו – חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יצחק וקנין: שלוש דקות, חבר הכנסת שמולי.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לתאונה שהייתה לפני כמה שעות, תאונת המנוף, תאונה אחת נוספת, ואני מדבר כאן, יחד עם חברי חבר הכנסת דוד ביטן, כיושבי-ראש שדולת הבטיחות, אבל לא צריך להיות מומחה לבטיחות כדי להגיד שהכתובת הייתה על הקיר, במקרה של המנופאים.

איציק שמולי: מה לא היה בחודשים האחרונים?

איציק שמולי: מקרה אחרי מקרה אחרי מקרה בתקשורת.

איציק שמולי: החבר'ה האלה באמת עשו את הכול כדי להתריע בפנינו שיש בעיה.

איציק שמולי: אני לא יודע אם הייתי יכול לשרוד בתנאים האלה – לשבת בגובה כזה בלי אפשרות ובלי נגישות לשירותים, לשתייה, למזון, כשהמנוף הזה מתנדנד על כל רוח קלה.

איציק שמולי: והנה, היום אנחנו רואים את התוצאות הקשות-מאוד בעיר בת-ים, אבל כמו שזה קורה בבת-ים זה יכול לקרות בכל מקום אחר.

איציק שמולי: יש 12,000 אתרי בנייה במדינת ישראל בשנה, שעליהם מפקחים פחות מ-20 פקחים.

איציק שמולי: המצב הזה וההפקרות הזאת, אחרי האסון שקרה בתל-אביב, לא יכולים להימשך.

איציק שמולי: פשוט לא יכולים להימשך.

איציק שמולי: וצריך להגיד את האמת – העובדה שמדברים והעובדה שמדובר באנשים במעמד נמוך מאפשרת את ההתעלמות מהתופעה הקשה הזאת.

איציק שמולי: העובדה שמי שנפגע ומי שמת באתרי הבנייה זה אזרחים ערבים, או פלסטינים, או עובדים זרים, או ישראלים שלא מצאו עבודה אחרת – העובדה שאין להם ברירה מאפשרת גם לממשלה, אבל גם למנוגנים אחרים, פשוט להתעלם מהבעיה.

איציק שמולי: לפני שבועיים היה מאבק, הייתה השבתה, בברכת ההסתדרות, של כל אתרי הבנייה, ואנחנו רואים שזה לא עזר – 150–200 מנופאים פשוט עזבו הכול – עזבו את הכול – ואמרו:

איציק שמולי: אנחנו לא מוכנים לשלם בחיים שלנו עבור זה שתהיה לנו פרנסה.

איציק שמולי: והנה, לא עברו שבועיים והיום קרתה התאונה הזאת.

איציק שמולי: אני באמת קורא מכאן לכל הגורמים האחראיים, גם למשרד הכלכלה, גם למשרד העבודה והרווחה – אני לא רואה מה יותר חשוב היום במשרדים האלה לעשות מאשר לטפל בבעיה הזאת.

איציק שמולי: מדובר באמת בחיי אדם.

איציק שמולי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', שלוש דקות.

יצחק וקנין: אחריך – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: אם היא לא תהיה – יוסף ג'בארין; אם לא יהיה – חבר הכנסת נחמן שי; אם לא יהיה – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

נחמן שי: אני יושב במקומי, אדוני.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברים, מונחת לפנינו הצעת חוק, ואני קורא ושואל את עצמי: אם הרשות למלחמה בסמים נכשלה בתפקידה, לא תפקדה טוב, אז מה אני צריך להקים רשות אחרת?

עיסאווי פריג': אם היא לא בסדר, רשות סטטוטורית קיימת, לא תפקדה, גוף שעברו דרכו הרבה כספים מושחתים – וכולנו יודעים למה הכוונה, זה נמצא באמצע חקירות פליליות – אם היא לא טובה, למה להקים אותה מחדש בתוך משרד?

עיסאווי פריג': זאת השאלה.

עיסאווי פריג': התשובה היא פשוטה – כאן כל משרד צריך את הקופה הקטנה שלו, ואני צריך אליבי בשביל הקופה הקטנה הזאת.

עיסאווי פריג': אז מה האליבי בשביל הקופה הקטנה?

עיסאווי פריג': יש לי תקציב של 25 מיליון, 30 מיליון, שמתוקצב ומתפקד עבור רשות סטטוטורית חיצונית; אני כביכול אכניס אותה לתוך המשרד, ואז יש לי עוד ברז תקציבי, ואני אוכל להשתמש בו.

עיסאווי פריג': כי למה למשרד עוד וג'ע-ראס לעוד רשות ועוד אחריות, אם אני לא נהנה?

עיסאווי פריג': תגידו לי.

עיסאווי פריג': ואם אני חוזר להיסטוריה של הרשות – שהוקמה ב-1988 והייתה במשרד ראש הממשלה, יחידת סמך – –

יצחק וקנין: לא משנה, לא לקחתי לך זמן.

עיסאווי פריג': לא, בסדר.

עיסאווי פריג': – – הוקמה ב-1988, אדוני, במשרד ראש הממשלה.

עיסאווי פריג': ב-2009 רצו לייצר, אז, למפלגת ישראל ביתנו עוד מקור כסף, עוד קופה – ואני אומר את זה כי זה המצב, זה מה שהוכח – ב-2009 העבירו את זה למשרד הפנים, ואז ראינו את השחיתות שמתנהלת ברשות.

עיסאווי פריג': לא בסדר.

עיסאווי פריג': צריך לתקן את זה.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': לתקן את זה בלהעביר את הקופה ממקום למקום?

עיסאווי פריג': זה דבר אחד.

עיסאווי פריג': והסוגיה השנייה, למה אנחנו מתנגדים לחוק, למה אני מתנגד: אני לא יכול – חברים, תפקידה של המשטרה לשמור על החוק ועל הסדר.

עיסאווי פריג': זה תפקידה של המשטרה.

עיסאווי פריג': למה לתת לה גם לחנך את האנשים בעוד תקציב, כביכול?

עיסאווי פריג': תפקידה של הרשות למלחמה בסמים, עם התקציב שיש לה, הוא לגמול את האנשים מסמים, לחנך – – –

יצחק וקנין: איווא, איווא.

עיסאווי פריג': למה לתת את זה גם לאיש שאמור לשמור על החוק?

עיסאווי פריג': זה דבר שלא מסתדר עם ההיגיון.

עיסאווי פריג': אז המלחמה היא קופה קטנה למשרדים, ומשום כך אנחנו נגד.

עיסאווי פריג': זה בניגוד מוחלט לכל נוהל תקין.

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת.

איילת נחמיאס ורבין: אני כאן.

יצחק וקנין: כאן, כאן.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

יצחק וקנין: אבל היית לא במקומך הטבעי.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יצחק וקנין: ואחרייך – יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה – הנה, הוא נמצא, הוא נמצא, הוא נמצא, אני רואה אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כל שיש לי לומר בנושא הצעת החוק הזאת הוא שחובתנו כמנהיגי המדינה הזאת, בוודאי חובתה של הממשלה, הוא לוודא שמי שנקלט שלא בטובתו לשולי החברה – ולרוב אנשים שסובלים מהתמכרות לאלכוהול וסמים הם בסוף בשולי החברה – האחריות שלנו, הסולידריות הטבעית שלנו, צריכה לוודא שכשאנחנו עוזרים להם לעלות גם נוכל לאפשר להם להישאר שם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד הייתי מודאגת מביטול הרשות הקודמת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה ומתפללת שאיכשהו הממשלה תואיל בטובה להתמודד עם הדברים האלה בצורה ראויה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר דווקא על חברתי לסיעה, חברת הכנסת ציפי לבני, ששמה הוזכר כמועמדת לתפקיד תת-מזכ"ל האו"ם, ועל האופן שבו שרה בממשלת ישראל החליטה לצאת נגד המינוי הזה.

איילת נחמיאס ורבין: מילא יוצאים כנגד המינוי של סלאם פיאד, שהיה ראש ממשלת הרשות הפלסטינית לראש המשלחת של האו"ם ללוב, ניחא – אבל לצאת נגד מי שהייתה שרת החוץ, שרת המשפטים של מדינת ישראל, שרה לשיתוף פעולה אזורי, ולומר שהיא לא הבן-אדם המתאים – לא הבן-האדם המתאים – לשמש לראשונה בתפקיד של ישראלית כל כך בכירה באו"ם?

איילת נחמיאס ורבין: איזה מזל שיש לנו אנשים כמו ציפי לבני שבכלל מועמדים לתפקיד כזה.

איילת נחמיאס ורבין: בואו נאמר את האמת, זה לא דבר טריוויאלי כלל ועיקר.

איילת נחמיאס ורבין: זה בכלל לא דבר טריוויאלי שישראלי מועמד לתפקידים כאלה באו"ם.

איילת נחמיאס ורבין: זה הישג בין-לאומי בפני עצמו שהיא בכלל מועמדת לתפקיד הזה, וככל הנראה גם מעוניינים שהיא תשרת בו.

איילת נחמיאס ורבין: זאת זכות גדולה שנפלה בחלקנו.

איילת נחמיאס ורבין: ואז יוצאת שרה בממשלת ישראל – אפילו לא ראש הממשלה בעצמו – ואומרת שאולי היא לא הבן-אדם המתאים, מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: היא הבן-אדם – רק מי שחושב כדעתה של הממשלה בדיוק, או כדעתה של השרה הזאת, הוא הבן-אדם המתאים לשרת באו"ם, בתפקיד שהאו"ם מבקש אותו, כתת-מזכ"ל האו"ם?

איילת נחמיאס ורבין: בזאת אנחנו נמדדים?

איילת נחמיאס ורבין: לשמחתי, יצאו חבר הכנסת סמוטריץ וגם השרה איילת שקד להגנתה של השרה לבני, של השרה לשעבר לבני, ואמרו שהיא מועמדת טובה, ראויה, ציונית ופטריוטית, ישראלית בכל רמ"ח אבריה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם, אני ממש ממש ממש הייתי נבוכה אתמול.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד מקווה שציפי לבני תיאות לקבל את התפקיד הזה, בהנחה שהוא אכן הוצע לך ברצינות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מקווה שהיא תיאות לקבל את התפקיד הזה.

איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת סתיו שפיר צפויה לעמוד בראש ועדה של ה-OECD בנושא שקיפות, גם זה הישג, וככה אנחנו צריכים להתברך באנשים האלה, זה ממש לא משנה באיזה צד של הבית הם יושבים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: סלאם עליכֻּם.

יוסף ג'בארין: סלאם עליכֻּם כבוד היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: סלאם עליכֻּם.

יצחק וקנין: ורחמת אללה.

יוסף ג'בארין: שוכראן.

יוסף ג'בארין: אני יודע שהוא מכיר את זה די טוב.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש – – –

דב חנין: – – –

יצחק וקנין: זה לא מסובך כל כך, דב חנין.

יוסף ג'בארין: אפילו שאם אתה רוצה להגיד את הכול זה צריך להיות: ועליכֻּם א-סלאם ורחמת אללה וברכתו.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דווקא בסוגיית ההתמודדות עם האלימות, שהיא אולי אחת הסוגיות הכי בוערות כיום בחברה הערבית, היינו רוצים שתהיה רשות סטטוטורית שתיקח על עצמה את ההתמודדות עם הסוגיה הזו, ולכן הציפייה שלנו והדרישה שלנו הייתה דווקא למהלך הפוך, שלפיו אנחנו נחזק את ההתמודדות עם סוגיית האלימות על-ידי רשות סטטוטורית, אולי בין-משרדית, שתכלול גם נציגות של המשרד לביטחון פנים וגם נציגות של משרד החינוך וגם נציגות של משרד העבודה והרווחה.

יוסף ג'בארין: זו המגמה שאנחנו הצבענו עליה כדי להתמודד עם תופעת האלימות.

יוסף ג'בארין: אבל לצערי, מה שהצעת החוק מבקשת לעשות זה משהו הפוך:

יוסף ג'בארין: האחד זה לבטל את המעמד הסטטוטורי של הרשות הקיימת במלחמה בסמים; והמהלך השני, להוסיף עליה עוד משימות שמרחיבות את הפעילות שלה לכיוונים שאולי אינם חלק מהמשימות העקרוניות שהיו לה בתחום של המאבק בסמים.

יוסף ג'בארין: זו הסיבה שאנחנו מתנגדים להצעת החוק הזו, וזו גם ההזדמנות להצביע על כך שהדרישה שלנו היא דווקא הפוכה.

יוסף ג'בארין: הדרישה שלנו לשמר את המעמד הסטטוטורי של הרשות למלחמה בסמים, אבל גם להקים רשות סטטוטורית שהמשימה שלה תהיה התמודדות עם האלימות, אותה אלימות שגואה כיום בכלל בחברה בישראל אבל במיוחד ביישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: ושוב, הרשות שאני מדבר עליה יכולה וצריכה לכלול נציגות של המשרד לביטחון פנים, של משרד החינוך, של משרד העבודה והרווחה ושל משרד המשפטים, וזאת כסימן לכך שהתמודדות עם האלימות היא לא רק סוגיה של המשרד לביטחון פנים, היא סוגיה כלל-מערכתית ובין-משרדית.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

נחמן שי: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא יודע אם ראש הממשלה הספיק לקבל את הידיעה הזאת לפני שהוא עלה למטוס, אבל הוא כרגע בדרך, אפשר גם להעביר לו את הבשורה הזאת לשם: גרמניה, ידידתנו השנייה, הייתי אומר, היום בעולם ובוודאי הראשונה באירופה, ביטלה את הפסגה המשותפת של שתי הממשלות, מה שקרוי G2G.

נחמן שי: זה נועד לחודש מאי הקרוב, מפגש הממשלות.

נחמן שי: ההודעה אמרה, שהקנצלרית מרקל עסוקה בהכנות לבחירות.

נחמן שי: הבחירות בגרמניה הן ב-10 בספטמבר, אז אני לא בטוח שזו הייתה הסיבה, אבל זו הייתה העילה כדי לומר לממשלת ישראל בערוץ דיפלומטי אבל באמירה מאוד ברורה: רבותי, אתם שם במדינת ישראל מקבלים חוקים ומנהלים מדיניות ועושים טעויות שגורמות לנו לא לרצות להיפגש אתכם.

נחמן שי: ואומרת את זה גרמניה, שבה אני מבטיח לכם, החלטה כזאת עוברת דיונים ודיונים מוקדמים הרבה יותר מאשר חוק ההפרדה עבר פה במדינת ישראל.

נחמן שי: ואנחנו משקיעים פה, אגב, בכנסת מאמצים גדולים, כדי לקרב אותנו אל הבונדסטג הגרמני, ואני עושה את זה גם בתפקידי כיושב-ראש קבוצת הידידות הישראלית–גרמנית, ואנחנו כן רואים ידידות ורואים רצון לתקן, אבל כל גרמני שאנחנו פוגשים בדרך אומר לנו: תרדו מהחוק הזה, זה חוק רע, הוא פוגע בכם, במדינת ישראל.

נחמן שי: רק בשבוע האחרון קיבלנו תגובות מכל בירות העולם: מפריז, מלונדון, מניו-יורק, מהאו"ם, מוושינגטון – הנשיא שעומד לפגוש או-טו-טו את ראש הממשלה, גם הוא אמר דברים ברוח זו.

נחמן שי: מה עוד צריך להיאמר, כדי שיהיה ברור לכל הבית הזה ולכל המדינה הזו ולכל הציבור שיושב בארץ הזאת שנעשתה פה טעות חמורה ביותר, שנפתח פה פתח גדול שלתוכו אנחנו נופלים?

נחמן שי: אנחנו, מדינת ישראל, מדינה ציונית, דמוקרטית, עם ערכים משלה, העבירה חוק שאומר שאנחנו יכולים לגזול אדמות של אנשים פלסטינים שמתגוררים בשטחים, אם הממשלה מחליטה.

נחמן שי: וזה לא היה לפני, וזה גם לא יהיה בסופו של דבר.

נחמן שי: אנחנו המקרה הקלאסי שגם חוטפים על מה שעשינו וגם זה לא יצא לפועל.

נחמן שי: אני רוצה להזכיר פה את הדברים שאמר הנשיא ריבלין, שהוא לא חשוד באי-אהבת ישראל, ההפך, אולי אוהב ארץ-ישראל הכי גדול שאני מכיר.

נחמן שי: הוא אמר: החוק הזה יגרום לישראל להיראות כמדינת אפרטהייד.

נחמן שי: תקשיבו לי, הנשיא ריבלין הוציא את המילים מהפה: מדינת אפרטהייד.

נחמן שי: לשם אתם מוליכים אותנו.

נחמן שי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה נוכח במליאה – חבר הכנסת עמר בר-לב, מעוניין לדבר?

עמר בר-לב: מוותר.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אז אחריו – מיקי לוי.

מיקי לוי: מוותר.

יצחק וקנין: אתה מוותר?

יצחק וקנין: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות לחבר הכנסת נחמן שי שהזכיר את האמירה של הנשיא המדינה ריבלין בעניין ההתבטאות שלו על החוק של הכשרת ההתנחלויות והוא דיבר על אפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להזכיר לכולם את ההתנפלות שהייתה בשבוע שעבר, של השר אקוניס, כאשר הזכרתי את הנושא של האפרטהייד ואיך זה נשמע כל כך מזעזע בעיניו, והוא היה צריך להתנפל, לדבר ולצעוק ולהגיד: על מה את מדברת ואיפה האפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: מה, בלע את הלשון, השר?

עאידה תומא סלימאן: לא שמעתי אותו מגיב על דברי נשיא המדינה בנושא האפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: לא שמעתי מישהו – נכון, קטונתי, אני לא נשיא המדינה, אפשר להתנפל עלי בצורה ישירה בלי להסס, בלי לחשוב פעמיים, אבל לא שמעתי שמתדיינים על ההצהרה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה, שסוף-סוף היה למישהו גם האומץ וגם האחריות להצביע לאן הממשלה מובילה עם החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אפרופו חוקים, החוק של הרשות למאבק בסמים ובאלכוהול ואלימות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כול להצביע על מחקרים שלמים, על עבודה אקדמית של שנים רבות, כדי לשכנע את הציבור ולהוכיח לציבור שלא כל האנשים שצורכים סמים או אלכוהול הם בהכרח אלימים.

עאידה תומא סלימאן: אלימות וסמים ואלכוהול לא כולם הולכים ביחד, וצריך להפריד.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אנחנו במכה אחת מכניסים הכול לחבילה אחת ומשחזרים את האמירות הישנות-נושנות.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה?

עאידה תומא סלימאן: כי כאשר מדברים על אלימות – וכולם יודעים שאני מנסה לקדם הצעת חוק לרשות למאבק באלימות נגד נשים ובמשפחה – ואני שואלת את עצמי: האם גם כן האלימות נגד נשים תהיה כלולה באותו מערך שיטפל גם כן בענייני אלכוהול וסמים ואלימות מסוג אחר?

עאידה תומא סלימאן: והשאלה הנוספת: אם המשרד לביטחון פנים כל כך, באמת, מומחה לטיפול באלימות, למה התוכנית היחידה לטיפול באלימות באוכלוסייה הערבית – האלימות הכי קשה בחברה הישראלית – מסתכמת בהקמת תחנות משטרה נוספות?

עאידה תומא סלימאן: איפה מערך ההסברה?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר שנים מדברים, איפה מערך המניעה?

עאידה תומא סלימאן: איפה מערך האכיפה?

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שלאחד את כל הכיוונים האלה תחת האחריות של המשרד לביטחון פנים כופה גם כן – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – על כל מי שירצה לטפל ולשקם אלכוהוליסט, או אלכוהוליסט בשיקום, שיהיה עובד המשרד לביטחון פנים.

עאידה תומא סלימאן: מי אמר שיש לכל האנשים ולכל הציבור את מלוא – –

יצחק וקנין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – האמון שיש למשרד לביטחון פנים ולעובדים שלו את המיומנויות האלה?

עאידה תומא סלימאן: כמובן, אני נגד זה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת רויטל סויד, ואחריה – חבר הכנסת אמיר אוחנה, מעוניין?

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אכרם חסון, מוותר?

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: מאיר כהן – אינו נוכח.

יצחק וקנין: שרן השכל, מעוניינת לדבר, נכון?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יצחק וקנין: אני פשוט מכין את הבא בתור, שלא – – –

קריאה: מי הבא בתור?

יצחק וקנין: שרן השכל הבאה בתור.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה שלנו המריא לארצות-הברית, ואתמול התקיימה ישיבת קבינט שבה התקבלו החלטות איך להתדיין ולדון ומה להציג לנשיא ארצות-הברית טראמפ, מה לומר לו: אנחנו בעד שתי מדינות, אנחנו לא בעד שתי מדינות, אנחנו בעד סיפוח, אנחנו לא בעד סיפוח, אנחנו בעד מדינה פלסטינית, אנחנו לא בעד מדינה פלסטינית.

רויטל סויד: ואמר ראש הממשלה: בואו לא נריב עם טראמפ.

רויטל סויד: בואו לא נרגיז אותו.

רויטל סויד: ואני אומרת, אדוני ראש הממשלה, ובכלל הממשלה, ובכלל הקואליציה: אולי תשבו פעם אחת ותקבלו החלטה מה טוב בשבילנו?

רויטל סויד: אולי תחליטו אחת ולתמיד מה אנחנו רוצים – לא מה אנחנו רוצים; מה אתם רוצים.

רויטל סויד: בואו נגיד שאתם מחליטים לבנות בהתנחלויות: במבודדות, בגושים, איפה שאתם רוצים.

רויטל סויד: אז תקבלו החלטה.

רויטל סויד: אין יותר אובמה.

רויטל סויד: תקבלו החלטה שבונים.

רויטל סויד: די, מספיק.

רויטל סויד: לא טראמפ – מה הוא יגיד ומה הוא יחשוב ומה הוא רוצה ואיך הוא יגיב ולא נרגיז אותו.

רויטל סויד: או שתקבלו החלטה: לא בונים יותר בהתנחלויות, לא בונים יותר: לא בגושים, לא במבודדות.

רויטל סויד: אז תקבלו החלטה, אבל תקבלו אותה.

רויטל סויד: אחת ולתמיד תחליטו מה אתם רוצים, מה המדיניות.

רויטל סויד: ועכשיו, כשראש הממשלה נוסע לטראמפ, מה בדיוק הוא הולך להגיד לו?

רויטל סויד: מה המדיניות שלכם?

רויטל סויד: מה המדיניות של ממשלת ישראל, שהיא הולכת להציג לפני נשיא ארצות-הברית דונלד טראמפ?

רויטל סויד: אנחנו לא רוצים להרגיז אותך?

רויטל סויד: אנחנו לא רוצים לריב אתך?

רויטל סויד: אז אולי באמת ממשלת ימין מלא מלא, תשבו עם עצמכם ותחליטו, אחת ולתמיד, לאן אתם הולכים – לאן אנחנו הולכים.

רויטל סויד: מה זה יעזור, כל הישיבה הזאת, נסיעה הלוך ושוב?

רויטל סויד: כשהיה אובמה זה היה קל, זה היה נוח, אבל מה קורה עכשיו?

רויטל סויד: ואני קוראת לממשלת ישראל, עכשיו, לקבל החלטה – מדינה דו-לאומית או מדינה יהודית ודמוקרטית.

רויטל סויד: תתכבדו ותחליטו – לא מה טוב לטראמפ, מה טוב לנו.

רויטל סויד: ממשלת ימין מלא מלא, תחליטו.

רויטל סויד: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת שרן השכל, ואחריה – מרב מיכאלי.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברי כבוד השר חבר הכנסת גלעד ארדן, אני רוצה להתייחס לכמה דברים שאמרת בנאומך, שקשורים בעצם לשימוש הגובר בסמים ובאלכוהול בגלל הקלה בתפיסת המסוכנות, ובעצם פחות אכיפה ופחות שימת לב על הנושא הזה.

שרן השכל: ואני רוצה אולי לקחת את הדוגמה דווקא מהאלכוהול.

שרן השכל: השיטה הזאת, של לאכוף ולהרתיע, לא עבדה.

שרן השכל: היא לא עבדה עם קנאביס והיא גם לא עבדה עם אלכוהול.

שרן השכל: אנחנו ראינו בשנים האחרונות שהייתה אכיפה מוגברת בנושא של אלכוהול – אם אכיפה ברחוב ובגנים ציבוריים; אם איסור לקנות אלכוהול משעות מסוימות; אם זה שאנחנו רואים ממש סיירות של משטרה במקומות ציבוריים, שבאים לאכוף את חוק האלכוהול.

שרן השכל: ומה הנתונים בוועדה למלחמה בסמים ואלכוהול שאנחנו קיבלנו מראים?

שרן השכל: הם מראים עלייה בשימוש באלכוהול אצל בני-הנוער.

שרן השכל: מה מגיע?

שרן השכל: מה אנחנו מבינים מהנתונים האלה שמגיעים אלינו בנוגע לאלכוהול?

שרן השכל: שלמרות האכיפה המוגברת והענישה, עדיין לא הצלחנו לטפל בבעיה הזאת, של שימוש גובר באלכוהול אצל בני-נוער.

שרן השכל: הדבר הזה, יותר מכך, עלה גם בוועדה שהקמת לבחינת מדיניות אי-ההפללה של קנאביס.

שרן השכל: גם שם הציגו אנשים כי מדיניות ההפללה של צרכני הקנאביס נכשלה, ויש לחשב מסלול.

