ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 183, 2016-12-26 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ו בכסלו התשע"ז, 26 בדצמבר 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 230), התשע"ז–2016, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 6), התשע"ז–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/3602/20 וכלה בהצעת חוק פ/3634/20 – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – סינון אתרי הימורים ותכנים המציגים דברי תועבה באינטרנט), התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הגבלת שידור משחקים בתשלום), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק דמי נסיעה לסטודנטים בתחבורה ציבורית (תיקוני חקיקה), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – מימון הגנה על חיילים וקצינים שהוגש נגדם כתב-אישום עקב פקודות שביצעו או שנתנו), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, שולי מועלם-רפאלי, בצלאל סמוטריץ, יהודה גליק, עמר בר-לב, איל בן ראובן, מרדכי יוגב, עליזה לביא, איציק שמולי, ענת ברקו, נאוה בוקר ואלעזר שטרן; הצעת חוק הצמדת תשלומים לחיילים בודדים למדד המחירים לצרכן, התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – הבטחת פלורליזם דתי), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, אילן גילאון, זהבה גלאון ומיכל רוזין; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון – מניעת ריבוי נישואין), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת עודד פורר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – איסור מניעת כניסה לאספה עם דגל המדינה), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת עודד פורר, חמד עמאר, רוברט אילטוב ויוליה מלינובסקי; הצעת חוק העיטורים במשטרת ישראל ובשירות בתי-הסוהר (תיקון – עיטור מערכה), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת נאוה בוקר, אכרם חסון, רוברט אילטוב, חמד עמאר, מאיר כהן, איל בן ראובן, עבדאללה אבו מערוף, יואל חסון, איתן ברושי, דב חנין, יגאל גואטה ואילן גילאון; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – הורה מגדל יחיד), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק מתן חסינות מפני הליך פלילי או אזרחי למוסרי מידע בפרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן,

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת נורית קורן; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הרחבת התחולה לגבי מוסד ציבורי הנותן שירות חיוני), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, מירב בן ארי, איימן עודה, דב חנין, יוסף ג'בארין, עבדאללה אבו מערוף, נחמן שי, קארין אלהרר, עמיר פרץ ועליזה לביא; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הצבת מצלמות במקום חניה לנכים), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק סדנאות הכשרה לשוויון מגדרי בגיל הרך, התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, יחיאל חיליק בר, יוסי יונה, זהבה גלאון ודב חנין; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (חיסיון עיתונאי), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון – קביעת היקף המזונות), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר-קאסם, התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, דב חנין, יוסף ג'בארין, עבדאללה אבו מערוף, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, אחמד טיבי, עבד אל חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, אוסאמה סעדי ובאסל גטאס; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (החרגת בעלי רישיון שימוש בקנבוס רפואי), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק קבלת החלטות בעניין הסכמי סחר, התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת מיקי רוזנטל; הצעת חוק מעונות-יום שיקומיים (תיקון – פעוטות עם צרכים רפואיים וחלופה ביתית), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת קארין אלהרר; הצעת חוק מעונות-יום שיקומיים (תיקון – פעוטות עם צרכים רפואיים וחלופה ביתית), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – אזור חיץ להגנה מדלקות בשולי יערות), התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון – הרחבת הזכאות), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת איציק שמולי ודוד ביטן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – סיוע בהחזרי הלוואות דיור לאזרח ותיק),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, דב חנין ואלי אלאלוף; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – צמצום מספר תאגידי המים והביוב), התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת אורן אסף חזן; הצעת חוק הגליל (תיקון – הארכת התקופה למתן עדיפות לגליל), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת יצחק וקנין, יעקב מרגי, איתן ברושי, חיים ילין, איל בן ראובן, עמר בר-לב, יעקב פרי, משה גפני, מיכאל מלכיאלי, בצלאל סמוטריץ, יגאל גואטה, אורי מקלב, זהבה גלאון, איתן כבל, רועי פולקמן, מסעוד גנאים, אילן גילאון, אכרם חסון, אלעזר שטרן, עודד פורר, מרדכי יוגב, ענת ברקו, דוד ביטן, רוברט אילטוב, אברהם נגוסה, עיסאווי פריג', אראל מרגלית, מירב בן ארי, שולי מועלם-רפאלי, ישראל אייכלר, מנחם אליעזר מוזס, נאוה בוקר, נורית קורן, נחמן שי, איציק שמולי, מאיר כהן, מנואל טרכטנברג, יעל גרמן, אוסאמה סעדי, אורלי לוי אבקסיס, רויטל סויד, עליזה לביא, טלי פלוסקוב ויעקב אשר; הצעת חוק הגליל (תיקון – הארכת הסובסידיה לייצור ביצי מאכל ופטימים), התשע"ז–2016, מאת חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – זכות המוסד לתביעה), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודות מלצרות, טבחות, תחזוקה וניקיון במסעדות ובבתי-אוכל כעבודה מועדפת), התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – אגרות פינוי חירום), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת איל בן ראובן, מיכאל מלכיאלי, יואב בן צור, מרדכי יוגב, רוברט אילטוב, עליזה לביא, איתן ברושי, יוסי יונה, יעל כהן-פארן, קסניה סבטלובה ועמר בר-לב; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – סדרי דין תביעת תגמולי ביטוח סיעוד), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, דוד ביטן, רוברט אילטוב, יגאל גואטה, אורי מקלב, רועי פולקמן, מכלוף מיקי זוהר, משה גפני, מירב בן ארי, יעקב מרגי,

