ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 189, 2017-01-09 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"א בטבת התשע"ז, 4 בינואר 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 18), התשע"ז–2017, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5) (סייג לחובה למסור פרטים ולענות על שאלות ועונשין), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/3649/20 וכלה בהצעת חוק פ/3669/20 – הצעת חוק הרשויות המקומיות (התאמת תקציב החינוך), התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק הכנסת (תיקון – שלילת שכר ותשלומים מחבר הכנסת החשוד בעבירה נגד ביטחון המדינה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – מתן הטבה ללוחמים לבניית בתים בבנייה עצמית ובמסגרת מכרזים להקצאת קרקע למגורים), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק להסדרה ועידוד מקצוע ההוראה, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק זכאות למענק להוספת מרחב מוגן דירתי ומרחב מוגן קומתי ביישובים סמוכים לגבול (הוראת שעה), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת עמר בר-לב; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (דרישת הסיוע להרשעה על-פי הודיה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון – הגנה על זכויות מבצעים בגין יצירותיהם מקום המדינה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב פרי, רועי פולקמן, איילת נחמיאס ורבין, עודד פורר, עיסאווי פריג', רויטל סויד, אלי אלאלוף, רוברט אילטוב, יעל גרמן, עליזה לביא, מירב בן ארי, קארין אלהרר, מאיר כהן, עפר שלח ויהודה גליק; הצעת חוק שקיפות מחירי תוצרת חקלאית צמחית, התשע"ז–2017, מאת חברת הכנסת סתיו שפיר; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – אגרות פינוי חירום), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת אכרם חסון; הצעת חוק הכשרות לאנשי מקצוע בתחום הבריאות בנושא מגדר ונטייה מינית, התשע"ז–2017, מאת חברות הכנסת מיכל רוזין, מרב מיכאלי ויעל גרמן; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר בעד שירותי בריאות ויידוע בדבר נציב קבילות), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יחיאל חיליק בר, שולי מועלם-רפאלי ואילן גילאון; הצעת חוק פיקוח על רווחי שיווק בתוצרת חקלאית, התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת עמר בר-לב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות החזקת רכב), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (טיפול באמצעות סם הקנבוס), התשע"ז–2017, מאת חבר הכנסת דב חנין; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – חזקת דירה יחידה), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – התפטרות הורה על מנת לטפל בילדו), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, יצחק וקנין, יגאל גואטה, מירב בן ארי ויעקב מרגי; הצעת חוק להסדרת הפיקוח על מוהלים, התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אברהם נגוסה ורחל עזריה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פסילת רישיון לנהיגה על רכב מקצועי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, שולי מועלם-רפאלי, עליזה לביא ועמר בר-לב; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מוסד הפועל לטובת מדינת ישראל), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ, מכלוף מיקי זוהר, דוד ביטן, עודד פורר, יואב קיש, דוד אמסלם, מירב בן ארי, יצחק וקנין, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, יואב בן צור, מנחם אליעזר מוזס, יגאל גואטה, אלי כהן, אמיר אוחנה, שרן השכל, אורן אסף חזן, נורית קורן, רוברט אילטוב, חמד עמאר, יוליה מלינובסקי, ניסן סלומינסקי, יעקב מרגי, ענת ברקו, אברהם נגוסה, נאוה בוקר ואבי דיכטר; הצעת חוק הבנקאות רישוי (שירות ללקוח) (תיקון – חובת הצבת מכשיר אוטומטי למשיכת והפקדת מזומנים ושיקים), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת איתן כבל, איציק שמולי, קסניה סבטלובה, יחיאל חיליק בר, יואל חסון, רויטל סויד, איל בן ראובן, איילת נחמיאס ורבין, דב חנין, יעקב מרגי ונחמן שי; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – עיגון זכויות דייר ממשיך בדיור הציבורי), התשע"ז–2017, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שלי יחימוביץ, דב חנין ואילן גילאון.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, יהודה גליק ועליזה לביא בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצורך בשינוי מנגנון האישורים להפסקת היריון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נפתח בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה כדי שחברי כנסת יוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי, תפתח בבקשה את הנאומים בני דקה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, יום קשה במיוחד לכולנו, אני בטוח.

איתן ברושי: אנחנו משתתפים בצערן של המשפחות השכולות ומאחלים החלמה לפצועים.

איתן ברושי: אני ביקשתי הצעה לדיון, או הצעה לסדר-היום, שלא אושרה, בנושא של: עוד לא יבשה הדיו על הכרעת הדין בנושא החייל היורה בחברון וכבר הזדרזו פוליטיקאים משמאל ומימין לבקש חנינה על עונש שעוד לא נגזר.

איתן ברושי: אני חושב שדווקא בעת הזאת – אני בטוח שגם היושב-ראש ביטא את זה – דרושה התאפקות ודרושה סבלנות כדי למצות את ההליכים, לנצל אותם במידה שאפשר גם לסייע, אבל לא לשבש ולא לערער את יסודות הדמוקרטיה ושלטון החוק.

איתן ברושי: אני חושב שהחברה הישראלית עומדת במבחן, וצה"ל הוא חלק מהמבחן הזה.

איתן ברושי: אנחנו מגבים את צה"ל בכל מצב, בכל אירוע, מאמינים במפקדים ובלוחמים ומודים להם, לכוחות הביטחון בכלל, על תרומתם לאורך כל הימים – והלילות – לביטחונה של מדינת ישראל.

איתן ברושי: אני חושב שמוטל על אזרחי המדינה בכלל, אבל קודם כול על נבחריה, למלא את שליחותם בהובלת העם, ובתקופה כזאת גם לתת דוגמה אישית של איפוק, לכבד את מה שקורה, לא לערער את היסודות שעליהם הוקמה המדינה ועליהם הושתתו עתידה וביטחונה.

איתן ברושי: אני קורא ליושב-ראש, לכנסת ולממשלה להיות מאוחדים ברגע הזה ולהנהיג את העם בבטחה, בוודאי בעת הזאת דרושה מנהיגות ברורה ואחראית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת חיים ילין.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר רצח נורא טלטל את עירי היפה חיפה.

איימן עודה: המשטרה חשדה בבן-אדם מהשכונה חליסה, שכונה מוחלשת שיש בה גם ערבים וגם יהודים, טרף קל.

איימן עודה: מצור של שלושה ימים על השכונה; דלתות נבעטו, אנשים הוכו – השפילו שכונה שלמה.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, בוועדת אור, ועדת חקירה ממלכתית, נאמר כך: המשטרה מתייחסת לערבים כאל אויבים ולא כאל אזרחים.

איימן עודה: מדי שנה נרצחים 70 ערבים, בקושי מצליחים לפענח מקרה אחד – כאשר הנרצח הוא ערבי.

איימן עודה: בוודאי יש לי עמדה ערכית נגד כל פגיעה בבן-אדם, נגד כל פגיעה בכל אזרח, אבל כאשר הנרצח הוא יהודי, כמו למשל בנאום דיזנגוף של ראש הממשלה, שהוא משתלח נגד חברה שלמה, אותו דבר קרה בחליסה, כאשר הנרצח הוא יהודי.

איימן עודה: אני דורש שהמשטרה תתנצל בפני תושבי שכונת חליסה ותפצה אותם בכסף.

איימן עודה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, שירה, יעל, שיר וארז, אלה השמות של חיילים שאתמול נהרגו, נרצחו, על-ידי הטרור, נרצחו על-ידי לא בן-אנוש; לא ייתכן שבן-אנוש מסוגל לעשות את הדברים האלה.

חיים ילין: לכן, פה אנחנו בשתי חזיתות ובשתי מלחמות: המלחמה הראשונה היא מול הטרור, מול אותן חיות אדם; המלחמה השנייה היא המלחמה שלנו, המלחמה הפנימית, לשמור על הערכים שלנו ולהילחם בטרור בשמירה על הערכים.

חיים ילין: אבל אני חייב להגיד שכשהובילו את הפצועים לבתי-החולים, כבר שמענו את הפוליטיקה נכנסת לכל פיגוע.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, לא האיראנים, לא ה"חמאס", לא הטרור, יפילו את מדינת ישראל.

חיים ילין: אנחנו בעצמנו נפיל את המדינה אם לא נדע לשמור ולחבר אותה.

חיים ילין: מה שכדור אחד עושה זה כלום לעומת מה שעושים דברי פוליטיקאים, חברי כנסת, שמסיתים ומפלגים את העם בין בוגדים ללא-בוגדים, בין פטריוטים ללא-פטריוטים, בין שמאל לימין, בין דתיים לחילונים.

חיים ילין: יש לנו תפקיד אחד, לפחות אחד, אי-אפשר לחוקק אותו – לאחד את העם.

חיים ילין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אתמול הייתי בביקור אצל המפקח המחוזי לאוכלוסייה הערבית, מחוז המרכז, מר טארק אבו חג'לה, אשר נורה בסוף השבוע האחרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יודעים מי ירה בו ולמה ירו בו, אבל זה המשך לסדרה של פגיעה באנשי חינוך; לפני כשנתיים נרצח מנהל בית-ספר בט ייבה, לפני כחודשיים הותקף מנהל בית-ספר – גם בטייבה, ובסוף השבוע ירו במפקח המחוזי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני דורש, קודם כול, שמשרד החינוך ייתן גיבוי, וגיבוי מלא, לאנשי חינוך, וייתן להם ביטחון, גם שהמשטרה תפעל למתן ביטחון מלא לאנשי חינוך, כדי שיוכלו לעסוק בחינוך ולא להתחיל לחפש מחסה או הגנה עצמית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כתוצאה מזה, החינוך לא יהיה בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נוסף על כך אני מבקש – בקשה שחוזרת תקופה ארוכה:

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא צריכים נשק בידי האוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשטרה צריכה לאסוף את כל הנשק הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו עוד לא רואים ניצנים – אפילו ניצנים – של תוכנית כזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, ברצוני להביע תנחומים למשפחות השכולות, וכמובן, לאחל החלמה מהירה לפצועי הפיגוע הרצחני אתמול בירושלים.

קסניה סבטלובה: לצערנו, זה איננו הפיגוע הראשון, וככל הנראה גם לא הפיגוע האחרון, בבירה שלנו ובמדינה שלנו.

קסניה סבטלובה: הסכסוך המתמשך ממשיך לקרוע את עיר הבירה וממשיך ליצור אווירה רעילה ומסוכנת וגובה מחיר דמים מכולנו.

קסניה סבטלובה: גם לסכסוכים אזוריים יש צד במה שקרה אתמול.

קסניה סבטלובה: לא על הכול יש לנו שליטה.

קסניה סבטלובה: יש שנאה תהומית לעם שלנו ולמדינה שלנו באזור.

קסניה סבטלובה: קיים טרור של קיצונים אסלאמיים – גם הוא – אבל עם זאת, על פתרון הסכסוך כאן בינינו לבין הפלסטינים יש לנו שליטה.

קסניה סבטלובה: רק אנחנו אחראים לגורלנו, רק אנחנו צריכים להוביל את התהליכים שיובילו אותנו בסופו של דבר להסדר המיוחל, שמאחר כבר 50 שנה לבוא ולהגיע.

קסניה סבטלובה: הוא לא יבוא מעצמו – רק הנהגה אמיצה, רק הנהגה פרגמטית, רק הנהגה שבאמת רוצה לקחת אחריות לגורל של המדינה הזאת ושל העם הזה, לכל מדינת ישראל – רק ההנהגה הזאת תוכל להביא אותנו קדימה לפתרון הסכסוך ארוך הטווח שגובה מאתנו את מחיר הדמים.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שממשלת ישראל תוכל לקחת את האחריות הזאת, ורק אז היא תוכל להסתכל בעיניים של אותם החיילים, ושל המשפחות שלהם, של המשפחות השכולות, של כל אזרחי מדינת ישראל, ולהגיד להם שהיא באמת עושה הכול כדי לשפר את המציאות הביטחונית בבירה שלנו ובמדינה שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, גם אני וחברי ד"ר אחמד טיבי, ועכשיו שמעתי שגם חברנו עבד אל חכים חאג' יחיא, היינו אתמול בביקור אצל המפקח במשרד החינוך, מר טארק אבו חג'לה, בכפר ג'לג'וליה, וכמובן הבענו הזדהות אתו אחרי שירו בו לפני כמה ימים שתי יריות שפגעו ברגליו.

אוסאמה סעדי: אני הגשתי שאילתה דחופה לשר לביטחון פנים.

אוסאמה סעדי: מאחר שיש שם מצלמות ואפילו יודעים את סוג הרכב וצבע הרכב שממנו ירו עליו, אבקש באמת שהמשטרה תמצא את הרוצחים, דבר שלא נעשה בהרבה מקרים.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם יודעים שאתמול בלילה נרצח בעיר סח'נין בחור צעיר, הילאל גנאים, בן 32, ולכן, חברנו מסעוד גנאים שהוא מהמשפחה לא נמצא אתנו היום, ואנחנו משתתפים בצער המשפחה.

אוסאמה סעדי: היום גם נורו יריות על אוטובוס שמסיע תלמידים בשכונת הרכבת אל-מחאטה, בעיר אל-לד, ולכן אנחנו שואלים: עד מתי?

אוסאמה סעדי: עד מתי?

אוסאמה סעדי: עד מתי?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, ואחריה – חבר הכנסת דב חנין.

חיים ילין: – – –

איילת נחמיאס ורבין: אני אתן קול לחברי חבר הכנסת חיים ילין: גם אני התלבטתי אם לשאול את השאלה, אבל אני חושבת שחברי חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, אני הייתי – שמחה, זה לא המילה – אבל הייתי רוצה לשמוע מילת גינוי מכם.

חיים ילין: לא יכולתי פשוט.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת ילין, כיוון שכבר ניצלת את זכותך, אני אהיה לך לקול בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני רוצה לדבר על ארבעת האנשים הצעירים – הילדים האלה ממש – שנקטפו בדמי ימיהם.

איילת נחמיאס ורבין: משפחות ישראליות מדהימות שנאלצו היום להיפרד מהילדים שלהן.

איילת נחמיאס ורבין: באמת, זה פשוט בלתי נסבל לחשוב איזה סוף ארור לחיים שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לבקש מכולנו כאן, מחברי הכנסת וגם מהציבור: ברגעים האלה בואו נתעלה מעל הפיתוי המאוד גדול להטיח בצוערים המסכנים האלה שעמדו שם האשמות חסרות שחר; להטיח האשמות חסרות שחר ברמטכ"ל ובקצינים הבכירים.

איילת נחמיאס ורבין: כשהבכי חונק את הגרון, אנחנו חייבים לגלות אחריות ובגרות, ולקחת עוד נשימה.

איילת נחמיאס ורבין: יהי זכרם של שיר, שירה, יעל וארז ברוך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו, אני וחברי לרשימה, כמובן שותפים לצערן הכבד של המשפחות; מאחלים החלמה לפצועים באירוע הקשה באמת שהיה אתמול.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים על דוח הביצוע של משרד האוצר שהתפרסם אתמול.

דב חנין: הדוח הזה מלמד שיותר מ-25 מיליארד שקלים שהכנסת אישרה להוציא, נשארו בקופת המדינה.

דב חנין: אנחנו מדברים על תת-ביצוע קיצוני בתקציבי המדינה בישראל.

דב חנין: זה בהמשך לדברים שהעליתי כאן

דב חנין: במליאת הכנסת על דוח המרכז להעצמת האזרח שסיפר על הרבה מאוד תקציבים שאינם מנוצלים ולא נוצלו.

דב חנין: אני רוצה גם לומר שגביית המסים עקפה את התחזית ב-7.6 מיליארד שקלים.

דב חנין: האוצר אומר שהוא מופתע, אבל אם נסתכל על השנים האחרונות, נראה שזה עניין שיטתי.

דב חנין: האוצר מופתע כמעט בכל שנה מזה שאנחנו גובים יותר מסים, כמובן חוץ מבתקופת התקציב הדו-שנתי 2011–2012, שאז זה היה כישלון, ולא שתחזית הגבייה הייתה באמת נמוכה.

דב חנין: מה הדבר הזה מלמד?

דב חנין: הדבר הזה מלמד שהאוצר מנהל מדיניות שיטתית לומר למשרדי הממשלה שיש פחות כסף ממה שיש.

דב חנין: לזה צריך גם לחבר את העובדה שהשר כחלון עכשיו אומר שיש כאלה עודפי גבייה שבכוונתו להחזיר את הכסף לציבור באמצעות הורדת המסים בשנה הקרובה.

דב חנין: עוד נתון שצריך לשים לב אליו הוא שלאורך כל השנה ההוצאה הממשלתית היא בסדר גודל של 27 מיליארד שקלים ובחודש דצמבר יש זינוק בהוצאות שמביא את ההוצאות לסביבות 46 מיליארד שקלים.

דב חנין: מה אנחנו רואים?

דב חנין: אנחנו רואים מדיניות של צנע לאורך כל השנה, והפקק נפתח רק בחודש דצמבר.

דב חנין: מה שצריך לעשות זה בדיוק להפך: לחזק את מערכות השירותים לציבור.

דב חנין: לא צריך לחסוך כסף על חשבון הבריאות שלנו, על חשבון הרווחה שלנו, על חשבון מערכת החינוך שלנו.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, בסעיף 71א לחוק בתי-המשפט נקבע כי "לא יפרסם אדם דבר על עניין פלילי התלוי ועומד בבית-משפט במטרה להשפיע על מהלך המשפט או על תוצאותיו".

יוסף ג'בארין: הסעיף גם ממשיך: "ראייה מראש את ההשפעה האמורה כאפשרות קרובה לוודאי, כמוה כמטרה להשפיע, והכול אם יש בפרסום כדי להשפיע כאמור".

יוסף ג'בארין: אני חושב שהתבטאותו של ראש הרשות המבצעת במדינה – של ראש הממשלה – שראוי להעניק חנינה לחייל שהורשע אלאור אזריה, היא עבירה על החוק הזה, חוק הסוביודיצה, שכן ראש הממשלה בעצם אומר במפורש שלא אכפת לו מה היה בהליך בית-המשפט ואיך הוא הסתיים, הוא רואה שהחייל צריך להיות פטור מכל עונש.

יוסף ג'בארין: אין לי ספק שזו התערבות בהליכים משפטיים תלויים ועומדים.

יוסף ג'בארין: אין ספק שיש כאן אפשרות ממשית קרובה לוודאי שאין לה השפעה.

יוסף ג'בארין: לכן, אני גם אפנה ליועץ המשפטי לממשלה בתלונה כנגד התנהלות זו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שראוי להגן על מערכת בתי-המשפט ולהגן על בית-הדין שנתן את ההרשעה, ועדיין מחכים לגזר-הדין.

יוסף ג'בארין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מטבע הלשון שנשמע הכי הרבה בכנסת בשבועות האחרונים הוא: מחכים לטראמפ.

ג'מאל זחאלקה: חכו עד 20 בינואר.

ג'מאל זחאלקה: ומה הבשורה?

ג'מאל זחאלקה: הבשורה הגדולה היא שיימנע כל הסדר, שיהיו התנחלויות, שתהיה תמיכה במדיניות הסרבנית של ממשלת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: כל ציוץ, כל איזה זיק של תקווה שיקרה משהו, נתפס כסכנה גדולה, עד שהאבחנה של ממשלת ישראל – שהיא לוקה בפיס-פוביה, כלומר הפחד מהשלום.

ג'מאל זחאלקה: כשדובר על ועידה בפריז – סכנה גדולה; נאום קרי – סכנה גדולה; החלטה נגד ההתנחלויות – סכנה גדולה; והסיכוי הוא מניעת השלום.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שראש ממשלה שמונע שלום – בידיו לעשות ומונע זאת – צריך ללכת הביתה, לא בגלל כמה סיגרים עלובים, אלא כי הוא נושא באחריות לכך שיש שפיכות דמים.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שצריך ללחוץ על הממשלה כדי לשנות כיוון.

ג'מאל זחאלקה: זו התשובה לשפיכות הדמים הקיימת, עם כל הצער הכבד על אובדן חיים של אנשים צעירים כמו שקרה אתמול.

ג'מאל זחאלקה: איחולי החלמה לפצועים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת רחל עזריה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, ביום חמישי קיימה הוועדה לקידום מעמד האישה סיור בשני בתי-כלא – בית-כלא "נווה תרצה", וגם בבית-הכלא "השרון" – שם עמדנו מקרוב על מצב האסירות שנמצאות בתוך בית-הסוהר.

עאידה תומא סלימאן: דיברנו עם ההנהלה של המקום, ואני חייבת לשתף את כולם בהתרשמות הבסיסית על כלא "נווה תרצה": ראינו שמושקע שם מאמץ די רב של ההנהלה בטיפוח המקום, לעשות אותו מקום שקצת אפשר להישאר בו כל כך הרבה שעות, אבל המבנה הוא בעיני במצב קטסטרופלי.

עאידה תומא סלימאן: הוא מבנה מאוד ישן ומיושן, שקיימים בו פגמים רבים, והדבר מחייב גם את השב"ס וגם את המשרד לחשוב אולי על העתקתו של "נווה תרצה" למבנה אחר.

עאידה תומא סלימאן: ההתרשמות הבסיסית שיצאתי אתה היא שכנראה המדינה מוכנה להוציא הרבה יותר כסף כדי להחזיק את האנשים בתוך בית-הכלא מאשר לשלם עבור עבודה שתכשיר אותם לחזרה לחיים נורמליים.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שהופתעתי מאוד לגלות ששליש מהאסירות ב"נווה תרצה" הן נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: זה שבר לי הרבה מהדברים שהיו במחשבות שלי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

רחל עזריה: כבוד היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, הפיגוע הקשה שהיה אתמול בירושלים שוב הלם בלבבות של כולנו.

רחל עזריה: המחשבה על ארבעת החיילים הצעירים, שיר, שירה, יעל וארז, שחייהם נגדעו באבם – אני מבקשת להקדיש את הנאום הזה לארז אורבך.

רחל עזריה: ארז הוא אחיין של חברתי שמחה צדוק פלד, ממייסדות "ירושלמים", הסיעה שלי במועצת העיר.

רחל עזריה: ארז נלחם כדי להתגייס לצבא, למרות המחלה הנדירה שהוא התמודד עמה.

רחל עזריה: הוא לא ויתר, הלך מוועדה לוועדה, מדיון לדיון, ממכתב למכתב, עד שהוא שכנע את כולם וקיבל את הזכות למלא את חובתו.

רחל עזריה: בהמשך הוא נלחם להגשים את חלומו לצאת לקורס קצינים.

רחל עזריה: מפקדיו השתכנעו מהנחישות שבו, ותמכו בו.

רחל עזריה: בימים שבהם מקובל לדבר על ירידה במוטיבציה להתגייס לצה"ל, דמותו של ארז אורבך צריכה לעמוד בפני כולנו כאות ומופת.

רחל עזריה: הוא מוכיח שתחושות האחריות והסולידריות בישראל לפעמים נעלמות מעינינו, אבל התחושות האלה הן כאן.

רחל עזריה: אני שולחת בשם כולנו תנחומים למשפחה.

רחל עזריה: המקום ינחם אתכם בתוך שאר אבלי ציון וירושלים ולא תוסיפו לדאבה עוד.

רחל עזריה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רחל עזריה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרונת הדוברים, חברת הכנסת יעל גרמן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לדבר היום בלי להביע את צערנו על התקפת הטרור אתמול, את השתתפותנו בכאבן של המשפחות, ולאחל החלמה לפצועים.

אלעזר שטרן: ובדרגה אחרת, אבל גם את הכאב על אלה שניסו כבר להמשיך את החגיגה המבזה הזאת של ביזיון בית-המשפט בהקשרי אלאור אזריה.

אלעזר שטרן: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רציתי לנצל את שלושת רבעי הדקה שנותרו לי – אנחנו היינו היום בוועדת הפנים של הכנסת בדיון על בריתות-מילה, וחברי הכנסת מהקואליציה מצאו את עצמם שואלים איך דחינו הצעת חוק שבאה לעשות בזה סדר של עשרות שנים, על הליך דתי, אבל גם רפואי.

אלעזר שטרן: ובעצם מה שאני רציתי להגיד כאן, במליאה – שלפעמים, כשאנחנו שואלים את עצמנו איפה הכנסת, או למה המעמד של עצמנו, של כל אחד מאתנו, הוא כל כך נמוך, נשאל איפה חברי הכנסת של הקואליציה, בהקשר הזה, או איפה הקואליציה, שלא נותנת לחבריה אפילו להביע דעה בנושא חשוב כל כך כמו ברית-המילה, שבה הפכו תינוקות אתיופים לשפני ניסיון.

אלעזר שטרן: אני מציע שנלמד כולנו, אם באמת מעמד הכנסת חשוב לנו, איך אין פה רק קואליציה ואופוזיציה, אלא גם כנסת.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן – בבקשה, גברתי.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, אדוני השר, חברי וחברותי, הלב נשבר לנוכח הרצח שהיה אתמול בארמון-הנציב, ארבעת החיילים שנרצחו באכזריות כל כך רבה.

יעל גרמן: אז דבר ראשון, לפני שאני אמשיך, אני רוצה לשלוח את תנחומי למשפחות האבלות, למשפחותיהם של יעל יקותיאל, ארז אורבך, שירה צור ושיר חג'אג'.