שרן השכל: יש ליצור מסלול אלטרנטיבי: לא הפללה, אלא חינוך ומודעות.

שרן השכל: יש צורך בהקמת מתקנים נאותים לגמילה, מכוני גמילה.

שרן השכל: אנחנו, בוועדה לסמים ואלכוהול, שומעים על אנשים שרוצים להיכנס לגמילה וממתינים חודשים לפני שהם יכולים להיכנס לשם.

שרן השכל: פה הבעיה.

שרן השכל: בהם צריך לטפל.

שרן השכל: אנחנו גילינו נתונים נוספים: אלו שהגיעו למתקני הגמילה, שמקבלים גמילה מסמים ומאלכוהול, למשל הנשים שנמצאות שם – כמעט כולן עברו בילדותן תקיפה מינית.

שרן השכל: אתם יודעים את זה?

שרן השכל: רבות מהן – תקיפה מינית בתוך המשפחה, וזה הוביל אותן להידרדרות הזאת.

שרן השכל: יש לנו פה צורך בבחינה מחודשת, לא רק של חינוך ומודעות כלפי הנוער, אלא גם בחינוך כלפי עבירות מין; כלפי כבוד כלפי נשים; טיפול בעבירות מין והרתעה ואכיפה שם, כדי שאנשים לא יגיעו למצב הזה מלכתחילה.

שרן השכל: כשאנחנו באים ומנסים לתת עזרה לאדם שנמצא בבור עמוק; בור שבו, כדי לברוח – –

יצחק וקנין: אם אפשר, לסכם.

שרן השכל: – – מהבעיות שלו הוא צריך ללכת ולהשתמש בסמים ואלכוהול.

שרן השכל: איך אנחנו עוזרים לו, על-ידי זה שאנחנו הופכים אותו לעבריין, שאנחנו פותחים לו תיק פלילי שייגרר לכל החיים, שאנחנו שמים אותו במעצר או בכלא, או על-ידי זה שעוד מלכתחילה, את בני-הנוער שלנו – –

יצחק וקנין: תודה.

שרן השכל: – – אנחנו מחנכים, יוצרים מודעות וחינוך שבהם הם יכולים לקבל טיפול וידע לגבי הסכנות האלה?

שרן השכל: אני מבקשת ממך, השר ארדן: האנשים האלה צריכים עזרה, ולא כלא.

שרן השכל: ברגע שאתה משאיר את הדין הפלילי הזה, אתה מנציח את הבעיה, ולא את הפתרון.

שרן השכל: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת שרן השכל.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת מרב מיכאלי, ואחריה – חבר הכנסת עפר שלח.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: אדוני השר לביטחון הפנים, אני רוצה לחזור ולהצטרף למה שאמרו פה חברות רבות שלי שעלו לפני ולהגיד את אותו הדבר עצמו.

מרב מיכאלי: בעיית הסמים היא בעיקרה בעיית התמכרות – בעיית התמכרות של אנשים שסובלות וסובלים ממצוקות באמת קשות, שרובן המכריע נגרמו בעקבות כל מיני סוגים של ניצול, פגיעה והזנחה בתחנות שונות בחיים, ואז תמיד נמצאו בדרך מי שידעו לנצל את הפגיעוּת, את החולשה, את המצוקה, ולמכר אותם לסמים.

מרב מיכאלי: זה עיקר הבעיה שאנחנו מתמודדות ומתמודדים אתה.

מרב מיכאלי: עכשיו, אין ספק שצריך – בכלים של אכיפה, ביד קשה, לא פחות מזה – להתמודד עם השכבה הדקה של סוחרי סמים שיודעים לעשות הון מהמצוקה האנושית הזאת.

מרב מיכאלי: אבל ודאי שבציבור הגדול של המשתמשות והמשתמשים, וכל דרגי הביניים של – אפילו אי-אפשר לקרוא להם סוחרים – ה"סוחרונים" הקטנטנים האלה, שבעצמם מכורים, מי שצריכה לטפל זאת מערכת רווחה משמעותית, מסיבית, שיודעת לאתר את הפגיעויות האלה מראש.

מרב מיכאלי: רצוי, אגב, מערכת שיודעת למנוע אותן.

מרב מיכאלי: אני יושבת מול חברתי חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מרב מיכאלי: אנחנו קיימנו בשבוע שעבר בוועדה לקידום מעמד האישה, אצל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, דיון בדיכאון אחרי לידה ודיון במשבר הנורא שהרבה מאוד הורים חווים אחרי לידה, שהרבה פעמים מביא למצבי אלימות שאחר כך מגדלים ילדות וילדים שיש להם, איך להגיד, מועדוּת, גם להתמכרות לסמים.

מרב מיכאלי: את המערכת הזאת אנחנו צריכות וצריכים לשנות, ולכן הטיפול המסיבי בסמים צריך להיות במערכת רווחה, במערכת בריאות, במערכת חינוך עם מודעות גבוהה, במערכת שירותים חברתיים מתפקדת, ולא באכיפה.

מרב מיכאלי: אני קוראת לך לקחת את ההצעה הזאת, לעצור אותה בשלב הזה, וליצור רשות שהיא רשות הוליסטית, שכן עושה גם אכיפה איפה שצריך, אבל שעושה בעיקר טיפול גם בציבור הספציפי של הסובלות והסובלים מסמים, אבל בחברה הכללית שמצמיחה את כל אלה שיהיו בסופו של דבר הקהל שאתו אתה תתמודד ברשות הזאת.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, אורלי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חבר הכנסת זוהיר בהלול, אם יהיה, מנואל טרכטנברג, אם יהיה, חנין זועבי, אם תהיה, ונמשיך.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, גברתי היושבת בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להמשיך את הקו שהתחילו חברותי, גם חברת הכנסת שרן השכל וגם חברת הכנסת מרב מיכאלי, וכן בהתייחסות למה שאמרה יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, חברת הכנסת תומא סלימאן.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, לפעמים, לצערנו הרב, אנחנו רואים את מכלול הדברים מתקיימים באותו תא משפחתי.

אורלי לוי אבקסיס: בין היתר אנחנו מגלים שיש פה מין מעגל קסמים; בחלק מהמקרים אנחנו רואים את הבריחה לאלכוהול, למה שמשכך אולי קצת את הכאב, או טיפה מערפל את המציאות הכל-כך נוראה של אנשים מסוימים, ולא בכדי אנחנו נגלה שבאזורים שהם מוכים מבחינה סוציו-אקונומית, באזורים ששם אין הסתכלות מעמיקה על אותו ילד שגדל במצוקה, אותו ילד שרואה את ההורים שלו קורסים, ומצד שני כאשר הוא רוצה להרים את הראש מעל המים, הוא לא באמת יכול, כי אין לו שוויון הזדמנויות, ולפעמים אותם גורמים – אני קוראת להם המגייסים החדשים – מחפשים את החיילים בשירות צבא הטרור, אני קוראת לזה הטרור החברתי, אבל בוודאי ארגוני הפשע, ושם אתה רואה ערבוביה של דברים, או לפעמים מין ניסיון של כסף קל של ילדים שמגיעים ממצוקה והולכים להיות הבלדרים של הסמים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לזכור שככל שאנחנו מדברים על אלימות, אנחנו צריכים לשים את הזרקור בטיפול.

אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב, נשים נפגעות אלימות במשפחה בין היתר כאשר בן-הזוג הוא גם משתמש בסמים, הוא מכור או אלכוהוליסט, אז הרבה יותר קל להגיע למצבי קיצון בתוך הבית, והילדים האלה ערניים, ורואים מה קורה, והנזק הנפשי שהם ייקחו אתם לחיים הוא נזק שלפעמים הוא אינו בר-תיקון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה החלופות שיש לאותן נשים, אדוני השר – שנעלם, לצערי הרב – השר לביטחון פנים?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנסים להוציא אותם מהמסגרת המסכנת, ואנחנו לוקחים אותם למקלט, לפעמים למקלט לנשים מוכות, כאשר האימא צריכה להחליט החלטה גרועה ביותר – אני אמשיך לדבר עד אשר יהיה פה שר במליאה, והזמן שלי ייעצר – ואני מבקשת, גברתי, לשים את הדגש על אותן נשים, שאם הן נדרשות להגיע כדי להציל את נפשן וגופן וילדיהן מאותו מפגע בתוך הבית, נאלצות לעשות "בחירתה של סופי", כי ילדים – תקשיב לי, חבר הכנסת זוהיר בהלול – אם הילדים של אותה אישה מוכה שהוצאו למקלט לנשים מוכות עברו את גיל 12, הם לא יכולים להיות במקלט.

אורלי לוי אבקסיס: ואם יש ילדים קטנים, אז האימא כן יכולה לקחת אותם, והאימא עומדת ומסתכלת וצריכה לבחור בין הילדים הקטנים לילד שבעיני הוא קטן – גיל 12 זה עדיין קטן – כי הוא לא יכול לעבור אתה לאותו מוסד או לאותו בית-כלא שהיא עוברת אליו, והיא צריכה להחליט.

אורלי לוי אבקסיס: את הילד היא תחזיר לאבא המתעלל, אבל אולי היא תציל את הילדים הקטנים.

אורלי לוי אבקסיס: ואם היא לא רוצה שיכפו עליה את הפירוד הזה, ואת הקריעה הזאת, של הילד, היא צריכה לוותר על הטיפול שלה ולהישאר באותו בית מאיים.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שאני חושבת ששר לביטחון פנים צריך לקחת לתשומת לבו.

אורלי לוי אבקסיס: הבנייה הזאת צריכה להיות הוליסטית.

אורלי לוי אבקסיס: כל הטיפול הזה, שאנחנו כביכול מרחיקים לרגע את אותם נפגעים פוטנציאליים, ואחר כך מחזירים אותה לאותה זירה, זה קצת כמו לקחת פסק זמן – בעולם הספורט קוראים לזה – ופסק הזמן הזה לא מיטיב עם אף אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אין פה טיפול הוליסטי, אין פה מערכת תומכת.

אורלי לוי אבקסיס: אין מה לעשות אחר כך, כאשר הם חוזרים לקהילה, ורוב אותן נשים שחוות את האלימות היומיומית בתוך אותה מסגרת ביתית, בסופו של דבר נאלצות לחזור לאותו בית, עם אותו מתעלל, כי אין להן האופציות הכלכליות שיכולות לאפשר להן עצמאות.

אורלי לוי אבקסיס: כאן צריך לשנות את התפיסה, כאן צריך להציב אלטרנטיבה חדשה, הוליסטית, לטיפול הן בעוני, הן באלימות, והן במניעה של התמכרויות.

אורלי לוי אבקסיס: כי אותם ילדים שזו המציאות שהם חווים, חברת הכנסת שרן השכל, לצערי הרב יהיו יותר ניתנים לפיתוי ליפול לאלכוהול ולסמים, שאולי קצת יעמעמו את המציאות הקשה.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע הזמן שמדינת ישראל תשנה את הדיסקט שלה, ותביא לאיזה טיפול – – –

קריאה: השעון נתקע.

טלי פלוסקוב: הוא לא נתקע.

טלי פלוסקוב: אני עצרתי את השעון, כי השר לא נמצא באולם.

אורלי לוי אבקסיס: אני כבר מסיימת.

טלי פלוסקוב: עד שהשר ייכנס.

אורלי לוי אבקסיס: חבל שהוא לא שומע את הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה גם לשלוח לו אותם אולי אחר כך באיזשהו קובץ, בעזרת ערוץ הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה כי הוא חייב לשמוע את זה: את הדיסקט חייב להחליף.

טלי פלוסקוב: השרה לנדבר נכנסה, לכן אנחנו ממשיכים.

אורלי לוי אבקסיס: השרה סופה לנדבר, אני מאמינה שהנושא הזה של נשים מותקפות, ובאמת אוכלוסיות שנופלות לסמים ולאלכוהול, צריך להיות גם לנגד עינייך, ואני מאמינה שאת גם מאמינה בדברים האלה, אבל התשובה צריכה להיות שונה ממה שהורגלנו עד עכשיו; התשובה צריכה להיות שיתוף פעולה ושיתוף במידע בין כל המשרדים הרלוונטיים, וזה כולל גם את משרד הקליטה, גם את המשרד לביטחון פנים, את משרד החינוך, הבריאות, ובעצם רק בפעולה משולבת של אותם כוחות – גם דיור ציבורי, גם עובדים סוציאליים, אבל גם תוכנית להוציא את אותה משפחה ממעגל העוני ומהמעגל של האלימות – רק היא תביא לכך שהילדים האלה אולי יתפתחו בצורה נורמטיבית ואולי יהיו אזרחים מן השורה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, גברתי היושבת בראש.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה, עד שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

זוהיר בהלול: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לחשוף בפנייך את משאלת לבי, שהזמן אכן יעצור מלכת, ואני אחיה עוד הרבה שנים – זה מה שקרה לאורלי, ואולי זה גם יקרה לי.

זוהיר בהלול: גברתי היושבת-ראש, 9,445 קילומטרים גומא ברגע זה מטוסו של ראש הממשלה בנימין נתניהו אל וושינגטון די.סי., 9,445 קילומטרים בחזרה, זו הדרך הארוכה, הפתלתלה, כאשר הוא נוסק לשחקים וינסה להידבר עם ראש המעצמה הגדולה ביותר בתבל.

זוהיר בהלול: שאלת השאלות היא לא המרחק ולא הגובה; שאלת השאלות היא המהות:

זוהיר בהלול: האם ראש הממשלה שואף ליצור אופק מדיני וחזון וגם תקווה לבני-האנוש השוכנים כאן במזרח התיכון?

זוהיר בהלול: ראש הממשלה בנימין נתניהו, גברתי היושבת-ראש, כך אני למד, אוהב היסטוריה.

זוהיר בהלול: יותר מהעובדה שהוא אוהב היסטוריה, הוא אוהב להיזכר בהיסטוריה, והשאלה אם הוא עושה די כדי שההיסטוריה תחקוק ותחרוט את מעשיו היטב בתוך דפי ההיסטוריה.

זוהיר בהלול: "תרעד האדמה", כך זעקו בקולות ניחרים האנשים שהם שותפים לקואליציה של מר בנימין נתניהו.

זוהיר בהלול: "תרעד האדמה", ואני נזכר באמרה שאומרת: ויהי תוהו ובוהו בארץ או בעולם או בגלובוס.

זוהיר בהלול: האם זו הבשורה היחידה שראש הממשלה בנימין נתניהו עשוי או עלול להביא אתו מוושינגטון כתום ביקורו אצל דונלד טראמפ?

זוהיר בהלול: לא שאני נלהב התלהבות יתר מיכולתו הקוגניטיבית של נשיא ארצות-הברית, אבל קטונתי כמובן, ואני חושב שהתפקיד מחייב אותו.

זוהיר בהלול: duty is duty – נשיא ארצות-הברית מחויב בכל זאת לאופק, לאינטרסים, והוא ידבר בוודאי עם ראש הממשלה על פתרון שתי המדינות.

זוהיר בהלול: אם ראש הממשלה ייכנע לאלה שמאיימים עליו ומהלכים עליו אימים פעם אחר פעם בדמות הפרסונות מהבית היהודי, אז חבל על הנסיעה הזו, שהיא על חשבונו של משלם המסים בישראל.

זוהיר בהלול: למה אנחנו אמורים לממן נסיעה עם משלחת רמת-דרג, עם מטוס ועם ארוחות ועם מלון שבעה כוכבים ועם הוצאות מפליגות, כאשר אנחנו מראש יודעים שראש הממשלה הוא "יס-מן" של נפתלי בנט?

זוהיר בהלול: אבל אני עדיין מאמין בהבלחתו של ראש הממשלה, מכיוון שהוא אוהב היסטוריה ואוהב את דפי ההיסטוריה.

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

זוהיר בהלול: בנימין נתניהו, אם ברצונך להיחקק היטב בפרקים, בפרקי הזהב של ההיסטוריה, זו אולי ההזדמנות האחרונה שלך להבליח ולהזדקר כמנהיג, בדיוק כמו שדה-קלרק – –

טלי פלוסקוב: תודה.

זוהיר בהלול: – – גמר וסיים את האפרטהייד בדרום-אפריקה, וכמו ששארל דה-גול יצא בגבורה וביושרה מאלג'יר, וכמו שצ'רצ'יל עמד בגבורה מול הנאציזם – אנא, עמוד בגבורה, ביושר וביושרה, באומץ לב – –

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

זוהיר בהלול: – – הכר שתי מדינות לשני עמים ותצא גיבור היסטורי מאין-כמותך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – מוותר; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – אינו נוכח; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון השר גלעד ארדן, אני מקווה שהוא שומע אותי.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, המאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול חשוב מאין-כמוהו.

יואב בן צור: הוא חוצה קואליציה–אופוזיציה, ולא מתעורר ויכוח סביב חשיבותו.

יואב בן צור: אך לצד המאבק החשוב הזה והפרויקטים הרבים למניעת הרעות החולות בחברה שאנו חיים, עלינו כחברי כנסת ושרים לבחון את הבעיה לעומק ולטפל בה מהשורש.

יואב בן צור: במהלך ישיבת ועדת חוקה, חוק ומשפט, שהתקיימה לפני כמה שבועות ודנה בחוק שיזמתי לביטול ריבית פיגורים לחייבים בהוצאה לפועל העומדים בצו התשלומים, הקשבתי לסיפורים כואבים של משפחות שהתרסקו כלכלית, נקלעו למשברים נפשיים והתדרדרו לשפל.

יואב בן צור: חברי חברי הכנסת, במקרים מסוג זה המדינה יכולה למנוע את נפילתם של אזרחיה לשימוש באלימות, בסמים ובאלכוהול אם רק תבחר לטפל בדחיפות בסוגיות אלו.

יואב בן צור: גם כאיש חינוך פגשתי לא פעם בנערי שוליים שפרצו כל מסגרת אפשרית, אך הצוות שלי ואני בחרנו לבחון את החוזקות שבכל אחד מהם, לטפח את תחושת המסוגלות ולהכיר בעובדה שחינוך מושתת על ערכים ומוסר לפני ציונים והישגים יבשים.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אין לי ספק שהצעת החוק למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול תהפוך את הטיפול בו למקצועי יותר, מתואם יותר ומניב תוצאות.

יואב בן צור: אך עלינו לזכור כי במקביל לעיסוק בתופעה עצמה אסור לנו להרים ידיים ולהימנע מהעיסוק במקורות הבעיה.

יואב בן צור: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, ולאחר מכן אנחנו נבקש מהשר גלעד ארדן לסכם.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

דב חנין: תודה לך, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, קודמי בדיון הזה היטיבו להסביר מדוע מה שאנחנו באמת צריכים זה לא עוד יחידה במשרד לביטחון פנים אלא רשות עצמאית למאבק גם באלימות, גם בהתמכרות לסמים וגם באלכוהול.

דב חנין: אני מצטרף לדברים שנאמרו בנושא הזה.

דב חנין: אבל היום אי-אפשר לעלות על דוכן הכנסת בלי לדבר על התאונה הקשה, המזעזעת והמיותרת של המנוף בבת-ים.

דב חנין: עוד תאונה בשרשרת; שרשרת שאין לה סוף.

דב חנין: בכל שבוע אנחנו קוראים, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, על עוד תאונה, על עוד נפגעים, על עוד מנוף, על עוד מקום עבודה.

דב חנין: נעשית בכנסת עבודה, עבודת קודש.

דב חנין: אתה עושה בוועדה שבראשותך, חבר הכנסת אלאלוף, עבודת קודש בתחום הזה, אבל לצערי הגדול, אני לא רואה את הממשלה מתגייסת.

דב חנין: אני לא רואה את הממשלה מתייצבת ועושה את מה שצריך לעשות.

דב חנין: ראש הממשלה היה שר כלכלה שבאופן שיטתי התעלם מהתלונות שלנו, התעלם מהדרישות שלנו, התעלם מהשאילתות שלנו בכנסת בנושא של תאונות עבודה, ורוחו הרעה של נתניהו עדיין מרחפת, גם כשהוא איננו שר העבודה והשר המופקד על הביטחון בעבודה.

דב חנין: המסר שאנחנו שומעים מהאנשים בתוך המערכת הוא שזה לא הדבר הכי חשוב.

דב חנין: מה שחשוב הוא לבנות, ומה שחשוב הוא לבנות מהר, ומה שחשוב הוא לבנות בזול.

דב חנין: וכשבונים מהר ובזול, התוצאה היא הפקרות.

דב חנין: מה שאנחנו רואים בתחום הבניין היום זו הפקרות.

דב חנין: הפקרות שפוגעת בעובדים.

דב חנין: עובדים נפצעים, נהרגים; משאירים אחריהם משפחות פגועות, הפקרות שפוגעת בציבור.

דב חנין: באסון הזה נפגעו גם האזרחים שעברו ליד, נפגע רכוש; נפגעים אנשים, נפצעים, נהרגים.

דב חנין: למחדל הזה חייבים לשים קץ, וחייבים לשים אותו עכשיו.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אני בכל זאת חייב עוד חוב אחד לסעיף הקודם בסדר-היום.

דב חנין: סדר-היום התקדם מאוד מהר, והיושב-ראש הקודם של הישיבה לא אפשר לי להודות לכל האנשים שתרמו ועשו במלאכה של החוק הקודם שהעברנו בקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: אי-אפשר בלי להודות לשותפים ולאנשים שעשו אתנו את הדרך.

דב חנין: אז אני רוצה, קודם כול, להודות לחברי חבר הכנסת לשעבר עמרם מצנע, שהיה יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת בקדנציה הקודמת, היה שותפי בקידום החוק הזה, וגם כיושב-ראש הוועדה עשה עבודה ברוכה.

דב חנין: הזכרתי את חברי חבר הכנסת מרגי, היושב-ראש הנוכחי של ועדת החינוך, שעשה עבודה מופלאה בקדנציה הנוכחית.

דב חנין: צריך להודות למנהלת ועדת החינוך, ליועצת המשפטית של ועדת החינוך ולצוות שלה, ואני רוצה להודות לעוזרים הפרלמנטריים שלי.

דב חנין: לאורך השנים ליוו את החוק הזה עוזרים רבים ויועצים רבים – אני רוצה להודות לאלון לי גרין, לאלה ידעיה, לשאדה עאמר, למוחמד סתיטי, לאורי וולטמן, ליובל עופר, להילה אלוני – רק מרשימת היועצים אתם יכולים לראות כמה שנים לקח להעביר את החוק הזה, אבל על זה נאמר – –

טלי פלוסקוב: תודה.

דב חנין: – – טוב שסיימנו, וטוב שעשינו זאת.

דב חנין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: כאמור, יסכם את הדיון השר גלעד ארדן, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: מייד לאחר מכן נעבור להצבעה, רבותי.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש לסכם את הדיון ולהשיב על חלק מהנימוקים ששמעתי כאן נגד הצעת החוק.

גלעד ארדן: אני חושב שיש איזו אי-הבנה בקשר למה שאנחנו מנסים לעשות כאן.

גלעד ארדן: אני נותן קרדיט חיובי ומקווה שזאת אי-הבנה, כי חלק מהדוברים, זה היה נשמע לי מאוד מוזר שהם לא יבינו מה יש בחוק הזה, שהוא די פשוט, כי הם פשוט הציגו את ההתנגדות כמנותקת לחלוטין ממה שקיים במציאות.

גלעד ארדן: הבחירה כרגע היא לא בין איזה מודל שלא קיים, דמיוני, אלא בין המודלים הקיימים, איך אנחנו יכולים לשפר אותם.

גלעד ארדן: כל מי שבא והסביר כאן לגבי הבעיה במתן הדגש על האכיפה, פשוט מטעה – פשוט מטעה.

גלעד ארדן: יש שלושה גורמים במשרד להגנת הסביבה – במשרד לביטחון פנים – כבר מרוב הגנות; יש שלושה גופים, ששלושתם שייכים בצורה כזו או אחרת למשרד לביטחון פנים, שלושתם עוסקים במניעה: "עיר ללא אלימות", "מצילה" והרשות למלחמה בסמים ושימוש מושכל אחראי באלכוהול.

גלעד ארדן: שלושת הגופים האלה עוסקים אך ורק במניעה.

גלעד ארדן: משטרת ישראל היום, דרך אגב, חוץ מתפקידה המרכזי בתחום האכיפה – גם בה מוביל היום המפכ"ל תוכנית מאוד מאוד גדולה, שנקראת "מניעה מצבית", שכל-כולה נועדה לנסות להרחיק אנשים מביצוע עבירות בהרבה מאוד אמצעים – לא היום, זה לא המקום לפרט, אבל המשרד לביטחון פנים, חוץ מהמשטרה, שהיא גוף אכיפה, כל התוכניות שבתוכו והגופים הם גופי מ-נ-י-ע-ה.

גלעד ארדן: מניעה זה קודם כול על-ידי חינוך ועל-ידי הסברה.

גלעד ארדן: ולכן, כל מה שנאמר כאן על השינוי העולמי, הבין-לאומי, איפה שמים את הדגש, לא רלוונטי לדיון היום, וכפי שאתם יודעים, אני קיבלתי חלק נכבד מהעמדות של החברים – חברות הכנסת שמובילות כאן את הנושא הזה:

גלעד ארדן: חברת הכנסת זנדברג יושבת-ראש ועדת הסמים – למאבק בסמים, לפעמים זה נראה כמו ועדת הסמים, ולא למאבק בסמים; חברת הכנסת שרן השכל.