ירדנה מלר-הורוביץ: אורלי לוי אבקסיס, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, מנחם אליעזר מוזס, חמד עמאר, ישראל אייכלר, אכרם חסון, אלי אלאלוף, אמיר אוחנה, יהודה גליק, מסעוד גנאים, אחמד טיבי, דב חנין, עבד אל חכים חאג' יחיא, נורית קורן, יואב קיש, יעקב אשר, יעקב פרי, יואל חסון, זוהיר בהלול, נאוה בוקר, דוד אמסלם, איתן ברושי, קארין אלהרר, מיקי לוי, איימן עודה, נחמן שי, חיים ילין, יואל רזבוזוב, יוסף ג'בארין, באסל גטאס, תמר זנדברג, מיכל רוזין, זהבה גלאון, אלעזר שטרן, מיכל בירן, עיסאווי פריג', יעל כהן-פארן, איל בן ראובן, עליזה לביא, חנין זועבי, יחיאל חיליק בר, שרן השכל, איתן כבל, קסניה סבטלובה, אראל מרגלית, מאיר כהן, אילן גילאון, אוסאמה סעדי, יאיר לפיד, יוליה מלינובסקי, עמר בר-לב, טלב אבו עראר, אברהם נגוסה, יעל גרמן, יצחק וקנין ורויטל סויד; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – זכות במקרקעי ציבור), התשע"ז–2016, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר, דוד ביטן, דוד אמסלם, מירב בן ארי, עליזה לביא, איציק שמולי, מרדכי יוגב, יפעת שאשא ביטון, יוליה מלינובסקי, טלי פלוסקוב, יואב קיש ונחמן שי; הצעת חוק איסור קבלת תרומות ממדינות אויב או מדינות תומכות טרור, התשע"ז–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת סתיו שפיר, יעל גרמן, מיכל רוזין ועבדאללה אבו מערוף בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: גופי בריאות המיוצגים בכנסת באמצעות חברות לובינג המקדמות במקביל אינטרסים של חברות טבק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו רק נזכיר שהיום, כמו בכל ימי השבוע, יש סדרי שעות מליאה מיוחדים שנקבעו על-ידי ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: היום הישיבה נפתחה בשעה 13:00 ותסתיים בשעה 16:00, ואנחנו נתחיל בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין להשתתף יוכל להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין יפתח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אכרם חסון יהיה השני.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שאני מלא התפעלות מהצעדים של ראש הממשלה נתניהו, צעדים שהם מלאי גאווה לאומית וביטחון גדול מול החלטת מועצת הביטחון.