יעל גרמן: אבל יש עוד משפחה שנפגעה מטרור, משפחת אליקים: האימא, דליה, נרצחה בברלין, גם כן באירוע מאוד דומה, והאב במצב מאוד קשה, והילדים נמצאים כאן כמעט לבדם, ואף אחד מהממשלה לא פנה אליהם ולא שאל אותם אם הם זקוקים לעזרה.

יעל גרמן: אנחנו כאן, במדינת ישראל, דואגים לאזרחים זרים שנפגעו בטרור, אבל משום מה שכחנו שיש גם אזרחים ישראלים שנפגעים בטרור בחו"ל, ואותם אנחנו מזניחים.

יעל גרמן: אז אני שמחה שהנשיאות אישרה את בקשתנו לקיים דיון מהיר, ואנחנו נקיים את הדיון הזה, אבל עד אז אני פונה לממשלת ישראל, אני פונה לראש הממשלה, שמשמש כשר החוץ, אני פונה לכל הגורמים, שיושיטו יד, יפנו אל הילדים וישאלו אותם במה אפשר לסייע להם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שגברתי ציינה, את שאלת שאילתה דחופה וכמה חברי כנסת הציעו דיון בוועדת החוץ והביטחון בנושא, ואנחנו אישרנו בנשיאות את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: צירפנו גם את ההצעה שלך, ואני מקווה שהסוגיה הכואבת והלא-כל-כך ברורה הזאת סוף-סוף תבוא על פתרונה בעקבות הדיונים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/668; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 18491; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף להציג לנו הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 26), התשע"ז–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במסגרת ההתמודדות עם הכרה בדיפלומות בכמה מקצועות בתחום הרפואי שלא טופלו בעבר, אני שמח להביא את הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 26), התשע"ז–2016.

אלי אלאלוף: אני מתכבד להציג בפניכם הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים, שהוצעה על-ידי, לקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: על-פי ההסדר היום בפקודה, מי שמבקש לעסוק ברוקחות בישראל צריך לעמוד בבחינת רישוי שקבע המנהל הכללי של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: דרישה זאת היא דרישה בעיקר ביורוקרטית, מכבידה, קשה לקליטת עולים ותושבים חוזרים, ולכן ההצעה שלי היא לתקן את המצב הזה.

אלי אלאלוף: על-פי הצעת החוק, שר הבריאות יקבע את התנאים למתן פטור מבחינת רישוי לבעלי רישיון לעסוק ברוקחות מחוץ-לארץ, ולבטל את בחינת הרישוי לבוגרי אוניברסיטאות בישראל.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שכל בוגרי האוניברסיטאות שעוברים את בחינת הרישוי הזאת – בממוצע, בשנה, 95%–98% מהעושים את הבחינה הזאת מצליחים, ולכן אין צורך להכביד עליהם.

אלי אלאלוף: מי שהוא בעל רישיון לעסוק ברוקחות במדינה בחוץ-לארץ, ועסק כדין ברוקחות במשך שנתיים לפחות, יהיה פטור מבחינת רישוי ויידרש רק לבחינה כללית על הנושאים המשפטיים המיוחדים למדינתנו, ויעבוד במשך שנה או שנתיים, לפי תקופת הניסיון הקודמת שלו, בחוץ-לארץ, תחת פיקוח של רוקח מורשה.

אלי אלאלוף: למנהל שמורה גם הזכות לדרוש, למרות התנאים הקודמים, לבצע בחינת רישוי, לפי שיקול דעתו, אצל הרוקחים שהוא יחליט על כך.

אלי אלאלוף: הצעת החוק היא תוצר של מחשבה עמוקה, בעיקר בנושא האחריות הנדרשת לבריאות הציבור, וגם כדי להקל את הרגולציה שלפעמים אנחנו מכבידים בה בצורה בלתי נסבלת.

אלי אלאלוף: לאור התוצאות המדהימות של בוגרי האוניברסיטאות, כפי שאמרתי, בישראל, בחינת הרישוי תבוטל לגמרי עבורם, דבר שוודאי שימח אותם, אבל זה התקבל בהמלצה של מנהלי בתי-הספר לרוקחות, שנמצאים בירושלים ובבן-גוריון, כפי שאתם יודעים.

אלי אלאלוף: נוסף על כך, הצעת החוק קובעת שוועדה מייעצת של שר הבריאות בנושא רישוי רוקחים, הכרה בתארים אקדמיים ופיקוח, תכלול מעבר לחברים הקיימים גם נציגים של ארגוני הרוקחים וגם נציג ציבור שאינו רוקח.

אלי אלאלוף: מוצע שהתקנות ששר הבריאות יכין יוגשו לוועדה בתוך 60 יום מיום אישור החוק.

אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, הצעת חוק זו היא חלק ממגמה שלנו להקל בכל מקצועות הבריאות בלי לפגוע, חס וחלילה, ברמה הנדרשת.

אלי אלאלוף: ב-pipeline נמצאים הרופאים והאחיות.

אלי אלאלוף: בחודשים הקרובים אני מקווה שנוכל לסיים את העבודה עבורם.

אלי אלאלוף: אני רוצה בפעם הראשונה להודות במיוחד לפקידים; תרשו לי לעשות את זה.

אלי אלאלוף: ראש אגף הרוקחות ד"ר אייל שוורצברג, שעשה עבודה אדירה כדי לקדם את החוק, בתמיכה מלאה של מנכ"ל משרד הבריאות, וכמובן של השר ליצמן, שלולא התערבותם לא היינו מצליחים לשכנע חלק מהמערכת הפקידותית של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, ליועצים המשפטיים, לכל חברי בוועדה שהשתתפו ותיקנו והוסיפו והשלימו את הצעת החוק הזאת.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שבסוף הצעת החוק אושרה פה-אחד, ללא הסתייגויות.

אלי אלאלוף: אני פונה לחברי הכנסת לאשר אותה גם בקריאה שנייה וגם בקריאה שלישית.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלי אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות לחוק, אבל יש בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה מעוניין לדבר?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה ידבר בשם הרוקחים בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בשם הרוקחים הוא יישא דברים.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשות אדוני.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, נדמה לי שאני הרוקח היחידי בהיסטוריה של הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: כאשר סיימתי את התואר הראשון ברוקחות חשבתי לפתוח בית-מרקחת בכפר שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אז היה חוק שאמר שאסור לפתוח בית-מרקחת אם יש בית-מרקחת במרחק של 600 מטר או פחות, כלומר, הייתה מגבלה שאסור שיהיו בתי-מרקחת סמוכים – המרחק המינימלי צריך להיות 600 מטר.

ג'מאל זחאלקה: החוק נראה מוזר מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אמרו: זה לא יכול להיות, זו גילדה, זה ככה.

ג'מאל זחאלקה: ביטלו את החוק ובתי-מרקחת התחילו לצמוח כמו פטריות אחרי הגשם, והחקיקה הסיטונית בכנסת, לצערי הרב – אני נלחמתי בה – דפקה את הרוקחים.

ג'מאל זחאלקה: בתי-מרקחת קהילתיים – בצרפת שומרים עליהם בקנאות.

ג'מאל זחאלקה: בקנאות.

ג'מאל זחאלקה: הפרלמנט מחוקק חוקים כדי להגן עליהם.

ג'מאל זחאלקה: כאן חוקקו בשני העשורים האחרונים חוקים שפשוט לא היטיבו – הרעו את מצבם של בתי-המרקחת הקהילתיים.

ג'מאל זחאלקה: מה שיש, סניפי "סופר פארם", אותם מקומות גדולים שהיחס בהם הוא אימפרסונלי.

ג'מאל זחאלקה: זה בניגוד ללוגיקה של הרוקחות – שהרוקח מכיר את האנשים, מכיר את האנשים בשכונה שלו, מכיר את החוליים שלהם, הם יכולים לבוא אליו, לשמוע ממנו.

ג'מאל זחאלקה: היחס הקהילתי הזה – בסימן הגלובליזציה ומחיקת האדם והפיכתו למספר, ואטומיזציה של החברה – זה השתלב יפה.

ג'מאל זחאלקה: גם הרוקחים שילמו מחיר.

ג'מאל זחאלקה: אני לא פתחתי בית-מרקחת, ובצר לי הלכתי ועשיתי מאסטר ברוקחות, ואחר כך עשיתי דוקטורט אצל מדען גדול, שאני גאה שלמדתי אצלו – אצל פרופסור רפי משולם, המדען הגדול ביותר בעולם בתחום שלו – ואני כאן בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: לפני כמה שנים חוקקו חוק שגם פגע ברוקחים, חוק שמאפשר מכירת תרופות בתחנות דלק, במרכולים – לא בפיקוח רופאים.

ג'מאל זחאלקה: הטענה, כפי שטוענים תמיד כאן:

ג'מאל זחאלקה: ככה זה באנגליה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, באנגליה יש אנגלים; פה יש אנשים אחרים, לא אנגלים ולא בריטים.

ג'מאל זחאלקה: דבר נוסף, באנגליה זה היה תהליך שנמשך כ-50 שנה.

ג'מאל זחאלקה: בכל שנתיים-שלוש הוסיפו תרופה-שתיים.

ג'מאל זחאלקה: פה רצו לקחת את המוצר המוגמר ולאפשר מכירת תרופות במקומות שהם לא בתי-מרקחת – גם תרופות OTC, כלומר, תרופות ללא מרשם.

ג'מאל זחאלקה: לצערי הרב, לא שמעו בעצתי.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי בין הבודדים שנלחמו בוועדה, ולא הצלחתי למנוע את רוע הגזירה.

ג'מאל זחאלקה: הצלחנו כן להגביל את זה מאוד מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אבל הגיע הזמן, כבוד יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לדאוג לרוקחים.

ג'מאל זחאלקה: הייתה רוקחות קהילתית.

ג'מאל זחאלקה: היא הפכה רוקחות של ההון הגדול.

ג'מאל זחאלקה: הגיע הזמן לעשות קצת איזון.

ג'מאל זחאלקה: קצת איזון זה אומר לדאוג למצב, לאפשר מצב, להקל על ענייניהם של הרוקחים הקטנים שנאבקים על פת לחמם בבית-מרקחת קטן ונותנים שירות מצוין לאנשים שבאים אליהם לקבל תרופות או לקבל מוצרים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: אני מברך על החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: זה היה לא צודק שדווקא בוגרי הרוקחות בארץ יעשו בחינות.

ג'מאל זחאלקה: גם הרופאים לא עושים.

ג'מאל זחאלקה: בתי-הספר לרוקחות בארץ, שני בתי-הספר, הם ברמה גבוהה מאוד, וטוב שהוכנסה הסתייגות בחוק לאפשר למנהל הכללי לקבוע בחינות מיוחדות, במיוחד.

ג'מאל זחאלקה: ואני מזהיר כאן – שזה יירשם בפרוטוקול – ממצב שבו בוגרים של בתי-ספר לרוקחות בכל מיני מקומות בעולם שהרמה בהם נמוכה יהיו רוקחים בארץ ויחלקו תרופות.

ג'מאל זחאלקה: יש בתי-ספר לרוקחות טובים מאוד בעולם, אבל יש גם כאלה שהם לא ברמה שאני רוצה שהבת שלי, אשתי או אח שלי או אחותי יקנו תרופות אצלם מחשש לשירות לא טוב.

ג'מאל זחאלקה: אני מברך על החוק, וצריך לפעול לחיזוק הרוקחות הקהילתית ולא להחלשתה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: שאר המבקשים רשות דיבור לא נמצאים, לכן אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 26), התשע"ז–2016, בקריאה שנייה – על כל החוק כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–4 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 26 בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 26), התשע"ז–2016, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 25, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 26), התשע"ז–2016, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1069; "דברי הכנסת", חוב' י', עמ' ; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור עכשיו להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 77), התשע"ז–2017, גם כן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק ממשלתית לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: בפסק-דין בעניין גנני וסרוסי בית-המשפט העליון קבע שבשל פרשנות של סעיף 71א(א) לחוק העונשין – פרשנות שלא ידעו איך להסביר – ממילא קיבלו על עצמם שערכאת הערעור אינה מוסמכת להטיל על נאשם עונש של מאסר בפועל, אם ערכאה ראשונה קבעה שיש לו צו לשירות הציבור והאיש כבר התחיל לממש את זה או שהוא סיים את זה, ובינתיים מתנהל ערעור על זה.

ניסן סלומינסקי: אם בית-המשפט קיבל את הערעור, הוא לא יכול להטיל על אותו אחד עונש מאסר.

ניסן סלומינסקי: כך הבינו, וזה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: לכן מוצע לשנות את הלכת גנני ולקבוע בחוק כי בית-המשפט רשאי להטיל על הנאשם כל עונש שהערכאה הקודמת הייתה רשאית להטיל, בין שהנאשם החל לשאת את העונש שהשיתה עליו הערכאה הקודמת, או סיים לשאתו, ובין שלא.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להדגיש כי תיקון זה אינו בא לשנות את ההלכה הפסוקה שלפיה ערכאות הערעור לא ממצות את העונש עם הנאשם.

ניסן סלומינסקי: כל תכליתו של התיקון המוצע היא להסיר מבית-המשפט את המגבלה המוחלטת על שיקול הדעת שהטיל בית-המשפט בפסק-דין גנני ולאפשר לו לשקול את כל העובדות הרלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות גם לידידי אוסאמה סעדי, שעזר לנו בעניין.

ניסן סלומינסקי: אין לחוק הזה התנגדויות, ולכן אני מבקש מחברי לאשר אותו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהודיע יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת סלומינסקי, אין הסתייגויות לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה אנשים שביקשו רשות דיבור: חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אורי מקלב, רויטל סויד, מיכל רוזין, זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג', תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: האם מישהו מעוניין לממש את זכות הדיבור?

אחמד טיבי: אוסאמה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, חבר הכנסת אוסאמה סעדי מעוניין אכן לעשות זאת.

יולי יואל אדלשטיין: אז בבקשה, אדוני, עד חמש דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, תודה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, חברי חברי הכנסת, התיקון המבוקש נראה תמים על פניו, ולכן בתחילה סברנו שבאמת מדובר בתיקון שמתבקש לפי פסק-הדין בהלכת גנני, ואחרי זה הלכת סרוסי.

אוסאמה סעדי: בהתחלה באמת סברנו שאנחנו נימנע או אפילו נתמוך בחוק הזה, וניהלתי את ישיבת ועדת החוקה בנושא הזה, אבל התברר לי לאחר מכן – איפה חברתי רויטל סויד, שהיא הפליליסטית במקרה הזה, אדוני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: – כמובן התיקון המבוקש בא בעקבות הלכת גנני, אבל הפרקליטות כמובן היא שביקשה ולחצה לתקן את התיקון הזה.

אוסאמה סעדי: הכוונה והרציו של התיקון הזה הם באמת להחמיר בעונשים עם הנאשמים.

אוסאמה סעדי: זו המטרה היחידה המוצהרת והבלתי-מוצהרת: להחמיר עם הנאשמים.

אוסאמה סעדי: למרות השגת כמה הצהרות בוועדה שזה לא ישנה את המצב המשפטי הקיים כיום, שלפיו סמכות הערעור לא ממצה את העונש עם הנאשמים – זו ההלכה הפסוקה, והיא נשמרת וקיימת, זאת אומרת, כאשר ערכאת הערעור סבורה שהערכאה הראשונה טעתה, ערכאת הערעור לא ממצה את הדין ולא מחמירה עם הנאשם כפי שהייתה מטילה עליו את העונש מלכתחילה.

אוסאמה סעדי: נציגי משרד המשפטים אמרו והדגישו שהתיקון המבוקש, אדוני היושב-ראש, לא משנה את ההלכה הפסוקה הזאת, והעיקרון המשפטי הזה שריר וקיים.

אוסאמה סעדי: נקודה נוספת היא שלמעשה מדובר במקרים בודדים.

אוסאמה סעדי: הלכת גנני דיברה על זה שכאשר נאשם התחיל לבצע עבודות של"צ – שירות לתועלת הציבור – והוא סיים, אז ערכאת הערעור לא מוסמכת להטיל מאסר בפועל.

אוסאמה סעדי: אחרי זה הלכת סרוסי באה ואמרה שאפילו נאשם שהתחיל לבצע של"צ, גם אז ערכאת הערעור לא מוסמכת לתת עונש מאסר בפועל.

אוסאמה סעדי: מדובר בכמה מקרים בודדים שאינם מצדיקים שינוי בחקיקה.

אוסאמה סעדי: לכן, מכיוון שמדובר בתיקון שלאמיתו של דבר, בסופו של יום, בא להחמיר עם הנאשמים, אנחנו מתנגדים לחוק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שהציג את החוק, מבקש להשיב לחברי הכנסת שביקשו רשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שוב אני רוצה – אני לא יודע אם קודם שמעת שהודיתי לך, כי אני חושב שהיית בחוץ, אז אני שוב רוצה להודות לך, אוסאמה, ולהסב את תשומת הלב לכך שמה שקיים ומקובל, שנניח בית-המשפט פסק עונש מאסר והאיש באמצע או סיים את תקופת המאסר, ומצד אחר מתנהל ערעור ובית-המשפט קיבל את הערעור וקבע שצריך להוסיף לו נניח עוד שנת מאסר, שזה הרבה הרבה יותר חמור, ובכל אופן זה קיים.

ניסן סלומינסקי: זה קיים.

ניסן סלומינסקי: רק מה, בנושא של צו לשירות הציבור, בגלל סעיף 71א(א), שהייתה שם מחלוקת לגבי הפרשנות, התקבל איזה עיוות: אם האיש יושב במאסר, אין בעיה לבית-המשפט שמקבל ערעור להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אבל אם הוא עושה צו לשירות הציבור, בית-המשפט השני, שמקבל את הערעור, מוגבל ולא יכול לעשות.

ניסן סלומינסקי: זה נראה לא נכון, לא טוב.

ניסן סלומינסקי: בית-המשפט עצמו הרגיש בזה, אבל אמר:

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבית-משפט לא יכולים לקבוע.

ניסן סלומינסקי: מי שצריכה לשנות את זה זו הכנסת, ולכן פנו לכנסת שתשנה ותייצב את זה.

ניסן סלומינסקי: שיהיה אותו דבר, אם אדם קיבל עונש של מאסר או קיבל עונש של צו לשירות הציבור והוגש ערעור ובית-המשפט קיבל את הערעור, הוא יוכל להמשיך לתת מה שבית-המשפט הראשון היה יכול לקבוע.

ניסן סלומינסקי: שלא יהיה מצב שאם הוא במאסר אז בית-המשפט שמקבל את הערעור יכול לקבל, ולעומת זאת בצו לשירות הציבור לא יכול לקבל, שזה עיוות.

ניסן סלומינסקי: ולכן הבקשה כאן היא בסך הכול להשוות את הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, מאחר שזו בקשה ובפועל גם בתי-המשפט מרגישים כך – פה לפחות, ואני פונה לחברי חברי הכנסת – פה לפחות בית-המשפט, במקום לקבוע בעצמו אמר: רבותי, אנחנו פונים לכנסת; אתם, הכנסת, תפרשו את סעיף 71א(א), תפרשו אתם.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה מכובד שהרשות השופטת לא נכנסת לנעליים שלנו כמחוקקים ואומרת: רבותי המחוקקים, תקבעו אתם.

ניסן סלומינסקי: והנה, זו ההזדמנות שלנו לחוקק.

ניסן סלומינסקי: לכן אני פונה שוב לחברי – מאחר שאין פה הסתייגויות, לכן אני פונה לחברי ואומר, בואו נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: ואיך אומרים?

ניסן סלומינסקי: אם בית-המשפט פנה לכנסת בבקשה לפרש את זה כדי שיהיה שוויון בין אדם שקיבל מאסר לבין אדם שקיבל צו לשירות הציבור, אני חושב שוודאי שאנחנו צריכים להרים את הכפפה ולעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: זה גם נכון, גם הגיוני וגם ישר בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: דוד – – –

דוד ביטן: תמשיך.

קריאות: – – –

ניסן סלומינסקי: בשני פסקי-דין, גם בעניין גנני וגם בעניין סרוסי, בית-המשפט קבע.

ניסן סלומינסקי: בעניין גנני הוא קבע לגבי הנושא של מאסר בפועל, ובפסק-הדין של סרוסי הוא דיבר גם במקרה שהאיש החל לרצות צו לשירות הציבור, גם בשני המצבים האלה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, במילים פשוטות, אנחנו רוצים להשוות את ההלכה גם לגבי אדם שקיבל מאסר בפועל וגם לגבי אדם שקיבל צו לשירות הציבור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים בשני המצבים האלה להשוות ולאפשר לבית-המשפט – אם הוגש ערעור – לא להגביל אותו בערעור ולהגיד לו: אתה, בית-המשפט, לא יכול לקבל ערעור ולתת – עם כל מיני הגבלות שהן לא כתובות בחוק אלא רק פרשנות – – –

קריאה: – – –

ניסן סלומינסקי: זו החמרה מסוימת למי שקיבל צו לשירות הציבור, אבל זה לא עומד בפרופורציה, כי אם מישהו קיבל מאסר, בית-המשפט שקיבל את הערעור ודאי יכול להוסיף לו.

ניסן סלומינסקי: זה קיים.

ניסן סלומינסקי: לגבי זה הייתה אי-בהירות.

ניסן סלומינסקי: אמר בית-המשפט – פנה לכנסת – ואמר:

ניסן סלומינסקי: תסדרו את זה שזה יהיה שווה, כי זה לא יכול להיות, אחרת זה דבר לא סביר.

ניסן סלומינסקי: טוב, אז אני אומר שוב – – –

מיקי לוי: ניסן, אתה רוצה שאני אחליף אותך?

מיקי לוי: נגמרו לך המילים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא נגמרו המילים.

ניסן סלומינסקי: אני צוחק, זה לא נעים באמת.

ניסן סלומינסקי: מפני כבוד החברים זה לא נעים – – –

קריאות: – – –

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אני רק אמרתי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לציין כאן, במתח שקיים כיום בין הכנסת לבית-המשפט, הנה פה יש לנו דוגמה מכובדת.

ניסן סלומינסקי: מיקי, פה יש לנו דוגמה מכובדת, שבית-המשפט עצמו יכול היה לפרש את 71א כמו שהוא רוצה ונגמר הסיפור.

ניסן סלומינסקי: הוא בכל אופן פונה ואומר: מאחר שזה חוק – אני פונה לכנסת ואומר לכנסת, אתם המחוקקים, בואו אתם תחוקקו.

ניסן סלומינסקי: אז הנה, יש לנו כאן מערכת טובה, אז בוא נלך על זה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: דוד.

יולי יואל אדלשטיין: שכנעת את הבית.

מיקי לוי: ניסן, אנחנו בעד.

ניסן סלומינסקי: אתם בעד.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: טוב, שוב, אין הסתייגויות, ואני פונה לחברי שיאשרו את החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 77), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות, אנחנו מצביעים כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 46 נגד – 21 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, 21 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 46 נגד – 23 נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 77), התשע"ז–2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בקריאה שלישית, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 77), התשע"ז–2017 – 46 בעד, 23 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת יואב קיש למסור הודעה.

): כבוד היושב-ראש, זו הודעה, ואז שתי הודעות שדורשות הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

): היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים, ראש הממשלה, אבקש להודיע בזאת, כי במקום הפנוי לסיעת כולנו בוועדת החוץ והביטחון תכהן חברת הכנסת מירב בן ארי כממלאת-מקום קבועה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ח בכסלו התשע"ז, 28 בדצמבר 2016, להעביר את הצעת חוק ממשל זמין לוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה לוועדת המדע והטכנולוגיה.

): ועדת הכנסת, בהחלטתה מהיום, ממליצה לכנסת לשנות את ההחלטה ולהעביר את הצעת חוק ממשל זמין מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת המדע והטכנולוגיה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יולי יואל אדלשטיין: אז תישאר על הדוכן, אני אספור את קולך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת ועדת הכנסת – 53 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק ממשל זמין, התשע"ו–2016, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 53, יש מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את העברת הצעת חוק ממשל זמין לוועדת המדע והטכנולוגיה, כפי שביקשה ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

גילה גמליאל: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, אבל בעצם זה 54, אני מוסיף את הקול של יושב-ראש ועדת הכנסת שהיה על הדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: 54 בעד, אחד נגד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

גילה גמליאל: לא.

גילה גמליאל: הנגד זה לפרוטוקול בעד.

): הנגד זה בטעות השרה – – –

יולי יואל אדלשטיין: השרה גילה גמליאל הודיעה שהיא טעתה בהצבעה, אז אין מתנגדים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ח בכסלו התשע"ז, 28 בדצמבר 2016, להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – דואר זבל) לוועדת המדע והטכנולוגיה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת הכלכלה ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה לוועדת הכלכלה.

): ועדת הכנסת החליטה כך וממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – דואר זבל) מוועדת המדע והטכנולוגיה לוועדת הכלכלה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת קיש.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע גם על ההחלטה הזאת של ועדת הכנסת, העברת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – דואר זבל) לוועדת הכלכלה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת ועדת הכנסת – 57 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – דואר זבל), התשע"ז–2016, מוועדת המדע והטכנולוגיה לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 57 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הבקשה של ועדת הכנסת אושרה על-ידי המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/646; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 14409; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר – עוד פעם נעלם.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא נעלם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר יציג בשם יושב-ראש ועדת הכספים את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017.