גלעד ארדן: אני חושב שבהחלט פתחתי את החשיבה וקיבלתי את התובנות.

גלעד ארדן: לא קיבלתי הכול, זה נכון.

גלעד ארדן: אני לא חושב ששימוש בסמים צריך להיות דבר נורמטיבי, ממש לא; הוא דבר מאוד מזיק, הוא דבר משנה תודעה, הוא דבר שפוגע לאנשים בעתידם, אבל הייתה פה הרבה מאוד היתממות בדיון.

גלעד ארדן: כל מי שאמר – שמעתי את חברת הכנסת מיכאלי מדברת כאילו נושא השימוש בסמים זה רק של אותם מכורים שהבעיה המרכזית היום זה שהם ממתינים לתור שלהם בטיפול, וכאילו נעלם הדיון הציבורי שהיה כאן, שטענו הרבה מאוד אנשים בלהט, לא שקיבלתי את זה, שיש כאן מיליון משתמשים שרוב השימוש הוא שימוש בכלל חברתי, למטרות הנאה, ואנחנו מבינים היטב שאלה לא אנשים שמחר רוצים להיכנס לטיפול.

גלעד ארדן: אבל כל טיעון אפשרי אם אתה רוצה להתנגד לחוק.

גלעד ארדן: כל מה שהחוק הזה עושה, בסך הכול, זה לקחת את כספי הציבור, את כספי המדינה שמושקעים היום באופן בלתי יעיל – שלא הביא לתוצאות מיטביות ויצר מנגנונים כפולים של הרשות למלחמה בסמים, של "עיר ללא אלימות", של "מצילה", שאתה מוצא סיירות הורים שממומנות גם מהגוף הזה וגם מהגוף הזה, שאתה מוצא עובדי מטה ומינהלה שעושים את אותו דבר בדיוק מול הרשויות המקומיות – ואתה מאגם את המשאבים הללו תחת רשות אחת גדולה, חזקה, שכל הכסף שלה יופנה לטובת תוכניות מניעה ושותפויות עם הרשויות המקומיות.

גלעד ארדן: זו המטרה ואין בלתה.

גלעד ארדן: עכשיו, לגבי אם זה במשרד לביטחון פנים, או במשרד הרווחה או במשרד החינוך, אני חושב שזה דיון אחר לגמרי, זה לא רלוונטי, וזה לא דיון בהזדמנות הזו.

גלעד ארדן: כי בהזדמנות הזאת אני אך ורק מאחד גופים ששייכים למשרדי – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

גלעד ארדן: – – ומפנה את תקציביהם – –

ג'מאל זחאלקה: – – –

גלעד ארדן: – – מפנה את תקציביהם באופן יעיל יותר לטובת מניעה, הסברה ושותפויות עם הרשויות המקומיות.

גלעד ארדן: עכשיו, להגיד לכם את האמת:

גלעד ארדן: אני גם לא חושב שהמיקום זה מה שקובע.

גלעד ארדן: משרד הרווחה ומשרד הבריאות, מרכז התפקיד שלהם באמת בתחום הזה של סמים ואלכוהול זה באמת ליצור את המסגרות הטיפוליות – –

ג'מאל זחאלקה: אפשר שאלה לעניין, השר?

גלעד ארדן: – – אבל את הדבר הזה, הרי כל רשות לאומית שיש, אם למעמד האישה, ואם למאבק בתאונות דרכים, לא חשוב באיזה נושא, תמיד אפשר יהיה לטעון שזה לא חייב להיות במשרד הזה, זה יכול להיות במשרד הזה.

גלעד ארדן: זה דינם של נושאים שהם רלוונטיים לכל מיני משרדי ממשלה.

גלעד ארדן: אבל אי-אפשר לומר שהמשרד לביטחון הפנים לא עוסק במניעת אלימות, אי-אפשר לומר שבני-נוער, כאשר אין להם תעסוקה אחר-הצהריים או בכלל, אין להם מסגרות, הם לא עלולים להיגרר לאלימות או לשימוש לא אחראי באלכוהול, או לשימוש מזיק בסמים.

גלעד ארדן: אז כשאנחנו רוצים למנוע את זה מהם, ולא ללכת למודל של אכיפה, ולא להפעיל את משטרת ישראל, הדרך הנכונה לעשות זאת זה על-ידי הקמת גוף אחד, שרוב תקציביו לא מבוזבזים על אנשי מטה כפולים ומשולשים, על פרויקטים זהים שמושקעים בדיוק באותם פעילויות, אלא לקחת את כל הכסף שאפשר – שהשר או המשרד מצליח להשיג כתקציב לטובת אותה רשות לאומית – ולהפנות אותו אך ורק לפרויקטים בשטח.

גלעד ארדן: הא ותו לא.

גלעד ארדן: לכן, אני שוב מבקש מכם לתמוך בחוק בקריאה ראשונה, ולהעביר אותו לשם הכנתו לקריאה שנייה ושלישית, לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

גלעד ארדן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר ארדן.

טלי פלוסקוב: רבותי, אם כן, אנחנו נצביע בקריאה ראשונה על הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז–2017.

טלי פלוסקוב: מי שמעוניין להצביע – נא לחזור למקומכם.

טלי פלוסקוב: וכעת, מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48 נגד – 23 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז–2017, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דוד ביטן: סליחה רגע, בטעות הצבעתי גם אצלו, ועברתי אליו.

טלי פלוסקוב: גם וגם?

דוד ביטן: באתי להצביע וחשבתי שלא הצבעתי.

טלי פלוסקוב: הבנתי.

מיקי רוזנטל: תרשמי אותי נגד.

טלי פלוסקוב: כן, רבותי.

טלי פלוסקוב: בעד – 48, בהנחה שדוד ביטן הצביע בטעות פעמיים, גם בעמדה שלו וגם בעמדה של ז'קי לוי.

טלי פלוסקוב: עכשיו, 47 בעד, 23 מתנגדים, שני נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול, התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, אתה ביקשת להירשם בפרוטוקול כמתנגד להצעת החוק.

טלי פלוסקוב: בבקשה, הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי חברת הכנסת מיכל רוזין ביקשה להסיר את שמה מהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת גיל פטור מתשלום לביטוח לאומי לתלמיד במוסד לימודי לפני גיוסו לצה"ל), התשע"ז–2016, פ/3516/20; חבר הכנסת עיסאווי פריג' ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק העונשין (תיקון – עבירות ביזה), התשע"ז–2016, פ/3592/20.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1112); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), מס' 1112, הצעה ממשלתית, קריאה ראשונה.

יצחק כהן: הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה בבנק ישראל ובמשרד האוצר, לאחר תיאום עם משרד המשפטים, רשות ניירות ערך ורשות שוק ההון.

יצחק כהן: מטרת הצעת החוק: לחזק את עמידותה של המערכת הפיננסית בישראל בפני זעזועים ולמתן את השפעתם של הזעזועים על הפעילות הכלכלית, באמצעות הקמת ועדה ליציבות פיננסית.

יצחק כהן: יושב-ראש הוועדה יהיה נגיד בנק ישראל, וסגן היושב-ראש יהיה מנכ"ל משרד האוצר.

יצחק כהן: חברי הוועדה יהיו נציגי רשויות הפיקוח הפיננסיות בישראל, משרד האוצר ובנק ישראל.

יצחק כהן: בעקבות המשבר הפיננסי העולמי שנוצר בשנת 2008 גברה ההכרה בכך שלצורך הבטחת היציבות הפיננסית המערכתית אין די בהבטחת יציבותו של מוסד פיננסי מסוים או של רכיב מסוים במערכת הפיננסית בפני עצמו, אלא נדרשת ראייה אינטגרטיבית של כלל המערכת הפיננסית, הכוללת מאמץ לזהות סיכונים המתפתחים – אני לא שומע את עצמי, גברתי.

טלי פלוסקוב: רבותי, מאוד מאוד מאוד קשה להתנהל ככה.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: מי עוד מדבר באולם?

טלי פלוסקוב: קצת להוריד – גפני, בבקשה, זה מפריע נורא.

יצחק כהן: מוישה, אתה לא תדע להצביע.

יצחק כהן: מיקי.

יצחק כהן: אני חוזר: בעקבות המשבר הפיננסי העולמי שנוצר בשנת 2008 גברה ההכרה בכך שלצורך הבטחת היציבות הפיננסית המערכתית אין די בהבטחת יציבותו של מוסד פיננסי מסוים, או של רכיב מסוים במערכת הפיננסית בפני עצמו, אלא נדרשת ראייה אינטגרטיבית של כלל המערכת הפיננסית, הכוללת מאמץ לזהות סיכונים המתפתחים בה על פני זמן ואת סיכוני ההדבקה שלהם, ולהגיב עליהם מבעוד יום.

יצחק כהן: לשם כך נדרשת רמת תיאום גבוהה ושיתוף פעולה בין כל הרשויות אשר להן תפקיד חיוני בשמירה על היציבות הפיננסית.

יצחק כהן: בהצעת החוק מוצע, על כן, להקים ועדה ליציבות פיננסית, שמטרתה לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה, באמצעות שר החינוך – אללה יסתור.

טלי פלוסקוב: השר בנט, אנחנו שומעים כאן את השיחה שלכם, אז בבקשה.

יצחק כהן: נחכה שיגמרו.

טלי פלוסקוב: השר בנט, יש פה משהו ששייך לשר החינוך.

נפתלי בנט: – – –

טלי פלוסקוב: רגע, רגע, סגן השר אומר – – –

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: לא חשוב לכם לדעת מה זה?

יצחק כהן: חיים, בהצעת החוק מוצע, על כן, להקים ועדה ליציבות פיננסית, שמטרתה לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית ובפעילותה הסדירה, באמצעות תיאום בין רשויות הפיקוח הפיננסיות – הפיקוח על הבנקים, רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון, הפיקוח על נותני שירותים פיננסיים מוסדרים, הפיקוח על מערכות תשלומים והרשות לניירות ערך – וכן בינן לבין בנק ישראל ומשרד האוצר ובאמצעות שיתוף פעולה ושיתוף מידע ביניהם, כדי שיהיה בפניהם מידע מלא לצורך זיהוי, הערכה וניטור של סיכונים מערכתיים וכן כדי ליצור מתאם, הרמוניזציה, בכללי הפיקוח על מוסדות שונים ושווקים פיננסיים שונים, לרבות פיתוח והפעלה של כלים ושיטות למניעת סיכונים מערכתיים והפעלתם.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, עוד מוצע להקנות לוועדה ליציבות פיננסית סמכות להתריע בפני רשויות הפיקוח הפיננסיות כאשר היא מזהה סיכון מערכתי ממשי, ולהמליץ על אמצעים למניעתו או להפחתתו.

יצחק כהן: הוועדה אינה מוסמכת להורות לרשויות הפיקוח הפיננסיות כיצד לפעול, ואין בתפקידים המיועדים לה כדי לפגוע בעצמאותן ובסמכויותיהן של רשויות הפיקוח הפיננסיות.

יצחק כהן: עם זאת, כדי לתמרץ את הגורם שאליו מופנית ההמלצה לפעול ליישומה, מוצע להחיל מנגנון של "אמץ או הסבר", אורלי – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יצחק כהן: – – שלפיו תחול חובה על אותו גורם לתת הסבר לוועדה ליציבות פיננסית אם הוא בוחר שלא ליישם את המלצתה.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יצחק כהן: מן הסתם, מן הסתם.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יצחק כהן: יגיע החוק, את בטח תהיי שותפה לחקיקה שלו, אני מאמין, וגם ההסתייגויות שלך – אני כבר רואה אותן באוויר.

יצחק כהן: יהיה בסדר.

יצחק כהן: יודגש, חברת הכנסת לוי, כי ניהול משבר פיננסי, אם וככל שהוא מתרחש, חלילה, אינו מתפקידי הוועדה ליציבות פיננסית.

יצחק כהן: תפקידה ייוחד, כאמור, למישור המניעתי, כלומר ניטור והערכה של הסיכונים המערכתיים בעת שגרה, כדי לחזק את העמידות של המערכת הפיננסית בישראל בפני זעזועים ולמתן את ההשפעה של התממשות סיכון פיננסי מערכתי על המשק, אם חלילה וחס יקרה.

יצחק כהן: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הרפורמות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: רבותי, כרגע אני מודיעה שרשימת הדוברים נעולה.

טלי פלוסקוב: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – מוותר; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יוסי יונה – מוותר; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אכרם חסון?

אכרם חסון: – – –

טלי פלוסקוב: אני לא שומעת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אכרם חסון?

אכרם חסון: מוותר.

טלי פלוסקוב: מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מאיר כהן – מוותר; חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת – – –

מרב מיכאלי: נוכחת – – –

טלי פלוסקוב: סליחה – מוותרת.

טלי פלוסקוב: כשחברי הכנסת לא נמצאים במקומות מאוד קשה לעקוב.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חבר הכנסת זוהיר בהלול – מוותר; יעל גרמן – אינה נוכחת; יעל כהן-פארן – מוותרת; יואל חסון – אינו נוכח; יחיאל חיליק בר, אחמד טיבי, ואחרונת הדוברים – ציפי חוטובלי.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, גברתי היושבת בראש, אדוני סגן שר האוצר, חשוב לי מאוד שתבין את המהות של ההסתייגויות, כי שם אנחנו נוכל אולי לשים רשת ביטחון שתגן על האזרח מפני השתוללות, לפעמים, של כל אותן קבוצות שלעתים רואות את היציבות הפיננסית כחזות הכול ומוסיפים עוד ועוד ועוד חישוקים, עוד ועוד רשתות הגנה, דווקא לאותם גופים חזקים, ומגלגלים את זה כלפי האוכלוסייה החלשה או אותם זוגות צעירים שמנסים להתקדם לחלום הדירה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת, אדוני שר הכלכלה אלי כהן, בהצעת החוק הזאת בעצם אנחנו כבר יכולים לראות את הסכנה העלולה להיות, כי כבר חווינו אותה.

אורלי לוי אבקסיס: הרי ההוראה של הנגידה קרנית פלוג והמפקחת על הבנקים בנוגע לנטילת משכנתאות בסביבת ריבית אפס ועלייה מטורפת של ריבית המשכנתאות, שהיא לא בהלימה למה שקורה במה שקורה במשק, הביאו לכך שהיה חשד אפילו – והוא נבדק היום על-ידי הרשויות להגבלים עסקיים – אולי לתיאום בין הבנקים וניצול ההוראה של בנק ישראל לגבי התוכניות של נטילת משכנתה וההוראות החדשות, מה שהביא לכך שהריביות על המשכנתאות שלנו צמחו ללא בקרה, ובכל שנה קיבלו הבנקים תוספת של 5 מיליארד שקלים שאותם מימנו הזוגות הצעירים שלהם זו דירה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: אני נורא בעד יציבות פיננסית, אבל לעתים בשם היציבות הפיננסית אנחנו שוכחים את האזרח, ואנחנו באים להגן הרבה פעמים על פעילויות שמסנדלות את האזרח או מעמיסות עליו, כאשר מנגד יש מחיקה של חובות, ויש איזה ויתור על קרנות הפנסיה שלנו שמושקעות שם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה, כאשר אנחנו מדברים על משכנתאות, תמיד יגידו לנו: אוי ואבוי, אנחנו צריכים להגן על הבנקים, כי הגיוס של הכספים לוט בערפל ואולי לא תהיה בהמשך יכולת כל כך גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים, בחמש השנים האחרונות מאז זה נכנס, 5 מיליארד שקלים נוספים ירדו והושתו על הציבור החלש במדינת ישראל, ואת זה אנחנו מימנו.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני חבר הכנסת מיקי לוי, היינו בדיון הזה יחד, פנינו לממונה על ההגבלים העסקיים, והיא פתחה בחקירה על תיאום בין הבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, תראו, אנחנו רוצים להגן על הבנקים, אבל לא ייתכן שבהגנה הזאת אנחנו ניתן להם באמת אור ירוק להיות דורסניים כלפי האוכלוסייה הרוחבית, החלשה ממילא, ולחזק את אותם – אני אגיד לכם מה – טייקונים בתספורות שאתה שואל: איפה הייתם קודם, למה אז לא העליתם את הנקודה שיש פה סכנה של חדלות פירעון של אותם טייקונים?

אורלי לוי אבקסיס: ושם קרנות הפנסיה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז תסלחו לי שאני מתסכלת על הצעת החוק הזאת ואני מאוד מוטרדת.

אורלי לוי אבקסיס: כי לא ייתכן שבאותה ועדה לא יהיה נציג ציבור שיאמר: חבר'ה, אנחנו צריכים להסתכל על אותם אנשים שכורעים תחת משכנתאות בריביות מטורפות ללא קשר לריבית במשק.

אורלי לוי אבקסיס: על מי רוצים להגן בבנק ישראל?

אורלי לוי אבקסיס: על מי רוצה המדינה עכשיו להגן?

טלי פלוסקוב: נא לסיים, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו רואים שגם כאשר כל התמונה עומדת מולם, והם חותכים בתספורות מיליארדי שקלים – אם היו מתנהלים נכון היו מונעים את איבוד הכספים האלה, אבל במשכנתאות הם אובר-זהירים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – אז הזוגות הצעירים לא יוכלו לקנות דירה, והם יקנו דירה הם יצטרכו לשלם הון תועפות ריביות לבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: אז אדוני סגן שר האוצר, אלו ההסתייגויות שלי כבר – איציק כהן – –

יצחק כהן: כן?

אורלי לוי אבקסיס: – – אני מקווה מאוד שהקשבת, כי הראית לי כאילו אתה מתעניין לשמוע את ההסתייגויות.

אורלי לוי אבקסיס: ההסתייגויות האלה, בואו נגן על האזרחים לפעמים גם מהתאוותנות של הבנקים, כי גם זה קורה.

אורלי לוי אבקסיס: ואלי כהן היה יחד אתי בוועדה, ועדת הכספים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: – – שהראינו איך הבנקים שתו את הלקוחות שלהם בריביות מטורפות על המשכנתאות.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אסור שזה יקרה בחסות החוק.

טלי פלוסקוב: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו, שהם ימלאו את תפקידם ויבדקו מי הם אותם בעלי הון שמשחקים בכספים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: ושם הם רגועים, שם הם לא מתריעים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לסיים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת ציפי חוטובלי – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון סגן שר האוצר, או שאין צורך בסיכום?

יצחק כהן: – – –

טלי פלוסקוב: אין צורך בסיכום.

טלי פלוסקוב: אם כן – – –

אורלי לוי אבקסיס: רגע – – – של בנט, יש סיכום.

קריאות: – – –

דב חנין: הצבעה או – – –

קריאה: דב חנין – – –

טלי פלוסקוב: דקה, אני בודקת.

טלי פלוסקוב: מה, דב חנין?

דב חנין: יש הצבעה או – – –

יצחק כהן: הצבעה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, אתה ביקשת לדבר?

יצחק כהן: לא – – –

אלי אלאלוף: לא, אין זכות – – –

טלי פלוסקוב: רגע, אני בודקת אם זה רשום, שנייה, רבותי.

טלי פלוסקוב: אצל מזכירת הכנסת זה היה רשום, לכן – בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יצחק כהן: למה – – –

טלי פלוסקוב: בדף של מזכירת הכנסת רשום.

טלי פלוסקוב: מה לעשות שבדף הזה אין ובדף הזה יש?

טלי פלוסקוב: בבקשה.

דב חנין: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: עמיתי השרים, אדוני סגן השר, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה לא כל כך טריוויאלי ולא כל כך מוסכם כמו שאתם מנסים להציג כאן.

דב חנין: אנחנו בעד יציבות בנקים, אנחנו בהחלט בעד יציבות בנקים, אבל האם יציבות הבנקים היא המטרה היחידה?

דב חנין: האם בשל או בשביל או למען יציבות הבנקים אנחנו מוכנים לשלם כל מחיר?

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מה שקורה בתחום הבנקאות בשנים האחרונות – תמונה של שגשוג ורווחים פנטסטיים של הבנקים, גם כאשר האזרח הישראלי מתקשה לגמור את החודש, הבנקים שוברים שיאים ברווחים.

דב חנין: אז אולי נתחיל לדאוג לאזרחים?

דב חנין: אולי נתחיל לדאוג לאזרחים שמשלמים עמלות מופרזות?

יצחק כהן: אבל זה לא החוק הזה.

דב חנין: אני אומר, בואו נתחיל לדאוג לאזרחים.

דב חנין: אתם מביאים לנו חוק אחרי חוק שמגִנים על הבנקים, מחזקים את הבנקים – –

יצחק כהן: זה לא על הבנקים.

דב חנין: – – תומכים בבנקים, מעודדים את הבנקים.

יצחק כהן: זה לא הבנקים.

דב חנין: זה כן החוק הזה.

יצחק כהן: לא, זה לא הבנקים.

דב חנין: ולכן, אדוני – – –

יצחק כהן: – – –

דב חנין: תסתכל, אדוני, על הכותרת של החוק, תקרא את התוכן של החוק, ותראה שאני בדיוק מדבר על החוק שאתה הבאת לכנסת.

יצחק כהן: לא הקשבת לאף מילה שלי.

דב חנין: ולכן, גברתי היושבת-ראש ואדוני סגן השר, כשאנחנו באים לדבר על המערכת הבנקאית בישראל, אנחנו צריכים להתחיל לא ביציבות, אנחנו צריכים להתחיל בהגינות, אנחנו צריכים להתחיל בשירות לאזרח, אנחנו צריכים להתחיל במבט על המוחלשים, אנחנו צריכים להתחיל במערכת שתגן על אזרחי ישראל מפני הבנקים – מפני הבנקים.

דב חנין: ולכן, גברתי היושבת-ראש, במהלך ההכנה של החוק הזה, שהביא סגן השר לכנסת, אנחנו ניאבק על כך שתהיה כאן לא רק יציבות פיננסית, אלא תהיה כאן גם הגינות פיננסית, וההגינות הזאת תהיה לטובת אזרחי ישראל, לטובת אלה שמסתכלים היום על הבנקים ולא רואים שירות אלא רואים את האויב.

דב חנין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: כאמור, רבותי, אנחנו נעבור להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) – – –

קריאה: ציפי – – –

טלי פלוסקוב: אני קראתי לציפי.

טלי פלוסקוב: לא, אני קראתי לציפי והיא לא הייתה באולם, אני מצטערת.

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: לא, כי דב חנין לא הופיע לנו ברשימות.

טלי פלוסקוב: לא, אנחנו לא חוזרים לרשימת הדוברים, רבותי.

טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43 נגד – 4 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 43 חברי הכנסת בעד, ארבעה מתנגדים, אחד נמנע.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה ועוברת – – –

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: אתם אומרים כספים, והשר הציע לרפורמות.

טלי פלוסקוב: זה עובר לוועדת הכנסת לקביעת הוועדה שתדון בהצעת החוק הזאת.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1113); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (מס' 22), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: רבותי, אני חוזרת ואומרת, מי שלא נמצא באולם כאשר אני קוראת בשמו – מפספס את זכותו לדיבור.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: עוד פעם דב?

יצחק כהן: דב, עוד פעם אתה?

קריאה: איציק.

יצחק כהן: או דב או זוהיר בהלול.

יצחק כהן: תמיד הוא – – –

קריאה: – – –

יצחק כהן: אגב, גברתי היושבת-ראש, הנואמים שנאמו לגבי החוק שעבר, חוק היציבות הפיננסית, נתנו נאומים די מפולפלים ונשמעים, אבל אין להם שום קשר לחוק, דבל'ה.

יצחק כהן: שום קשר לחוק.

יצחק כהן: אז אני מבקש: אתם עולים לנאום – תנו לנו את ההשגות שלכם לגבי החוק המוצע ולא לגבי דברים אחרים.

יצחק כהן: על כל פנים, הצעת החוק תיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (מס' 22), לקריאה ראשונה, מ/1113.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לערוך שני תיקונים ושינויים: התיקון הראשון, חבר הכנסת שמולי – הרחבת הפטור מחובת רכישת ביטוח חובה גם לכלי רכב מנועי שהוא רכוש המדינה או המשמש לצורכי המדינה וגופי הביטחון.

יצחק כהן: סעיף 2(א) לפקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש], התש"ל–1970, קובע איסור כללי להשתמש, לגרום או להניח לאחר להשתמש ברכב מנועי בלא פוליסת ביטוח בתוקף.

יצחק כהן: סעיף 6 לפקודה פוטר מחובת ביטוח זו שימושים שונים ברכב מנועי לצורכי המדינה בתנאים ובנסיבות מסוימים, מתוך הנחה שהמדינה היא בעלת אמצעים ומסוגלת לשאת בעצמה בעלות הפיצוי של ניזוקים בתאונות דרכים.

יצחק כהן: לפי הוראות הפקודה, נוסף על הפטור מחובת ביטוח החל על המדינה, חל פטור גם על שימוש ברכב מנועי כשהוא נהוג לצורכי המשטרה או בידי שוטר או לפי הוראותיו.

יצחק כהן: נראה שמסיבות היסטוריות לא נכללו בפקודה גופי ביטחון נוספים שגם להם צרכים ייחודיים המצדיקים את החלתו של אותו פטור.

יצחק כהן: גופים אלה הם שירות הביטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

יצחק כהן: לפיכך, גברתי היושבת-ראש, מוצע להחיל עליהם את הפטור מחובת הביטוח באותם תנאים החלים לגבי המשטרה.