דב חנין: אני שמעתי על ההחלטה להחזיר את השגרירים מסנגל ומניו-זילנד, על ביטול ביקורו של ראש ממשלת אוקראינה, על ביטול הפגישות עם ראש ממשלת סין, ואני מציע לראש הממשלה כמה צעדי ייעול בהמשך לאותו כיוון: למה לקרוא רק את השגרירים מסנגל וניו-זילנד?

דב חנין: אני מציע, נקרא גם את השגרירים מצרפת, מבריטניה, מסין, מרוסיה.

דב חנין: למה לקרוא רק את השגרירים?

דב חנין: ההחלטה של מועצת הביטחון היא הרי באמת מאוד חריפה, וכל המדינות האלה תמכו בה – אולי בכלל לנתק את היחסים עם כל המדינות האלה?

דב חנין: למה להפסיק את מימון האו"ם?

דב חנין: הרי מי שאחראי להחלטה, אומר לנו ראש הממשלה, זה הממשל האמריקני.

דב חנין: אז לא נפסיק את המימון לאו"ם, אני מציע לראש הממשלה להודיע בגאווה לאומית שהוא מפסיק את המימון גם לארצות-הברית.

דב חנין: למה לממן את ארצות-הברית בשעה שהיא עומדת מאחורי החלטה כזו?

דב חנין: ובכלל, למה להסתפק רק בערוצים הדיפלומטיים האלה?

דב חנין: אולי נפסיק את קשרי התעופה עם כל המדינות האלה?

דב חנין: בכלל, נחרים את העולם, ואז העולם ייעלם.

דב חנין: זו בדיוק ההתנהגות של בת-יענה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אכרם חסון, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום חמישי האחרון ייצגתי את חברי הכנסת בפסטיבל חג המולד, פסטיבל מאוד מיוחד, בכפר מעיליא, שהוא כפר נוצרי ליד מעלות, המונה כ-3,200 תושבים.

אכרם חסון: ואכן, אני מלא התפעלות, מלא הערכה וכבוד לכלל האוכלוסייה, לראש המועצה, חאתם עראף, אשר אסף את כל המשפחות ואת כל האזרחים והפך אותם למשפחה אחת.

אכרם חסון: ראינו תוכנית אמנותית עשירה מאוד, שמענו גם שירה של זמרים ידועים ומפורסמים מהמגזר הערבי, ואני רוצה להגיד שהכפר מעיליא הוא דוגמה איך לאחד את כל האזרחים, איך לאחד את כל התושבים, לשים את כל המחלוקות בצד ולהביא אותם לחגוג בצורה עניינית ואחראית, וראיתי לנכון גם לציין אותם לשבח.

אכרם חסון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו קודם כול מאחלים חג שמח – חג חנוכה שמח, וגם לחג המולד – לאחינו הנוצרים שחגגו לפני יומיים.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לדבר, אדוני היושב-ראש, על החלטת מועצת הביטחון 2334, וזו החלטה היסטורית, כשמה היא, שקובעת את העקרונות שכבר שנים רבות ועשרות שנים הקהילה הבין-לאומית דיברה עליהם, על פתרון שתי המדינות, גבולות 4 ביוני 1967, וחזרה הדגישה את העיקרון של אי-חוקיות ההתנחלויות, וזה לא דבר חדש.

אוסאמה סעדי: הדבר החדש – שעכשיו 14 מדינות מה-15 החברות במועצת הביטחון הרימו יד בעד, וארצות-הברית נמנעה ולא הטילה וטו.