מכלוף מיקי זוהר: זו הצעת חוק שיזמנו אני וחברת הכנסת מיכל בירן.

זוהיר בהלול: קודם כול חברת הכנסת בירן ואחרי זה אני.

מכלוף מיקי זוהר: אז מיכל בירן וחבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר?

רויטל סויד: כל הכבוד.

רויטל סויד: ככה זה צריך להיות.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אמרתי אני, לא אמרתי את השם שלי, אז לפחות – טוב.

מכלוף מיקי זוהר: את הרעיון הביאה מיכל בירן, אני הייתי המנוע הפוליטי סביב ההצעה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר?

מכלוף מיקי זוהר: סיכום מכובד?

מיכל בירן: שיתוף פעולה.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: בבסיס הצעת החוק שבפניכם מונחת ההנחה שזיקה בין שיעור דמי הניהול לבין עמלת ההפצה הנקבעים במסגרת ההסכמים בין חברות מנהלות לבין סוכני הביטוח עלולה להטות את הייעוץ הפנסיוני שמקבל אדם במסגרת פעולה של שיווק פנסיוני לשם הצטרפות לקופת גמל, באופן שסוכן הביטוח עלול להעדיף את טובתו הכלכלית על חובות האמון שחלות עליו במסגרת הייעוץ שהוא נותן ללקוח.

מכלוף מיקי זוהר: כדי למנוע זאת מוצע לאסור על כך שעמלת ההפצה המשולמת לסוכן ביטוח תחושב בזיקה לדמי הניהול שייגבו מאדם שמצטרף לקופת הגמל.

מכלוף מיקי זוהר: נוסף על כך מוצע לקבוע סעיף עונשי, שלפיו מי שמפר את ההוראה ומחשב את עמלת ההפצה בזיקה לשיעור דמי הניהול, צפוי לעונש של שנת מאסר או קנס, שכיום הוא בסכום שנע בין 226,000 ש"ח ל-3 מיליון ו-616,000 ש"ח, על-פי זהות המפר.

מכלוף מיקי זוהר: עוד מוצע שתחילתו של החוק תהיה ביום ה׳ בניסן התשע"ז, 1 באפריל 2017, דבר שיאפשר לחברות המנהלות ולסוכני הביטוח להיערך ליישום החוק, שממועד זה ואילך תגרור הפרתו גם ענישה.

מכלוף מיקי זוהר: אציין שלתפיסת רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון, הצעת החוק שבפניכם היא המשך לעמדה שפרסמה הממונה בתחילת שנת 2015, וכי הצעת החוק, לתפיסתה של רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון, מוסיפה על הנורמה הקיימת גם את הסעיף העונשי.

מכלוף מיקי זוהר: להצעת החוק אין הסתייגויות, ואבקשכם לאשרה בנוסח שאישרה הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: כמה מילים לא מן הדף אלא בעל-פה: זו הצעת חוק שבסופו של דבר מגינה על הציבור, היא עוזרת לסוכני הביטוח לפעול על-פי עיקרון של טובת הלקוח ולא על-פי עיקרון שיגרום לכך שסוכן הביטוח ישוכנע לעשות את הפעולה בשביל בצע כסף, באמצעות עמלה יותר גדולה שהוא יקבל מחברות הביטוח.

מכלוף מיקי זוהר: זו בסופו של דבר הצעת חוק צרכנית מאוד, שמיטיבה מאוד עם הציבור – חלק מהמסע הגדול של כולנו להקל על ציבור אזרחי מדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדר הסתייגויות – חברי, נא תפסו מקומותיכם – אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הפיקוח.

בצלאל סמוטריץ': חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – מי שרוצה להצביע יתפוס נא את מקומו – בקריאה שנייה על הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017; בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 61 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 61 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': סגן השר, חבר הכנסת איוב קרא, מבקש לצרף את הצבעתו לפרוטוקול בעד הצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': החוק התקבל בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת סלומינסקי הצביע בטעות במקומה של חברת הכנסת עזריה – רשמנו את זה בפרוטוקול, וחברת הכנסת מירב בן ארי מבקשת גם היא לצרף את שמה.

בצלאל סמוטריץ': לכולכם, חברי, תהיה הזדמנות להצביע כעת על החוק כולו בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 9 בעד החוק – 56 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 20), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 56 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת זוהר, איפה אתה?

בצלאל סמוטריץ': איפה אתה?

בצלאל סמוטריץ': רציתי רק לומר שאתה מתחרה כאן בקונסנזוס שאתה מצליח לייצר – כמעט כמוני, ממש כמעט כמו בחוק ההסדרה.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסה אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מבקשת לברך חברת הכנסת מיכל בירן, אחת מיוזמות החוק – יוזמי החוק, יוזמות החוק.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן, אנחנו בלוח זמנים ארוך היום, אז – רק ברכה, ברשותך.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

מיכל בירן: ממש בקצרה.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת שמקדמים חבר הכנסת מיקי זוהר, חבר הכנסת עמר בר-לב ועוד כמה חברי כנסת שסייעו לנו במהלך הדרך, נולדה בכנס של לשכת סוכני הביטוח, שבאו בטענות – שאני אוריד את הפרסומת של שוקה מהטלוויזיה.

מיכל בירן: אמרתי להם את האמת, שעד שלא יימצא מודל הוגן שבו מצד אחד מתגמלים אותם על הידע ועל הניסיון ומצד שני זה לא בא על חשבון המבוטחים, לא יעזור, והפרסומת של שוקה תהדהד בלבבות הציבור.

מיכל בירן: שמחתי מאוד שהם נענו לאתגר; גייסנו את אגף שוק ההון, שכבר תמך בעמדה הזאת קודם, הוספנו סנקציות, הפכנו את זה למשהו שאני מאמינה שישנה את המערכת הפנסיונית, יאפשר לסוכני הביטוח לדאוג אך ורק למבוטחים, לא יאפשר לחברות הביטוח להשתמש בהם כבשר תותחים.

מיכל בירן: אני מודה מאוד לשותפי לחקיקה, עמר ומיקי, מודה מאוד לעוזר הפרלמנטרי שלי גלעד שץ, לעוזרת שלי שי פודולר ולעוזר שלי אילן לדרר.

מיכל בירן: תודה רבה ויום טוב לכולנו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת בירן על דברי הברכה הקצרים.

בצלאל סמוטריץ': [מס' מ/1056; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 15196; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 32), התשע"ז–2017, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חוק קצר ביותר – החוק קובע שכל פקודות המשטרה בדרך כלל לא מתפרסמות ברשומות אלא מתפרסמות בדרך שהמפכ"ל מורה, שזה באתר המשטרה.

ניסן סלומינסקי: אבל היועץ המשפטי לממשלה, בהתייעצות עם המפכ"ל או עם מי שהמפכ"ל מינה, יכול להחליט שפקודה מסוימת היא עניין ציבורי ולפרסם אותה ברשומות.

ניסן סלומינסקי: הבקשה של החוק הזה היא לומר שכמו המפכ"ל, יש מישהו שיכול להחליף אותו בהתייעצות עם היועץ המשפטי, אז כדי לשחרר את היועץ המשפטי של הממשלה יהיה גם מישהו שהיועץ המשפטי יכול למנות במקומו, ואז בהתייעצות בין שניהם הם יוכלו להחליט לפרסם את זה ברשומות – או לא.

ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות: כמו שהמפכ"ל לא חייב להיות אישית, אלא יכול למנות מישהו, הצעת החוק הממשלתית אומרת שגם היועץ המשפטי, לא הוא אישית צריך להיות, אלא יכול למנות מישהו במקומו.

ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות, ואני מבקש מחברי שיצביעו בעד.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה.

בצלאל סמוטריץ': אין הסתייגויות, יש בקשות רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 32), התשע"ז–2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1 – 49 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 49 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת לקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 11 בעד החוק – 45 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 32), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 45 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': [נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר תיקון טעויות בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 18), התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': מציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת סלומינסקי, ומייד לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה על החלטת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, שהעברנו בעוצמה גדולה, נפלו כמה טעויות לשוניות-טכניות, ולכן, בהתאם לסעיף 10א לפקודת סדרי השלטון, מוצע לאשר את תיקוני הטעויות הלשוניות-טכניות.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מכל חברי להצביע.

ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת, אם כן, להצבעה על החלטת ועדת החוקה, שהוסברה על-ידי יושב-ראש הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 12 בעד הצעת הוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר תיקון טעויות בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 18), התשע"ו–2016, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 45 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת פלוסקוב מבקשת לצרף את הצבעתה בעד – לטובת הפרוטוקול, זה לא משנה כמובן את התוצאה.

בצלאל סמוטריץ': החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר תיקון טעויות בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 18) התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/658; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 16708; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, גברתי המזכירה, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הגנה על בתי-עסק (ימי המנוחה), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק – בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מלכיאלי, אדוני יציג לנו את ההצעה.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק הגנה על בתי-עסק (ימי המנוחה), התשע"ז–2017, של חבר הכנסת הרב יגאל גואטה.

בצלאל סמוטריץ': המרפסת של המחנה הציוני מימין – חבר הכנסת ברושי, במרפסת, קצת יותר בשקט בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מיכאל מלכיאלי: חוק שעות עבודה ומנוחה קובע כי הוראות לעניין העסקת עובדים ועבודה של בעל העסק בעסקו בימי המנוחה השבועית – סעיף 9א לחוק – קובע איסור על בעל בית-מלאכה, בעל מפעל או בעל חנות לעבוד בעסק שלו בימי המנוחה.

מיכאל מלכיאלי: בפועל, עסקים רבים, לצערנו, פועלים בשבת, בשל הוראות בחוזים עם בעלי מתחמים מסחריים שפתוחים בשבת.

מיכאל מלכיאלי: גם אם על-פי החוק בעל העסק אינו רשאי לעבוד בעסקו בשבת, הוא נאלץ להעסיק עובדים ולהפעיל את העסק באמצעותם.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק שבפניכם, חברי חברי הכנסת, קובעת כי חוזה שמחייב פתיחה של עסק בימי המנוחה לא יהיה ניתן לאכיפה.

מיכאל מלכיאלי: כלומר, בעל המתחם לא יוכל להכריח את בעל העסק לפתוח את העסק בימי המנוחה, אף אם החוזה כולל הוראה מפורשת כזו, שמחייבת אותו לפתוח בשבת.

מיכאל מלכיאלי: נוסף על כך, ההצעה קובעת כי אם בעל העסק לא פתח את העסק שלו ביום המנוחה, בניגוד לחוזה, בעל המתחם לא יוכל לתבוע פיצויים מוסכמים או לבטל את החוזה בשל הפרתו.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת נועדה להגן בעיקר על עסקים קטנים ובינוניים, שיש פערי כוחות בינם ובין בעלי המתחמים המסחריים.

מיכאל מלכיאלי: ואולם, מכיוון שעלה חשש שהגנה על עסקים אלו בלבד תוביל להימנעות מחתימת חוזים אתם, מוצע להחיל את הוראות החוק על כלל העסקים.

מיכאל מלכיאלי: בנימה אישית אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי חברי הכנסת, מילה אחת על החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: החפץ-חיים מביא משל על חנות בכפר, שיום אחד העוברים ושבים עברו לידה וראו שהיא סגורה.

מיכאל מלכיאלי: אמרו: בטח בעל החנות, יש לו איזה שמחה משפחתית, או לצערנו איזה אבל, והוא לא יכול להיות בחנות.

מיכאל מלכיאלי: למחרת עברו עוברים ושבים עוד פעם ליד החנות, ועדיין החנות סגורה.

מיכאל מלכיאלי: אמרו: שמא הוא מאושפז או לא נמצא במקום לפתוח את החנות.

מיכאל מלכיאלי: אומר החפץ-חיים: מתי אנחנו יודעים שחנות נסגרת לגמרי?

מיכאל מלכיאלי: כשמגיע בעל החנות ומוריד את השלט ממנה.

מיכאל מלכיאלי: השלט של עם ישראל זה השבת.

מיכאל מלכיאלי: כשמורידים את השלט של השבת, אז – חלילה – אנחנו מורידים את השלט של עם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה, של חבר הכנסת הרב גואטה, נועד לחזק את השבת במרחב הציבורי בכלל, ואני קורא לציבור לתמוך בו.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

בצלאל סמוטריץ': לא הוגשו הסתייגויות לחוק הזה, הוגשו רק שתי בקשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים – חבר הכנסת יגאל גואטה, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

בצלאל סמוטריץ': כל אחד במשך עד חמש דקות – אם תנכו לנו שליש על התנהגות טובה זה בוודאי יהיה לשבחכם – ומייד לאחר מכן נעבור להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני שמח שעלה בזכותי להגיש את הצעת החוק הזאת, כי אני באמת, בראש ובראשונה, חושב שזו הצעת חוק חברתית ממדרגה ראשונה.

יגאל גואטה: אני מקווה שאחריה – אני שומע שהצעת החוק של מיקי זוהר ושל עליזה לביא עדיין מתמהמהת – אני מקווה שתזדרזו עם זה.

אלי אלאלוף: מתבשלת.

מכלוף מיקי זוהר: מתבשלת, אל תדאג.

יגאל גואטה: מתבשלת – יופי.

יגאל גואטה: רק אל תבשלו יותר מדי, בסוף זה נשרף.

יגאל גואטה: בכל אופן, אני באמת רואה זכות גדולה בהצעת החוק הזאת.

יגאל גואטה: מי שפנה אלי בעצם להצעת החוק הזאת זה בחור בשם עופר שלייפר, בחור חילוני, שהיה לו קרפ צרפתי במתחם שרונה בתל-אביב, והבן-אדם בסך הכול עובד כל יום עד 01:00 – 24:00–01:00 – והוא אומר: רבותי, אני רוצה בשבת להיות עם המשפחה שלי.

יגאל גואטה: אמרו לו: אדוני, אנחנו מצטערים, תשלם על כל שבת שהחנות לא פתוחה 3,500 שקל קנס.

יגאל גואטה: ונכנסנו לנושא הזה, וברוך השם, אני ממש גאה שכל חברי מהאופוזיציה – מהקואליציה ודאי – תמכו בחוק הזה.

יגאל גואטה: זו תעודת כבוד לבית הזה, לפי דעתי, כי יש הבדל בין לשנות חוקים ולשנות מדינה.

יגאל גואטה: אני חושב שחוק כזה הוא אחד מהחוקים אולי הקטנים, זה לא דברים מפוצצים, אבל זה משנה מדינה ברמה הזאת שאנחנו מבינים שאין שום סיבה בעולם לכפות על מישהו משהו שהוא לא רוצה – למה זה מצחיק אותך, שלי?

שלי יחימוביץ': אני מפרגנת לך על החוק הזה.

יגאל גואטה: תודה.

שלי יחימוביץ': חוק מצוין.

יגאל גואטה: תודה.

יגאל גואטה: אז אני באמת רוצה להודות לחברי האופוזיציה, שתמכו מקיר לקיר, ואני באמת חושב שזאת תעודת כבוד לבית הזה.

יגאל גואטה: אני בהזדמנות זו רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה מר אלי אלאלוף – תודה רבה על ההובלה של כל הנושא הזה בוועדה.

יגאל גואטה: לא הבנתי רק למה לא הצגת אתה את החוק.

יגאל גואטה: חשבתי שאתה לא תהיה פה.

יגאל גואטה: בסדר.

יגאל גואטה: אז תודה רבה.

יגאל גואטה: תודה רבה לצוות.

בצלאל סמוטריץ': הוא חולק את הקרדיטים.

יגאל גואטה: מה?

בצלאל סמוטריץ': הוא חולק את הקרדיטים.

בצלאל סמוטריץ': הוא עושה את זה לא פעם ראשונה.

יגאל גואטה: לא לא, הקרדיט כולו שלו.

יגאל גואטה: אני באמת – סתם לפרוטוקול רשום שזאת הצעת חוק שלי, אבל זו באמת הצעה של כל חברי הבית.

יגאל גואטה: תודה רבה לצוות המקצועי: לענת, שהובילה את זה מבחינה משפטית, הצוות של משרד המשפטים, הצוות של משרד הכלכלה, תודה רבה לעוזרים שלי שעושים – לא, מה פתאום, הם לא עושים את כל העבודה, אני עושה את כל העבודה, הם סך הכול כתבו את זה.

יגאל גואטה: תודה רבה לעוזר שלי, עורך-הדין שמעון גיגי, שעמל רבות והיום זה גם יום חג בשבילו.

יגאל גואטה: ובאמת באמת אני מודה לכם, אחי, זו הצעת חוק ראשונה שלי.

יגאל גואטה: אתם יודעים, כבר התראיינתי על הצעת החוק הזאת איזה 15 פעם בתקשורת.

מכלוף מיקי זוהר: זו הצעת חוק היסטורית – –

יגאל גואטה: אני שמח.

מכלוף מיקי זוהר: – – שאתה חתום עליה.

מכלוף מיקי זוהר: והרבה מאוד אנשים צריכים להודות לך עליה, כי הרבה אנשים, כפו אותם לבוא לעבוד – – –

יגאל גואטה: אז אני בסך הכול רוצה להודות – הפוך – לאנשים שתמכו בי בכל זה, ולא צריך להודות לי כלום, בסך הכול הייתי הדוור פה, שעשה את – – –

חיים ילין: השליח, השליח.

יגאל גואטה: שליח, דוור – אז דוור זה בסדר – – – שעשיתי את העבודה הזאת, ואני מקווה מאוד שזה יהיה אבן דרך לבאות, בעזרת השם, בבית הזה, שנדע לעשות דברים יחד, זה רק יעשה יותר טוב לעם ישראל.

יגאל גואטה: תודה רבה לכם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת גואטה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ישראל אייכלר.

חיים ילין: גואטה, זה חוק משפחתי אנושי.

חיים ילין: לא משנה מדינה, אבל הוא חוק טוב.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בדרך כלל עולים פה לדבר ביקורת, ולטעון, להתווכח.

ישראל אייכלר: הפעם אני רוצה לברך.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את חברי הכנסת, את כל חברי הכנסת, שזכו עכשיו לכבד את השבת, כמו שנאמר: "זכור את יום השבת לקדשו", וכתוב בזוהר הקדוש, שכל הברכות של כל השבוע תלויות בשבת, ואגיד את זה בארמית: כל ברכאן דלעילא ותתא ביומא שביעאה תליין.

ישראל אייכלר: אף פעם יהודים לא הפסידו מזה שהם שמרו את השבת.

ישראל אייכלר: אף-על-פי שהם היו בשווקים שהיו מלאים בחנויות ועסקים, הם סגרו את החנות והלכו הביתה, ולא הרגישו שהם הפסידו מהשבת, הם הרגישו שהם מרוויחים.

ישראל אייכלר: אנשי עסקים גדולים היו סוגרים בערב שבת בשעת חצות, והפסידו לכאורה הרבה הרבה עסקים אפילו עד שבת.

ישראל אייכלר: הם ויתרו, ובסופו של דבר התברר שהם הרוויחו מהדבר הזה, ואני גם מקווה שכל העסקים והקניונים שייסגרו בשבתות ירוויחו מזה.

ישראל אייכלר: ואני לא צריך פה להביא הרבה מובאות, כי אני רוצה לתת מתנה למליאה – לא לדבר את כל חמש הדקות שיש לי.

ישראל אייכלר: גם זו תרומה, גם זה חסד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את כולם בברכת השבת, כי השבת היא מקור הברכה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לכולכם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

בצלאל סמוטריץ': נעבור, אם כן, כעת להצבעה על הצעת חוק הגנה על בתי-עסק (ימי המנוחה), התשע"ז–2017, בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–4 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 39 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור כעת להצבעה בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד? ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 14 בעד החוק – 41 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנה על בתי-עסק (ימי המנוחה), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 41 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסה אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': [מס' כ/663; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 18151; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשע"ז–2017, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט חבר הכנסת יעקב מרגי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני מדגיש שגם להצעת החוק הזו אין הסתייגויות ואין בקשות רשות דיבור, ועל כן מייד לאחר ההסבר של חבר הכנסת מרגי אנחנו נעבור להצבעות.

יעקב מרגי: חמש דקות להוריד את הפודיום, חכה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מוגבל בזמן, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': יש לך בין – – –

יעקב מרגי: רבותי, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, מי שאמר שתהליך החקיקה במדינת ישראל הוא תהליך מלאה – הצעת החוק הזאת מוכיחה זאת.

יעקב מרגי: כל הצעת החוק הזאת, בסך הכול מעבירה סמכות מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך.

יעקב מרגי: עליתי לדבר עליה.

יעקב מרגי: חשבתי שהתקנות כבר עברו.

יעקב מרגי: כולה, כולה אנחנו מסמיכים את ועדת החינוך לדון בתקנות להסעה בטיחותית לילדים.

יעקב מרגי: אמרתי, רגע, התקנות לא עברו כבר?

יעקב מרגי: דיברתי 80 פעם על זה, אז תסלחו לי, אני מדבר על זה פעם – – –

חיים ילין: אין שר כלכלה?

יעקב מרגי: מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך.

חיים ילין: אבל אין שר כלכלה?

יעקב מרגי: אני מכיר את שר התקשורת, אתה רוצה שאני אחבר אותך אתו?

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון מס' 5), שיזמנו ביחד כמה חברי כנסת.

יעקב מרגי: בחוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות, התשנ"ד–1994, להלן: החוק, נקבע, בין היתר, כי לילד עם מוגבלות זכאות להסעה ממקום מגוריו למסגרת החינוכית שבה הוא לומד ובחזרה.

יעקב מרגי: לפי סעיף 2 לחוק, על שר החינוך, שהוא השר הממונה על קיום הוראות החוק הנוגעות לילדים עם מוגבלות, לקבוע כללים ומבחנים לעניין הסעה כאמור והליווי בה.

יעקב מרגי: בסעיף 8 לחוק נקבע כי התקנות לעניין ההסעה והליווי בהסעה של ילדים עם מוגבלות יותקנו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: כמו כן נקבע בסעיף 3(א1) לחוק כי רשות מקומית השולחת ילד עם מוגבלות למעון הנמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת, תשתתף בהוצאות ההסעה והליווי של הילד בהסעה בשיעור שיקבע שר החינוך בצו, באישור ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: הבסיס לקביעות אלו היה שתחום הפעילות של ועדת הכלכלה כולל, בין היתר, את תחום התחבורה לענפיה, אלא שלהסעת ילדים בכלל והסעת ילדים עם מוגבלות בפרט היבטים נוספים אשר אינם בתחום התחבורה.

יעקב מרגי: בין היתר, להסעת ילדים עם מוגבלות היבטים בריאותיים, פדגוגיים וחברתיים, ואלה שייכים לתחום הפעילות של ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, ויש לתת להם מענה הולם במסגרת זו.

יעקב מרגי: לפיכך, מוצע להעביר את הסמכות לאשר את התקנות לעניין הסעת ילדים עם מוגבלות וליווים בהסעה, וכן את הסמכות לאשר את שיעורי ההשתתפות של הרשות המקומית בהוצאות ההסעה והליווי, כאמור – מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: עם זאת, מוצע להותיר בידי ועדת הכלכלה את הסמכות לאישור התקנות שמתקין שר התחבורה בנושא בטיחות הרכב.

יעקב מרגי: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הבית לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב מרגי: וכאן המקום להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, שאישר ותמך בהעברת הסמכויות, ליועצת המשפטית של הוועדה – כמעט אמרתי "חברת הכנסת" – מירב ישראלי, עורכת-הדין מירב ישראלי, היועצת המשפטית של ועדת החינוך, התרבות והספורט; לירדן הומינר, מתמחה – ירדן הומינר, מתמחה בוועדת החינוך, התרבות והספורט; למנהלת הוועדה, לצוות הנפלא של הוועדה, לצוות של הלשכה שלי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני מבקש לתמוך בהצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, להצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות ולא בקשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': על כן, אנחנו עוברים כעת להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשע"ז–2017, כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד? ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–4 – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 33 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת להצביע על הצעת החוק בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד? ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 16 בעד החוק – 31 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון מס' 5), התשע"ז–2017, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 31 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מזל טוב.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1105); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בשעה טובה ובעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, קריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק, בשם השר לביטחון הפנים, שר הבינוי והשיכון חבר הכנסת יואב גלנט.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני השר.

יואב גלנט: הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע'"ז–2017, לקריאה ראשונה.

יואב גלנט: כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם ולבקשכם לאשר בקריאה ראשונה את הצעת החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע'"ז–2017.

יואב גלנט: החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א–2011, נחקק בהמשך ובהשלמה להחלטת ועדת השרים לבחינת הקמתו של מרכז השיטור העירוני המורכב מכוח שיטור ייעודי ומיחידת פיקוח עירונית ייעודית ברשויות מקומיות, אשר ירתיע, ימנע ויאכוף בתחום עבירות איכות החיים, האלימות וההתנהגות האנטי-חברתית.

יואב גלנט: זאת, כדי להגביר במידה משמעותית את הביטחון האישי ואת תחושת הביטחון האישי של אזרחי ותושבי המדינה, כדרך מרכזית וכמנוף לשיפור איכות החיים במדינת ישראל.