יצחק כהן: עוד מוצע להסמיך את שר האוצר לקבוע שימושים נוספים ברכב מנועי שחובת הביטוח שנקבעה בפקודה לא תחול לגביהם, אם מצא כי אין הצדקה להחיל לגביהם חובת קיומה של פוליסה בת-תוקף.

יצחק כהן: התיקון השני – להסדיר את האפשרות של חברות הביטוח להנפיק תעודת ביטוח חובה לרכב גם באמצעים אלקטרוניים.

יצחק כהן: סעיף 9 לפקודה קובע כי מבטח שהוציא פוליסה לפי הפקודה יוציא באותו זמן תעודת ביטוח, כדי שיהיה ניתן לבקר ולוודא שמשתמש ברכב מנועי עומד בחובת הביטוח.

יצחק כהן: בנוסף, הוראות חיקוקים שונים מקנות לתעודת הביטוח מעמד מיוחד לתעודת ביטוח מודפסת וחתומה לעניין עמידתו של המשתמש ברכב מנועי בחובת הביטוח.

יצחק כהן: הוראות אלה הביאו לכך שקיים פער משמעותי בין הוראות החוק לגבי תעודות ביטוח לבין המצב הטכנולוגי הקיים היום.

יצחק כהן: פער זה מעלה את הקשיים האלה: 1.

יצחק כהן: בכל שנה מודפסות על-ידי מבטחים ומועברות למבוטחים כ-3 מיליון תעודות ביטוח חובה חדשות; 2.

יצחק כהן: בכל מקרה של החלפת רכב, עדכון פרטי נהגים, ביטול פוליסה וכדומה, נדרש בעל הפוליסה – –

עיסאווי פריג': – – – אנחנו רוצים סיפור חיים.

עיסאווי פריג': אל תקרא לנו מסמך.

יצחק כהן: – – לפנות למבטח ולבקש שתודפס לו תעודת ביטוח חדשה.

עיסאווי פריג': תן לנו להבין.

יצחק כהן: את זה אני משאיר לך.

יצחק כהן: עבור שירות זה משלם המבוטח סכום של כ-30 שקלים חדשים; במקרה שבו תעודת ביטוח אבדה או הושחתה נדרש המבוטח, כתנאי לקבלת תעודה חדשה, למסור למבטח הצהרה בכתב בדבר נסיבות האובדן, הגנבה או ההשחתה של התעודה, כל זאת בתנאי שהרכב עדיין נמצא בחזקתו.

יצחק כהן: עד כאן?

יצחק כהן: הנה, אחלה סיפור.

עיסאווי פריג': – – – לשלם ביטוח חובה.

עיסאווי פריג': אני רוצה סיפור חיים.

יצחק כהן: היעדר יכולת לבטל ביטוח כשתעודת הביטוח אבדה או הושחתה והרכב אינו מצוי בבעלותו או בחזקתו של המבוטח, וזאת מפני שלפי סעיף 13 לפקודה הכיסוי הביטוחי נמשך גם במקרה של העברת בעלות ברכב – בכך חשוף המבטח לטענות של צד שלישי המבקש להסתמך על תעודה מודפסת ומשולמת.

יצחק כהן: נוכח האיסור הפלילי לנהוג ברכב מנועי ללא ביטוח, הפגיעה בציבור היא בצורך נחוץ ויומיומי.

יצחק כהן: ומי כמוך, אדוני, פריג' – – –

עיסאווי פריג': תראה מה עשית.

עיסאווי פריג': אני רוצה סיפור חיים – – –

יצחק כהן: אני אספר לך מה שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': – – – תגיד, מהיום, אם החוק עובר, לא משלמים חובה – – – ביטוחי המדינה?

עיסאווי פריג': תסביר, כן?

יצחק כהן: נכון.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אם תהיה פגיעה בנפש, בגוף, מי יפצה?

יצחק כהן: המדינה מכסה.

יצחק כהן: המדינה מפצה.

עיסאווי פריג': המדינה משלמת?

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: לכל הניזוקים.

יצחק כהן: נכון.

יצחק כהן: לא הבנת?

מיקי לוי: אני אסביר.

יצחק כהן: לא צריך.

יצחק כהן: הוא לא יבין.

יצחק כהן: אני אסביר לו.

עיסאווי פריג': – – –

מיקי לוי: – – – חברת הביטוח של המדינה היא אשר תישא בכל ההוצאות – –

יצחק כהן: נכון.

מיקי לוי: – – נזקי גוף, הוצאות נזקי רכוש – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי, יש לך פה שלוש דקות, זה על החשבון?

עיסאווי פריג': – – –

יצחק כהן: מה לא הבנת?

יצחק כהן: מה?

עיסאווי פריג': – – –

יצחק כהן: מה לא הבנת?

עיסאווי פריג': מה ההשלכות התקציביות של החוק הזה?

יצחק כהן: זה יפה.

יצחק כהן: זה תלוי במספר התביעות.

יצחק כהן: גם ככה, גם היום, לא נהוג שהיא מבטחת, רק שזה לא היה כלול בחוק.

יצחק כהן: עכשיו מכניסים את זה לחוק.

מיקי לוי: האם זה כולל את רכבי המשטרה, שב"ס, צה"ל, מוסד?

יצחק כהן: מוסד, הכול.

יצחק כהן: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי הסטטיסטיקה, כמה – – –

יצחק כהן: אה, זו שאלה טובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

יצחק כהן: את זה תשאל את מכון המחקר בכנסת, הם יעשו לך את החישוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת, אני חוזרת לחבר הכנסת מיקי לוי, שיהיו לו שלוש דקות כאן לשאול את השאלות.

יצחק כהן: תקשיב טוב.

יצחק כהן: ביתר ענפי הביטוח בפרט, ובתחום הפעולות הפיננסיות בכלל, קיימת אפשרות לבצע פעולות דומות בצורה דיגיטלית – פריג', תשמע.

יצחק כהן: אתה לא שומע.

עיסאווי פריג': הבנתי.

יצחק כהן: לא הבנת.

יצחק כהן: לא הבנת.

עיסאווי פריג': – – –

יצחק כהן: דיגיטלית מיידית, מאובטחת ושקופה.

יצחק כהן: מכאן שההסדרה החוקית הקיימת בתחום ביטוח החובה אינה מתאימה לעת הזאת.

יצחק כהן: לנוכח הקשיים האלה, ובשים לב לפתרונות הדיגיטליים הקיימים היום בשוק, מוצע לבטל את החובה על קיומה של תעודת ביטוח מקורית אחת, ולאפשר – מיקי, תעזוב אותו, תן לו להקשיב, הוא לא מקשיב ואחר כך הוא שואל שאלות.

טלי פלוסקוב: רגע, רגע, לא, חבר הכנסת מיקי לוי, דקה.

יצחק כהן: תו לו להקשיב.

יצחק כהן: עזוב אותו.

טלי פלוסקוב: יהיו לך פה עוד שלוש דקות, תוכל להסביר את מה שאתה מבין, לשאול.

טלי פלוסקוב: בואו ניתן לסגן השר לסיים את הצגת החוק.

יצחק כהן: עיסאווי פריג', בשבילך אני חוזר.

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: אולי תקבלו שם תשובות על השאלות שאתם שואלים.

טלי פלוסקוב: קצת סבלנות.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: ביתר ענפי הביטוח בפרט, ובתחום הפעולות הפיננסיות בכלל, קיימת אפשרות לבצע פעולות דומות בצורה דיגיטלית מיידית, מאובטחת ושקופה.

יצחק כהן: מכאן שההסדרה החוקית הקיימת בתחום ביטוח החובה אינה מתאימה לעת הזאת.

יצחק כהן: לאור קשיים אלה ובשים לב לפתרונות הדיגיטליים הקיימים היום בשוק, מוצע לבטל את החובה על קיומה של תעודת ביטוח מקורית אחת ולאפשר למבטחים להנפיק תעודת ביטוח באמצעים אלקטרוניים – עד כאן?

יצחק כהן: – תוך השארת האפשרות ללקוח לדרוש ולקבל מחברת הביטוח תעודת ביטוח מודפסת.

יצחק כהן: אני מאמין שאם אתה תתעקש לקבל את הנייר, תקבל אותו.

יצחק כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ולהעבירה להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדה בראשות חברת הכנסת רחל עזריה, יעני הרפורמות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר האוצר חבר הכנסת איציק כהן.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: אם כך, אני מודיעה על סגירת – על נעילת רשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: ראשון הדוברים חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברי הכנסת מנואל טרכטנברג, אראל מרגלית, שלא נמצאים באולם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

זוהיר בהלול: גברתי היושבת-ראש, אני מודה ומתוודה שלא רציתי לדבר, אבל מכיוון שראיתי שבאולם נמצא ידידי רוברט אילטוב – רוברט – מכיוון שראיתי שרוברט אילטוב, חבר הכנסת שאני כה מכבד, נמצא באולם, גמרתי אומר לנצל את שלוש הדקות האלה לא לנאוּם אלא למונולוג בגובה העיניים, בין איש לאיש שכל אחד מכבד את רעהו.

זוהיר בהלול: חברי חבר הכנסת אילטוב – יושב-ראש הקואליציה, תן לי להישיר מבט, אתה עושה לי מסך; big screen אתה עושה לי.

זוהיר בהלול: רוברט אילטוב, ידידי, כל שבוע הצעת החוק שלך בנושא המואזין מהלכת עלינו אימים.

זוהיר בהלול: היו כאלה שאמרו: תרעד הארץ, ויש כאלה שאמרו: לא תשקוט הארץ, ויהי תוהו ובוהו.

זוהיר בהלול: אני וידידי יהודה גליק הגענו להסכמות בשיתוף פעולה עם רבנים ושיח'ים על מתווה מוסכם ומושכל שבו ההיגיון והשפיות גוברים על האיבה והשנאה בנושא דתי שהוא נושא יצרי.

זוהיר בהלול: מה עדיף על מה, רוברט?

זוהיר בהלול: ואתה בעיני איש הגון ומהוגן.

זוהיר בהלול: מה עדיף על מה, מלחמת גוג ומגוג בין האסלאם לבין היהדות, או לאפשר לאנשים שפויים לנהל משא-ומתן ולהביא בפניך מתווה שכבר נשלח אליך, כדי להוריד מן המדף את אחד מהחוקים שיכולים לגרום להתלקחות בלתי רצויה?

זוהיר בהלול: אני מבקש ממך ומפציר בך – אני מפציר בך כאיש לאיש, כחבר לרעהו – נסה להסיר את העננה הכבדה הזו שמאיימת עלינו שבוע אחר שבוע.

זוהיר בהלול: אני באופן אישי מגיע לירושלים מעכו בדחילו ורחימו, עד שאני מגיע כדי לדעת האם הוסרה הצעת החוק הזאת, הצעת חוק אימתנית שיכולה באמת לגרום לליבה בעלת היתמרות של עשן בגובה רב.

זוהיר בהלול: רוברט אילטוב, אַפשר לידידי יהודה גליק ולי להמשיך לנהל משא-ומתן עם שיח'ים ועם רבנים.

זוהיר בהלול: הסר נא את האיום הזה המהלך עלינו אימים.

זוהיר בהלול: תן לנו אפשרות מבלי להלחיץ אותנו עד עמקי נשמתנו להמשיך ולהביא בפניך מתווה, ואולי אפילו מודל.

זוהיר בהלול: יש לנו עדיין סיור ברמלה בעוד שבועיים ימים.

זוהיר בהלול: אני מבקש ממך לדחות את כל מה שנמצא בחזקתך בנושא הזה, ואפשר לנו, עם נשימה ארוכה ועם סבלנות וסובלנות, בלי האיומים המתמשכים האלה, להביא לאיזשהו מתווה.

זוהיר בהלול: נעזוב את החקיקה בצד, ואולי נגיע להסכמות.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת הראל מרגלית – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברת הכנסת יעל גרמן, עיסאווי פריג', מיכל רוזין.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הבמה ולהביא לידיעת הכנסת את הסיפור שפורסם לא מזמן ב-ynet, הערב.

איציק שמולי: אנחנו עוסקים הרבה, גברתי היושבת-ראש – זה גם נושא שקרוב ללבך – בנושא של האזרחים הוותיקים בשבוע האחרון, ותוקפים את הנושא הזה מכל מיני זוויות – פעם העניין של הביטוח הסיעודי שלא יורד מהפרק, התחקירים המזעזעים שהיו ב"ידיעות אחרונות" עם בתי-האבות; התוספת המעליבה של הקצבה – 31 שקלים לקשישים מקבלי הבטחת הכנסה.

איציק שמולי: והיום התווסף סיפור נוסף שפורסם על-ידי איתי בלומנטל ב-ynet.

איציק שמולי: מסתבר שהחברה שלנו היא סלחנית, סלחנית מדי, כלפי כל מה שקשור לאלימות ועבירות נגד אזרחים ותיקים.

איציק שמולי: רק השבוע פורסם בגלי צה"ל – סליחה, ברשת ב' – ש-41% מהתיקים שעניינם תקיפה של קשישים נסגרים מחוסר עניין לציבור.

איציק שמולי: אני לא מבין באיזה עולם קשיש שמקבל אגרוף באמצע הרחוב זה לא מעניין את הציבור.

איציק שמולי: אני לא מבין – קשיש תוקפים אותו וגונבים ממנו, ואפילו תקיפה מינית בתוך הבתים של הקשישים, הגענו לזוועה הזאת גם בחברה הישראלית – זה לא מעניין את הציבור.

איציק שמולי: זה ועוד איך מעניין את הציבור, זה רק לא מעניין את המשטרה ואת הפרקליטות כנראה מספיק.

איציק שמולי: ולכן, אני שמח על ההוראה שיצאה מלשכת השר ארדן, על כך שבכל מה שקשור במשטרה, אין יותר – בתיקים שעניינם תקיפה אלימה של קשישים – סגירה של תיקים מחוסר עניין לציבור.

יפעת שאשא ביטון: – – – גם את הילדים.

יפעת שאשא ביטון: אותו דבר בדיוק.

איציק שמולי: נכון.

איציק שמולי: חלק גדול מהאשם, מהאחריות, לא מהאשמה, זה כמובן על הפרקליטות.

איציק שמולי: הפרקליטות היא אומנם לא בית-חרושת ליצירת כתבי אישום, אבל כאשר מסתכלים על הפרופורציות, כפי שמעירה חברת הכנסת שאשא ביטון, אז באמת, אי-אפשר שלא להתפלא אם באמת לוקחים ברצינות את העבירות האלו.

איציק שמולי: הערב – מקרה נוסף בבת-ים, לא המקרה של המנוף, מקרה, לדעתי, לא פחות חמור: איזה עובר אורח צעיר יחסית, בן 40, שפשוט לא נרתע מלגשת לקשיש ברחוב, לכייס אותו באלימות, וכאשר המקרה מגיע לבית-המשפט ונדרשת הארכת מעצר, שוב פעם מתגלה מידת הרחמים כלפי התוקפים וכלפי המתאכזרים.

איציק שמולי: לדבר הזה צריך לשים סוף.

איציק שמולי: את האנשים האלה צריכים לשלוח להרבה מאוד שנים לכלא אחת ולתמיד ולהעביר מסר ברור: אנחנו חייבים להגביר את ההגנה על האזרחים הוותיקים בחברה הישראלית.

איציק שמולי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברת הכנסת מיכל רוזין, לא מוותרת; עבדאללה אבו מערוף – מוותר.

טלי פלוסקוב: איילת נחמיאס ורבין, תדברי.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חברים, איפה סגן שר האוצר?

עיסאווי פריג': שייתן לנו מענה, שיקשיב לנו לפחות.

עיסאווי פריג': באמת, אני לא סתם שאלתי אותו את השאלות כי לא הבנתי את החוק.

עיסאווי פריג': פשוט רוצה הסבר ממנו.

עיסאווי פריג': חברים, מונחת בפנינו הצעת חוק – גפני, אולי, אני רוצה את עזרתך בהסבר הצעת החוק.

עיסאווי פריג': אני רציני.

עיסאווי פריג': מונחת כאן הצעת חוק – מוצע לקבוע פטור מחובת ביטוח רכב מנועי לרכב.

עיסאווי פריג': אני רוצה תשובות, בוא, אדוני.

עיסאווי פריג': כאן, חברים, מוצע – הנה, איציק בא.

עיסאווי פריג': סגן השר.

משה גפני: מה אתה רוצה ממני?

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': כאן יש פטור מחובת ביטוח רכב.

משה גפני: סגן השר אמר שאתה עובד – – –

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': סגן השר קרא מה שכתבו לו.

עיסאווי פריג': אני רוצה עכשיו הסבר.

עיסאווי פריג': תקשיב, סגן השר, אני שואל: כל משרד ממשלתי שמגיש תקציב והוצאות הנהלה כלליות וכל הסעיפים, יש הוצאה שם, הוצאת ביטוח – נכון?

עיסאווי פריג': לכל משרד, כל תקציב – הוצאת ביטוח כמה מיליוני שקלים, שאנחנו נבין טוב שהציבור ששומע ומקשיב לנו יבין.

עיסאווי פריג': אחרי החוק הזה, מה יהיה עם סעיף הביטוח במשרדים?

עיסאווי פריג': יהיה אפס?

עיסאווי פריג': שאני אבין.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין, זה הכול.

עיסאווי פריג': יכול להיות שאני מבין לא נכון.

עיסאווי פריג': והדבר השני – האם התיקון המוצע, שעובד מדינה יפסיק להסתובב עם תעודת ביטוח – – –

יצחק כהן: לא רק עובד מדינה – גם אתה.

עיסאווי פריג': גם אני, גם אני.

יצחק כהן: כל האזרחים.

עיסאווי פריג': יפסיקו כל האזרחים, אם כך.

יצחק כהן: לא יפסיקו.

יצחק כהן: תהיה להם אפשרות.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': אז אתה עכשיו יוצא עם בשורה לאזרחי מדינת ישראל – – –

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': כן, כן.

עיסאווי פריג': אתה יוצא עם החוק הזה בבשורה לאזרחי מדינת ישראל, שמפסיקים להסתובב – לא חובה להסתובב – עם תעודת ביטוח.

עיסאווי פריג': מספיק שהתעודה תהיה דיגיטלית ושמורה בפלאפון, נכון?

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': יעני יש פלאפון – –

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': – – אני מציג לשוטר – יש לי חובה – גמרנו, השוטר נותן לי.

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': אני רוצה שיהיה הסבר לאנשים.

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו, התמונה לא ברורה.

עיסאווי פריג': בגלל זה אני נגד.

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': תסביר לי, שאהיה בעד.

עיסאווי פריג': תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת.

יצחק כהן: כשהיא תיתן לי לסכם – – –

טלי פלוסקוב: כן כן, אני אתן לך לסכם, כמובן, את הדיון, ותהיה לך אפשרות להשיב לחברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: חברת הכנת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נחמן שי, תהיה מעוניין לדבר?

טלי פלוסקוב: בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם בדיון שהתקיים הבוקר בוועדת הכספים.

איילת נחמיאס ורבין: לצערי, חבר הכנסת גפני לא נמצא כאן.

טלי פלוסקוב: הוא כן נמצא כאן, הוא רק יושב ליד אורי מקלב.

איילת נחמיאס ורבין: אה, מסתירים לי אותו?

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי.

איילת נחמיאס ורבין: אה, חבר הכנסת גפני, אתה רואה מה קורה?

איילת נחמיאס ורבין: אני גם לא שומעת בלי משקפיים.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה לספר על הדיון שאתה קיימת בוועדת כספים הבוקר, ותכף גם נדבר על הפסיכיאטר הממשלתי – לא זה שכולם חושבים עליו, אלא זה שאתה ואני חושבים עליו, על זה שאמור לגשר בין משרדי הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: הבוקר התקיים דיון בוועדת הכספים המאוד-אחראית של הכנסת, צריך לומר, בנושא של בית-החולים בנהריה.

איילת נחמיאס ורבין: במשך ארבע שנים בבית-החולים המדהים הזה, בניהולו של ד"ר מסעד ברהום – בית-חולים שמשרת 600,000 אנשים בצפון – מטפלים בילדים, מבוגרים, נשים, קשישים, אנשים, פליטים מסוריה שנזקקים לטיפול רפואי.

איילת נחמיאס ורבין: הם זוכים לטיפול הרפואי הטוב ביותר.

איילת נחמיאס ורבין: ממשלת ישראל קיבלה החלטה מאוד חשובה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר לכם יותר מזה: הלוואי שהיינו יכולים לטפל בעוד פצועים מסוריה, אבל הגיעו להסכמה לפני כמה שנים בין משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד האוצר ומשרד הבריאות לגבי האופן שבו ימומן הטיפול בפצועים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אלא מאי?

אמיר אוחנה: יש לנו דיון על זה בוועדת כספים.

איילת נחמיאס ורבין: אני אבוא גם לדיון הזה, חבר הכנסת אוחנה.

איילת נחמיאס ורבין: אלא מאי?

איילת נחמיאס ורבין: מדובר ב-350 מיליון שקלים של גירעון שנגרם לבית-החולים בגין הטיפול בפצועים הזה האלה מסוריה – כסף שלא הגיע לבית-החולים.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו מה?

איילת נחמיאס ורבין: בית-החולים עומד בפני האפשרות המאוד-מאוד קשה שלא לטפל בחולים מסוריה או בפצועים מסוריה.

איילת נחמיאס ורבין: מובן שהלב היהודי הרחמן – אני באמת אומרת את זה – הרי לא יעלה על הדעת שכזאת קטסטרופה מתרחשת ממש מעבר לגבול ואנחנו לא נושיט את ידנו.

איילת נחמיאס ורבין: איפה הסולידריות האנושית?

איילת נחמיאס ורבין: מהצד השני, עומד שם מנהל בית-החולים, שאני גם ישבתי אתו כמה פעמים, עושה שם עבודה בלתי רגילה – חברת הכנסת שאשא ביטון מכירה את זה מקרוב – עושים שם עבודה מדהימה, בבית-החולים הזה – בסופו של דבר זה על חשבון החולים בצפון.

איילת נחמיאס ורבין: מה יש לדבר?

איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים למשל שבית-החולים הזה לא יכול לרכוש לעצמו PET-CT?

איילת נחמיאס ורבין: בכל הצפון יש מכשיר PET-CT אחד, רק בבית-החולים רמב"ם.

איילת נחמיאס ורבין: היעלה על הדעת דבר כזה?

איילת נחמיאס ורבין: ישבנו הבוקר בדיון בוועדת הכספים עם ראשי רשויות במצוקה נוראית, והתחילו לספר לנו שם כל מיני סיפורים – בחיי, חברת הכנסת שאשא ביטון, חבר הכנסת גפני התרגז.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו פשוט התביישנו.

איילת נחמיאס ורבין: באמת.

איילת נחמיאס ורבין: מתחילים להגיד לנו ממשרד האוצר: כן, העבירו את הכסף, 50 מיליון שקלים הועברו לבית-החולים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שזה לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אמר להם – באומץ רב, צריך להגיד, יו"ר ועדת הכספים – אומנם זה אופייני, יותר מדי אנחנו מחמיאים לך.

איילת נחמיאס ורבין: מזל שאין לך פריימריז, היינו מזיקים לך כבר – אני אומרת לך, באמת, לא הייתה שום החלטה אחרת שיכולת לקבל – אמר שם: אין.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא נקבל – שום החלטה שמשרד האוצר או משרד הביטחון רוצה להביא בפנינו – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: – – אנחנו לא ניתן להוציא אותה לפועל אם לא יובא פתרון בפנינו.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות ש-600,000 ישראלים יעמדו בפני סיטואציה כזאת, ומהצד השני אותם אנשים – באמת, זה עניין אנושי, טרגדיה אנושית – אנחנו לא נוכל לסייע להם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נהיה לצדו של בית-החולים נהריה גם אם זה ידרוש מאתנו טיפול מאוד מאוד קשה במשרדי הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: – – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

קריאות: – – –

איילת נחמיאס ורבין: נכון – – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

איילת נחמיאס ורבין: נכון – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג, שאני לא רואה אותה.

טלי פלוסקוב: יהודה גליק.

טלי פלוסקוב: אתה רוצה לדבר?

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

נחמן שי: תודה, גברתי.

נחמן שי: חברי הכנסת, חברות הכנסת, ארבעה פצועים היום, הערב, בתאונה בשל נפילת עגורן.

נחמן שי: פלאים מתרחשים במרחב האווירי של מדינת ישראל.

נחמן שי: אנחנו מביטים סביבנו, אנחנו רואים עגורנים ככל שהעין מגעת.

נחמן שי: ועגורנים הלוא מבשרים תנופת בנייה, התקדמות, בנייה לגובה.

נחמן שי: מאחורי הפאר הזה מסתתר ריקבון; מסתתר ריקבון של זלזול בחיי אדם, גם אלה שמעורבים בענף הבנייה עצמו וגם אלה שמסתובבים סביבו, כי העגורן שנפל היום כמובן נפל לתוך מגרש, והיו מכוניות והיו אנשים, ואתה יכול לומר שרק בנס נפצעו ארבעה אנשים.