אוסאמה סעדי: ועכשיו, כל הזמן אמרנו בדיונים של חוק ההסדרה שהחוק הזה, והמשך הבנייה בהתנחלויות, יביאו את ראש הממשלה ואת התומכים ואת אלה שמקדמים את חוק ההסדרה לבית-הדין הבין-לאומי בהאג, ועכשיו הדרך פתוחה.

אוסאמה סעדי: כל הצעדים שנוקט ראש הממשלה לא יעזרו, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: מוטב ליישר קו עם הקהילה הבין-לאומית, להסכים לעיקרון – כל הזמן מתגאה שהוא בעד הפתרון של שתי מדינות לשני עמים; הדרך היא לקבל את העיקרון הזה ולהתחיל ליישם אותו בפועל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרה, החיים נמשכים, יש גם דברים טובים, דברים לא טובים.

עבדאללה אבו מערוף: בראשית דברי, חג חנוכה שמח, ואני מברך את כל החוגגים את יום המולד שהיה אתמול, ועוד מעט שנה נגמרת, גם שתהיה שנה טובה, שנה של רוגע, שלום, ולפחות קצת תקווה לדרך של שלום.

עבדאללה אבו מערוף: אומנם אני רציתי לנצל את חצי הדקה הזאת להעביר את תנחומי לממשלת רוסיה ולכל העם הרוסי עקב התרסקות המטוס הרוסי מעל הים השחור – נספו 83 אנשי מקהלת הצבא האדום ועוד שמונה אנשי צוות.

עבדאללה אבו מערוף: זה אירוע טרגי, שבא עם החגים, אבל בכל זאת, מי שמכיר את המקהלה הזאת, מי שצפה וראה – זה אובדן יקר מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: במקרה הזה, הספציפי, אפשר להגיד – אני מנחם את עצמי, ומקווה שמקרים כאלו לא יישנו.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, כבוד היושב-ראש, שתי מילים ברוסית: (אומר דברים בשפה הרוסית).

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בימים אלה, כשאנחנו מציינים את חג החנוכה ומאחלים אור, תקווה ואהבה לכל עם ישראל, לכל בית ישראל, לצערנו, אתמול אנחנו כולנו השקפנו כיצד בחיפה בוערים אורות אחרים לגמרי, אורות אש שמאיימת לכלות ולהשמיד ולפגוע, ומאיימת על כל מפרץ חיפה.

קסניה סבטלובה: שרפה פרצה במכל דלק בבתי-הזיקוק במפרץ חיפה מסיבה שטרם התבררה.

קסניה סבטלובה: היא איימה להתפשט למכלים הסמוכים של בז"ן, תוך סכנה ממשית לחיי אדם.

קסניה סבטלובה: אני רוצה לומר, אנחנו הזדעזענו כולנו כשראינו את האש הנוראית – במיוחד בימים של חנוכה, בימים של חג – אבל לא הופתענו, כי ידענו שהכתובת הייתה על הקיר.

קסניה סבטלובה: מדובר בפצצה מתקתקת.

קסניה סבטלובה: מדובר בסכנה ממשית, לא רק לבריאותם של תושבי חיפה.

קסניה סבטלובה: מדובר בסכנה ביטחונית ממש לכל המפרץ.

קסניה סבטלובה: אני מקווה מאוד שהממשלה תשכיל לקבל את ההחלטות הדרושות ולפעול בצורה נכונה ומיידית כדי גם לסגור את המפעלים האלה – המזהמים את הסביבה ופוגעים כל כך קשה באיכות הסביבה ובבריאות תושבי מפרץ חיפה – וגם להעביר אותם למקום בטוח הרבה יותר.

קסניה סבטלובה: ככה, בעצם, אפשר לנטרל את הפצצה המתקתקת הזאת ששמה בז"ן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי נשיאות הכנסת אישרה לפני שעה קלה דיון בהצעות דחופות בנושא השרפה.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע ביום רביעי גם את ההתייחסות של הממשלה לנושא הכאוב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני צופה בערוץ הראשון מדי פעם, ואני מציע זאת גם לכם.