יואב גלנט: החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים נחקק במטרה לייעל את יכולת הפיקוח והאכיפה של הרשויות המקומיות בעבירות שבתחום אחריותן ולאפשר להן לסייע למשטרת ישראל בפעולות למניעת אלימות בשטחן.

יואב גלנט: נוכח חדשנות מערכי האכיפה העירוניים בעת קבלת ההחלטה בנושא, ועל מנת לבחון את האפקטיביות שבהקמתם ואת מידת יעילותם בהשגת המטרות שלשמן הוקמו, נחקק החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים בשנת 2011 כהוראת שעה; בתחילה לתקופה של שנתיים, בהמשך הוארך תוקף הוראת השעה לשנתיים נוספות, עד 31 ביולי 2015.

יואב גלנט: בהמשך, החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת להאריך את תוקף הוראת השעה לתקופה נוספת, עד 28 בפברואר 2017, זאת כדי לאפשר דיון מקיף ומעמיק בתוכנית מערכי אכיפה עירוניים ובהצעה להפוך את החוק להוראת קבע.

יואב גלנט: נוסף על כך, הוחלט לפצל מהצעת החוק שנדונה באותה העת כמה סעיפים ולדון בהם כהצעת חוק נפרדת שתובא לאישור הכנסת במועד מאוחר יותר.

יואב גלנט: עד כה הוכללו בתוספת הראשונה לחוק שבמסגרתה מנויות הרשויות המקומיות שבהן הוחלט להפעיל מערכי אכיפה עירוניים, 71 רשויות מקומיות.

יואב גלנט: בחלקן פועלים מערכי אכיפה עירוניים, בחלקן נמצאים מערכי האכיפה העירוניים בשלבי הקמה והיערכות ובחלקן טרם החלה הקמת מערך האכיפה העירוני בשל קשיים שונים.

יואב גלנט: נוסף על כך, פועלים מערכי אכיפה עירוניים בכמה רשויות מקומיות באזור יהודה ושומרון.

יואב גלנט: הנתונים שהצטברו במשרד לביטחון הפנים ובמשטרת ישראל מעידים כי פעילות מערכי האכיפה העירוניים במתכונתם הנוכחית היא יעילה ואפקטיבית.

יואב גלנט: נוסף על זה, יש שביעות רצון רבה בקרב ראשי הרשויות המקומיות שבהן הוקמו מערכי אכיפה עירוניים מהידוק שיתוף הפעולה בין משטרת ישראל לרשות המקומית ומהיוזמה לפעילות משותפות בתחומי האכיפה השונים.

יואב גלנט: כעת, מאחר שמטרות חקיקת החוק – ובהן המאבק באלימות, בעבריינות ובעבירות הפוגעות באיכות החיים של התושבים ברשויות מקומיות – בעינן עומדות, ונוכח הצלחת המודל של מערכי האכיפה העירוניים, מוצע להפוך את הוראת השעה בנושא להוראת קבע.

יואב גלנט: נוסף לזה, נוכח הניסיון שהצטבר בנושא, וכנדרש במסגרת הפיכת הוראת השעה להוראת קבע, מוצע לערוך בחוק כמה תיקונים ושינויים.

יואב גלנט: עיקר התיקונים הוא בקביעת הסדרים מעודכנים להקמה והפעלה של מערכי אכיפה עירוניים ברשויות מקומיות, וכן להפסקת פעילות של מערכי אכיפה עירוניים ברשויות מקומיות.

יואב גלנט: מוצע לקבוע כי מערך אכיפה עירוני יוקם ויפעל ברשויות מקומיות שיקבע השר לביטחון הפנים בצו, בהסכמת שר הפנים, בהתבסס על תנאי סף ואמות מידה שיקבע השר, בהסכמת שר הפנים, אשר עיקריהם יפורטו בחוק.

יואב גלנט: עוד מוצע לקבוע את העילות שמכוחן רשאי השר לביטחון הפנים, בצו, בהסכמת שר הפנים, להפסיק פעילות מערך אכיפה עירוני, לאור הניסיון שהצטבר בנושא בשנות הפעלת מערכי אכיפה עירוניים ברשויות המקומיות.

יואב גלנט: רשימת הרשויות המקומיות שבהן פועל מערך אכיפה עירוני תפורסם באתר האינטרנט של המשרד לביטחון הפנים, ולא בתוספת לחוק, כפי שקבוע כיום.

יואב גלנט: לאור האמור, אבקשכם לאשר את החוק המוצע בקריאה ראשונה ולהניחו על שולחן ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לשם הכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לשר הבינוי והשיכון על הצגת הצעת החוק בשם השר לביטחון הפנים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור כעת לרשימת הדוברים, שנסגרה ברגע זה ממש.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים – חבר הכנסת מאיר כהן.

בצלאל סמוטריץ': עד שלוש דקות לכל דובר.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק הזאת.

מאיר כהן: הייתי ראש רשות עשר שנים, יש בהחלט מקום, אבל אני רוצה ששני דברים תדעו, כולכם, איציק, אדוני סגן שר האוצר: הקמת קבוצות השמירה האלה, שחוברות למשטרה, היא סוג של מס שמוטל על האזרח.

מאיר כהן: שיהיה ברור שזה קורה בערים שהתושבים משלמים אגרת שמירה.

מאיר כהן: ובתקופה שאנחנו מנסים לצמצם את נטל המסים, שיהיה ברור שהם מעבירים במועצות הערים אישור לאגרת שמירה.

מאיר כהן: לא שאני נגד זה, אלא, אני חושב מה קורה ביישובים שהם לא מבוססים.

מאיר כהן: ושוב, אלי, אנחנו מגיעים לשאלה של חזקים וחלשים.

מאיר כהן: ואני מאוד מקווה, ותקפידו על זה, אלה שמנסחים את החוק.

מאיר כהן: ואני מקווה שבתוך החוק והתקנות שיגיעו לכאן, יהיה ברור שביישובים חלשים, עם אוכלוסייה במצב סוציו-אקונומי נמוך, לא ימנעו מהם את השיטור הקהילתי כי לא יכולים לגבות מהם את הכסף, ושוב אנחנו נמצא את עצמנו – יישובים מבוססים, יש להם אכיפה יוצאת מן הכלל ושיטור קהילתי טוב, וברוב היישובים, שלא יכולים להטיל את המס הזה או שהתושבים לא יוכלו לשלם את המס הזה, נמצא אכיפה פחות טובה.

מאיר כהן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות לרשותך.

אורן אסף חזן: – – –

בצלאל סמוטריץ': אדוני ממלא-מקום יושב-ראש הקואליציה – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים – – –

בצלאל סמוטריץ': – – עכשיו יש לך אחריות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, זה כעשור, אפילו יותר, יש סגר שהוא פוליטי על רצועת-עזה, לפחות לפי דעתם של הרבה אנשי ביטחון שמבינים בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בגלל זה יש מחסור במזון, ובמיוחד מחסור בתרופות ומחסור בציוד לבתי-חולים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסוף השבוע ראיתי הפגנה של נשיים חולות סרטן בעזה, שכל הדרישה שלהן – לאפשר להן להגיע לבתי-חולים בישראל כדי לקבל את הטיפול או בישראל או בירושלים, בבית-חולים "אל-מקאסד".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי בבתי-חולים ברצועת-עזה אין תרופות, אין אפשרות לקבל את הטיפול הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה הבקשות שלהן בסך הכול?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בקשות של בני-אדם שרוצים לחיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה למנוע מהן להגיע לפה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראיתי את אחת הססמאות, שהיא מאוד מרגשת: תאזקו אותנו, תיקחו אותנו לטיפול, תחזירו אותנו אזוקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נשים שמבקשות לחיות – למה למנוע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה מדינת ישראל לא מאפשרת לנשים חולות סרטן להגיע, ואפילו בתנאים האלה, לקבל את הטיפול?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, האם הממשלה – אני שואל – האם הממשלה כל כך אטומה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממשלה שמדברת על דמוקרטיה, ממשלה שמדברת על זכויות אדם, ממשלה שמדברת על זכות לחיות מונעת טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתם לא רוצים שייכנסו לפה, תאפשרו להכניס גם את המכונות, גם את התרופות, גם את המומחים – שאנשים יוכלו לקבל טיפול לסרטן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, זה כל כך קשה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ביטחוני גם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יכול לפגוע בביטחון המדינה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפרה הקדושה הזאת של הביטחון – כמה אנשים נרמסים מתחת לרגליה של הפרה הקדושה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני פונה מפה לשר הביטחון, לראש הממשלה: נשים כאלה, זכותן לחיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תנו להן אפשרות לצאת מרצועת-עזה, תאשרו להן לבוא ולקבל טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הן לא באות משום סיבה אחרת – חוץ מלקבל טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה הגיוני?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה אנושי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה יכול להתקבל אצל בני-אדם שהם רגילים, פשוטים, שמבינים מה זה חיים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, עוד פעם אני מפציר: את זה צריך לאשר לאלתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אורן אסף חזן, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בהיעדרה – אוסאמה סעדי, ובהיעדרו – נדון אחר כך.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברותי, חברי, חברי הכנסת – אני מתנצל על הקול.

אורן אסף חזן: אני, כמו שאתם יודעים – – –

בצלאל סמוטריץ': בגלל התפקיד אתה – – –

אורן אסף חזן: לא, זה לא בגלל התפקיד.

אורן אסף חזן: אני רוצה לנצל קודם כל את הבמה – – –

בצלאל סמוטריץ': לא איחלתי לך מזל טוב, חבר הכנסת חזן, אני מתנצל, שכחתי: שתזכו להקים בית נאמן בישראל, בניין עדי עד.

אורן אסף חזן: אמן.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: יותר מדי מזל-טובים לאחרונה.

אורן אסף חזן: אני רוצה דווקא להתחיל – – –

יחיאל חיליק בר: – – –

אורן אסף חזן: זה הכי חשוב.

אורן אסף חזן: בסוף זה הכי חשוב.

אורן אסף חזן: אני רוצה להתחיל קודם כול באמירת תודה רבה לראש הממשלה נתניהו וליושב-ראש הקואליציה דוד ביטן על האמון, על התפקיד – ממלא-מקום יו"ר הקואליציה, שהתבשרתי עליו בדקות האחרונות.

אורן אסף חזן: אני מבטיח לעשות את הדבר הזה בצורה הכי טובה.

אורן אסף חזן: כשם ששיתפנו פעולה עד היום בצורה הטובה ביותר, גם למען הקואליציה וגם למען הציבור, אני בטוח שנמשיך הלאה, ואין מה להכביר מילים.

אורן אסף חזן: באמת, פשוט תודה רבה על האמון.

אורן אסף חזן: תודה גם לכל המברכים, אבל אני רוצה לשים לרגע בצד אותי, ולהתעסק בעיקר.

אורן אסף חזן: תראו, חברים, היום, מבית-החולים, לאחר שעשיתי עוד סבב ביקור אצל פצועים ופצועות, הלכתי להר-הרצל, ללוויה של שיר חג'אג' ממעלה-אדומים.

אורן אסף חזן: עמדתי שם – היו שם חברי כנסת נוספים, בהם אראל מרגלית, עמר בר-לב, מוטי יוגב – הסתכלנו אחד על השני, הסתכלנו על המשפחה, אבל בעיקר הסתכלנו על הציבור, שמנסה להבין מה באמת קורה אתנו בימים האחרונים.

אורן אסף חזן: אני חושב שברגעים האלה, במיוחד לאחר השנה וחצי שחלפה מאז אותו גל שהפך לצונאמי, שהפך אינתיפאדה – אז קראו לה בודדים – וטרמפיאדות ודריסות, וכאלה שלקחו את עצמם לבד, וכבר חשבתי אולי להציע להם "טינדר", לשדך את עצמם.

אורן אסף חזן: וכאלה שניסו לתת תירוצים – כאילו אנחנו מחקים את האסלאם בעולם, בלי להבין שהאסלאם הקיצוני בעולם רק מחקה את הפלסטינים כאן, שקמים בוקר-בוקר מתוך מחשבה איך לפגוע בנו.

אורן אסף חזן: הבנתי שהדבר הכי נכון בעת הזאת זה פשוט לקרוא להרגעה, לקרוא לאיפוק.

אורן אסף חזן: הכאב הוא קשה, הלחץ הוא עצום.

אורן אסף חזן: אנחנו לרוב ממשיכים רגע אחרי, גם פה, בבית הזה, וגם בכל מקום בארץ-ישראל, ושוכחים שיש משפחות שלמות שנקרעו, שממשיכות עם הצער, ממשיכות עם הכאב, ולהן אנחנו צריכים להביא תקווה.

אורן אסף חזן: הצלחנו, בלי לפתוח עין הרע ובלי לזמן אף אחד בפתח, להרגיע את המצב המטורף שהיה פה אך לא מכבר.

אורן אסף חזן: נעשו פה צעדים גדולים, נכונים, חלקם ידועים, על חלקם אסור בכלל לדבר, ובזמן הזה אני קורא גם לראש הממשלה, גם לשרים כולם, לחברי הקבינט וכל חברי הממשלה, להבין שיש צעד אחד נכון לעשות בעת הזאת – אנחנו הורסים בתים, אנחנו כבר מענישים קולקטיבית, אנחנו מעלים מחסומים, הוצאנו את התנועה האסלאמית מחוץ לחוק, ביטלנו את "מוראביטאת" ו"מוראביטון", אנחנו שוללים אישורי כניסה, וזה עדיין לא מספיק; הצעת החוק שלי לגירוש מחבלים ובני משפחותיהם תקועה יותר משנה וחודשיים בוועדת שרים.

אורן אסף חזן: ומשפט אחד אחרון, אדוני היושב-ראש: היא מאוד פשוטה.

אורן אסף חזן: היום יש רשות לשר הפנים לשלול תושבות, אזרחות, ולבצע גירוש.

אורן אסף חזן: הוא עושה את זה טיפין-טיפין, פעם בכמעט אף פעם.

אורן אסף חזן: את הזכות הזאת צריך להפוך לחובה; את הרשות לקבועה.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שגם אנחנו, כמו כל מדינה אחרת בעולם, נבין שמתוך אמונה הדוקה לשמור על ביטחוננו, לתת תקווה לתושבים ולתושבות, לאזרחים ולאזרחיות, ולעמוד על הזכות הטבעית שלנו כאן, נזרוק מכאן מי שלא שייך.

אורן אסף חזן: מי שיבחר בטרור, ימצא את מקומו מחוץ לכאן.

אורן אסף חזן: תודה רבה, רבותי.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת חזן.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרה – חבר הכנסת זחאלקה.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרו – אחמד טיבי.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרו – איציק שמולי.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרו – נראה מה הלאה.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני מציע לכם, עמיתי ועמיתותי חברות וחברי הכנסת, להתנגד להצעת החוק הזאת.

דב חנין: המהלך הזה הוא מהלך בכיוון הלא-נכון.

דב חנין: צריך לחזק את המשטרה בישראל.

דב חנין: צריך לתת לה יותר תקציבים.

דב חנין: יש עליה נטל כבד מאוד של משימות.

דב חנין: אבל הדרך לעשות זאת היא לא באמצעות העברת התפקיד המשטרתי לרמה של השלטון המקומי.

דב חנין: לשלטון המקומי בישראל יש כבר כיום יותר מדי מטלות.

דב חנין: הקושי הגדול – אדוני השר לשעבר וראש העיר לשעבר של דימונה מאיר כהן – הקושי הגדול של השלטון המקומי זה שיש לו המון מטלות, מעט תקציבים ומעט סמכויות.

דב חנין: צריך לתת לשלטון המקומי יותר כוח לעשות את מה שהשלטון המקומי צריך לעשות.

דב חנין: במדינה מתוקנת תפקידי שיטור צריכים להישאר נחלתה של המדינה.

דב חנין: ובר הגדיר פעם מדינה כארגון בחברה המודרנית שיש לו המונופולין על הכוח.

דב חנין: משיטור, משטרה – –

יוסי יונה: על האלימות.

דב חנין: כן.

דב חנין: – – זה בדיוק התפקיד של המדינה.

דב חנין: זה בדיוק התפקיד של המדינה.

דב חנין: המהלך הזה שמוצע לנו היום, עמיתי חברי הכנסת, בעצם מציע לנו לנרמל לחלוטין את התהליך שהתחיל בהיסוס מסוים בכנסות הקודמות.

דב חנין: קודם היו לנו הוראות שעה, עכשיו מציעים להפוך את ההסדר הזה של מערך השיטור העירוני להוראת קבע.

דב חנין: קודם היה צורך באישור של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

דב חנין: היום לא יהיה יותר צורך באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

דב חנין: אנחנו עוברים לטייס אוטומטי של הרחבת השיטור העירוני.

דב חנין: אנחנו, עמיתי חברי הכנסת, מבצעים בזה מהלך בעייתי מאוד מאוד.

דב חנין: המהלך הזה גם פוגע בשוויון.

דב חנין: ברשויות חזקות שיש להן הרבה כסף, אפשר יהיה לייצר שיטור עירוני חזק, מקצועי, מתוקצב.

דב חנין: ברשויות עניות שאין להן הרבה כסף, זה יהיה שיטור עירוני לעניים.

דב חנין: מעבר לזה, יש פה גם חשש לדמוקרטיה.

דב חנין: בידי ראש הרשות יהיה מעתה גם כוח משטרתי.

דב חנין: לא רק כוחות של פקחים לאכיפת חוקי עזר עירוניים, אלא ממש כוח משטרתי כדי לבצע אכיפה בתחומים שהם תחומים גרעיניים לחלוטין של פעולת המשטרה.

מאיר כהן: אין דבר כזה כאן.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, חבר הכנסת חנין.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

דב חנין: ומשפט סיכום, אדוני היושב-ראש – וכמובן יש בזה גם החלשה של הפיקוח הפרלמנטרי.

דב חנין: כאשר אנחנו מחלישים את היכולת של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לבקר את התהליך הזה, אנחנו בעצם מחלישים את כולנו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת קסניה סבטלובה – מוותרת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת נורית קורן – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זהו יום לא קל, במיוחד היום שנערכו בו הלוויות, ופצועים נאבקים.

איתן ברושי: נאחל החלמה לפצועים והשתתפות בצער המשפחות, אבל נאמר שפעם נוספת בולט הצורך בהגנה עצמית.

איתן ברושי: זה נכון שיש הבדל בין רשויות, יש הבדל גם בחומרת האיומים, ויחד עם זה, אין זה משחרר את הממשלה מאחריות.

איתן ברושי: זו ההזדמנות לקרוא לחברי הכנסת וגם לשרים לנהוג באחריות.

איתן ברושי: אנחנו נותנים אמון מלא בצה"ל, במפקדים, בלוחמים, בכוחות הביטחון האחרים שפועלים ללא לאות ביום וגם בלילה ובכל ימות השנה, ואנחנו קוראים גם מכאן לא להתלהם ולומר שהמדינה זקוקה למנהיגות, במיוחד בימים אלה, שיש בה גם אחדות וגם אחריות.

איתן ברושי: אני חושב שהניסיון של גורמים שונים לקרוא לחנינה בטרם יבש הדיו ובטרם נגזר הדין, הוא חלק מהפגיעה גם בדמוקרטיה וגם בערכים של צה"ל.

איתן ברושי: אני חושב שמה שעומד למבחן הוא לא רק אירוע זה או אחר, ויש לנהוג על-פי הכללים וגם על-פי מידת הרחמים.

איתן ברושי: אבל קודם כול צריך לזכור שיש כאן מסורת ארוכה שנבנתה במשך שנים, ולפנינו עוד מבחנים רבים.

איתן ברושי: אני חושב שיש מקום לבחון את ההתנהגות וללמוד ולהסיק את המסקנות לא רק אם חייל תפס עמדה וירה, אלא גם מה אמר מנהיג זה או אחר, ומה האווירה – כולל בכנסת – בנסיבות המיוחדות שבהן אנחנו עוברים את הימים האלה.

איתן ברושי: והיו כבר ימי מבחן, והיו ימים קשים יותר וייתכן שגם יהיו כאלה.

איתן ברושי: לכן זה נכון לומר שמכאן תצא הדוגמה האישית, האחריות, שיקול הדעת, שמירה על אותם ערכים ואותם כלים שבלעדיהם לא הייתה קמה מדינה ובלעדיהם יהיה לה קשה להבטיח את עתידה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר לגבי האכיפה, שזה לא רק המגזר העירוני.

איתן ברושי: היינו עדים בתקופה האחרונה לשימוש בנשק חם גם במגזר הכפרי, וגם לתגובות שקולות – שזכו להכרת המשטרה – מצד חקלאים ומתיישבים שנאלצו להפעיל את הנשק האישי שהיה ברשותם ברישיון כדי למנוע פגיעה גם ברכוש וגם בנפש.

איתן ברושי: המרחק מפגיעה או מאיום פלילי ללאומני עד כדי אובדן חיי אדם הוא מרחק קצר, במיוחד בשעות המוקדמות של הבוקר או בלילה.

איתן ברושי: אני חושב שצריך לומר שלא מוקדשת תשומת לב מספקת למרחב הכפרי, שהוא פרוס על 85% מקרקעות המדינה.

איתן ברושי: אנחנו צבא ההגנה לאדמות ישראל, וכדי לשמור על האדמות האלה וכדי להבטיח את הריבונות וכדי לשמור על החקלאות וההתיישבות והשטחים הירוקים והפתוחים נדרשת נוכחות.

איתן ברושי: הנוכחות הזאת צריכה להיות מגובה גם באמצעים, גם במשאבים, גם בשוטרים, גם במשטרה ירוקה, וגם – ולא פחות נכון – בכל המקומות שניתן לגייס ולהפעיל מתנדבים.

איתן ברושי: ההצטרפות של אזרחים בתרומה לקהילה בכל תחום, בוודאי גם בביטחון, היא קודם כול מחזקת את המעורבות ואת ההזדהות, אבל יש בה גם תרומה ממשית ומעשית להגברת הביטחון והאכיפה.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, חבר הכנסת ברושי.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

איתן ברושי: אנחנו נצביע בעד.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

איתן ברושי: זה לא במקום המדינה, אבל זה חיזוק חשוב למה שהמדינה עושה והרשויות עושות, ולכן צריך לתמוך.

איתן ברושי: לא צריך לפחד משום דבר, צריך לפחד רק מהוואקום ומאובדן המנהיגות ומהשתוללות של פורעים.

בצלאל סמוטריץ': תודה, חבר הכנסת ברושי.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רויטל סויד?

בצלאל סמוטריץ': אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת אף היא.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור, אם כן, להצבעה על הצעת חוק ייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, בקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – 8 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשע"ז–2017, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 20 תומכים, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לדיון ולהכנה בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1106); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 238), התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 238) – לקריאה ראשונה.

יצחק כהן: הצעת החוק שלפני

יצחק כהן: כם כוללת כמה תיקונים בתחום המיסוי הבין-לאומי אשר נועדו למנוע ניצול לרעה של כללי המיסוי הקיימים על-ידי תאגידים, ובפרט תאגידי ענק רב-לאומיים.

יצחק כהן: בין היתר, מוצע להטמיע את המלצות ה-OECD בתחום מחירי ההעברה אשר ניתנו במסגרת פרויקט ה-BEPS.

יצחק כהן: המלצות אלה נועדו לצמצם את שחיקת המס בשל הסטת רווחים בין מדינות על-ידי תאגידים רב-לאומיים.

יצחק כהן: הטמעת המלצות אלה היא בהתאם להתחייבות שניתנה על-ידי הממשלה.

יצחק כהן: עוד מוצע לקבוע חזקות לעניין מקום מושבה של חברה לצורכי מס.

יצחק כהן: הגדרת תושב ישראל הקיימת כיום בפקודת מס הכנסה מפנה למבחן מקום השליטה והניהול של החברה.

יצחק כהן: מבחן זה פותח פתח לפרשנויות רבות אשר באופן טבעי מביאות להתחמקות מתשלום מס ומסבכות את הליכי הפיקוח והבקרה.

יצחק כהן: לפיכך מוצע לקבוע חזקות פשוטות הניתנות לסתירה אשר בהתקיימם יראו שליטה על עסקי חברה וניהולה כמופעלים בישראל.

יצחק כהן: נוסף על כך, כדי לצמצם התחמקות ממס על-ידי בעלי שליטה בתאגידים שמושבם מחוץ לישראל, מוצע לקבוע כללים מבהירים לעניין סיווגה של הכנסת תאגידים אלו כהכנסה פסיבית.

יצחק כהן: חברי חברי הכנסת, אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לאדוני סגן השר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור, אם כן, לרשימת הדוברים.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים, חבר הכנסת מאיר כהן – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, דיברנו רבות על העוני, ועל דוח העוני, ועל משמעות העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני קורא פרסום אחרון, שמדבר על משהו שכנראה תלוי – ובטוח שזה תלוי – גם בעוני, וזה רשימה של הערים לפי השמנת יתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פרסום כזה, אחוז השמנת היתר בערים מסוימות, והיישובים הערביים מככבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה מככבים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי ברור שאחוז העוני באוכלוסייה הערבית הוא – 53.2% מתחת לקו העוני, לפי הדוח האחרון שפורסם רק לאחרונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שגם השמנת יתר תשפיע על הבריאות, ותשפיע על החיים, למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי האוכל לא בריא, כי אוכל לא בריא יותר זול, ואנשים מחפשים את האוכל היותר-זול, כי הם רוצים לחיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רק אעלה לפניכם את האחוזים, למשל: במקום ראשון בכל הארץ – נצרת, עם 32.4% השמנת יתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום השני – רהט, עם 30.6% השמנת יתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מקום שלישי – עכו, עם 30.1% השמנת יתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כנראה גם הערבים שנמצאים שם גם תורמים ומוסיפים לאחוז הזה.