נחמן שי: אני רוצה להקריא לכם על יום אחד, 26 בינואר 2017:

נחמן שי: פועל בן 26 מג'לגוליה נהרג בזמן שפרק משאית של סלעים בעבודות על הטיילת ליד חוף תאיו; כביש 77 – עובד מע"צ בן 50 נפצע באורח קשה כתוצאה מפגיעת רכב הסעת ילדים; בגני-תקווה נפצע פועל כבן 30 באורח בינוני מפגיעה של תבנית ברזל באזור החזה; בבאר-שבע נפל פועל בן 29 מפיגום בגובה שישה מטרים ונפצע באורח בינוני; בגליל העליון נפצע פועל בידו בעת שעבד בלול.

נחמן שי: כל אלה תאונות עבודה – חלקן הגדול בענף הבנייה.

נחמן שי: יש לחץ, רוצים לבנות, מתקדמים, וזה בא על חשבון האנשים שעושים את העבודה הזאת.

נחמן שי: מאות-מאות אנשים נפצעים מדי שנה בענף הבנייה, ואנחנו מתייחסים לזה באדישות.

נחמן שי: אז היה לא מזמן כבר דיון בכנסת, פה בוועדה, ובאו מפעילי עגורנים ובאו המפקחים.

נחמן שי: מתברר שהפיקוח רשלני וששורר שם מצב של אין דין ואין דיין.

נחמן שי: זה לא חשוב.

נחמן שי: אולי – אני מעז להעלות רעיון – אולי מפני שרוב העובדים שם הם לא ישראלים, וגם אלה הישראלים באים ממגזר מסוים אחד, ואולי זה פשוט לא אכפת.

נחמן שי: מילא, הגלגלים מתקדמים, טוחנים, ואם נופלים אנשים, אז הם נופלים, אבל אנחנו הלוא בונים מדינה.

נחמן שי: זו אחת השערוריות הגדולות שאני נתקלתי בהן.

נחמן שי: כיצד מפקירים אנשים שמשקיעים את כל מה שיש להם בבנייה, לעשות משהו חדש ויפה, מפקירים אותם ללא רגולציה, ללא פיקוח, ללא הגנה?

נחמן שי: הם נמצאים בלחץ של המעסיקים שלהם, שדוחפים אותם לעלות לעגורנים גם בתנאים-לא-תנאים, גם ברוחות עזות, גם כשהמנופים לא תקינים, לא משנה – רוצו לעשות את העבודה; אם אתם לא רוצים – נזרוק אתכם.

נחמן שי: הגענו כבר לשביתה, אבל זה לא יעזור, כי ישברו את השביתה הזאת.

נחמן שי: זה ג'ונגל שמדינת ישראל חייבת לעשות לו סוף עכשיו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה; יוסי יונה – גם לא מופיע; מיקי לוי – גם לא מופיע; מסעוד גנאים – גם לא מופיע; רויטל סויד – גם לא נמצאת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יהודה גליק: חברי חברי הכנסת, חברים וחברות, מתוקים ומתוקות, מן הקואליציה ומן האופוזיציה, גברתי היושבת-ראש, סגן המזכירה, קלדניות, חברי כולם, הרגע דיבר פה חבר הכנסת נחמן שי על ארבעה אנשים שנפצעו היום.

יהודה גליק: אני רוצה לדבר על 25 אנשים שמתו היום, ואתמול, ומחר.

יהודה גליק: הרוצח מספר אחת במדינת ישראל – 8,000 הרוגים כל שנה מהסיגריות.

יהודה גליק: כן, אצלכם בישיבות, חבר הכנסת גפני, כל בחור בן 18 מרשה לעצמו לעשן כאילו שהוא גבר-גבר.

יהודה גליק: בצבא כל אחד מעשן לו כאילו שהוא גבר-גבר.

יהודה גליק: בתיכונים מעשנים – גבר-גבר.

יהודה גליק: 8,000 הרוגים כל שנה.

יהודה גליק: אם זה היה בתאונות דרכים, היינו משתגעים.

יהודה גליק: אם זה היה בטרור, היינו משתגעים.

יהודה גליק: 8,000 איש נהרגים כל שנה מסיגריות.

יהודה גליק: זאת לא בדיחה, זה חיי אדם.

יהודה גליק: אנחנו מזלזלים בזה.

יהודה גליק: נלחמים קצת בסמים, שאף אחד לא מת מזה כל כך הרבה.

יהודה גליק: 8,000 איש נהרגים כל שנה בישראל מסיגריות.

יהודה גליק: האם אנחנו יכולים לעמוד מנגד?

יהודה גליק: האם אתם יכולים לא לקרוא לרבנים שלכם להוציא את זה מהישיבות?

יהודה גליק: האם אפשר לא לבקש משר הביטחון להוציא את זה מהצבא?

יהודה גליק: האם אי-אפשר לבקש מכולנו להיות ערניים לדבר הזה?

יהודה גליק: מתוך ה-8,000 יש 700 שלא מעשנים בכלל.

יהודה גליק: מורי ורבותי, אני קורא לכולנו להתגייס, להצטרף למאבק הבלתי-מתפשר הזה נגד הרוצח שמסתובב לנו חופשי בכל מקום.

יהודה גליק: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יהודה גליק.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – אינו נוכח; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת סגנית שר החוץ ציפי חוטובלי, אחרונת הדוברים.

טלי פלוסקוב: לאחר מכן יסכם את הדיון סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

ציפי חוטובלי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, היום יצא ראש ממשלת ישראל לוושינגטון כדי לפגוש את הנשיא האמריקני החדש דונלד טראמפ.

ציפי חוטובלי: כנסת ישראל נמצאת כאן בפני רגע הכרעה היסטורי – האם אחרי 50 שנה נחיל את הריבונות שלנו על חצי מיליון מתיישבים ביהודה ושומרון?

ציפי חוטובלי: השאלה הגדולה הזאת ניצבת לפתחנו, ומעטים הרגעים שבהם ההיסטוריה מבקשת מאתנו להכריע.

עיסאווי פריג': אמרת את זה לראש הממשלה?

עיסאווי פריג': אמרת לו את זה?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת פריג', אף אחד לא הפריע לך כשהיית כאן בדוכן.

עיסאווי פריג': שהיא תדבר על החוק.

טלי פלוסקוב: אז כבוד, בבקשה.

עיסאווי פריג': שתדבר על החוק.

טלי פלוסקוב: לא, לא.

טלי פלוסקוב: אני פשוט אקרא אותך לסדר.

ציפי חוטובלי: אתמול התכנסו למעלה מ-1,000 איש באולם בירושלים ואמרו: אנחנו דורשים ריבונות.

ציפי חוטובלי: 80% מאזרחי מדינת ישראל חושבים שיש להחיל ריבונות על גוש-עציון ועל מעלה-אדומים.

איילת נחמיאס ורבין: אתם מחשקים את נתניהו.

ציפי חוטובלי: אנחנו נמצאים בפני רגע הכרעה היסטורי – –

עיסאווי פריג': איזה היסטוריה?

עיסאווי פריג': היסטוריה לטרור.

ציפי חוטובלי: – – ויש רוב בסיעת הליכוד להתחלת המהלך הזה במהלך – נמצא כאן חברי, השר ישראל כץ, חברי יהודה גליק – ירושלים רבתי.

ציפי חוטובלי: 50 שנה לאחדות ירושלים, ואנחנו צריכים לחזק את עיר הבירה שלנו.

עמר בר-לב: תדחו את ראש הממשלה, תדיחו אותו מהליכוד.

עמר בר-לב: הגיע הזמן.

ציפי חוטובלי: מאחר שאני נמצאת במשרד החוץ, בטח מעניין אתכם מה חושב העולם.

ציפי חוטובלי: אז תנו לי להגיד לכם מה חושב העולם.

טלי פלוסקוב: רגע, גברתי, שנייה.

טלי פלוסקוב: שנייה, שנייה, גברתי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת פריג', אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: מה חושב העולם?

עיסאווי פריג': אין לכם דיבור אתו?

טלי פלוסקוב: אני מבקשת שקט באולם.

נחמן שי: תתעוררו.

קריאות: – – –

ציפי חוטובלי: קשה לכם לשמוע את האמת?

עיסאווי פריג': – – –

ציפי חוטובלי: טוב, תודה רבה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת פריג', אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה רק דקה.

חיים ילין: לא, אנחנו רגועים – – –

ציפי חוטובלי: מעניין אתכם בטח מה חושבים בעולם, נכון?

חיים ילין: – – –

טלי פלוסקוב: לא, לא, לא, חבר הכנסת חיים ילין.

ציפי חוטובלי: בכל זאת, אני אתייחס לעניין הזה.

חיים ילין: לא, לא, אם זה בעד ההשלכות של הסיפוח – – –

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין, אני מבקשת לשבת.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לשבת ולהירגע.

אמיר אוחנה: גם על רמת-הגולן אמרו את זה ב-1981.

אמיר אוחנה: גם על חוק רמת-הגולן אמרו את זה ב-1981.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אוחנה.

ציפי חוטובלי: הרבה אנשים סבורים – – –

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: ככה – עם כל הדיבורים שלכם, אני מוסיפה לחברת הכנסת ציפי חוטובלי עוד דקה – –

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: – – ואני מבקשת להירגע.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

חיים ילין: מה שצודק – צודק.

קריאה: האם בביטוח רכב – – –

ציפי חוטובלי: כמעט כל היושבים כאן שמדברים על זה שמדינת ישראל חייבת, חייבת ללכת לפתרון שבסופו נסיגה מחבלי הארץ שלנו, אומרים שזה בגלל העולם.

עיסאווי פריג': – – –

ציפי חוטובלי: זה מה שחושב העולם.

ציפי חוטובלי: אז תנו לי להקריא לכם מה חושב אדם שהוא לא מצביע ליכוד.

ציפי חוטובלי: קוראים לו בראד סטיבנס, הוא אחד מהעיתונאים הבכירים ב"וול סטריט ג'ורנל", ואת הדברים הבאים הוא כותב ממש לאחרונה.

ציפי חוטובלי: והכותרת היא: "מי צריך מדינה פלסטינית?".

ציפי חוטובלי: וכך אומר בראד סטיבנס: לשם מה צריך מדינה פלסטינית?

עמר בר-לב: באמת מי צריך מדינה פלסטינית?

ציפי חוטובלי: המחשבה שמדינה פלסטינית, שעסקה בין ירושלים לרמאללה תקדם שלום באזור נשמעת היום מגוחכת.

ציפי חוטובלי: עסקה כזאת – – –

עמר בר-לב: וזה מה שישכנע אותנו.

ציפי חוטובלי: מותר גם להקשיב.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת עמר בר-לב, מותר להקשיב.

ציפי חוטובלי: אני מקריאה לך דברים שאומר בן-אדם שהוא לא בדיוק חושב בעמדות שלי.

עמר בר-לב: אין לך טיעונים יותר טובים מזה שכתב אמריקני כתב?

אמיר אוחנה: – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אוחנה, אני מבקשת מהצד הזה לפחות.

ציפי חוטובלי: גברתי, אי-אפשר לשמוע.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

ציפי חוטובלי: – – – עסקה בין ירושלים לרמאללה הרי לא תעצור את הקרבות בסוריה.

ציפי חוטובלי: עסקה כזאת לא תעצור את תוכנית הגרעין של טהרן.

ציפי חוטובלי: עסקה כזאת – – –

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת פריג', אני קוראת אותך לסדר בפעם השלישית.

ציפי חוטובלי: עסקה כזאת לא תעצור את "חמאס" ו"חיזבאללה".

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לצאת.

קריאות: – –

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: אתה מפריע.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לצאת מהאולם.

מיכל רוזין: – – –

עיסאווי פריג': – – – (חבר הכנסת עיסאווי פריג' יוצא מאולם המליאה.

עיסאווי פריג': )

ציפי חוטובלי: ואז הוא אומר את הדברים הבאים: במשך הרבה שנים ניסיתם למכור את זה כאינטרס ישראלי.

קריאות: – – –

ציפי חוטובלי: אינטרס ישראלי, נכון, אתם חושבים שזה אינטרס ישראלי.

ציפי חוטובלי: תשמעו מה הוא חושב על זה.

ציפי חוטובלי: הוא אומר: מדינת ישראל זקוקה למדינה פלסטינית לצדה – זה רעיון יפה בתיאוריה, אבל ישראלים אינם חיים בתיאוריה, הם חיים במציאות.

ציפי חוטובלי: ובמציאות במזרח התיכון, אותם סיכונים הם קטלניים.

ציפי חוטובלי: אומר בראד סטיבנס: ב-2005, ב-2000 וב-2007 מדינת ישראל לקחה על עצמה סיכונים מרחיקי לכת ובתמורה קיבלה בסיסי טרור.

מיקי לוי: תגידי את זה לראש הממשלה.

ציפי חוטובלי: עונה בסוף: ומה באשר לפלסטינים?

ציפי חוטובלי: כולכם שואלים.

טלי פלוסקוב: נא לסכם, גברתי, בבקשה.

ציפי חוטובלי: באשר לפלסטינים, הוא אומר שמי שרוצה באמת עתיד טוב יותר במזרח התיכון, מוטב שידבר על הנהגה פלסטינית ראויה, על חינוך פלסטיני ראוי ועל מציאות שבה לא יחלקו כאן סוכריות כשיהודים נרצחים על-ידי פלסטינים.

טלי פלוסקוב: תודה.

מיקי לוי: לספח.

ציפי חוטובלי: זה מה שצריך לעשות.

ציפי חוטובלי: ולכן, הכנסת הזאת, אני מאוד מקווה, תהיה אחראית לקבל הכרעות היסטוריות, כי העם רוצה לדבר על צדק היסטורי, על הקשר שלנו לארץ הזאת – –

קריאות: – – –

ציפי חוטובלי: – – וגם על החלת ריבונות.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

מיכל רוזין: – – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת ציפי חוטובלי.

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון על הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אפשר לבקש מעיסאווי להיכנס, כי סגן השר רוצה להתייחס לשאלות.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

קריאה: מה אתה אוכל, עיסאווי?

טלי פלוסקוב: בתיאבון.

יצחק כהן: עיסאווי, בקצרה, המדינה לא מבטחת בחברות ביטוח.

יצחק כהן: היא לא צריכה ביטוח.

יצחק כהן: היא יכולה להתמודד עם כל התביעות.

יצחק כהן: אין בעיה.

עיסאווי פריג': בתקציב, מה היה בתקציב?

יצחק כהן: אין תקציב, לא היה תקציב, אין תקציב.

יצחק כהן: אין ביטוח.

יצחק כהן: על חובה, על חובה אני מדבר.

יצחק כהן: רק על חובה.

עיסאווי פריג': מה היה בתקציב של המשרד?

יצחק כהן: אין, לא מופיע.

יצחק כהן: המדינה לא מבטחת.

יצחק כהן: היא מספיק חזקה לשלם פיצויים למי שחלילה וחס נפגע, אוקיי?

יצחק כהן: יש פה עוד סעיף הסמכה לשר האוצר להוסיף גופים נוספים מתוך המדינה.

יצחק כהן: על הסעיף השני ששאלת, זה אמצעים דיגיטליים.

יצחק כהן: יכול להיות שגם יהיה מה שאתה אומר, דרך האמצע שציינת.

יצחק כהן: זה גם יכול להיות.

יצחק כהן: העיקר, אנחנו מתקדמים עם הטכנולוגיה.

יצחק כהן: רואה?

עיסאווי פריג': אין השלכות תקציביות.

יצחק כהן: אין השלכות תקציביות, אוקיי?

טלי פלוסקוב: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: רבותי, אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (מס' 22), התשע"ז–2017, בקריאה הראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: בבקשה להצביע, רבותי.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35 נגד – 1 נמנעים – 4 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (מס' 22), התשע"ז–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 35 חברי כנסת, אחד מתנגד, ארבעה נמנעו.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] – – –

יצחק כהן: – – –

עיסאווי פריג': לא, לא, לא, שר התחבורה יתקן.

עיסאווי פריג': יש משהו בחוק.

יצחק כהן: רגע, רגע, רגע.

טלי פלוסקוב: רגע, שנייה.

עיסאווי פריג': לא לא לא, שר התחבורה יתקן.

עיסאווי פריג': יש משהו בחוק.

טלי פלוסקוב: שר התחבורה, לפרוטוקול, הצביע בטעות נגד, כשהתכוון להצביע בעד, נכון?

ישראל כץ: – – –

טלי פלוסקוב: בסדר גמור, תיקנו.

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: רבותי, אני קובעת כי הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב – – –

עיסאווי פריג': – – –

טלי פלוסקוב: רגע, אני לא יכולה ככה לעבוד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: זהו, סיימנו.

עיסאווי פריג': הוא התבלבל.

דוד ביטן: אני אגיד לך מה קרה – הוא שמע בנט, הצביע נגד מייד.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי [נוסח חדש] (מס' 22), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה, ועוברת לוועדת הכנסת לקביעת הוועדה.

יצחק כהן: למה?

טלי פלוסקוב: כי יש שתי הצעות.

טלי פלוסקוב: אתה הצעת ועדת הרפורמות – – –

קריאה: כלכלה.

עיסאווי פריג': זה ברור.

עיסאווי פריג': למה לא כלכלה?

טלי פלוסקוב: נכון, רבותי, אני מבינה.

טלי פלוסקוב: יש פה הצעה לוועדת הכלכלה ולוועדת הרפורמות.

טלי פלוסקוב: לכן, ועדת הכנסת תקבע איזו ועדה תמשיך את הדיון בהצעת החוק הנ"ל.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1116); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239), התשע"ז–2017, שוב לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: ההצעה קיבלה פטור מחובת ההנחה.

טלי פלוסקוב: יציג לנו את הצעת החוק, שוב, סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': תסביר את הסיפור – – –

יצחק כהן: ממילא לא יבינו.

עיסאווי פריג': שוואיה-שוואיה.

יצחק כהן: אני מודה לחברים שהצביעו פה-אחד.

יצחק כהן: לא הבנתי למה דב חנין נמנע.

יצחק כהן: למה נמנעת?

יצחק כהן: בחוק הקודם.

דב חנין: אני מוכן להסביר, אבל זה ייקח זמן.

יצחק כהן: תעלה לדבר אחרי.

יצחק כהן: חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239) – רואה החשבון עיסאווי פריג' – קריאה ראשונה, מ/1116.

יצחק כהן: הוראות חלק ה'2 לפקודת מס הכנסה מסדירות את התנאים שבהם שינויי מבנה דוגמת מיזוג חברות, פיצול חברות או העברת נכסים לחברה תמורת מניות בה, לא יחויבו במס.

יצחק כהן: מדובר – – –

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה?

יצחק כהן: מיכל, זו הפקודה.

יצחק כהן: זו הפקודה.

מיכל רוזין: – – –

יצחק כהן: הוא רוצה לשמוע, אל תפריעי לו.

יצחק כהן: מדובר במקרים שבהם מבחינה מהותית לא היה מימוש כלכלי אמיתי המצדיק חיוב במס.

יצחק כהן: פאהם?

עיסאווי פריג': אבל אם יש אירוע מס, מה נעשה?

יצחק כהן: אבל אין אירוע מס.

יצחק כהן: אתה רוצה להפריע או להקשיב?

יצחק כהן: וזאת בשל השמירה על הבעלות הכלכלית בנכסים המועברים.

יצחק כהן: במקרים אלה החיוב במס נדחה למועד המימוש.

יצחק כהן: כשיהיה אירוע מס.

יצחק כהן: מה שנקרא דיחוי מס.

יצחק כהן: מאז חקיקתו בשנת 1994 ועד היום לא נערכו בחלק ה'2 לפקודה שינויים מהותיים.

יצחק כהן: מהניסיון שנצטבר לאורך השנים ברשות המסים במהלך הטיפול בבקשות לשינויי מבנה, עולה כי ההסדר במתכונתו הקיימת קובע מגבלות המקשות על ביצוע שינויי מבנה המבוצעים מטעמים עסקיים במציאות כלכלית דינמית, ואינו נותן מענה הולם לצורכי החברות, בפרט בכל הקשור לשינויי מבנה שמשתתפות בהם חברות הפועלות בענפי הטכנולוגיה העילית, יעני היי-טק.

מירב בן ארי: – – –

יצחק כהן: בשבילו.

יצחק כהן: הכול בשבילו.

יצחק כהן: שינוי מבנה הוא כלי חשוב במגזר זה, המתאפיין בשיעורי צמיחה גבוהים ובשינויים תכופים, ומקל על החברות בביצוע גיוסי הון ורכישת פעילויות שנועדו להרחיב את פעילותן העסקית.

יצחק כהן: חלק ה'2 לפקודה במתכונתו הנוכחית, כפי שחוקק ב-1994, נותן, אם כן, מענה אשר אינו תואם את הסביבה הכלכלית המודרנית, מעכב את ביצוען של עסקאות רבות ומציב חסמים ומגבלות אשר מקשים על תפקודן של חברות אלה ועל התפתחותן העסקית.

יצחק כהן: מטרתו העיקרית של התיקון המוצע בהצעת חוק זו היא הגמשת המגבלות החלות על מתן הקלות המס בעת ביצוע שינויי המבנה המוסדרים בחלק ה'2 לפקודה, ובכלל זה מתן אפשרות רחבה יותר לכניסת משקיעים לחברה ולמימוש זכויות, וכן מתן אפשרות לביצוע שינויי מבנה מורכבים והסרת חסמים נוספים בדין הקיים, לרבות קביעת מסלולים ירוקים ללא צורך באישור מראש.

יצחק כהן: תיקון מצוין.

יצחק כהן: בנוסף, נועד התיקון המוצע לקבוע הסדר אחיד ככל האפשר לעניין המגבלות החלות היום על שינויי מבנה שונים ולפשט ככל האפשר את הוראותיו של חלק ה'2 האמור.

יצחק כהן: יצוין כי הצעת חוק זו מתמקדת בשינויי מבנה המשמשים חברות הפועלות – – –

דוד ביטן: איציק.

יצחק כהן: בשבילו.

יצחק כהן: הכול בשבילו.

עיסאווי פריג': תן לנו להבין.

עיסאווי פריג': תן לנו להבין.

דוד ביטן: אני אסביר לך.

קריאה: – – –

יצחק כהן: יצוין כי הצעת חוק זו מתמקדת בשינויי מבנה המשמשים חברות הפועלות בתחום הטכנולוגיה העילית, היי-טק, בשל החשיבות הרבה שיש לצמיחתן וביסוסן כחברות מובילות בענפים שבהם הן פועלות.

יצחק כהן: בנוסף, עיסאווי פריג', כוללת הצעת החוק, לצד ההקלות שמאפשרים התיקונים המוצעים בה, הוראות שונות שנועדו למנוע תכנוני מס באמצעות אותן הקלות, כגון בסוגיות של קיזוז הפסדים ומכירת מניות בפטור ממס.

יצחק כהן: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדה המיוחדת בראשות חברת הכנסת רחל עזריה.

יצחק כהן: למה אתה צוחק, גפני?

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר האוצר, חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: רשימת הדוברים – חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

טלי פלוסקוב: בכך אני סוגרת את רשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות לרשותך.

יואב קיש: רגע, אני צריך לעלות.

יואב קיש: עוד אל תתחילי לי את הזמן.

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: נוסיף לך.

יואב קיש: כבוד היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להגיד מילה לגבי החוק הזה, שבסך הכול הוא חוק טוב.

יואב קיש: אנחנו הקמנו בממשלה הזאת צוות שמטפל בחברות הצמיחה, החברות הטכנולוגיות שרוצות להישאר בישראל.

יואב קיש: זה בא ביוזמה מהשטח.

יואב קיש: זה הגיע מהחברות עצמן, שראו שהמציאות הביורוקרטית והביורוקרטיה בישראל מקשות עליהם להישאר בארץ-ישראל וגורמות להם לעבור למקומות אחרים.

יואב קיש: היום השוק הוא שוק בין-לאומי, עם אפשרויות של הנפקה בבורסות שונות, עם אפשרות של גמישות ניהולית מרבית.

יואב קיש: ועדיין יש ציונות.

יואב קיש: עדיין אומרים: אנחנו רוצים להיות בארץ-ישראל ובמדינת ישראל.

יואב קיש: חובתנו כממשלה וככנסת לדאוג, לאפשר ולתת להם את הכלים שיוכלו להיות תחרותיים בשוק הבין-לאומי.

יואב קיש: אחד המכשולים היה הנושא של מיזוגים.

יואב קיש: המיזוגים האלה הם בחברות סטארט-אפ קטנות עם חברות יותר גדולות, בין חברות זהות עם טכנולוגיות משלימות.

יואב קיש: ורשות המסים, במצב הנוכחי, מפריעה להתפתחות טבעית של העסקים במדינת ישראל.

יואב קיש: את העניין הזה ההצעה הזאת באה לתקן.

יואב קיש: סגן השר איציק כהן, אני מודה לך על זה שאתם הולכים למהלך הזה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שני דברים לגבי זה: ראשית, בסוף התבונה מתחבאת באותיות הקטנות.

יואב קיש: יש הרבה אותיות קטנות בהצעת החוק הזאת.

יואב קיש: אנחנו בוועדה נעשה עבודה רצינית ומשמעותית, שמטרת החוק היא זו שתהיה – להקל על החברות הבין-לאומיות שפועלות מישראל ללכת למיזוגים, ולא להקשות עליהן.

יואב קיש: שנושא המס לא יעמוד כמכשול.

יואב קיש: מעבר לכך – תקן אותי אם אני טועה – משום מה, ראיתי שם איזו התייחסות למס רכישה או מקרקעין?