נחמן שי: סדרה יוצאת מן הכלל: סדרה תיעודית בשם "והארץ הייתה תוהו ובוהו", שמשודרת בימים האלה.

נחמן שי: היא, לצערי הרב, כנראה אחת הסדרות האחרונות שהערוץ הראשון מפיק, אבל היא מוכיחה יותר מכל דבר אחר עד כמה שידור ציבורי הוא חשוב, עד כמה הוא יכול לתרום.

נחמן שי: אולי הרייטינג שלו לא הכי גבוה, אבל התרומה התרבותית שלו, וההיסטורית שלו, של הסדרה ושל הערוץ הזה, היא בלתי רגילה.

נחמן שי: אתמול ראיתי פרק נהדר שמראה את מה שאנחנו – זה מקשר אותי לדיון שהיה באו"ם.

נחמן שי: יש לי ולממשלה – סליחה – מחלוקת על ההחלטה וכדומה.

נחמן שי: אין לי, ואני מאמין שאין כמעט לאף אחד בבית הזה, מחלוקת על כך שהמדינה הזאת, שהאדמה הזאת היא האדמה שממנה צמח העם היהודי.

נחמן שי: אלה השורשים שלנו.

נחמן שי: אלה ההתחלות שלנו.

נחמן שי: כאן נרשמו פרקים מופלאים בהיסטוריה היהודית.

נחמן שי: מי שרוצה להיזכר – גם אם מחלוקות פוליטיות יחצו אותנו פה ושם – זה המקום שממנו יצאנו לדרך הארוכה שלנו והגענו למקום שאנחנו עומדים בו היום.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: שלום, אדוני, יושב-ראש הכנסת, אני רוצה לקרוא כתבה מעיתון "מעריב", שנת 1982: הולך אני באחד מימי החנוכה האביביים ברחוב ופוגש במ', חברי מתקופת הלימודים באוניברסיטה.

מיכאל מלכיאלי: הוא מציג לפני את בנו ואומר בגאווה: הילד הזה עושה לי צרות.

מיכאל מלכיאלי: ומה הן הצרות שעושה הילד?

מיכאל מלכיאלי: הוא בא מבית-הספר בערב חנוכה ושואל: אבא, המכבים היו דתיים?

מיכאל מלכיאלי: מ' הוא בחור פיקח ומייד מבין שנקלע לצרה.

מיכאל מלכיאלי: הוא מנסה לצאת מן העניין על-ידי פיזור מסך עשן: אז עוד לא היה דבר כזה, הוא אומר.

מיכאל מלכיאלי: אז למה מתתיהו הרג את האיש שרצה להקריב חזיר?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא אוכלים סטייק לבן?

מיכאל מלכיאלי: זה לא אותו דבר, מתפתל האב.

מיכאל מלכיאלי: זה כן אותו דבר.

מיכאל מלכיאלי: כשאכלנו בסטיקייה, שמעתי שהם אומרים שזה נקרא חזיר ואתה ואימא קראתם לזה "לבן".

מיכאל מלכיאלי: טוב, המכבים היו דתיים, נכנע מ'.

מיכאל מלכיאלי: אז אם היית בזמן המכבים היית נלחם נגדם?

מיכאל מלכיאלי: לא, ומייד הוסיף כדי לקדם את הרעה: כי הם יהודים.

מיכאל מלכיאלי: אבל כמו שאני מכיר אותך, אבא, לא היית מצטרף אליהם.

מיכאל מלכיאלי: אני לא יכול לדעת מה הייתי עושה אילו הייתי אז, אולי דברים היו נראים אחרת.

מיכאל מלכיאלי: אז נדבר על עכשיו, אומר האבא.

מיכאל מלכיאלי: למה אנחנו חוגגים את החג של הדתיים?

מיכאל מלכיאלי: זה היה ניצחון לאומי כללי, לא רק של הדתיים.