יואב גלנט: הכול בגלל החומוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בגלל החומוס, כי החומוס יותר זול, ומי שאין לו כסף יקנה חומוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מגיע ליישובים ערביים כדי לנגב חומוס – –

עודד פורר: חומוס זה אחד הדברים הכי בריאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – כי מבחינתך זה יכול להיות משהו כמו ממתקים, כמו קינוח, כי אתה לא בכל יום אוכל חומוס, אבל החומוס של היום-יום, ברור שהוא גורם להשמנת יתר.

עודד פורר: הבקלאווה, החומוס לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם הבקלאווה, אבל לא בגלל הבקלאווה, אלא בגלל האוכל היותר-זול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אצלנו מדברים – כמה לחם אכלת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אתה צריך לחם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי למלא את הקיבה שלך, כדי להשתיק את הרעב שאתה חי בו, וזה מאוד חשוב, שכדי לטפל בעניין של העוני – זה יכול גם לחסוך בתרופות וזה יכול לחסוך גם בחולים, אלא אם כן יש כוונה ליותר חולים, זה כבר משהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר ואמרתי את זה כבר כמה פעמים פה:

עבד אל חכים חאג' יחיא: העוני הוא לא גזירה משמים, הוא תוצאה של מדיניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם הממשלה תשנה את המדיניות שלה ותטפל בעוני הגדול ביותר, שנמצא באוכלוסייה הערבית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה גם נקטין את המחלות וגם נקטין אולי את העלות של התרופות שהמדינה משלמת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, אני פונה לשר, ודרכך – לממשלה; צריך לטפל בעוני שנמצא באוכלוסייה הערבית, בתוכנית, לא רק בהצהרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אורן אסף חזן – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת דב חנין – לעולם אינו מוותר.

טלי פלוסקוב: לא, לא, היו מקרים.

בצלאל סמוטריץ': כן?

בצלאל סמוטריץ': היו מקרים?

טלי פלוסקוב: כן, זכיתי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חנין, לשבחו ייאמר – הוא לא זקוק לשבחים ממני, זה בטח לא עושה לו טוב פוליטית, אבל לשבחו ייאמר – הוא גם מדבר על כל חוק עניינית, ולא מנצל את הבמה לדברים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, לרשותך שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': מקווה שלא פגעתי בך – בבסיס התמיכה הפוליטית.

עודד פורר: אין הרבה כזה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, תודה על הדברים שאמרת.

דב חנין: אני, האמת, הפעם דווקא רוצה לדבר על שאלת ההכנסה ומס ההכנסה מזווית אחרת, כי – אני אומר את זה בצער, אדוני היושב-ראש ועמיתי חברי הכנסת, נראה לי שבימים האחרונים אנחנו עוברים תהליך מדאיג ומסוכן של טשטוש נורמות מוסריות מאוד מאוד בסיסיות.

דב חנין: היה לנו כבר בעבר ראש ממשלה שהודח מתפקידו כי הוא נאשם בכך שהובאו אליו מעטפות כסף.

דב חנין: והנה יש לנו ראש ממשלה שלא מואשם, כנראה, בקבלה של מעטפות, אלא בקבלה של קופסאות.

דב חנין: בקופסאות יש שווה כסף, שווה הרבה כסף, סיגרים שעולים הרבה מאוד כסף.

דב חנין: אני שמעתי פעם שראש הממשלה לשעבר אולמרט, בכספים שהיה מקבל, היה קונה סיגריות.

דב חנין: יכול להיות שיש לנו הפעם איזשהו קיצור של התהליך; במקום לשלוח את האדם לקנות סיגרים, כבר מביאים אותם, פשוט חוסכים את הדרך.

דב חנין: אני אומר את הדברים בחיוך מסוים, אבל הם לגמרי לא מעוררי חיוך.

דב חנין: אנחנו גם שומעים על הקלטה של שיחה לגבי עסקת תן וקח בין ראש הממשלה לבין מו"ל "ידיעות אחרונות".

דב חנין: הדברים האלה, גם הפרשה הזאת, גם תיק 1000, גם תיק 2000, מותירים טעם מר, אבל גם מעוררים שאלות משפטיות מאוד כבדות; שאלות אמיתיות של חוק פלילי.

דב חנין: וכשאנחנו, עמיתי חברי הכנסת, מתבקשים עכשיו לתקן את הוראות המס שלנו, כשאנחנו באים לקבוע חזקות וכללים שמבחינים בין המותר לבין האסור בתחום הכלכלי, איך אנחנו יכולים לעצום את עינינו כאשר ביחס לראש הממשלה, לראש הממשלה של המדינה הזאת, של כולנו, מועלות טענות כל כך קשות?

דב חנין: האם שני הדברים האלה יכולים באמת לעמוד בקנה אחד?

דב חנין: השאלות שמתעוררות גם בשתי הפרשות האלה, גם בפרשה 1000 וגם בפרשה 2000, הן שאלות קשות ורציניות, ושאלות שבהחלט מעוררות גם סוגיות פליליות.

דב חנין: מי יחליט בשאלות האלה?

דב חנין: אני שומע, אדוני היושב-ראש, שמי שצריך לטפל בכל הנושאים האלה הוא היועץ המשפטי לממשלה, שבעברו הקרוב-מאוד היה קרוב מאוד לראש הממשלה, כמזכיר הממשלה.

דב חנין: הדבר הזה מתווסף לתחושה הקשה שחייבת להיות סביב כל הפרשות האלה.

דב חנין: אני קורא ליועץ המשפטי לממשלה להודיע שבשל ניגוד העניינים שבו הוא נמצא הוא מפסיק לטפל בתיקי ראש הממשלה ומעביר את הטיפול הזה לאדם אחר בתוך המערכת של הייעוץ המשפטי.

דב חנין: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת קסניה סבטלובה – מוותרת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח.

אחמד טיבי: למה אתה אומר שאני לא נוכח?

בצלאל סמוטריץ': אחמד טיבי, סליחה.

אחמד טיבי: מה, כל הערבים לא נוכחים כאן?

בצלאל סמוטריץ': אני חיפשתי סוודר ירוק ולא מצאתי, חבר הכנסת טיבי.

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני רוצה לדבר?

אחמד טיבי: זה חד-פעמי – – –

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לדבר, אדוני?

בצלאל סמוטריץ': אדוני רוצה לדבר?

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל ממש, חבר הכנסת טיבי, לא התכוונתי.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אתמול, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אירע מעשה רצח בעיר סח'נין, הילאל גנאים.

אחמד טיבי: זה מעשה הרצח הראשון זה 16 שנים בסח'נין.

אחמד טיבי: סח'נין היא עיר שמצטיינת במרקם חברתי מיוחד במינו, עם אמנה חברתית שהובילה ל-16 שנים ללא מעשה רצח אחד.

אחמד טיבי: זאת עיר שהיא נקודת אור מהבחינה הזאת בהשוואה ליישובים אחרים – יהודיים וערביים כאחד.

נחמן שי: 16 שנה לא היה רצח?

אחמד טיבי: לא היה רצח.

אחמד טיבי: 16 שנה.

אחמד טיבי: אתמול היה הרצח הראשון זה 16 שנים.

אחמד טיבי: ולכן זה היוצא מן הכלל המדבר על הכלל.

אחמד טיבי: על המרקם, על האחריות, על המיוחדות והמבנה החברתי החזק, האיתן של סח'נין, שהפכה להיות סמל בהרבה מובנים.

אחמד טיבי: מבחינות רבות.

אחמד טיבי: ולכן גם אני וגם תע"ל, המפלגה שלי, וגם הרשימה המשותפת כולה מגנה את הרצח הזה וקוראת למשטרה לעשות הכול כדי למנוע מעשים כאלה, גם בסח'נין וגם ביישובים אחרים שכורעים תחת נטל האלימות והפשיעה והנשק הלא-חוקי.

אחמד טיבי: זה המקום לדרוש מהמשטרה שוב ושוב לאסוף את זה.

נחמן שי: אבל היא עושה את זה.

אחמד טיבי: עושה לא מספיק, נחמן, לא מספיק.

נחמן שי: מה הרקע לרצח הזה?

עודד פורר: אתה מגנה גם את הרצח שהיה בירושלים?

עודד פורר: אתה מגנה גם את הרצח שהיה אתמול בירושלים?

אחמד טיבי: ולכן אני אומר, רבותי, מהעמדה הזאת – –

עודד פורר: אתה מגנה גם את הרצח בירושלים?

אחמד טיבי: – – מהעמדה הזאת, של מוביל חברתי ונבחר ציבור, אנחנו רוצים שכולנו נהיה רחוקים מאלימות, מפשיעה, מנשק לא חוקי; לעשות הכול כדי שנגיע להסדר שלום שיחסוך בחיי אדם, גם יהודים, גם ערבים, גם ישראלים, גם פלסטינים.

עודד פורר: אתה מגנה את הרצח שהיה אתמול?

אחמד טיבי: הדבר הטוב ביותר לחסוך בחיי אדם זה סיום הכיבוש.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

עודד פורר: תגנה את הרצח אתמול, יש לך עוד 20 שניות.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יעל כהן-פארן – מוותרת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר; חברת הכנסת נורית קורן – אינה נוכחת; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עודד פורר, אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: קצת חבל שחבר הכנסת אחמד טיבי לא מצא לנכון – לפחות בזמן שעוד נותר לו – לגנות את הרצח ואת הפיגוע הקשה אתמול.

עודד פורר: אבל אני חושב שזאת ההזדמנות, אולי, לפתוח בתנחומים למשפחות השכולות, וכמובן – איחולי החלמה לפצועים.

עודד פורר: תראו, ב-24 השעות הראשונות – מייד אחרי אותו פיגוע נוראי נוכחנו לגלות שיש כל מיני אנשים שיושבים מתחת לפלורוסנט והם כבר יודעים בדיוק איך היה צריך כל חייל בשטח לנהוג.

עודד פורר: אז אני רוצה לומר לכל החבר'ה האלה, שכמו שאני לא חושב שכל מי שישב תחת הפלורוסנט וידע איך צריך לנהוג החייל בחברון, הם גם לא יודעים כשיושבים תחת הפלורוסנט איך היו צריכים לנהוג החיילים בשטח ומה הם הרגישו ומה הם חשבו שהם רואים בדיוק כשקרה שם העניין הזה.

עודד פורר: כי זה קל מאוד לשבת במיזוג, מאחורי השולחן או מול מסך מחשב, ולהגיד מה היה צריך לעשות ההוא שנמצא שם.

עודד פורר: אבל בתוך אירוע כזה – זאת לא חוכמה גדולה לשפוט, לא את אלה וגם לא את החייל.

עודד פורר: בהקשר הזה, אני, כמו רבים אחרים, חושב שבהחלט הכרעת הדין שניתנה בעניין של החייל הייתה צריכה להיות אחרת.

עודד פורר: ככה אני חושב.

עודד פורר: חשבתי ככה גם במהלך ההליך.

עודד פורר: אני חושב שההליך עצמו, בתחילת הדרך נהגו בו לא נכון, אבל – וכאן יש אבל גדול, שגם אותו חשוב להבהיר – מרגע שניתנה הכרעת-דין, גם אם אני לא אוהב אותה – מותר לי לחשוב שהיא מוטעית, ואני חושב, אפילו אחרי שניתנה הכרעת-הדין, אני חושב שהיא מוטעית – אבל היא ניתנה, ומאותו רגע היא הכרעת-הדין של אותו בית-דין שדן כל מי שעומד מולו.

עודד פורר: אנחנו צריכים לקבל אותה כפי שהיא, ובטח שלא להרהר, לא על השופטים ועל יושרתם, ולהתחיל להאשים את כל העולם בהכרעת-דין שאני לא אוהב.

עודד פורר: גם אם אני לא אוהב אותה.

עודד פורר: אנחנו לא נוכל לפגוע במעמד – לא של השופטים ולא של בית-הדין, ובטח לא במעמד של מפקדי צה"ל בהקשר הזה.

עודד פורר: אני כן רוצה לומר לחברי שטובת החייל אלאור אזריה לנגד עיניהם: תראו, הקריאות לחנינה, שאני יכול להבין מאיזה מקום הן באות – הן באות מהבטן – אבל גם צריך להבין מה הן אומרות מהראש ומה התהליך של החנינה ואיך אפשר לנהוג בתהליך הזה.

עודד פורר: מבחינה חוקית אין הליך של חנינה באמצע הדיון המשפטי, והדיון המשפטי הזה עדיין לא הסתיים.

עודד פורר: עוד אין גזר-דין, עוד לא יודעים אם יהיה ערעור או לא יהיה ערעור, כי הוא מוגש רק אחרי גזר-הדין.

עודד פורר: ואחרי גזר-הדין ישנה האפשרות לבקש המתקת עונש, אם זה מאלוף הפיקוד – אם יגישו ערעור, רק אז אפשר לפנות לרמטכ"ל; וחנינה – לנשיא, על-פי החוק אפשר לבקש רק אחרי שהסתיימו כל הערכאות בבית-הדין הצבאי, כולל הבקשות להמתקת העונש והחנינה.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה, חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: ולכן אני מבקש ממי שמנסה אולי ללבות את היצרים ובסוף פוגע בטובתו של הלוחם הזה, להבין איך עובדת המערכת הזו ומה הם התהליכים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

עודד פורר: והתהליך הנכון הוא שבסיום ההליך, אז תוגש הבקשה להמתקת העונש או לחנינה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת פורר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 238), התשע"ז–2017.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 238), התשע"ז–2017, לוועדת הכספים נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 29 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה התקבלה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1095); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו, חברים, שימו לב, עושים שינוי בסדר-היום ועוברים כעת למה שאצלנו בסדר-היום נמצא בסעיף האחרון: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (תיקון), התשע"ז–2016, לקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק, בשם שרת המשפטים, שר הבינוי והשיכון חבר הכנסת יואב גלנט.

יובל שטייניץ: לא היה אמור להיות עכשיו – – –?

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי, אדוני השר, אנחנו משנים את סדר-היום ונחזור לאחר מכן לסעיף מס' 12.

בצלאל סמוטריץ': אוי, חוק רע.

בצלאל סמוטריץ': כן, אדוני, בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (תיקון) – תיקונים שונים; מבקש לתקן את החוק בשני תחומים.

יואב גלנט: תחום אחד נוגע לכמה שינויים שנובעים מניסיון ההפעלה של החוק והבהרה של הוראות החוק, כגון קבלת נתונים של בעל מקצוע, אפשרויות ערר, הבהרת סעיף שמירת הדינים, וכן החזרת חובת דיווח לכנסת על מספר הצווים וההיתרים לפי החוק.

יואב גלנט: תחום אחר נוגע למתן סמכות לקבלת נתוני תקשורת מסוימים לגופי חקירה נוספים.

יואב גלנט: גופים אלה יכולים היו לקבל נתוני תקשורת עד לחקיקת החוק, ומניעת סמכות זו מהם בעת חקיקת החוק לא נעשתה באופן מכוון.

יואב גלנט: לפיכך, לאחר בחינת הצרכים של גופי החקירה השונים, הצעת החוק מאפשרת לגופי חקירה שונים לקבל נתוני תקשורת, אם כי באופן מצומצם יותר מאלה שהמשטרה וגופי החקירה שמנויים כבר עתה בחוק רשאים לקבל.

יואב גלנט: הרשו לי, לאור זה שאני נמצא על הבמה ויש לי הזכות לדבר בפני הכנסת, לומר כמה מילים על האירוע החמור והקשה שפקד אותנו אתמול.

יואב גלנט: מצד אחד, כאשר – – –

בצלאל סמוטריץ': ששש.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, ובעיקר במרפסות מסביב.

נחמן שי: אין לך בעיה עם האגף ההוא, הוא ריק בכלל.

נחמן שי: תשאל אותם איפה הם בכלל.

נחמן שי: ברור שפה יהיו דיבורים, כי מדברים.

נחמן שי: שם ריק, אף אחד לא בא.

נחמן שי: זאת ההתייחסות לכנסת של חברי כנסת – – –

בצלאל סמוטריץ': אז אני מעת לעת מבקש קצת פחות לדבר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי, כשהייתי תלמיד בבית-הספר אמרו לי שאם אני רוצה לדבר אני יכול לצאת החוצה, אבל לא בכיתה.

בצלאל סמוטריץ': אז – – –

נחמן שי: הם באמת – הם בחוץ כל הזמן – – –

איתן כבל: אדוני היושב-ראש מפריע לדובר לדבר.

בצלאל סמוטריץ': מי שם לידך דיבר, חבר הכנסת נחמן שי?

איתן כבל: אתה ממחזר אותי, זה רע מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, בבקשה.

יואב גלנט: היופי של החיים הפרלמנטריים זה שאנחנו מצליחים ללמוד זה מזה.

יואב גלנט: אני מקווה שגם את הדברים הטובים.

איתן כבל: תמיד.

יואב גלנט: אני רוצה, ברשותכם, להתייחס לאירוע ולפיגוע החמור הזה, שאירע אתמול.

יואב גלנט: ראשית, להשתתף בצער המשפחות.

יואב גלנט: ארבע משפחות פתחו את יומן כאשר הן שולחות את בנותיהן ובניהן לצה"ל, לסיור חינוכי שהן כנראה ידעו עליו, וסיימו אותו באבל כבד, בצער עצום, ובמציאות שתלווה אותן ואותנו לאורך כל חייהן.

יואב גלנט: שנית, לאחל החלמה לחיילים הפצועים – יש בהם גם פצוע קשה ופצועים בינוני – ולחזק את ידי החיילים על פעולתם.

יואב גלנט: אם אתה מסתכל על האירוע כאירוע בדיד, הרי שיש מי שיראה בו אירוע טקטי, אירוע טקטי חמור, יוזמה מקומית, השראה של "דאעש", השראה עולמית, השראה מקומית, כי אכן, כאשר בעולם עורפים ראשים, דורסים במכוניות בפריז או בניס, מפגעים באורלנדו, או במקומות אחרים, באנטוורפן, אז למעשה מתקבלת איזושהי תחושה שהכול מותר, והכול אפשרי, ואדם בודד עם כלי נשק ומצלמה יכול לעורר סנסציה עולמית.

יואב גלנט: אבל האירוע הזה הוא לא רק אירוע טקטי; מדובר פה בדבר שהוא הרבה יותר מכך.

יואב גלנט: למעשה, אנחנו מתמודדים, כמדינה, עם אירועי טרור למעלה מ-100 שנה.

יואב גלנט: פיגועים היו פה מפני שמעולם לא הייתה השלמה עם כך שליהודים מגיע לקיים כאן מולדת ריבונית, עצמאית, דמוקרטית, בלב אזור שחלק גדול ממנו הוא אזור עוין.

יואב גלנט: והרשו לי לומר לכם על הדבר הזה כמה מילים.

יואב גלנט: בתפיסה – בתפיסתי – היהדות נתנה לעולם חלק מן הערכים הנעלים ביותר, עשרת הדיברות.

יואב גלנט: נתנה לעולם את ספר התנ"ך, העמידה לרשותה של האנושות אנשים דגולים, כמו איינשטיין, והרמב"ם, ושפינוזה, וודי אלן, כל מי שתרצו, ולאורך כ-2,000 שנה ספגה כתמורה פוגרומים, רדיפות, אינקוויזיציה, ולפני 70 שנה גם שואה חמורה.

יואב גלנט: המסקנה ולקח הדורות של התנועה הציונית היו שהדרך היחידה שבה יהיה אפשר לבסס מציאות שונה היא להקנות ליהודים את היכולת להגן על עצמם בכוחות עצמם, והמשתמע – ארץ ריבונית, מדינת ישראל, וכלי המגן שמקנה להם חיים הוא צבא הגנה לישראל.

יואב גלנט: ההבדל האמיתי בין מה שאנחנו חווים היום לבין מה שחווה העם היהודי במשך 2,000 שנה איננו נעוץ בשינוי ובאופי של האדם.

יואב גלנט: הוא לא קשור לאותו אדם שהיה במרוקו או בפולין או ברוסיה או בעיראק, אלה אותם אנשים.

יואב גלנט: רק שם הם היו מיעוט נרדף שלא היה מסוגל להגן על עצמו בכוחות עצמו, וכאן קרה ונפל דבר והוא דבר חדש: עיצבנו את כלי המגן שמאפשר לנו חיים ומאפשר לנו את היכולת לשמר אותם.

יואב גלנט: זהו צה"ל – וארגוני הביטחון.

יואב גלנט: הדבר הזה הוא כמובן לצנינים בעיניהם של אויבינו, כי הם לא יכולים לאיום הזה.

יואב גלנט: ואני רוצה – כמה מילים על תופעת הטרור, ואיך הגענו עד הלום.

יואב גלנט: כאשר אתם הולכים ומסתכלים 100 שנה לאחור – ב-100 השנים האחרונות, רבותי, היו רק 25 שנים שבהן חווינו מלחמות קונבנציונליות.

יואב גלנט: יש לי עוד הרבה, אתם מוכנים?

יואב גלנט: היו רק 25 שנים שבהן חווינו מלחמות קונבנציונליות – בין 1948 ל-1967 – ארבע מלחמות.

יואב גלנט: עד לשם היו בעיקר אירועי טרור, שבהתחלה היו שהגדירו אותם פשעים על רקע פלילי, אבל מהר מאוד התברר שהם קשורים לרקע לאומני, ולאחר מכן קרה דבר, ואני רוצה להסביר את הדברים לפי תפיסתי.

יואב גלנט: בארבע המלחמות שהתחוללו נוצרו העקבות והמסלולים שמלווים אותנו עד ימינו אנו.

יואב גלנט: כלומר, מצד אחד התהוותה מציאות מאוד נוחה למדינת ישראל, כיוון שאם אתה לוקח את הדוגמה המצרית – מה אמרו לעצמם המצרים?

יואב גלנט: הם פתחו נגדנו במלחמה ב-1948, ב-1956, ב-1957, והובסו שוק על ירך.

יואב גלנט: הגיעה מלחמת 1973, ויחד עם הסורים הם פתחו בהפתעה במלחמה.

יואב גלנט: אבל המלחמה הזאת לא הסתיימה 101 קילומטר מתל-אביב, היא הסתיימה 101 קילומטר מקהיר.

נחמן שי: – – – עכשיו מלחמות ישראל?

נחמן שי: – – עוד מעט תייחס לפדאינים – – – לטרור.

יואב גלנט: על כל דבר, רק התחלתי.

יואב גלנט: אני אגיע לטרור, אני אגיע גם – – – כתוצאה – – –

נחמן שי: לא, אבל ברמה של – – –

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אני רק רוצה להזכיר שהמסגרת של הדיון היא הצעת חוק, ולא מחקר ב-INSS.

יואב גלנט: מוכנים להצבעה?

בצלאל סמוטריץ': יש רשימת דוברים שלמה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': יש רשימת דוברים שלמה, יש רשימת דוברים שלמה עד ההצבעה.

יואב גלנט: יש?

בצלאל סמוטריץ': כן, כן, אין עכשיו סיכום.

יואב גלנט: אוקיי, אין סיכום.

נחמן שי: – – – הצעה.

נחמן שי: אני מוכן על המכללה.

נחמן שי: לא, ברמה של המכללה.

נחמן שי: לא ברמה של בה"ד 1.

נחמן שי: אני רוצה, בבקשה.

נחמן שי: השר, השר, תסביר – – –

יואב גלנט: רק שנייה, מאחר – – –

בצלאל סמוטריץ': ההמשך יבוא – – –

נחמן שי: לא, זה חשוב מאוד.

נחמן שי: רק תן לנו את זה בניתוח של המכללה לביטחון לאומי, לא של – – –

בצלאל סמוטריץ': אז אני רק – – – שההמשך יבוא בכנס של המכללה לביטחון לאומי.

יואב גלנט: אני הרי מדבר בעל-פה, אם יהיה צורך – – –

נחמן שי: זה בעל-פה, אבל – – – מכללה, לא בבה"ד 1 – – –

יואב גלנט: לאט-לאט, בוא נראה שכולם מגיעים לפו"ם לפני שאנחנו מגיעים למכללה.

יואב גלנט: אז אם כך, לאחר שעצרנו את השלב הזה – –

בצלאל סמוטריץ': תודה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': המשך יבוא.

יואב גלנט: – – אנחנו נמשיך בשלב הבא לאחר מכן.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לשר יואב גלנט.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת לרשימת הדוברים.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים – חבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, הפעם אני אהיה קצר.

דב חנין: אני מציע לכם, עמיתי חברי הכנסת, להתנגד להצעת החוק הזאת, מכיוון שנתוני תקשורת הם נתונים שאינם שייכים, מטבע מהותם, לרשויות אכיפה למיניהן.

דב חנין: עכשיו, יש לנו חוק.

דב חנין: החוק, אגב, מאפשר, למשל למשטרה, לגורמי הביטחון השונים, להגיע לנתוני תקשורת.

דב חנין: זה חוק קיים, לא צריך להוסיף.