יואב קיש: בהתחלה, בנוסח הכחול.

יואב קיש: אין שום קשר.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אם כך, אנחנו נטפל בזה בוועדה.

יואב קיש: צעד טוב ונכון של הממשלה, שמקל על האזרחים, מקל על חברות הצמיחה, וראוי שיקבל את תמיכת הבית הזה.

יואב קיש: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: כעת נצביע – – –

עיסאווי פריג': אין דוברים?

טלי פלוסקוב: לא.

עיסאווי פריג': לא רשומים?

טלי פלוסקוב: לא רשומים.

טלי פלוסקוב: יואב קיש היה היחיד שהיה רשום לדיבור בהצעת החוק הזאת.

טלי פלוסקוב: כעת אנחנו נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239), התשע"ז–2017, בקריאה הראשונה.

טלי פלוסקוב: ההצעה של סגן השר הייתה ועדת הכספים?

טלי פלוסקוב: לאן אתה ביקשת להעביר?

יצחק כהן: לרפורמות.

טלי פלוסקוב: רפורמות.

עיסאווי פריג': – – –

משה גפני: סגן השר – – –

מירב בן ארי: כספים.

מירב בן ארי: אני מבקשת כספים.

קריאות: – – –

מיקי לוי: כספים.

מיקי לוי: לא – – –

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: אני פשוט צריכה לדעת לאן אני מנווטת את – – –

מיקי לוי: כספים, איזה רפורמות?

מיקי לוי: אתם פשטתם את הרגל.

דוד ביטן: ועדת כספים ורפורמות.

טלי פלוסקוב: כספים.

קריאה: היושבת-ראש – – –

טלי פלוסקוב: יואב, בסדר גמור.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: אני מבקשת להצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239), התשע"ז–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 239), התשע"ז–2017, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קריאה: ועדת השקיפות.

דוד ביטן: הוועדה למעמד האישה.

דוד ביטן: מעמד האישה.

איילת נחמיאס ורבין: זה רעיון טוב.

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, ועדת הכספים.

איילת נחמיאס ורבין: מה יש לך?

טלי פלוסקוב: 32 חברי כנסת בעד, חמישה מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הייתה פה הצעה לוועדת הרפורמות.

טלי פלוסקוב: מכאן שמעתי: ועדת הכספים.

טלי פלוסקוב: הייתה עוד הצעה מעניינת, מיושב-ראש הקואליציה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה – – –

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת החוק עוברת לוועדת הכנסת.

יצחק כהן: – – –

איילת נחמיאס ורבין: כן, אבל גברתי היושבת-ראש, זה חוק שעוסק במיסוי.

טלי פלוסקוב: לא חשוב.

טלי פלוסקוב: מי שקובע – – –

איילת נחמיאס ורבין: – – –

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: לא לא, לא חשוב.

טלי פלוסקוב: כאשר אני באולם שומעת שתי הצעות ויותר, הדיון עובר לוועדת הכנסת, והוועדה תקבע איפה יהיה המשך הדיון בהצעת החוק.

עיסאווי פריג': – – –

משה גפני: אני מסכים – – –

קריאות: – – –

קריאות: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1109); נספחות.

קריאות: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 6) (חניה במקום חניה מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק שר התחבורה והבטיחות בדרכים, חבר הכנסת ישראל כץ.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ברשויות מקומיות רבות מוסדרת בהתאם לחוקי עזר ולנהלים הקצאת מקומות חניה לכלי רכב הנושאים תג נכה, המסומנים כמיועדים לרכב מסוים שמספר הרישוי שלו נקוב בתמרור.

ישראל כץ: לרוב מדובר על מקומות חניה בצמוד לביתם של הנכים, שאין להם מקום חניה פרטי.

ישראל כץ: כאשר במקום חניה כזה חונה רכב שאיננו נשא תג נכה, מדובר בעבירה על תקנה 72(א)(16) לתקנות התעבורה, התשכ"א–1961, שנקבעה כעבירה מסוג ברירת משפט בצו התעבורה, התשס"ב–2002, וחל עליה קנס בשיעור 1,000 ש"ח.

ישראל כץ: לעומת זאת, כאשר חונה במקום רכב הנושא תג נכה, שאיננו הרכב שלו יועד אותו מקום חניה, מדובר בחניה מותרת לפי סעיף 2 לחוק חניה לנכים, התשנ"ד–1993, שכן לפי הוראה זו מותר לרכב הנושא תג נכה לחנות במקום שבו החניה אסורה, בכפוף לתנאים אחדים שאינם רלוונטיים כשהחניה היא במקום המיועד לחניה.

ישראל כץ: עם זאת, הפגיעה בנכה שלרכבו הוקצה אותו מקום חניה היא זהה, אם מי שחנה במקומו הוא נכה אחר או מי שאיננו נכה.

ישראל כץ: סעיף 3 לחוק חניה לנכים מסייג את הזכות העומדת לרכב נכה וקובע כמה איסורי חניה שהזכות העומדת לרכב הנושא תג נכה לחנות במקומות שבהם אסורה החניה לא חלה עליהם.

ישראל כץ: בשל הפגיעה הנזכרת בנכה שלרכבו הוקצה מקום החניה, מוצע לתקן את סעיף 3 לחוק ולקבוע בו כי הזכות העומדת לרכב הנושא תג נכה לחנות במקומות שבהם אסורה החניה לא תחול על מקום שסומן בתמרור 437 – חניה בלעדית לרכב של נכה הנושא תג נכה מקורי תקף, בעת שהרכב משמש את הנכה שלו ניתן התג – ואשר יועד לרכב מסוים שמספר הרישוי שלו מצוין בתמרור הצמוד אליו.

ישראל כץ: מאחר שמהות התיקון המוצע היא יצירת איסור חדש, מוצע לקבוע כי תחילתו תהיה 30 ימים מיום פרסום החוק ברשומות.

ישראל כץ: הממשלה אישרה את הצעת החוק, ומוצע לאשרו ולהעבירו להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ישראל כץ: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר התחבורה והבטיחות בדרכים, חבר הכנסת ישראל כץ.

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מוותר; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – מוותר; חבר הכנסת איתן ברושי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה אדוני – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, חברים, בקשר להצעת החוק הקודמת, אני הצבעתי נגד כי אני חושב שעצם העובדה שמניחים אותה בפטור מהנחה ולא מביאים אותה בקריאה טרומית, יש בזה רבות, ובעצם הזירוז בהבאתה לכאן יש גורמים אינטרסנטיים, ואנחנו מקווים שאנחנו טועים בהערכתנו.

עיסאווי פריג': זוהיר, תקשיב, אני קורא את הצעת החוק – כבוד השר, השר ישראל כץ, אנחנו מדברים על הצעת חוק שלך שאנחנו הולכים לתמוך בה.

עיסאווי פריג': תראה מה כתוב, תסביר לי את זה בעברית – תסביר לי את זה: מוצע לקבוע איסור חניה לרכב נכה במקום חניה מוסדר לנכה שיועד לרכב מסוים שמספר הרכב מצוין בתמרור הצמוד למקום החניה.

עיסאווי פריג': אתה צריך שאלת תיאוריה, ואתה נכשל בטוח.

עיסאווי פריג': מורה נבוכים.

עיסאווי פריג': שאלת תיאוריה – נכשל.

עיסאווי פריג': אז מה שאני אומר:

עיסאווי פריג': אנחנו בעד הצעת החוק, וצריך הסבר.

עיסאווי פריג': כבוד השר, כשאתה עולה לכאן, כבוד השר, כבוד השר, כשעולים לכאן – אני מבקש, דוד, תבקש גם מהחברים – – –

יעקב מרגי: למה אתה מפריע?

עיסאווי פריג': – – – כשעומדים לעלות לכאן להסביר חוק, תגידו את זה בסיפור דרך, בפשטות, שנבין, כי המלל שכתוב, צריך עורך-דין לפרש אותו.

עיסאווי פריג': כבוד השר עולה לכאן, מסביר את החוק.

עיסאווי פריג': לא צריך להקריא מה שכתבו לו אנשי המקצוע.

עיסאווי פריג': יסביר את החוק לאזרח ששומע ומקשיב, שהצעת החוק הזאת – אני עכשיו הבנתי מהחברים – רכב, יש מקום מסומן – – –

דוד ביטן: – – –

עיסאווי פריג': לא, לא, לא.

עיסאווי פריג': אתה מתייחס לזה בקלילות.

עיסאווי פריג': יאללה, חבר'ה, תלחצו על הכפתור.

עיסאווי פריג': זהו, תלכו הביתה.

מירב בן ארי: הבנו.

מירב בן ארי: זה לא מסובך.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': תן לנו לפחות להבין מה שקורה כאן.

עיסאווי פריג': תן לנו לפחות להבין.

עיסאווי פריג': אתם מביאים הצעת חוק, מפילים – יאללה תצביעו, קיבלנו החלטה.

עיסאווי פריג': לא ככה.

מירב בן ארי: מה הבעיה?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': ההצעה טובה, אנחנו בעדה.

עיסאווי פריג': אבל מסבירים, תסבירו את ההצעה.

מירב בן ארי: אתה צודק.

עיסאווי פריג': תסבירו את ההצעה שנבין אותה.

עיסאווי פריג': זה לא יכול להיות ככה.

מירב בן ארי: אתה צודק, אבל – – –

עיסאווי פריג': נו, אני צודק, אבל – – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חברת הכנסת נחמן שי – מוותר.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

טלי פלוסקוב: סליחה, גברתי, לא ראיתי אותך.

טלי פלוסקוב: את מוותרת, הבנתי.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק טוב, וראוי שנתמוך בו, לתפיסת עולמי, אבל לא בשביל כך נזעקתי לדוכן הזה ברגע זה.

מיקי לוי: אני מבקש לדבר על שוק הגז שהכה גלים ועבר כמעט את כל הוועדות השונות של הכנסת עד שששינסקי 2 הסתיים ונקבע מחיר ליחידת גז.

מיקי לוי: אני מבקש לדבר על הסכם שנחתם על-ידי קברניטי חברת החשמל ב-2012; הסכם גרוע, קלוקל, שהמחיר שלו נקבע עד לשנת 2021.

מיקי לוי: חוזה רע מאוד למשק הישראלי ולצרכן הישראלי.

מיקי לוי: אני רק רוצה להביא לידיעת

מיקי לוי: כם שהמתחרים בשוק הגז, חברה יוונית בעלת הזיכיונות ב"כריש" "תנין", הציעה לחברת החשמל לרכוש ממנה ב-2021 גז במחיר נמוך – תקשיבו טוב – ב-25% מהמחיר שהיא משלמת היום.

מיקי לוי: להזכירכם, ב-2012 חתמה חברת החשמל עם מונופול "תמר" על חוזה לאספקת גז, חוזה מנופח בעשרות-מיליארדי שקלים.

מיקי לוי: ומי סובל מכך?

מיקי לוי: הצרכן הישראלי.

מיקי לוי: החברה, דהיינו חברת החשמל, גלגלה את העלות על הציבור הישראלי, ולא מדובר רק בצריכה הביתית של כל אחד מאתנו שיכול לחסוך כ-25%; מדובר בגז למשק, מדובר בגז יקר מאוד שגרם לעלייה ביוקר המחיה.

מיקי לוי: וזהו מחדל חמור מאוד.

מיקי לוי: כל אחד מאזרחי מדינת ישראל משלם אלפי שקלים על החוזה הגרוע שחתמו קברניטי חברת החשמל, ואין מי שיישא באחריות.

מיקי לוי: אף אחד לא הודח מתפקידו, עולם כמנהגו נוהג.

מיקי לוי: המחירים המוצעים היום הנם 4.5 דולר ליחידת חום, פחות מאשר נקבע במתווה הגז שעמד על 4.7 דולר ליחידת חום במתווה הגז.

מיקי לוי: כולם אשמים, כו-לם אשמים, רק לא מקבלי ההחלטות בחברת החשמל, שהם מונופול, אלה שחתמו על החוזה, אלה שמתייחסים לחברת החשמל כמשאב פרטי.

מיקי לוי: כאילו אין ציבור צרכנים, כאילו אין תעשייה, כאילו אין יוקר מחיה.

מיקי לוי: ואין פוצה פה ואין מצפצף.

מיקי לוי: ועכשיו, יש תחרות.

מיקי לוי: יש היצע, המחירים ירדו.

מיקי לוי: מי יישא בתוצאות?

מיקי לוי: יש לי חדשות בשבילכם: לא מנהלי חברת החשמל, לא הדירקטוריון.

מיקי לוי: הציבור הישראלי יישא בתוצאות.

מיקי לוי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חברת הכנסת זהבה גלאון – לא; חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת זוהיר בהלול – מוותר; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – מוותר; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – אינו נוכח; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת נורית קורן – מוותרת.

נורית קורן: לא מוותרת.

טלי פלוסקוב: סליחה, מדברת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחריה – חברת הכנסת יעל כהן-פארן, שאני לא רואה אותה באולם, וחבר הכנסת יואל חסון, שגם אותו אני לא רואה באולם, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

נורית קורן: תודה, גברתי היושבת-ראש, השר ישראל כץ, חברי חברי הכנסת, אני ביקשתי לדבר כי אני חושבת שהנושא הזה של חוק חניה לנכים הוא מאוד חשוב, וגם כל הנושא של אנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: אני, כיושבת-ראש השדולה לאנשים עם מוגבלות, נתקלת כל יום בבקשות של אנשים עם מוגבלות לעבוד, ולכן אני עולה כאן ואני רוצה – חברים, אם אתם יודעים על מקומות עבודה שמוכנים לקלוט אנשים עם מוגבלות, חשוב ביותר לפרסם את מקומות העבודה האלה.

נורית קורן: יש בחורה שפנתה אלי שהיא מחפשת עבודה.

נורית קורן: היא יכולה לתרום ולהיות אשת תקשורת, דוברת, יש לה איזו מגבלה קטנה שאפשר להתעלם ממנה.

נורית קורן: היא יכולה לעשות עבודה מצוינת, אבל מקומות העבודה, ברגע שמגישים קורות חיים, הם רואים שהיא עם מוגבלות, לא רוצים לקחת.

נורית קורן: האם זאת חברה מתוקנת, שאנשים בה לא רוצים להעסיק אנשים עם מוגבלות?

נורית קורן: אני רוצה לספר לכם שיש משרד ממשלתי שמעסיק אדם עם מוגבלות – אדם מקסים שפנה אלי – הוא עובד שש שנים, עובד קבלן.

נורית קורן: שש שנים.

נורית קורן: אני פניתי עכשיו לנציבות לאפשר לו תקן, וגם למשרד.

נורית קורן: אני מאוד מקווה שייענו לבקשה שלי, כי להביא אותו על תקן של עובד קבלן זה בסדר, ולהעסיק אותו שש שנים ולא לתת לו מקום עבודה מסודר עם כל התנאים, אני חושבת שזו חוצפה ממדרגה ראשונה.

נורית קורן: אנחנו צריכים למגר את התופעה הזאת שמקומות עבודה לא רוצים לקבל אנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת נורית קורן.

טלי פלוסקוב: רבותי, אני שוב חוזרת על שני השמות האחרונים: יעל כהן-פארן – אינה נוכחת, וחבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: לכן אנחנו נעבור להצבעה, וכעת נצביע על הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 6) (חניה במקום חניה מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים), התשע"ז–2017.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 6) (חניה במקום חניה מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 29 חברי כנסת תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 6) (חניה במקום חניה מוסדר לנכים שיועד לרכב מסוים), התשע"ז–2017, עברה בקריאה ראשונה, ועוברת לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1115); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: חברים, אנחנו עוברים להצעת חוק לביטול פקודת העיתונות, התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק סגן שר הפנים משולם נהרי.

טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני.

טלי פלוסקוב: לאחר מכן יש לנו הצעת חוק פרטית שהוצמדה להצעה הזו, של חבר הכנסת דב חנין.

יהודה גליק: אתה – – – לביטול העיתונות?

קריאות: – – –

יהודה גליק: לא צריך לבטל את כל העיתונות, רק את עיתונות השמאל.

איילת נחמיאס ורבין: אוה, יהודה מתוק אחד – – –

יהודה גליק: ראיתי – – –

איילת נחמיאס ורבין: – – – השמאל.

איילת נחמיאס ורבין: יהודה – – –

יהודה גליק: – – –

טלי פלוסקוב: זהו?

טלי פלוסקוב: נרגענו?

טלי פלוסקוב: תודה, חבר הכנסת גליק.

איילת נחמיאס ורבין: – – – ניצלנו את הזמן עד שסגן השר הגיע.

טלי פלוסקוב: אדוני סגן השר, בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בשנת 1933 נחקקה פקודת העיתונות, הקובעת הוראות לעניין הדפסתם והוצאתם לאור של עיתונים ודברי דפוס, רישום ספרים והחזקת בתי-דפוס.

משולם נהרי: הפקודה מסדירה את חובת הרישוי כתנאי מוקדם להדפסת עיתון או הוצאתו לאור, את התנאים לקבלת רישיון ואת הנסיבות שבהן יישלל.

משולם נהרי: כמו כן, הפקודה קובעת את סמכותו של שר הפנים להפסיק את פרסומו של עיתון וכן להפסיק או לצמצם את העבודה בבית-דפוס שבו מודפס או מוצא לאור עיתון, בין השאר בשל סכנה לשלום הציבור.

משולם נהרי: ההסדרים המעוגנים בפקודת העיתונות נבחנו לאורך שנים בשל הפגיעה בחופש הביטוי ובחופש העיסוק הכרוכה בהסדרים אלה.

משולם נהרי: במסגרת זו, בשנת 1996 הוקמה ועדה ציבורית לבדיקת ההסדרים החוקיים בענייני העיתונות בישראל, אשר בין היתר מסקנותיה קבעו כי המסגרת החקיקתית הקיימת להסדרת תחום העיתונות כוללת הסדרים שאינם עולים בקנה אחד עם היותה של מדינת ישראל מדינה דמוקרטית.

משולם נהרי: בהמשך להצעת החוק שהונחה על שולחן הכנסת בשנת 2008 ולעתירות שונות אשר הוגשו בנושא, עמדת המדינה הייתה שיש מקום לשוב ולקדם שינוי חקיקה בכל הקשור לפקודת העיתונות, בהמשך למאמצים שננקטו בעבר ולא הגיעו לכדי השלמה.

משולם נהרי: בהצעת חוק זו מוצע, כצעד נוסף, לבטל את פקודת העיתונות, וזאת בשל הטעמים שצוינו לעיל – הפגיעה הקשה בזכויות החוקתיות לחופש ביטוי ולחופש העיסוק, וכן בשל כך שמדובר בפקודה מנדטורית, ארכאית, שההסדרים הקבועים בה אינם מותאמים להתפתחויות שחלו מאז חקיקתה, בתחום העיתונות בפרט ובתחום התקשורת בכלל.

משולם נהרי: בהתאמה, מוצע לתקן בתיקונים עקיפים חוקים שונים הכוללים הפניה להגדרות ולהוראות שבפקודת העיתונות.

משולם נהרי: נבקש לתמוך בהצעה זו.

משולם נהרי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר הפנים משולם נהרי.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/3750/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: קודם כול, אנחנו ניתן לחבר הכנסת דב חנין להציג לנו את ההצעה שהוצמדה להצעה הממשלתית, ולאחר מכן אנחנו נתחיל בדיון.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, עמיתי חברי הכנסת, אני שמח שהגענו לרגע הזה.

דב חנין: הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות, לבטל את פקודת העיתונות, אני הגשתי כבר בכנסת השמונה-עשרה.

דב חנין: אז הגענו להצבעה, מליאת הכנסת דחתה את ההצעה שלי.

דב חנין: שבתי והגשתי את אותה הצעה גם בכנסת התשע-עשרה, והיום, בכנסת העשרים, אני שמח שהגענו לרגע הזה שבו גם הממשלה מביאה לנו, לכנסת, הצעת חוק לבטל את פקודת העיתונות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הגיע הזמן שאנחנו נסיר מספר החוקים שלנו את החוק המנדטורי, האנטי-דמוקרטי, האנכרוניסטי והבלתי-הגיוני שנקרא פקודת העיתונות.

דב חנין: החוק הזה לא מתאים למדינה דמוקרטית, אבל יותר מזה, החוק הזה לא מתאים למדינה עצמאית.

דב חנין: החוק הזה בעצם נוצר ונכתב למטרה של שלטון זר שהיה בארץ, המנדט הבריטי, שהיה צריך לנהל ביד רמה, יד של כובש, את חיי התקשורת.

דב חנין: זה לא מתאים למדינה דמוקרטית.

דב חנין: זה מביך שלאורך כל כך הרבה שנים המדינה התנהלה, והמשיכה להתנהל, עם חוק כזה, שנתן סמכויות מרחיקות לכת לשר לסגור עיתון, לנהל עיתון, לקבוע מי, לקבוע מה, לקבוע מתי.

דב חנין: ואנחנו צריכים חקיקה אחרת לגמרי, שתגן על העיתונות מפני השלטון, תבטיח את חופש העיתונות, תבטיח את חופש העיתונאים, את זכויות העיתונאים, את מעמד העיתונאים, תיתן להם את הזכויות הנדרשות כדי שהם יוכלו לבצע את תפקידם בצורה ראויה, ללא מורא וללא משוא-פנים.

דב חנין: חקיקה מודרנית כזאת דרושה לנו.

דב חנין: היא לא נמצאת בפקודת העיתונות.

דב חנין: פקודת העיתונות מייצגת בדיוק את ההפך הגמור – את הכפפת העיתונות לשלטון שאיננה מתאימה למערכת שרוצה להיות מערכת דמוקרטית.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ברגע הזה אני נמצא כאן כדי לומר שלא תספיק רק חקיקה כדי להגן על העיתונות וכדי להגן על חופש העיתונות.

דב חנין: אנחנו צריכים הרבה יותר מזה.

דב חנין: העיתונות בישראל והתקשורת בישראל נמצאות תחת מתקפה קשה.

דב חנין: אנחנו צריכים להבין: בלי תקשורת עצמאית, בלי תקשורת בלתי תלויה, בלי עיתונאים מוגנים, בעלי מעמד, בעלי ביטחון תעסוקתי – – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

דב חנין: בלי כל אלה, עמיתי חברי הכנסת, לא יכולה להיות דמוקרטיה ולא תהיה כאן דמוקרטיה.

טלי פלוסקוב: תודה.

דב חנין: ולכן, העיתונות החופשית – גם לכן – כל כך חשובה וכל כך חיונית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: כאמור, שוב, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים: ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת זוהיר בהלול – אינו נוכח; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את הממשלה על המהלך החשוב הזה לביטול פקודת העיתונות.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שפקודת העיתונות הזו, במידה מסוימת – אני לא רוצה לומר "היא הייתה כתם בספר החוקים", זה קצת אולי מליצי ומוגזם, אבל אני חושבת שבמציאות שאנחנו רוצים לראות יותר תקשורת חופשית ועיתונות חופשית, אני שמחה שהפקודה הזאת מובאת לביטול.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לומר שבהקשר הזה היה מאוד מאוד רצוי שראש הממשלה יוותר על תיק התקשורת כדי לתת לפחות לציבור כאן תחושה אמיתית שהוא לא מנסה לשלוט, ולא מנסה לנווט את סדר-היום, ולא מנסה להשפיע על מה שכתוב, לא ב"ישראל היום", ולא ב"ידיעות אחרונות", ולא ב"מעריב" ולא באף עיתון שיש במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ראש הממשלה נמצא כרגע בדרכו לארצות-הברית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר שאחד הדברים שהעסיקו אותי בתקופה שבין ניצחונו של דונלד טראמפ בארצות-הברית, בבחירות בארצות-הברית, לבין כניסתו לתפקיד, הייתה השאלה איך זה יכול להיות שאנחנו תלויים בחזון שמישהו אחר אמור להגדיר לנו.

איילת נחמיאס ורבין: והנה, לא תאמינו, אכזבה, אם כי היא לא – מהוססת, הייתי אומרת – נרשמת בצד הימני של המפה, משום שהוא אינו מביא את הסחורה, הוא אינו אומר את מה שהממשלה רוצה או קיוותה לשמוע.

איילת נחמיאס ורבין: כן נתלים בכך שההתנחלויות אינן מכשול לשלום, יש פה, לפחות גם בצד השמאלי של המפה, מי שחושב שלפחות גושי ההתיישבות ודאי שאינם מהווים מכשול לשלום, אבל חוק ההסדרה מהווה מכשול לשלום, היאחזויות כמו עמונה בהחלט מהוות מכשול לשלום.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אותי מטריד משהו אחר לחלוטין.

איילת נחמיאס ורבין: אותי מטרידה השאלה האמיתית: איך זה יכול להיות שאנחנו מחכים למוצא פיו של מי שיושב בפנסילבניה 1600 בוושינגטון ואנחנו תלויים במה שהוא יאמר לנו, ובמקום שאנחנו נחליט עבור עצמנו מי אנחנו ומה אנחנו, הוא אמור להיות זה שמחליט עבורנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שבהקשר הזה אני לא מחכה לראות את כותרות העיתונים למחרת הפגישה ביום רביעי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהממשלה הזאת, אדוני השר, השר ישראל כץ, הממשלה הזאת היא זאת שמצופה ממנה בסופו של דבר לבוא עם בשורה לאזרחי ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ואגב, הדבר שהכי הטריד אותי בכנס שציינה קודם סגנית שרת החוץ חוטובלי לגבי אותם 1,000 איש שהתכנסו בירושלים, החישוקאים החדשים, אז אני רוצה לומר את זה בצורה ברורה – – –

יהודה גליק: – – –

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לומר את זה בצורה ברורה: אין לי חשק לחישוקאים.