מיכאל מלכיאלי: הילד מחייך, ניכר שהוא הכין היטב את המלכודת: ככה?

מיכאל מלכיאלי: ומהו שכתוב על הסביבון "נס גדול היה פה"?

מיכאל מלכיאלי: זה לא נס פך השמן?

מיכאל מלכיאלי: זה לא בחנוכת בית-המקדש?

מיכאל מלכיאלי: מה עשו במקדש?

מיכאל מלכיאלי: התפללו.

מיכאל מלכיאלי: חברי ידע מראש שהוא נקלע לצרה.

מיכאל מלכיאלי: הוא פיקח ובנו פיקח כמותו, וחברי יודע שהילד צודק ושאין טעם להתפתל.

מיכאל מלכיאלי: אתה צודק, מיקי, הוא אומר, אנחנו לא עקביים.

מיכאל מלכיאלי: הילד מביט אליו במבט של מחנך ואומר: אבא, אז הגיע הזמן שתהיה עקבי.

מיכאל מלכיאלי: גם בזה אתה צודק, אומר האב, ומבין שהמערכה אבודה.

מיכאל מלכיאלי: או חזיר או חנוכייה; שניהם לא הולכים ביחד, לא אצל ילד שעיניו בראשו.

מיכאל מלכיאלי: ואצל המבוגרים?

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מבקשת להפנות את תשומת לבכם כי הצעות החוק שהנחנו היום על שולחן הכנסת והכרזתי עליהן – החל מהיום, כל מסמכי הצעות החוק, כפי שהונחו ויונחו על שולחן המליאה, מוצגים גם באתר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: הגישה למסמכים היא דרך התפריט "פעילות הכנסת – ישיבות המליאה".

ירדנה מלר-הורוביץ: לכל ישיבה יש דף משלה ובו ריכוז כל הנושאים שנדונו בישיבה וכן המסמכים שהונחו בה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו מבקשים להודות לצוות אתר האינטרנט ולאנשי אגף המחשוב על הוספת השיפור לתועלתכם ולתועלת הציבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שחברי הכנסת שמו לב להודעה.

יולי יואל אדלשטיין: מעכשיו, כל הצעות החוק שמזכירת הכנסת הודיעה על הנחתן – והלאה, כל אלה שיונחו, כל הצעות החוק שיונחו כאן – תוכלו למצוא את התוכן באתר הכנסת בצורה פשוטה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצטרף לתודות לכל אלה מקרב עובדי הכנסת שהכינו את השינוי המבורך הזה; גם מועיל וגם ודאי חוסך ומיטיב את עבודת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1101; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 19052; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין – בעצם זאת הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 230), התשע"ז–2016, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת דוד אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 230), התשע"ז–2016.

דוד אמסלם: במסגרת הצעה זו, מוצע להאריך את התקופה שבה יינתן פטור ממס הכנסה על דיבידנד המשתלם לרשות מקומית שמחזיקה באמצעי שליטה בתאגיד מים וביוב רגיל או בחברה אזורית, עד תום שנת המס 2018, על מנת לעודד את פעילותן.

דוד אמסלם: דרך אגב, המצב היום הוא שבעצם החוק בזמנו אושר עד 2015.

דוד אמסלם: אנחנו בסוף שנת 2016, לכן חשוב מאוד להעביר את ההחלטה היום כדי שכל התאגידים והחברות יתייחסו בכל הנושא של הדוחות הכספיים שלהם לגבי שנת 2016.

דוד אמסלם: כמו כן מוצע לפטור רשות מקומית כאמור גם ממס המוטל על הכנסה מהפרשי הצמדה שנצברו בתקופת הפטור ומשולמת לרשות המקומית בתקופה זו על-ידי תאגיד מים וביוב רגיל או חברה אזורית שבהחזקת הרשות המקומית, בשל הלוואה שנתנה אותה רשות מקומית לאותם תאגידים.