דב חנין: תסתכלו על רשימת הגופים הארוכה, שגם הם יוכלו לשאוב נתוני תקשורת.

דב חנין: עכשיו, אפשר כמובן לבוא להצדיק – כל גוף עושה פעילות חשובה; מה, משרד החקלאות זה לא גוף חשוב?

דב חנין: משרד החקלאות עושה עבודה חשובה, ואנחנו בעד הפעילות, כולל פעילות האכיפה של משרד החקלאות.

דב חנין: יש שם גופים מאוד ראויים וערכיים – הרשות לשמירת הטבע – בהחלט.

דב חנין: יש רשימה ארוכה מאוד של גופים שנמצאים כאן, במשרד העבודה, במשרד פיתוח הכפר, רשות העתיקות.

דב חנין: האם באמת נכון לתת לכל הגופים האלה את היכולת להגיע לנתוני תקשורת?

דב חנין: האם אנחנו לא נמצאים באיזשהו תהליך אינפלציוני שבו אנחנו בעצם מאבדים את הקו העדין הזה שבין הצורך לבצע פעולות חקירה חשובות – בהחלט תוך פגיעה בפרטיות, בהחלט – לבין שבירה של כל נורמה, של כל גבול, ולהגיד, בעצם לא תיוותר יותר פרטיות בנתוני התקשורת שלנו, כי כל מיני גופים, שכל אחד מהם עושה את עבודתו בתחומו, גם הם יוכלו לפנות ולקבל את נתוני התקשורת הפרטיים שלנו.

דב חנין: אני מציע לכנסת להתנגד לכך.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין על דבריו המאלפים.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת יהודה גליק – מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת זוהיר בהלול – שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

זוהיר בהלול: דמותה של המדינה, הדמות הזאת חשובה לכולנו.

זוהיר בהלול: אני חרד בימים האחרונים – שמא דמותה הערכית של מדינת ישראל היא לא בראש מעיינינו.

זוהיר בהלול: זה החל, גבירותי ורבותי, בתקופה האחרונה, הניצנים נראו על פני השטח.

זוהיר בהלול: הוא אמר לצעירים: לכו וקנו דירות.

זוהיר בהלול: לפני כן הסתכסך עם בעלת-הברית החזקה ביותר בעולם, אמריקה.

זוהיר בהלול: אחר כך, כאשר בעוד ימים אחדים תתקיים בפריז ועידת השלום – אנחנו לא נהיה שם, בשל גחמות.

זוהיר בהלול: זהו בידוד בין-לאומי לכל דבר, פר-אקסלנס.

זוהיר בהלול: גבירותי ורבותי, ראש ממשלת ישראל, ראש הממשלה שלנו, איננו מתפקד בתקופה האחרונה.

זוהיר בהלול: הוא הפך לאוליגרך.

זוהיר בהלול: בתוך האוליגרכיה אנחנו נמצאים, ואנחנו תוהים, האם המדינה הזאת, החשובה, אולי החשובה ביותר ביקום, יכולה לתפקד ללא ראש ממשלה?

זוהיר בהלול: ראש הממשלה עסוק בחקירות על אודות העשן, או החדרים אפופי העשן, מאותם סיגרים שבגינם הוא נתון לחקירות צולבות.

זוהיר בהלול: הוא מדבר, מנסה להגן על עצמו ועל אותם בלדרים ואותם אנשי עסקים שאתם הוא הסתבך, לכאורה, בתקופה האחרונה, והוא החרה והוסיף, בתקופה האחרונה, כאשר תיק מס' 2000 נגלה אל מול עינינו, בניסיון שלו, הידוע מראש, צריך לומר, כמו בכרוניקה ידועה מראש, ההשתלטות הגחמתית שלו על התקשורת בישראל, וזה הגיע עד לידי אותה פגישה מסתורית מוקלטת עם העורך הראשי של "ידיעות אחרונות".

זוהיר בהלול: דילים, סיגרים, עסקאות, וגם אנשי עסקים – כל אלה משתלטים על סדר-יומה של המדינה הזאת.

זוהיר בהלול: "לא היה כלום כי אין כלום" – זה כבר לא עובד.

זוהיר בהלול: זה היה "סאונד בייט" שהילך עלינו קסמים בתקופה הראשונה.

זוהיר בהלול: היום זו אמירה נבובה וחלולה, שאין בתוכה שמץ של תוכן.

זוהיר בהלול: גבירותי ורבותי, ראש ממשלת ישראל – –

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה.

זוהיר בהלול: – – שהשררה השתלטה על קודקודו, הכוח והשליטה הפכו להיות מנת חלקו.

זוהיר בהלול: שנות העינוגים והתענוגות – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

זוהיר בהלול: – – שלטו בכיפה.

זוהיר בהלול: הוא צריך לומר: אינני מסוגל להנהיג את המדינה הזאת – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת בהלול.

זוהיר בהלול: – – המדינה הזאת יקרה מכדי שנפקיר אותה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

זוהיר בהלול: ראש הממשלה, שלכאורה נתפס בקלקלתו – –

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת בהלול, תם זמנך.

זוהיר בהלול: – – צריך לומר שבאותו רגע שיוגש כתב-אישום, הוא יגיש את ההתפטרות שלו.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני רוצה מפה לשלוח קודם כול תנחומים לארבע המשפחות שאיבדו את יקיריהן אתמול.

נחמן שי: היום נקברו – כל אחת במקומה – והדמעות זולגות.

נחמן שי: הפצועים עדין מתמודדים בבתי-החולים, והתמודדויות כאלה, כמו שאנחנו יודעים, הן להרבה זמן.

נחמן שי: תוך כדי הפיגוע אתמול, כמו בשבוע שעבר, התברר שלצה"ל יש הרבה מפקדים.

נחמן שי: פעם התבדחנו שיש לצה"ל 6.5 מיליון רמטכ"לים.

נחמן שי: לא בטוח שכל אחד בדרגת רמטכ"ל, יש גם חלק אלופים, אולי בדרגות יותר נמוכות.

נחמן שי: אבל קרה משהו בזירה הציבורית, שהוא חמור בעיני: ההתייחסות לפעולות שעושה הצבא, כמו למשל המשפט, או כמו למשל האירוע אתמול.

נחמן שי: זה שמתנהל דיון ציבורי זה בסדר גמור.

נחמן שי: אבל זה שהדיון הציבורי מתנהל באופן שכל אחד ואחת יכולים באותה שנייה לדעת מה קרה, לפני שהיה בירור אמיתי של הנסיבות, לפני שצה"ל בדק ובחן, פוגע עמוקות, בעיני, במעמדו של הצבא, ובעיקר באמון שהוא ראוי וזקוק לו מהציבור הרחב.

נחמן שי: אני בעד ביקורת.

נחמן שי: דמוקרטיה, ביקורת היא כמעט נשמת אפה, הזכות והיכולת של האנשים להביע את דעתם, וגם צה"ל צריך להיות חשוף לביקורת.

נחמן שי: אבל בין ביקורת לבין הדברים שנשמעו בשבוע שעבר באותה הפגנה אומללה בשערי הקריה בתל-אביב, לבין הדברים חסרי המציאות שהוטחו אתמול בצוערים שנפגעו מההסתערות של אותו רכב, המרחק הוא רב.

נחמן שי: הנסיבות בארץ הזאת מזמנות לנו כל פעם דברים חדשים, איומים חדשים, וכמו שאמרתי, גם צער וכאב.

נחמן שי: זה בסדר, אנחנו יודעים להתמודד עם זה.

נחמן שי: אבל יחד עם זה חשוב מאוד, בעיני, שנדע גם ברגעים האלה לכבד את המערכות האלה, לתת להן את חופש הפעולה שהן זקוקות לו.

נחמן שי: אני יותר ממשוכנע שבסופו של דבר נדע היטב מה קרה אתמול – מי ירה, מי ברח, מי מילא את תפקידו, מי לא מילא את תפקידו.

נחמן שי: אני משוכנע שצה"ל ימצה את התחקיר, וגם, בעיני, הוא חייב לתת לו ביטוי.

נחמן שי: כך אני חושב שהדיון הציבורי יהיה רלוונטי.

נחמן שי: בדרך שהוא התנהל, גם אתמול וגם בשבוע שעבר, הוא שוחק את האמון החשוב כל כך בין הציבור לצבא, וממילא גם פוגע עמוק באמינותו של הצבא.

נחמן שי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, שר השיכון, חברי הכנסת, אני חושב שהחוק הזה הוא דוגמה – והיו כאלה בזמן האחרון יותר מאחת – שמצד אחד יש הסכמה, ומי כמו המחנה הציוני, מי כמו מפלגת העבודה, דואג לביטחון?

איתן ברושי: מעולם לא היה מישהו שדאג יותר מאתנו, עוד מאז הקמת המדינה, ששת הימים, ועד הימים האחרונים.

איתן ברושי: הבעיה זה המינון.

איתן ברושי: אתם מופיעים כל פעם באיזה חוקים שאי-אפשר להתכחש לחשיבותם, לדוגמה, הדגל, לדוגמה, דברים אחרים, אבל אתם מצליחים להדביק להם תווית שלילית על-ידי יצירת חוסר איזון ומינון לא הגיוני.

איתן ברושי: ואז אתם יוצרים פיצול, כאילו שעל זה יש מחלוקת.

איתן ברושי: למשל, אתם מציעים בחוק הזה – אתם, הממשלה, מי שמציע – החמרה מעבר לנדרש.

איתן ברושי: כאילו הפיקוח פה הוא לא מספיק, כאילו אין השגחה מכל מיני כיוונים על כל מיני מצבים.

איתן ברושי: בצדק, ראינו רק לאחרונה – מה שקרה אתמול, וכבר דיברתי על זה.

איתן ברושי: אבל מה הקשר לרשות הטבע?

איתן ברושי: לרשות הגנים?

איתן ברושי: למשטרה הירוקה?

איתן ברושי: מאיפה אתם מביאים את ההמצאות האלה?

איתן ברושי: מי צריך את זה כדי לחזק את הביטחון?

איתן ברושי: או שאתם חסרי ביטחון עד כדי כך שאתם ממציאים דברים הזויים, או שיש דברים שאנחנו לא יודעים.

איתן ברושי: אין סיבה, במדינה שגם כך היא במצבים מיוחדים והאיום הביטחוני הוא לא דבר חולף ולא דבר אחד – באמת לא צריך ללמד אותנו מה זה הביטחון.

איתן ברושי: אתם באים כל פעם ובשם איזה רצון למשוך לכיוון הקיצוני, אתם יוצרים ויכוח ופער מלאכותי, כך שאנחנו לא יכולים לתמוך בהצעה שיש בה חוסר איזון ואין בה איזונים ובלמים ויש בה חדירה לתחום הפרט מעבר לנדרש.

איתן ברושי: כי אם גוף – אחד מהגופים – שאין סיבה שתהיה לו נגיעה ישירה לנתונים, זקוק לצורך חקירה אמיתית, אז המשטרה קיימת, בתי-המשפט קיימים.

איתן ברושי: משהו בסיסי מאוד שמעיד על חוסר ביטחון עצמי שלכם, על אובדן הביטחון עד כדי חוסר איזונים ובלמים.

איתן ברושי: בעקבות זאת, יצירת מצבים מיותרים.

איתן ברושי: אני בטוח שהשר גלנט, שהוא בא ממעמד ממלכתי בתפקידים שהוא מילא, יודע שהעניין של האיזונים והבלמים, העניין של המינון הנכון, הוא חלק מהניסיון – בוודאי של מפקדי צה"ל, שיודעים ללכת לפעמים גם בין הטיפות, בין חופש הפרט ובין היכולת לקיים כאן שגרה ובין הצורך היומיומי בהקפדה על הביטחון.

איתן ברושי: הרי אנחנו בעד הביטחון, אדוני השר, אבל נגד חוקיים הזויים.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רויטל סויד.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

רויטל סויד: אנחנו עוברים ימים – אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת – אנחנו עוברים ימים קשים ומורכבים מאוד.

רויטל סויד: השתתפתי היום בהלוויה של אחד החיילים, של החייל שנפגע, אורבך, שנפגע, נרצח אתמול בפיגוע.

רויטל סויד: הלוויה קשה מאוד.

רויטל סויד: קשה היה לראות את ההורים, את הסבתא, את האחים, כולם עומדים שם חבוקים.

רויטל סויד: קשה היה לשמוע את המפקדים שבאים ומספרים איזה בחור ערכי ומוסרי.

רויטל סויד: מנהיג.

רויטל סויד: שנלחם כדי להגיע להיות בכלל חייל, כי הייתה לו מחלה נדירה.

רויטל סויד: בסופו של דבר, לא רק שהוא נלחם על כך אלא הוא גם הגיע לקצונה.

רויטל סויד: עוד יותר קשה היה לשמוע שמדובר במשפחה שכולה, שכבר מתמודדת בפעם השלישית עם השכול.

רויטל סויד: אני שולחת, כמובן, את תנחומי למשפחות, ובמקביל גם החלמה מהירה לפצועים.

רויטל סויד: אבל מה שאני רוצה לומר פה היום זה שלצד הטרגדיה שהייתה אתמול וחווינו אותה אתמול כעם, אנחנו גם במקביל ראינו את ראש הממשלה שלנו שנחקר תחת אזהרה בשתי פרשיות, פרשייה 1000 ופרשייה 2000.

רויטל סויד: אני מאחלת לו שיצא נקי מכל הפרשיות האלה, כי אנחנו רוצים להחליף אותו, אבל לא בדרך הזאת.

רויטל סויד: אבל כבר עכשיו אפשר לראות שיש ניגוד אינטרסים בולט, שממילא היה ידוע מראש, אבל עוצמתו לא הייתה ברורה, בעובדה שהוא, ראש הממשלה, מחזיק את תיק התקשורת והוא שר התקשורת.

רויטל סויד: אני קוראת לו עכשיו מכאן: תתפטר, תוותר על התפקיד.

רויטל סויד: אתה לא רק מועל באמון של הציבור, אתה פוגע באינטליגנציה של הציבור.

רויטל סויד: איך יכול להיות שנחשף מה שאנחנו רואים על הפגישות שקיימת, שקשורות ישירות לתיק שאתה מחזיק בו?

רויטל סויד: זה בכלל לא קשור אם מהחקירה הפלילית הזאת יצא מעשה פלילי או לא יצא מעשה פלילי; אם תהיה עבירה פלילית או לא תהיה עבירה פלילית.

רויטל סויד: ברור כבר עכשיו שבמצב שנוצר, זה שראש הממשלה ממשיך להחזיק את תיק התקשורת זה עזות מצח.

רויטל סויד: אני קוראת לו להתפטר מייד ולהעביר את התיק הזה לשר או לחבר כנסת אחר.

רויטל סויד: לא יכול להיות שכאשר הוא נחקר בפרשייה כל כך חמורה – בלי שום קשר אם היא מגיעה לרף הפלילי או לא מגיעה לרף הפלילי – הוא עדיין ממשיך להיות שר התקשורת.

רויטל סויד: ראש הממשלה, תתפטר מייד מהתפקיד, תעביר את התיק עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – מוותר; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח.

יואל חסון: למה לא נוכח?

יואל חסון: אני פה.

בצלאל סמוטריץ': אז תשב במקומך, חבר הכנסת יואל חסון.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואל חסון נוכח גם נוכח ועולה לדבר במשך עד שלוש דקות, אדוני, שעומדות לרשותך מרגע זה.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מצד אחד, אנחנו באמת נמצאים בתקופה שהיא תקופה קשה מבחינה ביטחונית.

יואל חסון: חזרנו למראות שחשבנו שלא נראה יותר.

יואל חסון: חייל ושלוש חיילות, באמת אנשים מדהימים שקיפחו את חייהם בפיגוע טרור בשל המציאות הביטחונית.

יואל חסון: מצד אחר, אנחנו נמצאים במציאות פוליטית קשה, מציאות פוליטית מעורערת; מציאות שבה ראש ממשלת ישראל עומד בפני שאלות קשות מאוד שעליהן הוא צריך לתת תשובות.

יואל חסון: מבחינתי, בסוגיה – וצריך להתייחס מאוד בזהירות למה שאנחנו שומעים כי הרוב זה מאמצעי התקשורת ואנחנו לא יודעים מה אמת ומה לא אמת.

יואל חסון: אנחנו נחכה בסבלנות בכל ענייני החקירה – ולראות לאן זה יוביל.

יואל חסון: אבל דבר אחד אנחנו יודעים היום בצורה ברורה וחדה ונחרצת: בנימין נתניהו הוא לא רק ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו הוא גם מוציא לאור.

יואל חסון: הוא מוציא לאור של עיתון.

יואל חסון: היום ברור לכולם: "ישראל היום" זה העיתון של בנימין נתניהו.

יואל חסון: לא יעזרו יותר ההכחשות, לא יעזרו יותר האמירות; לא יעזרו יותר כל ההצהרות בשקר למבקר המדינה וליועץ המשפטי לממשלה, שבהן חתומים נציגיו של ראש הממשלה שמכחישים כל קשר ל"ישראל היום".

יואל חסון: דבר אחד ברור: ישב בנימין נתניהו בבית ראש הממשלה וניהל משא-ומתן עם העיתון המתחרה בשם "ישראל היום".

יואל חסון: אני לא נכנס כרגע להיבטים החוקים והלא-חוקיים, אני לא יודע; אני סומך על מערכת האכיפה והצדק.

יואל חסון: אבל דבר אחד ברור לכולנו: נתניהו התנהל שם כמייצג של "ישראל היום", ככזה שקובע מה יהיה ב"ישראל היום" ומה לא יהיה ב"ישראל היום", איזה מוסף יצא ואיזה מוסף לא יצא, איזו תחרות תתקיים בין העיתונים ואיזו תחרות לא תתקיים בין העיתונים.

יואל חסון: ברור שנתניהו התנהל כמו מוציא לאור לכל דבר.

יואל חסון: זאת אמת, אדוני היושב-ראש, שיצאה החוצה, ואנחנו מתכוונים שתצא החוצה.

יואל חסון: פניתי למבקר המדינה.

יואל חסון: מבקר המדינה יהיה חייב לפתוח בבדיקה ובחקירה ולחשוף רשמית וסופית את הקשר של בנימין נתניהו ל"ישראל היום".

יואל חסון: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חסון.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי יונה – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנסות לדבר על רצף האירועים המאוד-מאוד מורכב החל בשבוע שעבר, מיום רביעי.

איילת נחמיאס ורבין: באמת, יום שבו נשפט החייל – בעצם פורסם פסק-הדין של החייל אלאור אזריה.

איילת נחמיאס ורבין: שבוע מאוד קשה, כי לראות מה שקרה ברצף האירועים מאז, ובאמת, אחד מהצמתים הקשים באותו יום היה הרגע שבו קרא מישהו – שהתנצל, כך אני מבינה – קרא לרמטכ"ל: גדי, תיזהר, רבין מחפש חבר; זאת קריאה שאנחנו לא יכולים לסבול, וזאת האמת, כי ההסתה הזאת היא הסתה מאוד מאוד מסוכנת.

איילת נחמיאס ורבין: ותראו מה קרה לנו מאז אותה השתוללות – במוצאי-שבת התכנסנו, הרבה מאוד חברי כנסת, בכיכר, פגשנו אחד את השני – חבר הכנסת גליק, אני מדברת גם עליך – פגשנו אחד את השני בכיכר-רבין, שם ביקש סרן זיו שילון שאנחנו נבוא ונגיד כן לאחדות עם ישראל ולאחדות הציבור הישראלי.

איילת נחמיאס ורבין: ואז, מתי אנחנו מוצאים את עצמנו?

איילת נחמיאס ורבין: לפחות בדרך כלל היינו מוצאים את עצמנו מתאחדים מייד אחרי פיגועים.

איילת נחמיאס ורבין: והנה, קורה לנו אסון כל כך קטסטרופלי אתמול, עם ארבעה פרחים, באמת – שיר, שירה, ארז ויעל – פרחים, ואנחנו לא מחכים אפילו שנייה, והרשתות מפוצצות בהסתה נגד החיילים.

איילת נחמיאס ורבין: ואני שואלת אתכם, באמת, חברי חברי הכנסת, מתי כבר כולנו נפנים את גודל האחריות שמוטלת עלינו?

איילת נחמיאס ורבין: אף אחד, עם כל הכבוד, לא היה זקוק לנו באירוע בחברון, וזאת האמת.

איילת נחמיאס ורבין: המערכת הצבאית לא הייתה זקוקה לנו.

איילת נחמיאס ורבין: התערבות חברי הכנסת ופוליטיקאים היא זאת שזיהמה את האירוע יותר מכל דבר אחר.

איילת נחמיאס ורבין: ואף אחד גם לא היה זקוק לנו אתמול, אחרי הפיגוע הנורא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: מתי אנחנו נפנים שאנחנו, בסוף, הקול שהציבור מחכה ומצפה לשמוע, אבל לא בצורה הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו מחפשים את האחדות בתוכנו, זה המקום למצוא אותה – להגיד, חברים, אסון גדול קרה לנו אתמול.

איילת נחמיאס ורבין: איך אנחנו מייד מטיחים האשמות בחיילים המסכנים האלה שנדרסו תחת המשאית?

איילת נחמיאס ורבין: ואתה רואה עכשיו את החיילים מתראיינים, נאלצים – צוערת מדהימה, סגן, נאלצת להגן על עצמה, שהיא כן ירתה.

איילת נחמיאס ורבין: איך אנחנו הגענו למצב הזה?

איילת נחמיאס ורבין: איך אנחנו הפכנו את צה"ל לעניין מפלגתי, לעניין פוליטי של ימין ושמאל?

איילת נחמיאס ורבין: חברים, בואו נשמור על האתוס כמעט האחרון שנותר לנו, המשותף הזה, החזק הזה, העוצמה הפנימית שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתחננת לפניכם, ולא בפעם הראשונה, זה תלוי בנו איך זה נראה.

איילת נחמיאס ורבין: ולהיות מאוחדים, חברים וחברות, זה לא רק בשעת אסון, וזה לא רק בכיכר-רבין כשכולנו כבר חשים את גלי ההדף המטורפים של הרשתות החברתיות, כשצריך להצמיד שמירה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם, זה בידיים שלנו הרבה יותר ממה שנדמה לכם.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת איל בן ראובן – אינו נוכח; חברת הכנסת שרן השכל – מוותרת; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר מעוניין לסכם?

בצלאל סמוטריץ': סליחה, חבר הכנסת אורן אסף חזן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חוזרים אליו לרגע.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אחרון הדוברים – חבר הכנסת אורן אסף חזן.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, השרים, קודם כול, אני רוצה לברך, יש לנו אורח במליאה – ברוך הבא, יאיר לפיד, מזמן לא ראינו אותך במחוזותינו.

אורן אסף חזן: תראו, חברים – הוא כבר הספיק ללכת, זה כמו שד הזמן, הוא בא, עושה "פו", ובורח – מדהים.

שלי יחימוביץ': טעה בדרך.

אורן אסף חזן: כנראה הוא באמת טעה בדרך.

אורן אסף חזן: יש אנשים שלא יודעים לעשות שום דבר חוץ מלהראות פנים יפות – במקרה הזה אני לא בטוח שגם זה הסיפור.

אורן אסף חזן: תראו, חברים, אני רוצה רגע להתעסק בליבה.

אורן אסף חזן: אני לא רציתי לעלות שוב לדבר, אבל אני רואה אתכם עולים פה אחד אחרי השני, ושנייה אחרי הראשון, ופעם אחר פעם תוקפים את ראש הממשלה – חבר'ה, תתעוררו.

אורן אסף חזן: מדינת ישראל עוברת טלטלה, אלה ימים מאוד קשים.

אורן אסף חזן: מה הצביעות הזאת לכם, שכמעט כל אחד ואחת מכם עושה דילים עם עיתונאים?

אורן אסף חזן: אני לא מתעסק בכלל בליבה, אבל כמה אנשים ישבו פה ומכרו סודות ומכרו קומבינות ואינטריגות פוליטיות ומכרו את החברים שלהם, את האחים שלהם, את הנשים שלהם, בשביל לקבל איזושהי כותרת בעיתון.

אורן אסף חזן: ופתאום, שומו שמים, כואב לכם שמנהיג מפלגה, ראש מדינה, שומר על אינטרס תקשורתי בשביל שהוא יוכל להוביל את המדינה?

אורן אסף חזן: חלאס עם הצביעות – הרי אף אחד לא מאמין לדבר הזה.

יואל חסון: אתה לא מאמין בזה, נכון?

אורן אסף חזן: רק דקה, יואל, אני לא בא לריב.

אורן אסף חזן: הדבר השני – יש פה איזו חברת כנסת שהיה לה חלום, פעם, גדול, להיות ראש ממשלה, כנראה החלום שלה התנפץ בלא כלום.

אורן אסף חזן: שמעתי אותה ברדיו שעות לפני הפיגוע הארור, אומרת משפט כמו: חבר כנסת ישר מדווח על מתנות שהוא מקבל.

אורן אסף חזן: אני תוהה לעצמי, איפה היושרה של צפורה לבני?

אורן אסף חזן: איך היושרה שלה לא פורצת החוצה, ולמה היא לא משתפת את החברים, לפחות שלה, באופוזיציה, על מתנות, פינוקים, תפנוקים שהיא קיבלה במשך שנים במלון "קרלטון" בתל-אביב?