איילת נחמיאס ורבין: אתם מחשקים את ראש הממשלה במקום שהוא לא יכול להיות ואין לנו חשק לחישוקאים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יהודה גליק: – – –

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת גליק.

יהודה גליק: הנשיא ריבלין הוא חישוקאי?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

יחיאל חיליק בר: תודה, חברת הכנסת נחמיאס.

יחיאל חיליק בר: אני אמרתי לגליק תודה רבה, את לא היית חייבת – – –

יהודה גליק: כן?

איילת נחמיאס ורבין: מה לעשות?

איילת נחמיאס ורבין: החישוקאים זה לא רק משמאל – – –

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת גליק.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם רוצים הרבה יותר מאשר לחשק אותו, אתם רוצים לסנדל אותו.

יהודה גליק: הנשיא ריבלין – – –

יחיאל חיליק בר: עד שלוש דקות.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

נחמן שי: אתם רוצים לטרפד אותו, אתם רוצים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת – – –

יהודה גליק: – – –

חיים ילין: אתם רוצים לחזור לתקופה העות'מאנית?

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת ילין, תודה.

אוסאמה סעדי: שמענו לפני כמה דקות את סגנית שר החוץ שמדברת ומציגה את העמדה של משרד החוץ ושל מדינת ישראל ומתגאה במדיניות הזאת, ואני עכשיו קורא שעכשיו החליטה גרמניה לבטל את מפגש הצמרת בין גרמניה לבין ישראל שאמור להתקיים במאי.

אוסאמה סעדי: אנחנו הזהרנו אתכם מפני ההשלכות הקשות, וזו רק ההתחלה.

אוסאמה סעדי: עכשיו לפחות יש לנו מה להגיד על הצעת החוק הזאת של ביטול פקודת העיתונות.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו אמרנו ביום שחוקקתם את חוק ההסדרה שזה יום שחור וזה חוק שדגל שחור מתנוסס מעליו, אבל הפעם, אדוני סגן השר, אתם מביאים הצעת חוק ראויה, ואנחנו, כסטודנטים למשפטים, דב ויוסף, תמיד היינו לומדים על פסק-דין בפרשת "קול העם", שזה פסק-הדין, אבן הנגף והיסוד – –

דב חנין: אבן הפינה.

אוסאמה סעדי: – – אבן הפינה בעניין החוקתיות וזכויות יסוד, כמו חופש ביטוי והזכות לחופש עיתונות.

אוסאמה סעדי: ומאז אותה פרשה, אותו פסק-דין, כל הזמן היה על השולחן העניין הזה של ביטול פקודת העיתונות, והצנזורה, וההגבלות, ולכבד את זכויות היסוד וזכויות חוקתיות.

אוסאמה סעדי: ולכן, כשהממשלה מביאה הצעת חוק חיובית וראויה, אז אנחנו גם בתור אופוזיציה ודאי שאנחנו מברכים ומסכימים, במיוחד שחברנו דב חנין מציע את הצעת החוק הזאת כבר כמה כנסות.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו מברכים על ביטול אות קין הזה, של פקודת העיתונות, בספר החוקים של מדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת סעדי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת נחמן שי, רוצה לדבר?

נחמן שי: כן.

יחיאל חיליק בר: אז בבקשה.

יהודה גליק: הוא בפלאפון.

יחיאל חיליק בר: היה יכול לבחור להמשיך לדבר בפלאפון, לי אין שום בעיה עם זה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, עד שלוש דקות, אדוני.

נחמן שי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שזה יום חשוב, אולי גדול, לתקשורת או לעיתונות הישראלית, שסוף-סוף, באיחור גדול מאוד, כצפוי, או קצת אופייני, הממשלה בכל זאת מגיעה למסקנה שפקודת העיתונות מ-1933, שמייצגת איזה עולם אחר, משטר אחר, את המאה הקודמת, הולכת לעולמה.

נחמן שי: במשך שנים עבדתי בתקשורת, ואני זוכר שלא פעם ולא פעמיים שאלנו את עצמנו, בשביל מה צריך את זה עוד?

נחמן שי: הרי דברים חדשים התרחשו.

נחמן שי: הרי כל אחד מאתנו, גם אתם עכשיו באולם המליאה, מחזיקים מכשירים שכל אחד מהם הוא גם רדיו, גם עיתון, גם טלוויזיה, כמובן אינטרנט.

נחמן שי: כל ההיצע האדיר הזה של תקשורת זמין לכל אדם ואדם על-פני כדור-הארץ.

נחמן שי: חלק, אולי מטעמים כלכליים, אין להם, אבל בעיקרון, העולם הזה נפתח לכולם.

נחמן שי: ובתוך כל העולם הזה נשארה איזו קופסה כזאת שקוראים לה פקודת העיתונות, והיא מגדירה מי רשאי להיות בעלים של עיתון ומי לא רשאי להיות בעלים של עיתון ובאיזה תנאים סוגרים עיתון ובאיזה תנאים מקיימים עיתון ומתי עיתון עובר על החוק וכן הלאה.

נחמן שי: אפילו עבדכם הנאמן היה בתפקיד ממלכתי כאשר ראש ממשלת ישראל יצחק שמיר, זיכרונו לברכה, יחד עם שר הביטחון משה ארנס, ויחד עם הצנזור הצבאי הראשי, החליטו לסגור את הדפוס של עיתון "חדשות" במדינת ישראל, אחרי שעיתון "חדשות" הפר את הוראות הצנזורה ופרסם ידיעה שהיה אמור להגיש אותה לצנזורה.

נחמן שי: כתוצאה מאותה הפרה של הצנזורה, שלושה ימים אותו עיתון "חדשות", שהלך לעולמו בינתיים, לא יכול היה להופיע במדינת ישראל.

נחמן שי: כבר אז היה נדמה שזה משהו שהוא חריג, לא במקומו, אבל הוא תאם את תקנות ההגנה לשעת-חירום, והוא תאם ממילא את פקודת העיתונות.

נחמן שי: אפשר היה לבצע את זה באותה עת.

נחמן שי: אני מצטער על אותו אירוע שהיה אז, אבל כבר אבד עליו כלח.

נחמן שי: אני שמח שהיום יש לנו הזדמנות, ולי אישית כחבר כנסת, לתת יד ולהוריד את הדבשת הזאת מעל הגמל – הוא יישאר גמל, אבל בלי הדבשת – ושנוכל באמת עכשיו לפתוח פתח כמו שצריך, במדינה דמוקרטית, במדינה חופשית, שכולנו רוצים שהיא תהיה כזאת, לפרסם.

נחמן שי: כמובן, תמיד יש מגבלות אחרות שאנחנו מכירים אותן מחוקים אחרים, כולל חוק הטרור שנקבע לאחרונה, אבל פקודה מסוימת, שעוסקת דווקא בעיתונות ומבודדת אותה ומכתיבה לה מה אסור וממילא גם מה מותר, נעלמת מעולמנו.

נחמן שי: מבחינה זו זה חידוש גדול מאוד, שכולנו יכולים לברך עליו.

נחמן שי: ובַתור – צריך לוותר גם על הצנזורה הצבאית.

נחמן שי: נגיע לזה, אני מקווה.

נחמן שי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת שי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יהודה גליק: חברי חברי הכנסת, חברותי חברות הכנסת, המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, אדוני השר, אדוני היושב-ראש, סגן המזכירה, תיקנו אותי – לא הקלדניות, הרשמות הפרלמנטריות, אני יושב פה וכולי נדהם: עומדים פה אנשים ואומרים דבר והיפוכו.

יהודה גליק: עומדת פה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, משבחת את פקודת העיתונות – דמוקרטיה.

יהודה גליק: מה זאת דמוקרטיה?

יהודה גליק: חופש הדיבור.

יהודה גליק: זאת אומרת, מותר להגיד, לא צריך לבקש רשות.

יהודה גליק: ובאותו נאום עצמו אומרת: איך יכול להיות שאנשים מעזים להביע את דעתם?

יהודה גליק: חישוקאים.

יהודה גליק: איך הם יכולים להביע – – –

איילת נחמיאס ורבין: זה עלבון לקרוא למישהו חישוקאי?

איילת נחמיאס ורבין: לא ידעתי שהמילה "חישוקאי" כל כך מעליבה – אני מייד לוקחת אותה חזרה.

יהודה גליק: סליחה?

יהודה גליק: חברת הכנסת ורבין.

יהודה גליק: חברת הכנסת ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גליק.

יהודה גליק: חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך.

יהודה גליק: נשיא מדינת ישראל, שתומך בשלום באמצעות החלת הריבונות הישראלית על כל יהודה ושומרון, איננו חישוקאי, הוא מביע את דעתו הדמוקרטית.

יהודה גליק: וכנ"ל השר כץ שדיבר בכנס, השר ישראל כץ.

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאתם שלחתם את ראש הממשלה עם משקולות לארצות-הברית בלי למצמץ.

יחיאל חיליק בר: תודה, חברת הכנסת ורבין.

יחיאל חיליק בר: תני לרב גליק לסיים.

יהודה גליק: כנ"ל השר ארדן וסגנית השר ציפי חוטובלי וכל השרים, השר אלקין והשר יריב לוין, שתומכים בריבונות ישראלית ביהודה ושומרון, מביעים את דעתם החופשית במדינה דמוקרטית, וטוב שכך.

יהודה גליק: וטוב שאני במפלגה שאפילו מותר לדבר ולחלוק על ראש המפלגה שהוא ראש הממשלה.

יהודה גליק: זאת מדינה דמוקרטית.

יהודה גליק: חופש הדיבור, ביטול פקודת העיתונות.

יהודה גליק: תודה רבה.

נחמן שי: בגלל זה שרון פירק את הליכוד.

יהודה גליק: אז לכן אני מציע לכם ללמוד דמוקרטיה, לכבד את בעלי הדעות השונות, ולא לכנות אותם – – –

איילת נחמיאס ורבין: אל תרצה לנו על דמוקרטיה בכנסת – – – שרומסת את הדמוקרטיה כל יום.

איילת נחמיאס ורבין: בקואליציה, עם כל הכבוד.

יהודה גליק: – – – ולא לכנות אותם בכל מיני שמות.

יהודה גליק: הרי השתמשת בביטוי הזה, "חישוקאים", כדי ללעוג להם, לרדת עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: כדי לומר שאתם שמים עליו משקולות.

יהודה גליק: אז אני אומר לך: אנחנו תומכים בראש הממשלה, מחזקים את ידו.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אתם לא.

יהודה גליק: אנחנו חושבים שהוא ראש הממשלה הכי טוב שיש, ואנחנו שמחים שהוא נפגש עם נשיא ארצות-הברית.

יהודה גליק: ואנחנו נביע את דעתנו – –

איילת נחמיאס ורבין: תגידו את האמת.

יהודה גליק: – – כי אנחנו רוצים שלום, ושלום יהיה פה כאשר נחיל את החוק הישראלי על כל יהודה ושומרון.

איילת נחמיאס ורבין: תגידו את האמת.

יהודה גליק: תודה רבה, חברתי המתוקה והיקרה איילת נחמיאס ורבין.

יחיאל חיליק בר: תודה לחברנו המתוק והיקר יהודה גליק.

יחיאל חיליק בר: יהודה, גם אתה מתוק.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יודע, הוא יודע.

יחיאל חיליק בר: אתה מחלק מתיקות לכולם, חשוב לנו שתדע שאנחנו חושבים שגם אתה מתוק אמיתי.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יודע, הוא יודע.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת בר, הוא מנצל את זה לרעה.

יחיאל חיליק בר: מנצל את זה.

יחיאל חיליק בר: כשוקולד.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח; מסעוד גנאים – אינו נוכח; רויטל סויד – אינה נוכחת.

יחיאל חיליק בר: מרב מיכאלי, בבקשה.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: מה?

קריאה: – – –

יהודה גליק: – – – יישר כוח.

קריאה: יישר כוח.

יחיאל חיליק בר: זה – פולקמן ביקש באופן אישי, אז אני – – –

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני רוצה להצטרף לברכות, אני חושבת שזה באמת יום חשוב, ואני רוצה לברך גם את חברי דב חנין, שהגיש כבר כל כך מזמן את הצעת החוק הכל-כך מתבקשת הזאת, לבטל עוד אחד מהסממנים של הכיבוש המנדטורי הבריטי שחיינו תחתיו פעם ואנחנו עדיין מתקשות ומתקשים להשתחרר ממנו.

מרב מיכאלי: זה דבר מדהים.

מרב מיכאלי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, הגעתי היום לכנסת, התנופפו כאן – התנוססו דגלי הממלכה הבריטית, שכן אירחנו היום את יושב-ראש הפרלמנט הבריטי.

מרב מיכאלי: וחשבתי לעצמי: איזה נחמד זה שפעם הדגלים האלה היו פה בעל-הבית והיום אנחנו מארחות את הדגלים האלה על המשכן שמסמל את הריבונות שלנו.

מרב מיכאלי: אבל עדיין בחוק שלנו יש כל כך הרבה פיסות חקיקה שהן חקיקה מנדטורית, פקודות מלך ארכאיות, שבאמת לא צריכות להיות חלק מהחוק שלנו.

מרב מיכאלי: אז כאמור, יום חג שאנחנו מבטלות את פקודת העיתונות המנדטורית הזאת, ובאמת מאפשרות עכשיו – אני רוצה לקוות, כי שאר חקיקת התקשורת שלנו לצערי לוקה בהרבה מאוד פגמים שלא מאפשרים לה להיות באמת עיתונות חופשית, תקשורת פלורליסטית שמאפשרת את מה שצריך לאפשר לתקשורת ולעיתונות.

מרב מיכאלי: אבל אני רוצה להשתמש בהזדמנות הזאת חברות וחברים כדי להפציר בכולנו לבטל עוד פקודה מנדטורית אחת, דרקונית, ארכאית ושערורייתית שמנהלת את חיינו ביום-יום, והיא פקודת המסים (גבייה).

מרב מיכאלי: היום התפרסם, אדוני היושב-ראש – אני לא יודעת אם עקבתם – התפרסם באיזה רכב יקר, באמת יוקרתי וייחודי, נוסע מנכ"ל מגן-דוד-אדום.

מרב מיכאלי: מגן-דוד-אדום הוא אחד מהמון – הרבה יותר מדי – גופים שרשאים על-ידי הפקודה המנדטורית של פקודת המסים (גבייה) להשתמש בגבייה הזאת, גבייה מינהלית, שבה אתה, אני, כל אזרחית ואזרח בישראל, קודם כול מקבלות את העיקול הביתה ואז צריכות ללכת לברר איזה חוב בכלל היה להם ולהתווכח שבכלל לא היה חוב והחוב בכלל מקורו בטעות והריבית בכלל מופרזת.

מרב מיכאלי: אבל את כל זה – את קודם כול אשמה, ורק אחר כך את צריכה להוכיח שבעצם אין לך אחות.

מרב מיכאלי: את הפקודה הזאת, חברות וחברים, הגיע הזמן לבטל ולהוציא מספר החוקים שלנו, בדיוק כמו שאנחנו הולכות להוציא עכשיו את פקודת העיתונות.

מרב מיכאלי: צריך לעבור לחוק דמוקרטי, שבו באמת קודם נשלח חוב, את יכולה לערער עליו, ורק באמת אם נמצא שאת צריכה לשלם אותו – אז תוכל או תוכלי לשלם אותו.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאוד רוצה לקוות שהצעת החוק הזאת שלי לביטול פקודת המסים (גבייה) תוכל להגיע להצבעה כאן ממש בקרוב.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

יחיאל חיליק בר: אוסאמה סעדי.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: מה?

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: אה, סליחה.

יחיאל חיליק בר: אתה, נכון – החלפת עם זה.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: עמר בר-לב.

יחיאל חיליק בר: עאידה תומא סלימאן.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

מיכל רוזין: – – – עאידה, את לא רוצה הביתה?

עאידה תומא סלימאן: לא.

מירב בן ארי: לא.

קריאה: – – –

מירב בן ארי: היום היא, היא לא – – –

עיסאווי פריג': – – –

מיכל רוזין: ברור.

יהודה גליק: את יכולה לנסוע הביתה, מיכל.

מיכל רוזין: כן.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: מירב, תתאפקי.

יחיאל חיליק בר: עוד מעט תורך.

עיסאווי פריג': – – – מחזיקים אותך.

עיסאווי פריג': מה זה שווה?

עיסאווי פריג': כולם בעד.

יהודה גליק: אני יודע, אבל – – –

עיסאווי פריג': להציל את כבודם – – –

מירב בן ארי: כן – – –

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, ברצוני לברך על הצעת החוק וכמובן על הצמדת הצעת החוק של חבר הכנסת חברי דב חנין.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם כל הנושא שקשור בתקשורת – הגיע הזמן להסדיר אותו, במיוחד בקדנציה הזו, כנראה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מבינים יותר ויותר את החשיבות של תפקיד התקשורת והסדרת כל הנושא שקשור במדינה, באמת לפי חוקים דמוקרטיים יותר שמאפשרים חופש ביטוי ומאפשרים חופש עשייה בתחום התקשורת.

עאידה תומא סלימאן: מאחר שאני כבר בירכתי, אני אנצל את הזמן גם כן להוסיף על הדברים שעלו בעניין, אפרופו תקשורת, שר תקשורת.

עאידה תומא סלימאן: מי שממלא את התפקיד של שר תקשורת – או לא ממלא אותו, בעצם.

עאידה תומא סלימאן: כמובן אני מדברת על ראש הממשלה שנמצא עכשיו בחו"ל.

עאידה תומא סלימאן: על שני דברים שקרו בתקופה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שכולם חוגגים את העובדה שמתקבל ראש הממשלה בבית הלבן וסומכים על הידיד החדש של מדינת ישראל, שתומך כנראה בהרבה מהצעדים שנוקטת הממשלה, במיוחד בצד המדיני.

עאידה תומא סלימאן: אבל שני דברים קרו לאחרונה: אחד מהם הזכיר חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בעניין ביטול פגישת הפסגה שהייתה אמורה להתקיים בין קנצלרית גרמניה וראש הממשלה מצד אחד; וגם התקרית האחרת שהוסברה ולא בלטה בתקשורת הישראלית, אפרופו תקשורת וחופש ביטוי, על הגעת ראש ממשלת ישראל ל-Downing Street והמבוכה של לחכות בפתחו של הבניין ולא למצוא, כמו שנהוג בכל טקסי הדיפלומטיה, שמישהו מהמארחים או המארחת בעצמה תצא לקבל את ראש הממשלה בפתח הבניין ולהכניס אותו פנימה.

עאידה תומא סלימאן: וכאילו ראו על ראש הממשלה בנימין נתניהו כמה רגעים של מבוכה, שלא ידע מה לעשות: להיכנס לבד, למה לא יצאו לקבל אותו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן; חבר הכנסת אוסאמה סעדי אמר שהזהרנו מההשלכות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת – אני רוצה לברך על ההשלכות האלה.

עאידה תומא סלימאן: כי אם כל הצעקות שהקמנו בבניין הזה על הצעדים המאוד-מסוכנים שנוקטת בהם הממשלה בעניין המדיני לא הועילו, ובכל זאת הממשלה, בדורסנות ובלי לשים לב לשום דעה שניתנת ואזהרה שניתנת על-ידי חברי כנסת על המסוכנות בהחלטות כמו חוק הכשרת ההתנחלויות ועוד חוקים אחרים שקשורים גם כן לעמותות וחוקים שקשורים לסיפוח זוחל – כל האזהרות לא הועילו, אז כנראה הגיע הזמן שהאזהרות יתחילו גם כן להגיע על-ידי מה שנקרא כתף קרה בדיפלומטיה הבין-לאומית.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות – –

יחיאל חיליק בר: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – שזה רק מתחיל בכתף קרה, אבל זה יכול להגיע לצעדים יותר חמורים, שאולי אולי יעירו את הממשלה הזו, ושתבין – –

יחיאל חיליק בר: תודה.

עאידה תומא סלימאן: – – את המסוכנות של הפוליטיקה שהיא מובילה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חברת הכנסת סלימאן.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת בן ארי?

יחיאל חיליק בר: לא.

יחיאל חיליק בר: עליזה לביא.

יהודה גליק: – – – מי שישמע אותך.

יהודה גליק: אי-אפשר.

יהודה גליק: את לא יכולה – – –

מירב בן ארי: – – –

יחיאל חיליק בר: יעל כהן-פארן; יואל חסון; יחיאל חיליק בר – אינו מסוגל.

יחיאל חיליק בר: עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחריו – אחמד טיבי, אכרם חסון ויוסף ג'בארין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, אני מברך תחילה את חבר הכנסת דב חנין, שדבק הרבה זמן בביטול החוק הזה, עד שסוף-סוף הממשלה הצמידה את החוק שלה אליך – לא ההפך, כי אתה היוזם ואתה הראשון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מברך אותך ומברך על ההצמדה הזאת, ואנחנו נתמוך בחוק הזה, כי אין מצב שיש דמוקרטיה שאין בה חופש ביטוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין אפשרות לקיום דמוקרטיה בלי זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כשמבטלים חוק כזה, הם צריכים להסתכל עוד גם הלאה, מה הן הדרישות המינימליות – אני לא מדבר אפילו על דרישות גבוהות, אלא המינימליות, של דמוקרטיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר שהגיע הזמן שכל החוקים המנדטוריים, אחרי 68 שנים, צריך לבטל אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן, לא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות ש-68 שנים, בכל שנה באים ומאריכים לעוד שנה את מצב החירום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם המדינה היא באמת במצב חירום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא הגיע הזמן לבטל את כל החוקים של שעת החירום, שמהם או בזכותם שוללים חופש מאנשים בזה שמכניסים אותם לבתי-סוהר במעצר מינהלי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מעצר מינהלי יכול להיות במקום דמוקרטי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין מצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שעושה מעשה בניגוד לחוק, מי שעושה מעשה בניגוד לחוק, יש לו הזכות המלאה בכל דמוקרטיה לעמוד בפני בית-משפט, להגן על עצמו ולזכות במשפט הוגן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו לא סומכים על בתי-המשפט, לא יכולה להיות דמוקרטיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד החוקים האלה קיימים אסור לדבר על דמוקרטיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדמוקרטיה מתחילה ביום ביטול שעת החירום והחוקים הנגזרים ממנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני פונה פה לספסלים של הממשלה: הוארך בשנה, וכל שנה אומרים שיש חוקים מסוימים שאנחנו צריכים לתקן אותם ואז נבטל את שעת החירום, וזה לא נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, החוק הזה, פקודת המסים, פקודת שעת-חירום, פקודת העיתונות וכל הירושה המנדטורית – צריך לבטל ולסיים את התקופה הזו, שהיא מבישה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם בכלל, לצאת לדרך דמוקרטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אכרם חסון – אינו נוכח.

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים, חבר הכנסת – – –

מירב בן ארי: – – –

יחיאל חיליק בר: אה, אכרם, סליחה.

יחיאל חיליק בר: הסתכלתי על המקום שלך.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יחיאל חיליק בר: יוסף ג'בארין.

יחיאל חיליק בר: מה?

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים.

קריאות: – – –

קריאה: מה אתה רוצה – – –

יוסף ג'בארין: אתם קואליציה.

יוסף ג'בארין: תעשו מה שאתם – – –

יחיאל חיליק בר: חבר'ה – –

דוד ביטן: – – –

יחיאל חיליק בר: – – זו זכותו המוקנית לדבר.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש לא להפעיל לחץ חברתי.

קריאה: – – –

דוד ביטן: לא מפעיל – – –

יחיאל חיליק בר: לא להפעיל לחץ חברתי.

קריאה: – – –

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת – – –

איילת נחמיאס ורבין: – – –

יחיאל חיליק בר: היחידה שמותר לה – –

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ביטן – –

יחיאל חיליק בר: – – זאת איילת.

יחיאל חיליק בר: השאר – – –

איילת נחמיאס ורבין: אין בעיה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

יוסף ג'בארין: – – סוף-סוף יש חוק שאנחנו לא רק שתומכים בו, אלא גם כל כך שמחים – כל כך שמחים שהחוק הזה סוף-סוף מגיע.

יוסף ג'בארין: אז קצת שינוי מהיום-יום כאן, שבו אנחנו רק מצביעים על חקיקה פוגענית וחקיקה גזענית וחוק ההסדרה וכו' וכו'.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, באמת, עבור רבים מאתנו זה אולי רגע היסטורי.

יוסף ג'בארין: אני זוכר עוד בימי ההתמחות שלי – ההתמחות בעריכת-דין בתחילת שנות ה-90, כשעבדתי באגודה לזכויות האזרח – אני זוכר את אותן עתירות שביקשו לבטל את הפקודה הזו, בתור פקודה שקובעת הסדרים שפוגעים באופן קשה בחופש הביטוי, בחופש העיתונות – הסדרים שפשוט לא תאמו שום משטר דמוקרטי ושום יחס מכבד לזכויות האדם.