אורן אסף חזן: יש פה חברים, בבית הזה, שיודעים על מה אני מדבר.

אורן אסף חזן: אם יש רשויות חוק שרוצות לקבל פרטים, תבואו אלי; אני אפרסם, אני אתן לכם את הכול.

אורן אסף חזן: כמה עזות מצח צריכה להיות לו לאדם לעמוד מתחת לשמש הקופחת במרום כאשר לא חמאה ומרגרינה על ראשו, אלא גבינה שכבר החמיצה?

אורן אסף חזן: הפוסל, במומו פוסל – רבותי, תעזבו.

אורן אסף חזן: יש פה ראש ממשלה שצריך לנהל מדינה, תנו לו לנהל את המדינה.

אורן אסף חזן: אמרנו, וגם קרא ראש הממשלה – אם יש לחקור, נחקור.

אורן אסף חזן: נחקור, והלוואי, כמו שאומר ראש הממשלה, לא יהיה כלום כי אין כלום.

אורן אסף חזן: אבל תפקידה של המשטרה לחקור, של היועץ המשפטי לקבל החלטות, ותפקידכם לעזור לנו להביא עתיד טוב יותר למדינת ישראל.

אורן אסף חזן: בשניות שנותרו לי אני רק רוצה להזכיר עוד פעם: אנחנו עוברים ימים קשים.

אורן אסף חזן: איילת נחמיאס ורבין, אני בז לכל מי שתקף את הרמטכ"ל.

אורן אסף חזן: אני בז לכל מי שבחר באלימות.

אורן אסף חזן: האנשים האלה הם לא חלק מאתנו.

אורן אסף חזן: אסור לנו לנסות לעשות מה שעשיתם בתקופת רצח רבין שהפכתם את כל הימין לאשם.

אורן אסף חזן: יש קומץ מגעיל ומכוער מקרבנו, הוא לא חלק מאתנו.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, חבר הכנסת חזן.

אורן אסף חזן: אנחנו נגד האלימות הזאת.

אורן אסף חזן: אני הייתי הראשון שעמד פה, ולא רק שליווה את אלאור אזריה, שבעזרת השם נביא לו חנינה, אלא גם הראשון שעמד פה ואמר: מי שיתקוף את הרמטכ"ל – אני אעמוד כחומת מגן.

אורן אסף חזן: אני רוצה לסכם ולומר, במילה אחת פשוטה – יאיר, תודה רבה שאתה מכבד אותנו בדקות הספורות בנוכחותך.

אורן אסף חזן: מי יודע, אולי בישיבתך במליאה תשכיל ללמוד קצת איך עושים ואיך מנהלים מדינה.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר מעוניין לסכם?

בצלאל סמוטריץ': החלק השני בהרצאתך במסגרת המכון למחקרי ביטחון לאומי, כאן, מעל דוכן הכנסת – רק נאמר לאדוני שבמסגרת הזאת קצובות לו עד עשר דקות; ככה לפי התקנון.

יואב גלנט: עשר דקות?

בצלאל סמוטריץ': אני מניח שאת אחת מארבע המלחמות אדוני יצליח – בבקשה, אדוני.

נחמן שי: יום הכיפורים.

נחמן שי: אני חושב – – – בנושאים האלה.

יואב גלנט: אני רואה שאתה מקדיש יותר זמן לנושא הזה מאשר לנושאים אחרים.

יואב גלנט: אתה אומר שסוף-סוף אני מדבר על משהו שאני מבין בו – הבנתי.

יואב גלנט: לכן, אני, ברשותכם, רוצה להמשיך את הקו שפיתחתי קודם לכן.

יואב גלנט: ומה אמרתי?

יואב גלנט: ב-100 השנים האחרונות, למעשה התמודדנו רק ב-25 שנים עם מלחמות קונבנציונליות.

יואב גלנט: קודם לכן, היו אלה אירועי טרור, שבהתחלה הוגדרו אירועים פליליים, אבל מהר מאוד התברר שאלו הם אירועים לאומניים, ולאחר מכן הגענו למציאות שאני מבקש לעמוד עליה לאחר תיאור המלחמות.

יואב גלנט: ב-25 השנים האלה, למעשה התפתחו שתי תופעות.

יואב גלנט: האחת, מאוד נוחה ומאוד טובה למדינת ישראל; למעשה, היא מיוצגת דרך ההסתכלות המצרית.

יואב גלנט: המצרים פתחו נגדנו בשלוש מערכות – 1948, 1956, 1967, והוכו שוק על ירך.

יואב גלנט: לאחר מכן, בהפתעה, פתחו במלחמת יום הכיפורים, והמלחמה הזאת הסתיימה 101 קילומטר מקהיר, ולא מתל-אביב.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת סעדי וג'בארין, תקשיבו, תלמדו קצת מההיסטוריה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מוגבל, אדוני השר, תיקנו אותי.

יואב גלנט: ולראיה, שיחות השלום התקיימו שם.

יואב גלנט: כתוצאה מהעניין הזה, בשלה בראשם של המצרים התובנה שאין אפשרות להכריע את ישראל בדרך של מלחמה, והמשמעות הגיעה לאחר מכן בביקורו של סאדאת ובכריתת הסכם השלום.

נחמן שי: בעזרת מזכיר המדינה קיסינג'ר.

נחמן שי: לא לשכוח את המעורבות האמריקנית.

יואב גלנט: גם בהרצאות מפריעים.

נחמן שי: זו לא הפרעה, אני עוזר לך.

יואב גלנט: אני מודה לך.

יואב גלנט: אני אסקור את מעורבותו של קיסינג'ר על רקע חולשתו של ניקסון והנגזרות מהעניין בסקציה אחרת של הדברים, אבל אני רוצה לדבר על הנושא הזה כעת.

יואב גלנט: עכשיו, לכאורה, הדבר הזה הוא תופעה רצויה מאוד לישראל, ואכן זה המצב.

יואב גלנט: קיבלנו את מצרים, ולאחריה ירדן.

יואב גלנט: כידוע, ירדן רצתה עוד מימי המלך עבדאללה הראשון – שנרצח בשל כך בתחילת שנות ה-50 – בהסכם שלום עם ישראל, והיא מימשה אותו.

יואב גלנט: אבל לצד העניין הזה התפתחה מציאות בעייתית מאוד בקרב אלה שלא הסכימו עם קיומה של מדינת ישראל, עם ההכרה בצורך שכאן תתקיים מדינה יהודית ודמוקרטית כפי שאנחנו צריכים אותה.

יואב גלנט: בעקבות זאת, למעשה, אמר לעצמו אותו הצד שקרא לעצמו חזית הסירוב – וכפי שאמר ידידי חבר הכנסת נחמן שי: התבטא באמצעות שלושת הלאווים של חרטום – אמר לעצמו את הדבר הבא:

יואב גלנט: אם איננו יכולים להביס את מדינת ישראל בדרך של מדינה קונבנציונלית – קרי: במרכז קשת האיומים, כנגד השריון, החי"ר, חיל האוויר, חיל הים והגופים האחרים – אזי בואו נלך לקצוות.

יואב גלנט: מה הם הקצוות?

יואב גלנט: מצד אחד, איומים תת-קונבנציונליים.

יואב גלנט: אמר גמאל עבד אל-נאצר תוך כדי מלחמת ההתשה: אם אנחנו לא ניצחנו את ישראל בשדה הקרב, אנחנו נביא את המלחמה אל ביתם של היהודים.

יואב גלנט: כולנו, המבוגרים שבינינו, זוכרים את המודעות ב"ידיעות אחרונות" מעל הכותרת של התמונות של אלו שנפלו ביום האתמול.

יואב גלנט: זאת אומרת, מצד אחד, מלחמה תת-קונבנציונלית, גרילה, טרור, אינתיפאדות ומעשים דומים.

יואב גלנט: אבל מצד אחר, פיתוח של יכולות אחרות.

יואב גלנט: היכולות הללו, רבותי, הן יכולות על-קונבנציונליות.

יואב גלנט: כלומר, אם איננו יכולים להביס בדרך הרגילה, אנחנו נפתח מערכת טילנית וחומרי לחימה ואמצעי לחימה גרעיניים, כימיים, ואולי גם ביולוגיים, כדי לאכוף את רצוננו על הצד הישראלי.

יואב גלנט: אם כך, המצב שקיבלנו כעת חיה הוא תולדה של אותם ניצחונות ישראליים במהלך 25 שנות קיומה הראשונות של מדינת ישראל.

יואב גלנט: מצד אחד, הסכמי שלום מרחיקי לכת שמקנים לכולנו גם אופק, גם תקווה, גם מחשבה שאפשר אחרת – כמו שנעשה בינינו לבין מצרים, וכ-20 שנה לאחר מכן בינינו לבין ירדן.

יואב גלנט: אבל מצד אחר, התופעות שאנחנו חווים כיום במזרח התיכון הן תולדה של אז.

יואב גלנט: מצד אחד, התפתחותו של איום הגרילה עד לכדי לוחמה בלתי קונבנציונלית בממדים נמוכים: טרור, אינתיפאדה, עלייתם של ארגוני טרור רצחניים, ותופעות שאנחנו חווים אותן יום-יום, החל מאתמול בירושלים, דרך מה שקורה בגבולנו הצפוני עם לבנון, עבור לרצועת-עזה ולמקומות אחרים.

יואב גלנט: במקביל, חתירה – אתם מוכנים?

יואב גלנט: – ובמקביל חתירה לנשק בלתי קונבנציונלי הנישא על-ידי טילים כנגד מדינת ישראל.

יואב גלנט: ההמשך יבוא כאשר אהיה תורן בפעם הבאה.

יואב גלנט: אני מודה לכם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לשר על הרצאתו המאלפת.

בצלאל סמוטריץ': בכל יום שני בסדרת הרצאות, כבוד השר גלנט.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור, אם כן, כעת להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (תיקון), התשע"ז–2016.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 23 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת) (תיקון), התשע"ז–2016, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 36 תומכים, 23 מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לדיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1103); נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חוזרים, בעזרת השם, לסדר המקורי שבפניכם, סעיף מס' 12 – הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 27) (קרנות סל), התשע"ז–2016, כנראה טעות, התשע"ז–2017, לקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

יצחק כהן: לא לצאת.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך בתיאום עם משרד האוצר ומשרד המשפטים.

יצחק כהן: מטרת הצעת החוק להסדיר את ענף תעודות הסל ולהסיר את הסיכון המערכתי והיציבותי הטמון בענף זה.

יצחק כהן: בשנת 2000 החלו תאגידים פרטיים להנפיק לציבור מכשירים פיננסיים חדשים מסוג תעודות סל כניירות ערך מסוג תעודות התחייבות.

יצחק כהן: תעודת סל נסחרת בבורסה ומעניקה למחזיק בה זכות לקבל מאת מנפיק התעודה את תשואת הנכס שאחריו היא עוקבת, בהתאם לנוסחת המרה.

יצחק כהן: על אף הדמיון הכלכלי בין תעודות סל לקרנות הנאמנות – אשר הן הסדרים להשקעה משותפת בשוק ההון – תעודות הסל מוסדרות במסגרת חוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968, ואילו קרנות הנאמנות מוסדרות תחת חוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד–1994.

יצחק כהן: בשל כך קיים פער, ארביטראז' רגולטורי גדול ומשמעותי בין מוצרים אלה.

יצחק כהן: בעוד חוק השקעות משותפות בנאמנות הוא חוק מפורט המחיל משטר פיקוח קפדני והוראות רבות ביחס לדרך הפעולה של מנהלי הקרנות לשם שמירה על עניינם של ציבור המשקיעים בקרנות הנאמנות, חוק ניירות ערך עוסק בעיקר בהיבט הגילוי הנדרש ממנפיקי תעודות סל.

יצחק כהן: נוסף על כך, ההתחייבות להשגת תשואת הנכס שאחריו עוקבת תעודת הסל טומנת בחובה סיכון אשראי מובנה לציבור המחזיקים בתעודות סל ואף לשוק ההון בכללותו.

יצחק כהן: כך, במקרה שבו מנהל תעודת הסל לא יעמוד בהתחייבותו, עלול הדבר לגרום לציבור לדרוש את פדיונן של תעודות סל רבות אחרות ולהעמיד בסיכון את יציבותו של מנהל תעודות הסל.

יצחק כהן: מקרה כזה אף עלול להשליך על ענף תעודות הסל בכללותו וכפועל יוצא מכך להוביל למכירת נכסים בהיקף גדול בבורסה, דבר שיש לו השלכות על שוק ההון בישראל.

יצחק כהן: הצעת החוק מחילה את חוק השקעות משותפות בנאמנות על תעודות סל ויוצרת קרן נאמנות מסוג חדש: קרן סל.

יצחק כהן: קרן סל דומה במאפייניה לתעודת סל, אך איננה מכילה רכיב התחייבותי ועל כן אינה יוצרת את הסיכון המערכתי והיציבותי הגלום בענף תעודות הסל כיום.

יצחק כהן: לפי הצעת החוק, כל תעודות הסל יהפכו לקרנות נאמנות ויוסדרו תחת חוק השקעות משותפות.

יצחק כהן: לפי הצעת החוק, תהיה קרן הסל קרן סגורה הנסחרת בבורסה ושר האוצר יוסמך לקבוע הסדרים ייחודיים הנוגעים ליחידות קרן זו.

יצחק כהן: הסדרים אלה עתידים לכלול התייחסות למסחר ביחידות קרן הסל, לרבות מינוי עושה שוק, חובת פדיון ויצירה יומית של יחידות קרן הסל תוך שימוש ב"מחסנית" של יחידות – מנגנון של דמי ניהול משתנים בהתאם לתשואת הקרן וכן הוראות שונות ביחס לפירוק הקרן ומימוש נכסיה.

יצחק כהן: על כן, חברי חברי הכנסת, אבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנת לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני סגן השר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, כעת לרשימת הדוברים, שנסגרה ברגע זה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; מוותר, סליחה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יהודה גליק – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תכף תשמע, חבר הכנסת מרגלית.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': תגביה לך את הדוכן.

בצלאל סמוטריץ': לא, אל תתעללו במיקרופון.

בצלאל סמוטריץ': יהודה, תגביה לך את הדוכן עם הכפתור.

בצלאל סמוטריץ': לא.

יהודה גליק: איך מגביהים?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יודע איך עושים את זה?

יהודה גליק: לא יודע.

יהודה גליק: אני לא מבין בדברים האלה.

בצלאל סמוטריץ': כפתור – מעלה ומוריד.

יהודה גליק: יעלה ויבוא, כאילו?

יהודה גליק: טוב, מתנצל, אני חדש פה.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

יהודה גליק: חברי חברי הכנסת המתוקים והמתוקות מן הקואליציה ומן האופוזיציה, חברים, בתור מורה דרך במשך שנים, לא פעם ולא פעמיים עמדתי שם, במקום הזה, בתצפית בארמון-הנציב, במקום שבו רואים את ירושלים המאוחדת, במקום שבו רואים את כל ירושלים לנגד עינינו.

יהודה גליק: כמה פעמים קראנו את הפסוקים האלה, כמה פעמים אמרנו?

יהודה גליק: ביום השלישי, לאחר שאברהם אבינו צועד, הוא מגיע למקום הזה והוא רואה את המקום מרחוק, והבן שלו שואל אותו: איה השה לעולה?

יהודה גליק: אבל ברגע האחרון קורא המלאך מן השמים ואומר: "אל תשלח ידך אל הנער ואל תעש לו מאומה".

יהודה גליק: אתמול המלאך לא קרא, וארבעה נפשות – – –

זוהיר בהלול: ארבע.

יהודה גליק: ארבעה נפשות.

זוהיר בהלול: ארבע.

יהודה גליק: ארבע.

זוהיר בהלול: ארבע.

יהודה גליק: ארבע.

יהודה גליק: ארבע נפשות – הוא אשר אמרתי.

יהודה גליק: ארבע נפשות עלו לשמים בסערה, והלב ממאן לראות את זה ולא לבכות.

יהודה גליק: ומכאן אנחנו בוודאי שולחים לכל המשפחות חיבוק גדול, גם לפצועים וגם למשפחות שקברו היום נער או נערה בני 20, קצין, קצינה.

יהודה גליק: רציתי רק לומר: "אלהים אל דמי לך, אל תחרש ואל תשקט אל.

יהודה גליק: כי הנה אויביך יהמיון ומשנאיך נשאו ראש, על עמך יערימו סוד ויתייעצו על צפוניך.

יהודה גליק: אמרו לכו ונכחידם מגוי ולא יזכר שם ישראל עוד".

יהודה גליק: לא אלאה אתכם, אני רק רוצה לסיים בפסוק שבעיני היה חזק, שהיום ראיתי אותו בתפילה: "יענך ה' ביום צרה, ישגבך שם אלהי יעקב, ישלח עזרך מקדש ומציון יסעדך – – – אלה ברכב ואלה בסוסים, ואנחנו בשם ה' אלהינו נזכיר.

יהודה גליק: המה כרעו וגם נפלו ואנחנו קמנו ונתעודד.

יהודה גליק: ה' הושיעה המלך יעננו ביום קראנו".

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת גליק.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רואה את סגן השר, אבל אני רוצה לברך את משרד האוצר, שאחרי תקופה ארוכה, ואחרי תקציב דו-שנתי רב-תלאות ורב-תהפוכות, הוא מצא לנכון סוף-סוף להקים ועדה לבחינת דרכים לחזק את התעשייה בישראל.

איתן ברושי: זאת אומרת, אבן היסוד של המשק הישראלי היא לא מכירת מכוניות ונסיעות לחו"ל, כפי שדווח לאחרונה על-ידי בכירי האוצר, אלא התעשייה.

איתן ברושי: אז אני מצטרף לברכות של שרגא ברוש, ושל המגזר היצרני כולו, שסוף-סוף שר האוצר – אחרי שהוא טיפל במכונות המזל, אחרי שהוא החליט להביא דגים, ולהביא בשר ועגבניות מטורקיה, הוא החליט סוף-סוף לטפל בדבר המרכזי.

איתן ברושי: אנחנו בכלל עדים למדיניות לא מספיק ברורה – דברים משתנים; למשל, רק גמרו את התקציב, עכשיו שוקלים להוריד מסים.

איתן ברושי: זאת אומרת שיש בעיה עד כדי כך שעכשיו מסתבר שיש בעיה עם תוכנית אסטרטגית, שהוחלט להקים צוות, כאילו פעלנו עכשיו בלי תכנון, בלי יעדים.

איתן ברושי: דרך אגב, בתקציב המדינה מעולם לא הציגו את היעדים ואת התוכנית, אלא בעיקר את המספרים.

איתן ברושי: מה שלמדנו, שהאוצר כותב גם את המילים וגם את המנגינה.

איתן ברושי: אז אני מצטרף לברכה על הבנת מקומה של התעשייה.

איתן ברושי: אני מקווה שהאוצר מבין שבלי לייצר אי-אפשר להתפרנס.

איתן ברושי: אני רק רוצה לבקש עוד בקשה אחת, שלא מפתיעה פה אף אחד – שאם הגיעו להבנה שהתעשייה במשבר, אולי גם ייפקחו העיניים של אנשי האוצר להבין שהחקלאות במצב קשה יותר, ויש גם חיבור בין התעשייה לחקלאות, משום שהחקלאות המקומית מעבירה מוצרים ומפרנסת גם חלקים חשובים בתעשייה, תעשיית המזון בעיקר, או תעשיות נלוות.

איתן ברושי: אנחנו יודעים שמעגל העוסקים בחקלאות הוא לא גדול, אבל משקלה במדינה הוא עצום, גם ערכית וגם תפיסה של קרקעות ואבטחה, אבל גם מייצרת הרבה מקומות עבודה, ולא רק בחקלאות, אלא בתעשייה, והרבה בפריפריה, והיא מרכיב חשוב בכלכלה.

איתן ברושי: לכן, כשאנחנו מדברים על מה שקורה למשק הישראלי יום אחרי אישור התקציב, עם לא מעט מחלוקות, שהפכו את רשות המסים בראשות משה אשר לגורם המרכזי ביצירת המקורות לשימושים גדולים מהמקורות – עד כדי לפעמים דברים מוזרים, תוך כדי שינויים שנעשים אפילו רק לאחרונה במס על הדירה השלישית.

איתן ברושי: ועכשיו שר האוצר, כפי שכתוב בעיתונים, מנצל את היעדרותו של ראש הממשלה ומוביל מהלכים עצמאיים.

איתן ברושי: הוא כבר מדווח, עוד לפני ההחלטה, על הורדת המסים.

איתן ברושי: והנה, אנחנו רואים שסוף-סוף – לקח הרבה זמן; ישבתי שעות עם שרגא ברוש.

איתן ברושי: שמעתי אותו מתלונן בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה.

איתן ברושי: ראיתי אותו במשבר, יוצא בטריקת דלת מהדיונים בחוק ההסדרים.

איתן ברושי: ראיתי אותו יחד עם המטה שלו, יחד עם חברים רבים, כמו איילת נחמיאס, מהשדולה, גם פולקמן, יחד אתי בתעשייה.

איתן ברושי: דאגנו אתו.

איתן ברושי: והנה, פתאום מסתבר שזו לא הייתה דאגה סתם.

איתן ברושי: זו לא הייתה ביקורת מיותרת.

איתן ברושי: ואותה ביקורת ואותה דאגה היו על המגזר היצרני בחברה הישראלית.

איתן ברושי: אי-אפשר להעדיף את הסוחרים ואת המתווכים ואת היבואנים על אלה שמעבדים את האדמה ומייצרים את מקומות העבודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: צריך לברך על מה שיש, ולהיות מודאגים מחוסר עקביות וחוסר רצינות בחלק מהמהלכים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלעזר שטרן – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת אכרם חסון – מוותר; חבר הכנסת זוהיר בהלול – מוותר; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מוותרת; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת דב חנין.

יהודה גליק: אנחנו לא מוותרים עליו.

יהודה גליק: לא מוותרים על לשמוע את דב חנין.

יהודה גליק: אנחנו לא מוותרים.

בצלאל סמוטריץ': אני נזהר מלתת מחמאות.

בצלאל סמוטריץ': בפעם האחרונה שנתתי, זה גרם לך לעשות ההפך.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שנמצא אתנו שר האוצר לשעבר חבר הכנסת יובל שטייניץ כדי לחלוק אתכם את הדאגות שלי נוכח דוח הביצוע של משרד האוצר שהתפרסם אתמול.

דב חנין: לפי דוח הביצוע, שאנחנו למדנו אותו, מסתבר שיותר מ-25 מיליארד שקלים שהכנסת אישרה להוציא נשארו בעצם בקופת המדינה.

דב חנין: אנחנו מדברים על תת-ביצוע רוחבי בכל משרדי הממשלה כמעט.

דב חנין: אנחנו יושבים כאן בכנסת, מתווכחים, דנים על התקציב לילה שלם, ובסופו של דבר התקציב הזה, בחלקו, איננו ממומש.

דב חנין: 25 מיליארד שקלים שאושרו על-ידי הכנסת לא מומשו בפועל בהוצאות של משרדי הממשלה.

מיקי לוי: לא, בוצעו העברות.

דב חנין: לא, לא בוצעו.

דב חנין: לא בוצעו.

דב חנין: עכשיו, נתון שני, שגם הוא מטריד, הוא הנתון לגבי גביית המסים.

דב חנין: גביית המסים עקפה את התחזית ב-7.6 מיליארד שקלים.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שזו אולי בשורה משמחת, אבל בעצם, אם אנחנו נסתכל אחורה, אנחנו נראה שזה מה שקורה במשרד האוצר כמעט בכל שנה, למעט תקופת כהונתך, השר שטייניץ.

דב חנין: כמעט בכל שנה אנחנו נמצאים במצב שמשרד האוצר מפרסם תחזית מסים, ולאחר מכן מסתבר שהוא גובה יותר מסים.

דב חנין: מה הבעיה בזה?

דב חנין: הבעיה בזה היא שכולנו פועלים לפי הנחת עבודה שאין כסף, ואז אתה לא יכול לשחרר כספים לפעולת המשרדים הממשלתיים, לשירותים החברתיים, כמו שצריך.

דב חנין: אני רוצה לתת לכם נתון נוסף:

דב חנין: תסתכלו על הפריסה של התקציבים הממשלתיים לאורך השנה; בכל חודש זה בממוצע 27 מיליארד שקלים, עד שאנחנו מגיעים לדצמבר – 46 מיליארד שקלים.

דב חנין: מה זה אומר?

דב חנין: זה אומר שלאורך כל השנה משרדי הממשלה בעצם עובדים במצב של דיאטה תקציבית, לא מוציאים את מה שצריך, ורק בסוף השנה משחררים להם כספים שהם יכולים לנצל במסגרת התקציב השנתי.

דב חנין: זוהי התנהלות בעייתית.

דב חנין: תקציב המדינה איננו קופת חיסכון.

דב חנין: אנחנו מעוניינים שהכספים שצריכים לצאת לשירותים חברתיים יצאו באמת לשירותים חברתיים, לרווחה, לבריאות, לחינוך של כולנו.

דב חנין: בדברים האלה אנחנו לא היינו רוצים לחסוך יותר מדי.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת שרן השכל – עם הגב אלינו – מוותרת; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – איננה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר כהן; אורן אסף חזן – מוותר עאידה תומא סלימאן – איננה.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 27) (קרנות סל), התשע"ז–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 27) (קרנות סל), התשע"ז–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1067); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 15), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים חבר הכנסת יובל שטייניץ.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: אמרתי שר התשתיות ואמרתי הכול, אבל הוא גם חבר הכנסת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני מציג את הצעת החוק אני רוצה רק לענות לדב חנין בכמה מילים.

יובל שטייניץ: הדברים שאמר דב חנין היו כמובן רהוטים ונשמעו על-פניהם יפים וגם לעין בלתי מקצועית מוזרים – עודף ביצוע של כמה?

יובל שטייניץ: 27 מיליארד?

דב חנין: תת-ביצוע.

יובל שטייניץ: סליחה, תת-ביצוע.

יובל שטייניץ: תת-ביצוע של 25 או 27 מיליארד?

יובל שטייניץ: איך קורה דבר כזה?

יובל שטייניץ: התשובה היא פשוטה מאוד – זה קורה בכל המדינות בעולם.

יובל שטייניץ: מכיוון שבכל סעיף תקציבי ובכל תקציב אסור לך לחרוג כלפי מעלה, זאת אומרת שאם יש חריגות הן רק כלפי מטה.

יובל שטייניץ: אתה לא יכול להוציא יותר ממה שאישרו לך, אז יש רק מקרים שבהם לא הספקת להוציא את כל הכסף, כי פרויקטים לא התקדמו כראוי, או לא התממשו בגלל בעיות כאלה או אחרות – רגולציה, נדחו לשנים הבאות.

יובל שטייניץ: אין מקרים הפוכים שבהם בתקציבים מוציאים משמעותית יותר ממה שהיו אמורים להוציא, ולכן בדרך הטבע תמיד יש תת-ביצוע.

יובל שטייניץ: התופעה הזאת, ידידי דב חנין, קיימת לא רק במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: ברוב המדינות המערביות יש סוג כזה של תת-ביצוע בשיעור דומה, ולכן – – –

דב חנין: אבל במהלך השנה – – –

יובל שטייניץ: להציג את זה כאילו יש פה איזה פגם חמור – אני כבר לא שר אוצר – אני רוצה להגיד לך: אין שום פגם חמור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – – יש דוגמאות שלא מנצלים את התקציב כי אין להם מצ'ינג, ואז זה חוזר – – –

יובל שטייניץ: יכול להיות שגם זה קורה.

יובל שטייניץ: הערה טובה, אבל זה לא הרוב.

יובל שטייניץ: פשוט, יש תקציב מסוים לשנה מסוימת לפרויקטים.

יובל שטייניץ: אם משלימים את הפרויקטים גם משלמים.

יובל שטייניץ: אם לא משלימים חלק מהפרויקטים, אז לפעמים חלק נדחים לשנה הבאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר:

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי שווה – – –

יובל שטייניץ: אתה מתחיל להפריע לי.

יובל שטייניץ: הערת הערת ביניים, עכשיו אתה כבר מפריע.

יובל שטייניץ: התופעה הזאת קיימת בכל מדינות העולם המאורגנות והמסודרות.

יובל שטייניץ: הדבר השני שדב דיבר עליו זה תחזיות המסים.

יובל שטייניץ: אני יכול לומר לך, דב, אם תחקור את העניין – אתה בחור רציני – תחקור את העניין לעשר, 20, 30 שנים אחורה, אף פעם אין דיוק מושלם בתחזית.

יובל שטייניץ: במחצית מהשנים תגלה שגביית המסים עלתה על התחזיות, ובמחצית מהשנים, פלוס מינוס, תגלה גם מקרים של גביית מסים – – –

דב חנין: בעשור האחרון כמעט תמיד יש כאן גביית – – –

יובל שטייניץ: זה לא נכון.

יובל שטייניץ: זה לא נכון.

דב חנין: שש שנים מתוך עשר.

יובל שטייניץ: כשאני הייתי שר אוצר – –

דב חנין: אצלך לא.

יובל שטייניץ: – – שלוש שנים היה עודף, כלומר, גבינו יותר מאשר התחזית, ושנה אחת היה חוסר, ובדקתי את זה אחורה וראיתי שזאת הסטטיסטיקה ב-10–20 השנים האחרונות, כך שגם זה לא צריך להפתיע.

יובל שטייניץ: ודאי שהתחזיות לא יכולות להיות מדויקות עד הסוף.

יובל שטייניץ: בשום מדינה בעולם – גם כאן, דרך אגב, הסטיות מהתחזיות בישראל לא שונות מהותית ממה שבמדינות מערביות מתוקנות אחרות.

יובל שטייניץ: קל להציג דברים כמחדל לאוזן הבלתי-מקצועית, אבל כשרואים מה קורה בעולם בתחום הזה ומבינים את ההסבר, רואים שלא יכול להיות אחרת.

יובל שטייניץ: לא יכול להיות עודף ביצוע, כי זה חריגה מחוק התקציב; כן יכול להיות תת-ביצוע, ולכן יש תמיד תת-ביצוע.

יובל שטייניץ: תחזיות מדרכן הן לא מדויקות.

יובל שטייניץ: החמצה של כמה מיליארדים היא לא משמעותית, היא החמצה של אחוזים בודדים – לא מדובר פה על שגיאה של 20%–30%, מדובר פה על שגיאה של 1%, 2% או מקסימום 3%, וזה כמובן דבר שהוא בגדר הסביר.

יובל שטייניץ: עכשיו, אדוני היושב-ראש, לחוק שלפנינו כאן.

יובל שטייניץ: החוק הזה שאני מקדם הוא חלק ממאמצי להסדיר את שוק הגז הביתי; מה שנקרא גפ"מ – גז פחמימני מעובה.

יובל שטייניץ: קודם כול, אני רוצה לחדד ולהבהיר, כי הרבה אנשים מבלבלים: מאז 2009–2010 יש לנו תגליות משמעותיות ביותר של גז טבעי בים – שדות הגז "תמר", "לווייתן", "כריש" ו"תנין"; אנחנו מקווים שיהיו עוד בהמשך.

יובל שטייניץ: גז ביתי או גז בישול או גפ"מ, גז פחמימני מעובה, הוא לא גז שנוצר בטבע, זה לא אותו גז.

יובל שטייניץ: גז הבישול או הגז הפחמימני המעובה הוא תוצר לוואי של זיקוק הנפט בבתי-הזיקוק בארץ ובעולם, זה מוצר אחר לחלוטין.

יובל שטייניץ: זה לא הגז הטבעי, זה לא מאגרי הגז שגילינו בים.

יובל שטייניץ: המון אנשים מתבלבלים.

יובל שטייניץ: אין שום קשר בין השניים.

יובל שטייניץ: ברוב הבתים בישראל, אני חושב יותר מ-90%, מחממים מזון – לפעמים גם מחממים את הבית או את המים – באמצעות גז פחמימני מעובה, וגז כזה היה קיים בישראל גם לפני 20, ו-30 ו-40 שנה כמוצר לוואי של בתי-הזיקוק, הרבה לפני שגילינו את שדות הגז בים שאנחנו שוקדים לפתח אותם כעת.

יובל שטייניץ: זה קודם כול.

דוד ביטן: יובל, אם אתה לא יורד, כולנו נגד.

יובל שטייניץ: עכשיו רק כמה מילים על ההצעה הזאת, בכל זאת, דוד.

דוד ביטן: רק ככה.

דוד ביטן: אין דרך אחרת.

יובל שטייניץ: ההצעה הזאת נועדה ליצור יותר פיקוח, יותר תחרות ויותר בטיחות בשוק הגז הביתי.

דוד ביטן: אמרתי לו.

דוד ביטן: הוא לא רוצה לרדת.

יובל שטייניץ: בשוק הגז הביתי אין תחרות, יש כשל שוק, המחירים גבוהים מדי, וגם אין לנו אמצעים לאכוף את הרגולציה על חברות הגז.

דוד ביטן: – – –

יובל שטייניץ: כבר אני מסיים.

יובל שטייניץ: נודניק.

יובל שטייניץ: חכה שנייה.

דוד ביטן: אנחנו נהיה נגד.

יובל שטייניץ: תעשה מה שאתה רוצה.

יובל שטייניץ: עיקר החוק הזה זה לתת לנו, למשרד האנרגיה, למינהל הדלק, את הזכות להטיל עיצומים כספיים בגובה של עשרות ומאות אלפי שקלים לחברות אספקת גז שלא מאפשרות תחרות; שפוגעות בתחרות, שמסתירות אינפורמציה שהן חייבות למסור ללקוחות שלהן; שהן מסתירות מחירים; שהן מסתירות אינפורמציה מהמפקחים.

יובל שטייניץ: הצעת החוק הזאת נועדה לתת לנו שוט כלפי חברות הגז הביתי, כדי לאפשר תחרות בשוק ולגרום לכך שהמפקחים יוכלו לפקח על כך שאף אחד לא מונע תחרות ואף אחד לא מונע החלפת ספק גז אחד באחר – מה שכמובן מעכב את התחרות ומעכב את הורדת המחירים.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, זה רק חלק מרפורמה גדולה מאוד שאנחנו מתכננים בשוק הגז הביתי, שבסופה המחירים ירדו והשירות ישתפר ותהיה תחרות אמיתית בשוק הגז הביתי שמשרת 90% ויותר מהמשפחות בישראל.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, השר יובל שטייניץ.

יצחק וקנין: אני עובר לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; יותר נכון – מוותרת.

יצחק וקנין: מנואל טרכטנברג – אינו נוכח.

יצחק וקנין: נחמן שי – מוותר.

יצחק וקנין: דב חנין.

קריאה: קצר, דב, תעשה – – –

דוד ביטן: דב, תגיד: נאום מס' 18.

יצחק וקנין: דב אמר לי לתת לו רק דקה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, אני תומך בהצעת החוק שלכם, אני חושב שהצעת החוק הזאת מקדמת בטיחות וכולנו בעד לקדם בטיחות בשוק הגז ובכלל.

דב חנין: אבל אני חייב תשובה קצרה על הדברים שאמרת כאן, אדוני השר.

דב חנין: אנחנו לאורך כל השנה נתקלים בעמדות של משרד האוצר, שכל פעם כשאנחנו באים עם בעיה חברתית אומרים לנו: אין כסף; אומרים לנו: אין כסף.

דב חנין: אנחנו כולנו גם מכירים את המנגנון שמאפשר להעביר מסעיף לסעיף.

דב חנין: אם בסעיף מסוים יש תת-ניצול, תאפשרו להעביר אותו לסעיף אחר ונוכל לתת מענה לבעיות של בריאות, לבעיות של רווחה, לבעיות של חינוך, שצריך להן כל כך הרבה כסף.

דב חנין: בסופו של דבר, כאשר אנחנו מסיימים את השנה עם עשרות-מיליארדים של שקלים שאישרנו למטרות חברתיות ואינם מנוצלים בפועל, זה חבל, זה בעייתי וזה מיותר.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לחבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח; רויטל סויד – אינה נוכחת; אראל מרגלית – מוותר; איציק שמולי – אינו נוכח; מאיר כהן – מוותר; יהודה גליק – מוותר; מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; מיקי לוי – אינו נוכח; איתן ברושי – אינו נוכח; אכרם חסון – אינו נוכח; עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; זוהיר בהלול – מוותר; ישראל אייכלר – אינו נוכח; עמר בר-לב – מוותר; יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; אחמד טיבי – אינו נוכח; שרן השכל – מוותרת; אמיר אוחנה – אינו נוכח; יעל גרמן – אינה נוכחת; עליזה לביא – אינה נוכחת; משה גפני – אינו נוכח; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; יוסי יונה – אינו נוכח; עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – אינו נוכח; קארין אלהרר – אינה נוכחת; חיים ילין – אינו נוכח; איילת נחמיאס ורבין – נמצאת, מוותרת; עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; אלעזר שטרן – מוותר; אורן אסף חזן – מוותר; מיכל בירן – אינה נוכחת; יחיאל חיליק בר – אינו נוכח; שלי יחימוביץ – מוותרת; יואב קיש – אינו נוכח רועי פולקמן – מוותר; טלי פלוסקוב – מוותרת; יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת; אלי כהן – אינו נוכח; ענת ברקו – אינה נוכחת; יוסף ג'בארין – אינו נוכח; דוד אמסלם – אינו נוכח; טלב אבו עראר – אינו נוכח; ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; איימן עודה – אינו נוכח; נורית קורן – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

נורית קורן: – – –

יצחק וקנין: נורית קורן כאן.

נורית קורן: קצר.

יצחק וקנין: תנו לה דקה בשביל כל הרשימה הגדולה הזאת.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם מה עבר עלי היום.

נורית קורן: היום התקשרו אלי מפולומבו ואמרו לי שנמצאת אישה שרוצה לדבר אתי – היא מחפשת את אחותה החטופה, ואם הם לא ייתנו לה להיכנס אלי היא תתאבד, או תעשה משהו, היא תזיק לעצמה.

נורית קורן: יובל, שהיה המנהל של פולומבו, ובמשמרת שלו, התקשר אלי, התקשר למשרד שלי ואמר לי את הדברים.

נורית קורן: ברור שיצאתי לראות מי זאת האישה ולשמוע מה בפיה.

נורית קורן: ראיתי אישה נרגשת ביותר, אישה מעל 70, שאמרה לי: אני מחפשת את אחותי, ואני רוצה לדבר אתך, אני רוצה להראות לך את כל המסמכים שיש לי.

נורית קורן: אתם יודעים שאני יושבת-ראש השדולה לחקר האמת בפרשת ילדי תימן, ומובן שלא יכולתי לסרב.

נורית קורן: על המקום סידרתי לה אישור כניסה, הבאתי אותה למשרד שלי ושמעתי מה בפיה.

נורית קורן: אחותה, ציונה עומסי, נחטפה כשהיא הייתה בת עשרה חודשים, לקחו אותה מהיד שלה – היא הייתה בת שמונה או תשע – ואמרו לה שלילדה יש אבעבועות רוח, וכדי שהיא לא תדביק אותה לקחו אותה לבית-חולים.

נורית קורן: האבא הלך לבית-חולים, אמרו לו שהוא יכול לבוא מחר לקחת אותה.

נורית קורן: למחרת הוא בא, שוב, הריטואל הקבוע: הילדה חולה, הילדה מתה, קברנו אותה.

נורית קורן: אמרו לו, יש קבר בירושלים – כי הם גרים במושב נחם, וזה נמצא בהר-טוב, פה לא רחוק.

נורית קורן: הם ראו תלולית עפר, לא הייתה מצבה, לא שום דבר.

נורית קורן: הם חפרו את הקבר וראו שאין אף אחד.

נורית קורן: ברור לכם שאני הסתכלתי בפרוטוקולים, מצאתי את האחות, עם שיבוש של השם, והיה כתוב שם שהיא נפטרה כשהיא בת שלושה חודשים מסיבוכים של תסמונת דאון, בינואר 1951.

נורית קורן: אני שואלת אתכם, באותן שנים ידעו מה זה תסמונת דאון, אדוני היושב-ראש?

יצחק וקנין: וגם אם ידעו, אז מה?

נורית קורן: אז איך הם ידעו לקבוע את הדברים האלה?

נורית קורן: ולמה הקבר ריק – ולמה הקבר ריק?

איילת נחמיאס ורבין: – – – ידעו מה זה תסמונת דאון – – –

נורית קורן: באותן שנים, עם קום המדינה?

איילת נחמיאס ורבין: – – –

נורית קורן: לא יודעת אם קראו לזה ככה.

איילת נחמיאס ורבין: נורית, כן – – –

נורית קורן: לא קראו לזה ככה.

נורית קורן: אבל היה לה אבעבועות – היה לה אבעבועות, אז אני לא מבינה את הדברים האלה.

נורית קורן: אז זהו, ככה עבר עלי היום הזה, והייתי צריכה להרגיע את האישה, שאני אחפש את אחותה.

נורית קורן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 15), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, תסמונת דאון זה מ-1866.

יצחק וקנין: לכן הערתי מה שהערתי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 15), התשע"ו–2016, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1087); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 52), התשע"ז–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק השר צחי הנגבי, השר לשיתוף פעולה אזורי.

זוהיר בהלול: אֲזורי.

צחי הנגבי: אֵזורי.

צחי הנגבי: אֵזור ולא אֲזור.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת, תיקון 52 לחוק ההוצאה לפועל, נועדה לסייע לזוכים בהוצאה לפועל בניהול התיק.

צחי הנגבי: במערכת ההוצאה לפועל יש חייבים שמתנהלים נגדם תיקים של כמה זוכים.

צחי הנגבי: במקרה שאחד מהחובות שמתנהלים נגד החייב הוא חוב מזונות, יש לו קדימות בקבלת כספים המתקבלים בתיק ההוצאה לפועל.

צחי הנגבי: המשמעות היא שכאשר נתפסים כספים של חייב, הכספים האלה ישמשו קודם כול לכיסוי חוב המזונות ורק לאחר מכן לכיסוי שאר החובות בתיק, גם אם הכספים התקבלו בשל פעולות שנקט זוכה אחר בתיק.

צחי הנגבי: עקב כך ייתכנו מצבים שבהם זוכים ישקיעו מאמצים לעיקול ומימוש נכסים לצורך גביית חובם, אך הכספים שהצליחו לתפוס בהליכים האלה לא יגיעו כלל לידיהם אלא לתיק המזונות.

צחי הנגבי: לכן, אדוני היושב-ראש, מוצע לאפשר לזוכה שמנהל תיק נגד חייב לברר אם יש לאותו חייב תיק מזונות בהוצאה לפועל, כדי להעריך את הכדאיות שלו בנקיטת ההליכים בתיק הזה.

צחי הנגבי: בשלב ראשון הזוכה יוכל לקבל מידע באמצעות המערכת הממוחשבת לגבי עצם קיומו של חוב מזונות נגד החייב.

צחי הנגבי: המידע הזה יימסר רק לזוכה של החייב, ורק לגבי תיקים שבהם חוב המזונות הוא משמעותי.

צחי הנגבי: במקרים שבהם נמסר לזוכה שקיים תיק מזונות לחייב, יוכל הזוכה לבקש מהרשם לקבל מידע על היקף החוב.

צחי הנגבי: בתיקים שמנוהלים במסלול המקוצר מצטמצמת ההצדקה לקבלת המידע בדבר קיומו של חוב מזונות וגובהו, מכיוון שמי שמנהל את התיקים זה עובדי מערכת ההוצאה לפועל, שמודעים לקיומו של תיק מזונות, וכן מכיוון שגם כך ניתן לנקוט בגדרם רק הליכי גבייה מצומצמים.

צחי הנגבי: לכן, במסגרת המסלול המקוצר לא יוכל הזוכה לקבל את המידע באמצעות המערכת הממוחשבת, אלא הוא יידרש להגיש בקשה לרשם ההוצאה לפועל, והוא ישקול אם הדבר הזה נחוץ לצורך ניהול התיק.

צחי הנגבי: אציין שהצעת החוק גובשה בראי זכותם של החייבים לפרטיות, והיא נותנת מענה לזוכים תוך פגיעה מזערית, ככל האפשר, בפרטיות החייבים.

צחי הנגבי: לשם כך, לשר המשפטים – לשרת המשפטים – ניתנת סמכות לקבוע תקנות כדי להסדיר את אופן מסירת המידע ולהבטיח את אמינותו וזמינותו ואת ההגנה מפני שימוש בלתי מורשה בו.

צחי הנגבי: ולאור האמור, אדוני היושב-ראש, אבקש, הממשלה מבקשת, לתמוך בהצעת החוק.

יצחק וקנין: תודה לשר צחי הנגבי.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

יצחק וקנין: עבד אל חכים חאג' יחיא יעלה לדוכן; שלוש דקות.

יצחק וקנין: ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק; מוותר.

יצחק וקנין: אני אעבור ישר לישראל אייכלר – שאינו נוכח, ונמשיך הלאה.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, האזרחים הערבים שמנסים לטוס ב"אל על" עוברים השפלות, עוברים חקירות, וחלק מהם אפילו הגישו תלונות וקיבלו פיצויים בבתי-משפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני שואל ואני תוהה: האם כדי להבטיח את ביטחון הנסיעה צריך לחקור את האנשים חקירות שלא קשורות לנסיעה, לטיסה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תעשו את החקירה לטיסה, להבטיח את הטיסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי בודקים בשיקוף את כל המזוודות, עוברים את האנשים, בודקים אותם, שואלים אותם: מישהו שלח, לא שלח, דיברו אתך, עם מי – סיימנו, שיעלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא צריך שעות לעכב גם את האנשים, ולפעמים לקחת אותם למרתפים ולהשפיל אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש משהו שאתה חושב שיש מקום לחקור אותו, אחרי שהוא חוזר ארצה תקראו לו לחקירה, תדברו אתו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לעכב אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: להשפיל אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין מקום בעולם שדבר כזה קיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה לעשות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חוץ מזה, "אל על" זה התפארת של המדינה, וזה "אל על", והשם שלה, אבל היא מככבת, ו"אל על" מובילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, זה נכון שהיא מובילה, אבל במה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נשמע במה היא מובילה, חשוב לדעת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא בכיוון הנכון, כי דירוג חדש קובע: "אל על" היא החברה הגרועה בעולם בלוחות זמנים – היא הגרועה בעולם בעמידה בלוחות זמנים.

ענת ברקו: אז אתה לא טס ב"אל על"?

ענת ברקו: היא הכי בטוחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא הכי בטוחה, היא הכי משפילה, ולכן לא צריך לנסוע בה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יכול לקרוא מפה לחרם, אבל הערבים יודעים – –

ענת ברקו: זה מה שאתה עושה עכשיו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – שהם לא נוסעים, כי הם לא צריכים את ההשפלה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל בלוחות זמנים היא במקום האחרון בעולם, אתם יודעים מה זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו מדינות עולם שלישי עומדות בלוחות זמנים יותר טוב מ"אל על".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הזמן והדיוק בזמן לא חשובים, כאילו שזה לא החיים של האנשים, שזה לא כל כך בסדר העדיפות של "אל על" והמפעילים שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מתריע שיש מקום לתקן וצריך לתקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח; איתן ברושי – אינו נוכח; עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; יעל גרמן – אינה נוכחת; רויטל סויד – אינה נוכחת; מירב בן ארי – מוותרת; אראל מרגלית – מוותר; עליזה לביא – אינה נוכחת; יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; אכרם חסון – אינו נוכח; אחמד טיבי – אינו נוכח; איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: דב חנין – עולה.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך.

דב חנין: אדוני השר – רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, צריך רפורמה בהוצאה לפועל, אבל הרפורמה בהוצאה לפועל שדרושה לנו, עמיתי חברי הכנסת, היא רפורמה בכיוון ההפוך; המהלך שהממשלה מנסה לקדם הפעם הוא מהלך נוסף שמחזק את הזוכים מול החייבים, מאפשר להשתמש בנתונים של החייבים, משקיף אותם – הופך אותם לשקופים – בפני הזוכים, עם מנגנונים כאלה או אחרים, אבל זה העיקרון.

דב חנין: ומה שצריך לעשות, עמיתי חברי הכנסת, זה להגן על אנשים שנכנסים למטחנה הבלתי-אפשרית הזאת של ההוצאה לפועל בישראל.

דב חנין: אני מקבל פניות ציבור רבות בנושאים של הוצאה לפועל, והתמונה האופיינית היא אנשים שנקלעים לאיזשהו מעגל של חובות שקשה לצאת מהם.

דב חנין: תהליכים בהוצאה לפועל, מרגע שנקלעת לתוכם, היכולת שלך להיחלץ, להשתחרר ולפתוח דף חדש מוגבלת ביותר.

דב חנין: ואני לא מדבר, עמיתי חברי הכנסת, על אנשים אמידים ועשירים שמנסים להתחמק מחובות.

דב חנין: אני מדבר על אנשים שמנסים להמשיך בחייהם, נקלעו לאיזושהי מצוקה כלכלית ויחד אתה נקלעו למערכת ההוצאה לפועל.

דב חנין: השינוי שאנחנו צריכים ליצור בהוצאה לפועל צריך לאפשר לאנשים האלה לקבל יחס הוגן, לקבל נתיבי יציאה מהנתיב הזה, של חייבים שאינם מסוגלים ואינם יכולים להשתחרר מהחובות שלהם.

דב חנין: לכן, מתוך הגישה הזאת, אני מציע להתנגד להצעת החוק.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; אמיר אוחנה – אינו נוכח; מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; יעקב מרגי – מוותר; זוהיר בהלול – מוותר; עפר שלח – אינו נוכח; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; אלעזר שטרן – מוותר; דוד אמסלם – אינו נוכח; נחמן שי – מוותר; אורן אסף חזן – אינו נוכח; קסניה סבטלובה – אינה נוכחת; יוסי יונה – אינו נוכח; מיקי לוי – מוותר; מאיר כהן – מוותר; יחיאל חיליק בר – מוותר; איל בן ראובן – אינו נוכח; שלי יחימוביץ; קארין אלהרר – אינה נוכחת; שרן השכל – מוותרת; איציק שמולי – אינו נוכח; נורית קורן – אינה נוכחת; טלב אבו עראר – אינו נוכח; מרב מיכאלי – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 52), התשע"ז–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 52), התשע"ז–2016, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק וקנין: 28 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ב בטבת התשע"ז, 10 בינואר 2017, בשעה 16:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.