יוסף ג'בארין: אז אני מרגיש היום, הערב, כמו סגירת מעגל, כשסוף-סוף אנחנו זוכים לראות את ביטולה של הפקודה הזו.

יוסף ג'בארין: ובהזדמנות הזו אני רוצה לברך את עמיתי באגודה לזכויות האזרח אשר הגישו כמה עתירות כנגד הפקודה הזו.

יוסף ג'בארין: העתירה האחרונה הייתה ב-2014, והנה, אנחנו רואים שעבודת הנמלים והעבודה המקצועית והעבודה הצודקת סופה גם לנצח.

יוסף ג'בארין: אז ברכות לחברים, לעמיתי באגודה לזכויות האזרח, ליועץ המשפטי של האגודה, עורך-דין דן יקיר, על ההישג החשוב הזה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה גם לברך את חברנו לסיעה, חבר הכנסת דב חנין, שגם הוא דאג כמעט כל כנסת להגיש את הצעת החוק כדי לבטל את הפקודה, והנה, סוף-סוף אנחנו רואים את התוצאה.

יוסף ג'בארין: אז יישר כוח וברכות.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת ביטן, הוא כמעט לא כאן.

יחיאל חיליק בר: ביטן.

יוסף ג'בארין: לפני שאנחנו מצביעים, אני רוצה להיות בטוח שאתה אמרת את זה בהומור, שמחריגים – –

דוד ביטן: צחוק, צחוק.

יוסף ג'בארין: – – את העיתונות הערבית.

דוד ביטן: אמרתי את זה בצחוק.

דוד ביטן: גם לא קראתי את החוק.

יוסף ג'בארין: אוקיי, בסדר.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ביטן אמר כנראה בהומור שמחריגים את העיתונות הערבית, אז אני – – –

דוד ביטן: אמרתי: נוריד לך קצת את העסק.

יוסף ג'בארין: – – – אז לא תהיה החרגה, ואנחנו נצביע בעד החוק הזה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אנחנו, אם כן, סיימנו עם רשימת הדוברים.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לביטול פקודת העיתונות, התשע"ז–2017.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: מי נמנע?

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

איילת נחמיאס ורבין: ועדת הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, תגיד: ועדת הכלכלה.

יחיאל חיליק בר: זה לא משנה, זה עובר לוועדת הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: למען הסר ספק.

יואב קיש: איזו ועדה?

יחיאל חיליק בר: הכלכלה.

יואב קיש: זה לוועדת הכלכלה?

יואב קיש: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לביטול פקודת העיתונות, התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 34 בעד, אפס מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה להמשך – – –

יואב קיש: רגע, איזו ועדה?

יואב קיש: רגע, סליחה, איזו ועדה?

איילת נחמיאס ורבין: קיש, אל תתערב, קיש.

יחיאל חיליק בר: מה שכתוב בנייר שלכם, ועדת הכלכלה.

יואב קיש: ועדת הכלכלה?

יחיאל חיליק בר: נו, מה אתה רוצה?

יואב קיש: טוב, בסדר, ועדת הכלכלה – –

איילת נחמיאס ורבין: איסתרא בלגינא קיש קיש קריא.

יחיאל חיליק בר: – – להמשך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול את חברת הכנסת סתיו שפיר – גם בעד, נכון?

יחיאל חיליק בר: סתיו בעד? גם.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עכשיו עוברים להצבעה על – – –

טלי פלוסקוב: רגע, אדוני, תוסיף אותי, בבקשה, בעד.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מוסיפים גם את חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בעד.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו עוברים עכשיו להצבעה על ההצעה המוצמדת של חבר הכנסת דב חנין, הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (ביטול הפקודה), התשע"ז–2017, בקריאה טרומית.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: מי נמנע?

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

דוד ביטן: בעד.

דוד ביטן: הנה, שלא תגידו שאנחנו לא מסכימים.

דוד ביטן: בעד.

תמר זנדברג: שלא תגידו – – –

עיסאווי פריג': יאללה, יש לך עד שתי הצעות – – –

תמר זנדברג: זה הולך: שנתיים לא דמוקרטי, ערב אחד דמוקרטי.

תמר זנדברג: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (ביטול הפקודה), התשע"ז–2017, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 36 בעד, ללא מתנגדים, ללא נמנעים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי גם הצעת החוק הזו עברה בקריאה טרומית ותעבור לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה ראשונה – שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: למה?

יחיאל חיליק בר: זו קריאה טרומית – שנייה ושלישית, אוקיי.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/680); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8) (עדכוני חדשות), התשע"ז–2017.

יחיאל חיליק בר: מטעם ועדת הכנסת יציג אותה חבר הכנסת יואב קיש, יו"ר ועדת הכנסת – בבקשה, אדוני.

דוד ביטן: קיש, תסביר מה זה, למה זה פשוט מאוד.

חיים ילין: קיש, כולם בעד, תעשה את זה מהר.

): ביטן.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הידועה בכינויה V15 – אה זה ירד?

): סליחה, V15 ירד, אז אנחנו לא מדברים.

חיים ילין: מה אתה מסתבך?

חיים ילין: תגיד לי, מה, מה?

יחיאל חיליק בר: נצביע נגד עכשיו.

חיים ילין: עזוב.

): אנחנו לא מדברים על V15, זה ירד מסדר-היום.

): אנחנו מדברים על הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת.

): אז למי שלא יודע, את החוק עצמו כבר תיקנו במושב הקודם, ויצא מכרז והתהליך מתקדם.

): ההצעה נועדה, התיקון הזה הוא לתקן איזה פסיק בנושא המכרז, ואני אקריא במה מדובר.

): שידורי הכנסת, ערוצי הכנסת, כוללים שני סוגי שידורים: שידורי כנסת, שזה שידורי מליאה, ועדות ואירועים ממלכתיים, וכן, מה שמוגדר "משדרים מוספים" – יתר התוכניות.

): תיקנו את החוק אכן, לפני כמה חודשים, והוכנסו כמה המלצות.

): בין היתר נקבע כי השידורים המוספים צריכים להיות בזיקה למגוון היבטי עבודת הכנסת, פעילות חברי כנסת או פעילות פוליטית.

): הייתה המלצה של הוועדה הציבורית כי בשידורי ערוץ הכנסת ישולבו – זו ההגדרה, שימו לב: עדכוני חדשות בכתוביות רצות, ובעברית "סקרולים" – או בלועזית, תלוי מאיפה אתה מסתכל – הן בנושאים פרלמנטריים – – –

חיים ילין: אבשלום קור יפטר אותך מהכנסת.

): כן.

): הן בנושאים פרלמנטריים והן בנושאים כלליים.

): לאור שינוי הגדרת "משדרים מוספים", עלתה השאלה האם במשדרים המוספים ניתן לשדר בערוץ הכנסת את ה"סקרולים", עדכוני חדשות בנושאים כלליים, שאין להם זיקה לעבודת הכנסת.

): אנחנו החלטנו בוועדה שעל מנת לאפשר לצופים בערוץ הכנסת להתעדכן בחדשות מהארץ ומהעולם גם בנושאים כלליים, אפשר יהיה להעביר את זה ב"סקרולים" תוך כדי השידור עצמו.

): אלו המלצות – – –

דוד ביטן: לא כשאנחנו בשידור.

): רק כשביטן בשידור.

דוד ביטן: שלא יפריעו – – –

): כשאחרים אז לא, אבל כשביטן בשידור.

): זה בערך 50% מהזמן, לא, ביטן?

עאידה תומא סלימאן: זה הפחד האמיתי.

קריאות: – – –

דוד ביטן: אל תדאגו, אני אכניס גם אתכם.

): 50% מהזמן זה ביטן בשידור, והשאר – ירוצו "סקרולים".

קריאות: – – –

מירב בן ארי: והשאר – – –

יהודה גליק: רגע, וגם בערבית?

דוד ביטן: תאמינו לי, הרבה זמן לא הייתי בערוץ הכנסת.

): יש שם גם בערבית, יש שילוב, יש הגדרה גם לערבית, כן.

): יש שם שאלה – אני לא אכנס לזה, אבל הייתה התייחסות לשפה בעניין הזה.

מירב בן ארי: ביטן, יש לך זמן מסך.

): מה שהחוק מציע זה לקבוע במפורש שעדכוני חדשות כתובים בענייני היום בארץ ובעולם ובעניינים פרלמנטריים ייכללו בהגדרה זו של "משדרים מוספים", על מנת שזה יוכל להיכנס, ולהבהיר כי אנחנו – ועדת הכנסת מוסמכת לקבוע בתקנות הוראות לעניין שידור עדכוני החדשות כאמור, וזאת במסגרת סמכותה הקיימת היום לקבוע בתקנות מדיניות לעניין שידורי ערוץ הכנסת.

): עוד מילה: מי שלא מכיר, ועדת הכנסת היא באמת הגורם שקובע את התקנות בהתאם לחוק, ובעצם, כל התיקון הזה בא לעשות את ההבהרה; לא היה ברור האם ה"סקרולים" יכולים לדון בנושאים שהם חדשותיים מהארץ ומהעולם, והחלטנו שכן, וזה בעצם התיקון שעולה על שולחן המליאה כרגע.

): תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אני עובר לרשימת הדוברים.

יחיאל חיליק בר: חברי הכנסת בן ארי, חאג' יחיא, אבו מערוף, לא?

יחיאל חיליק בר: מסעוד גנאים, רוזין, מרגלית, לביא, זחאלקה, אייכלר, גליק, ברושי, סעדי, שמולי, פריג', נחמיאס?

יהודה גליק: גם ורבין וגם נחמיאס ורבין?

קריאות: – – –

יחיאל חיליק בר: ורבין איילת.

יואב קיש: אולי נחמיאס רוצה?

יחיאל חיליק בר: ג'בארין, שי – נחמן?

יחיאל חיליק בר: לא?

מיכל רוזין: דילגת עלי.

יחיאל חיליק בר: עאידה סלימאן?

עאידה תומא סלימאן: כן.

יחיאל חיליק בר: כן?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

מיכל רוזין: למה דילגת עלי?

יחיאל חיליק בר: לא, לא דילגתי, סליחה.

יחיאל חיליק בר: קראתי את שמך, את לא היית פה.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: לא.

יחיאל חיליק בר: קראתי את שמך.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: קראתי את שמך.

קריאה: היא רוצה את זה במעמד האישה גם.

מיכל רוזין: עאידה, מה קרה היום?

מיכל רוזין: מה?

מיכל רוזין: מה קרה היום?

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: עודף מרץ, בסדר?

חיים ילין: עודף מרץ?

עאידה תומא סלימאן: עודף מרץ.

חיים ילין: מרצ או המשותפת?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני כמובן לא מאלה שמתלוננים על זמני שידור של ערוץ הכנסת בעניין הוועדה שלי.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה לא יוצאת מקופחת מבחינת זמני השידור, ואנחנו נמצאים שם.

עאידה תומא סלימאן: אבל דבר אחד, שבדיוק עכשיו אני וחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא דיברנו עליו תוך כדי, אולי רק להזכיר את זה, ואנחנו נדאג להגיע לדיונים של הוועדה שתקבע את ההוראות בעניין העדכונים.

יואב קיש: תקנות.

עאידה תומא סלימאן: תקנות, הוראות, בעניין העדכונים גם כן, ואולי צריך להכניס הוראה שיהיה תרגום בערבית לפחות לחלק מהדברים המשודרים – – –

יהודה גליק: הוא אמר את זה.

יהודה גליק: הוא אמר – – –

יואב קיש: יש הגדרה של כתוביות בערבית.

יואב קיש: כשיש דובר בעברית, יהיו גם כתוביות בערבית.

יואב קיש: יש שם – – –

עאידה תומא סלימאן: זה נמצא מבחינת – – –

יואב קיש: צריך להסתכל.

יואב קיש: אני לא זוכר בעל פה, צריך להסתכל בחוק.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז אני הייתי רוצה להעלות את זה, כדי שנדאג, כי עד עכשיו אני לא ראיתי תרגומים בערוץ הכנסת, ואני חושבת שאם כבר מעדכנים את ההוראות, אז שזה ייכלל.

עאידה תומא סלימאן: גם זאת שפה רשמית במדינה והגיע הזמן שערוץ הכנסת ידאג – – –

יואב קיש: אני לא רוצה להגיד מהזיכרון.

יואב קיש: זה היה בדיונים – – – זה לא היה רלוונטי לעכשיו.

יואב קיש: זה היה בסיבוב הקודם של החקיקה, ושם דיברנו מתי יהיה תרגום בערבית, מתי בעברית, מתי – הנושא הזה עלה והייתה החלטה והגדרה של איך משלבים ומה – – –

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל בינתיים לא שולב, נכון?

יואב קיש: כי זה רק במכרז החדש, שיצא וייכנס לתוקף עוד כמה – – –

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני חושבת שהגיע הזמן שההוראות יהיו מאוד ברורות, כך שנבטיח שגם בערוץ הכנסת יהיה תרגום לערבית.

עאידה תומא סלימאן: וזהו.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: יוסי יונה, עמר בר-לב, מיקי לוי, סויד, אוחנה, חסון – חסון, מאיר כהן, גלאון, השכל, עפר שלח, אבקסיס, בהלול, טרכטנברג, גרמן, קורן, פארן, יואל חסון, יחיאל בר, אחמד טיבי ויואב בן צור.

יחיאל חיליק בר: אוקיי, אין עוד דוברים, ועל כן אנחנו עוברים כעת להצבעה על הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8) (עדכוני חדשות), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע/ מי בעד.

יחיאל חיליק בר: מי נגד.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8) (עדכוני חדשות), התשע"ז–2017, לוועדת הכנסת נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 26 בעד – אני מוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת חאג' יחיא – ללא מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק שידורי ערוץ הכנסת (תיקון מס' 8) עברה בקריאה ראשונה, ותחזור לוועדת הכנסת להמשך הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/685); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 9) (קביעת שיעור מזערי לריבית המיוחדת בביטוח סיעודי), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת קיש וקבוצת חברי כנסת.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: חוק V15 היה צריך לעבור אותו דבר, אבל – – –

חיים ילין: – – – די, קיש.

יואב קיש: בסדר, מה קרה?

יואב קיש: קצת.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת, זה נושא רציני, אתה צודק, חבר הכנסת ילין.

יואב קיש: ביטוח סיעודי, הנושא הזה נוגע בלא-מעט מחברי הכנסת פה במליאה.

יואב קיש: אני אפילו, בזווית העין, רואה את חבר הכנסת איציק שמולי, חבר הכנסת חיים ילין, חברת הכנסת נורית קורן, ענת ברקו.

יואב קיש: הנושא הזה של ביטוח סיעודי – בעיה כואבת שאנחנו מנסים לתת לה – – –

נחמן שי: – – – דילגת עלי מהר.

יואב קיש: מה?

נחמן שי: מכניסים אותך לשדולה בכוח.

יואב קיש: אנחנו צריכים לגעת בה מכמה וכמה כיוונים, כי באמת יש התעללות – אין לי מילה אחרת להגיד מעבר לזה – התעללות של חברות הביטוח באותם קשישים סיעודיים.

יואב קיש: לוקחים את הכסף כשיכולים, וכשצריכים לשלם עושים מה שיכולים בשביל לא לשלם, ואת התופעה הזו אנחנו חייבים להפסיק.

יואב קיש: החוק הזה נוגע בנקודה קטנה בסיפור הזה: הגדלת מה שנקרא "מקל", הקנס, על חברות הביטוח במקום שבו בבית-המשפט יתגלה שהן לא שילמו בצורה – שלא בתום לב.

יואב קיש: ואז מה המשמעות?

יואב קיש: עד היום, המצב הדי-מעוות היום בחוק נותן בעצם תמריץ לחברות הביטוח לגרור את המבוטחים לבית-משפט; גם אם בסוף בית-המשפט יגלה שהם היו צריכים לשלם והם לא שילמו – הקנס הוא מאוד נמוך, כי הוא תלוי בריבית הממוצעת במשק, והריבית הממוצעת במשק נמוכה, אז אין להם קנס.

יואב קיש: אז מה הם אומרים?

יואב קיש: שיטת "מצליח" – סתם סטטיסטיקה: 100 איש, אני לא משלם להם, הרי הם קשישים, קשה להם, ואולי 20–30 ייקחו אותי לבית-משפט – גם זה לא; אני גורר אותם עכשיו שנתיים-שלוש-ארבע בתהליכים של שיפוט, וכשמגיע הרגע אז אולי, מתוך 100, בשניים-שלושה אני אקבל קנס – וגם אז הקנס הוא לא גבוה.

יואב קיש: זו השיטה, חברים.

יואב קיש: מה לעשות, הם עובדים לפעמים גם באינטרס כלכלי והמערכת מאפשרת להם את זה.

יואב קיש: את זה צריך להפסיק.

יואב קיש: לא יכול להיות שהסנקציה היחידה על חברות הביטוח היא ריבית קטנה שלא מרתיעה אותם והם מתישים את התובעים.

יואב קיש: לא רק זה, זה גם נותן להם אינטרס לא ללכת לגישור.

יואב קיש: זה עיכוב של שנים רבות בתשלום, ולצערי, אנחנו גם מוצאים שאותם קשישים סיעודיים נפטרים במהלך תהליך התביעה – – –

חיים ילין: זאת הבעיה.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: זה פשוט עוול שזועק לשמים.

יואב קיש: החוק הזה מעלה בצורה משמעותית, הוא שם רף מינימום – דרך אגב, מעטים המקומות בחקיקה הישראלית שיש בהם רף מינימום לעונש.

יואב קיש: הוא מדבר על רף מינימום של פי-עשרה מהריבית שהיום הם אמורים לשלם.

יואב קיש: זאת אומרת, זו העלאה דרמטית של ה"מקל" והוא מאוד משמעותי.

יואב קיש: אני אגיד לכם איפה אני למדתי למה זה נכון.

יואב קיש: ישבנו בדיון בוועדה בהכנה לקריאה ראשונה, ישבו נציגי חברות הביטוח וביקשו לדבר.

חיים ילין: הם צרחו.

יואב קיש: מה הוא אמר?

יואב קיש: אני אצטט לך אותו.

יואב קיש: הוא אמר: כבוד היושב-ראש, יהיה פה אינטרס לאזרח לקחת אותי לבית-משפט, להאריך את התביעה, ובסוף הוא יקבל – – –

חיים ילין: מה שהם רגילים לעשות – – –

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: אמרתי לו: או, החוק הזה טוב.

יואב קיש: זה בדיוק מה שצריך להיות.

יואב קיש: אתם, שיהיה לכם אינטרס לגמור אתם כמה שיותר מהר ובגישור.

יואב קיש: לכן, מאוד שמחתי על ה"תלונה" הזאת של חברות הביטוח.

יואב קיש: אני חושב שזה מהלך ראוי ונכון.

יואב קיש: הכוח – המטוטלת לגמרי בצד שלהם; הגיע הזמן קצת לאזן את זה.

יואב קיש: זה נותן איזה יתרון מסוים, אני לא חושב, דרך אגב, שהוא דרמטי; אף אחד לא ילך פה לתהליך של שנים בבתי-משפט כשהוא צריך את הכסף.

יואב קיש: אבל מה שמגיע – צריך לתת.

יואב קיש: אני חושב שזה ייתן רוח גבית לאזרח הקטן שמגיע למצב קשה בחייו, אל מול גופי הביטוח.

יואב קיש: אני חושב שיש פה תמיכה מלאה במליאה בהצעה הזו, ואנחנו, כולנו פה ביחד, נשים סוף להתעללות בחולים הסיעודיים.

יואב קיש: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת קיש.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יחיאל חיליק בר: אני מבין שהדובר היחיד – חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אני עוד מעט סוגר את רשימת הדוברים, אם יש מישהו או מישהי שרוצים לדבר – – –

דוד ביטן: דב – – –

יחיאל חיליק בר: אז תרשום: איציק שמולי, נחמן שי.

יחיאל חיליק בר: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

יחיאל חיליק בר: רוצה לדבר?

יחיאל חיליק בר: רוצות?

יחיאל חיליק בר: לא.

יחיאל חיליק בר: אז רשימת הדוברים סגורה.

יחיאל חיליק בר: יש לנו שלושה דוברים, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: מי?

יחיאל חיליק בר: אתה גם רוצה?

יחיאל חיליק בר: אני מוכן לאפשר לך.

יחיאל חיליק בר: אם אתה תתעקש, אני – לא, לא, ביטן, בכיף.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, חבר הכנסת קיש, אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק הזו.

דב חנין: הצעת חוק טובה – אדוני, יושב-ראש הקואליציה, אתה מפריע לנו לברך חברים שלך מהקואליציה.

דב חנין: אני מברך את חבר הכנסת קיש על ההצעה שלו, הצעה חשובה, ראויה ואנחנו נתמוך בה.

חיים ילין: הוא מרשה, אבל אחרי ההצבעה – – –

דב חנין: אבל אני רוצה, עמיתי חברי הכנסת, לדבר אתכם על הסוגיה העקרונית והרחבה יותר.

דב חנין: מה שקורה בתחום הביטוח הסיעודי, עמיתי חברי הכנסת, זה שערורייה.

דב חנין: אנחנו כולנו קראנו את התחקיר הקשה שהתפרסם ב"ידיעות אחרונות" על המצב בבתי-האבות.

דב חנין: אבל זה רק הקצה, ומאחורי המקרים הקשים של הזנחה ואפילו התעללות בקשישים, עומדת בעיה מערכתית.

דב חנין: הבעיה המערכתית היא שאנחנו מתקצבים – אנחנו כמדינה מתקצבים תקצוב חסר את הביטוח הסיעודי, ומכך נפגעים הרבה אנשים.

דב חנין: קודם כול, נפגעים הקשישים עצמם, שלא מקבלים את הטיפול הראוי, לא מקבלים את הטיפול הנאות, סובלים מהזנחה ולפעמים אפילו יותר מזה.

דב חנין: סובלים מהמצב הזה גם העובדים בבתי-האבות, שעובדים בתנאים קשים, בשכר נמוך, שכר דל.

דב חנין: כתוצאה מהמצב הזה חסרים שם הרבה מאוד עובדים.

דב חנין: המערכות האלה נמצאות במתח מאוד גדול של עבודה, במצוקה מאוד קשה.

דב חנין: כל זה, עמיתי חברי הכנסת, בסוגיה של מה שקורה בבתי-האבות.

דב חנין: אבל זה רק חלק אחד מהבעיה.

דב חנין: אנחנו יכולים לדבר על רבים שנזקקים לטיפול סיעודי ולא מקבלים אותו.

דב חנין: אנחנו יכולים לדבר על אנשים שאין להם ביטוח סיעודי כי לא היה להם כסף לבטח את עצמם.

דב חנין: אנחנו יכולים לדבר על אנשים שביטחו את עצמם בביטוח סיעודי, ואז חברות הביטוח מנצלות טריקים ומהלכים שונים ומשונים כדי להתנער מהחובות שלהן ולהשאיר את האנשים האלה ללא טיפול.

דב חנין: על כל הבעיות האלה בסופו של דבר יש תשובה אחת ויחידה: חייבים להכניס את הביטוח הסיעודי לסל הבריאות הממלכתי.

דב חנין: החטא הקדמון בתחום הסיעודי הוא חטא ההפרטה, ואת החטא הזה צריך לתקן.

דב חנין: צריך לתקן אותו באמצעות החזרת האחריות של המדינה לביטוח הסיעודי.

דב חנין: כאשר הביטוח הסיעודי יהיה בידי המדינה, אנחנו, באחת, נפתור שורה ארוכה של בעיות: אנחנו גם נטפל נכון יותר בבעיית בתי-האבות, אבל גם נאפשר לקשישים רבים יותר לקבל טיפול סיעודי בבית, ובכך נחסוך הרבה כסף.

דב חנין: המערכת הזו היא לא רק צודקת יותר מבחינה חברתית, היא גם נכונה יותר מבחינה כלכלית.

דב חנין: היום שמענו, שר הבריאות העיד בפנינו בוועדה שסקר שנעשה על-ידי משרד הבריאות הראה שרוב האזרחים בישראל מוכנים לשלם יותר מס בריאות – –

יחיאל חיליק בר: נא לסיים.

דב חנין: – – ולקבל ביטוח בריאות סיעודי במסגרת הסל.

דב חנין: הפנייה שלי היא לממשלה: הממשלה חייבת להפסיק להיות חומה בצורה נגד ציבור הקשישים בישראל.

דב חנין: במקום להילחם בקשישים, במקום לפגוע בקשישים, הגיע הזמן שגם הממשלה תתייצב בצד הנכון ותעשה מעשה כדי להתחיל לסייע.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: מוותר.

יחיאל חיליק בר: מוותר.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת שי – לא פה?

יחיאל חיליק בר: טוב.

יחיאל חיליק בר: אם כן, רשימת הדוברים הסתיימה, ואנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 9) (קביעת שיעור מזערי לריבית המיוחדת בביטוח סיעודי), בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: מי נמנע?

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 9) (קביעת שיעור מזערי לריבית המיוחדת בביטוח סיעודי), התשע"ז–2017, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 24 בעד, ללא מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 9), עברה בקריאה ראשונה וחוזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: עד כמה שזה עצוב לכולכם, תם סדר-היום.

יחיאל חיליק בר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ז בשבט התשע"ז, בעזרת השם, 14 בפברואר 2017, בשעה 16:00.

יחיאל חיליק בר: ישיבה זו נעולה.