דוד אמסלם: פטור זה משלים את הפטור הניתן מהכנסות מריבית ומגדיל את הכדאיות שבמתן הלוואה של רשות מקומית לאותם תאגידים ובכך מקדם את המטרות העומדות בבסיס הפטור.

דוד אמסלם: בהתאם לתיקונים שנעשו בחוק תאגידי מים וביוב במסגרת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, לעניין הקמתן של חברות ביוב, ביקשה הוועדה כי הפטורים האמורים יחולו גם על הכנסות מחברות ביוב, כדי להגדיל את הכדאיות ולעודד את פעילותן של חברות אלה.

דוד אמסלם: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד אמסלם: דרך אגב, חבר הכנסת עבדאללה, אני רוצה להגיד משהו.

עבדאללה אבו מערוף: אני שומע אותך.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: יש פה שני צירים שבעצם לא מתחברים כרגע.

דוד אמסלם: יש הצעת חוק שעברה אתמול בוועדת השרים לגבי הנושא של צמצום תאגידי המים.

דוד אמסלם: סיפור אחד – שאתה תומך בו.

דוד אמסלם: אני מכיר את העמדה שלך בעניין הזה וזה בסדר; אני, דרך אגב, גם חושב כמוך.

דוד אמסלם: כאן מדובר על משהו אחר לגמרי.

דוד אמסלם: הרעיון בזמנו, לפני שהיו התאגידים – כל הסיפור של המים ישב בעיריות.

דוד אמסלם: העירייה הייתה מוכרת, בין יתר השירותים שהיא נתנה, הייתה מוכרת מים, והכסף היה נכנס לקופת העירייה, כמו כל מיני מקורות אחרים וכל מיני כספים, אם זה מאגרות, אם זה מארנונה וכו' וכו'.

דוד אמסלם: בזמנו, זה היה הבסיס בעצם להקמת התאגידים.

דוד אמסלם: מה שקרה, העיריות לא השקיעו בתשתיות – – –

עמר בר-לב: כמו שמשרד האוצר היה לוקח את ה-300 מיליון שקל לקופת האוצר.

עמר בר-לב: מי כמוך יודע את זה.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: העיריות לא החזירו את הכסף לתשתיות, כי היו דברים אחרים דחופים יותר.

דוד אמסלם: תשתיות זה למטה, לא רואים כל כך.

דוד אמסלם: לכן קרו מצבים באמת אבסורדיים, שפחת המים לפעמים הגיע ל-50% או ל-60%.

דוד אמסלם: לכן, הקונספט הרעיוני לגבי הנושא של התאגידים, אני חושב שהוא נכון.

דוד אמסלם: יכלו לפתור את זה באמצעי אחר, באמצעות זה שהיו מקימים – או נותנים איזושהי תקנה בחוק שחייבים להפקיד את הכספים בחשבון מסוים שהוא רלוונטי רק לנושא התשתיות, ולא היה צריך במקום זה להקים את התאגיד.

דוד אמסלם: אבל אנחנו לא שם.

דוד אמסלם: כרגע יש 56 תאגידים, ואני באמת חושב שצריך לצמצם אותם כדי להביא את זה לידי ביטוי, בסופו של דבר, בתעריף המים.

דוד אמסלם: צריך להבין, כל ההוצאות האלה שאנחנו מדברים עליהן, וכל הגופים האלה, בסוף יושבים על תעריף המים, בגלל שמדובר במשק סגור.

דוד אמסלם: כאן המצב הוא כזה: בזמנו, כשהוקמו התאגידים, הממשלה באה ואמרה להם: אנחנו עושים לכם טובה.

דוד אמסלם: איזו טובה?

דוד אמסלם: אנחנו נפטור אתכם ממס חברות ומדיבידנד.

דוד אמסלם: לכאורה, אם היינו משווים למה שקורה בעירייה, העירייה עצמה פטורה, היא לא משלמת לא מס חברות – היא לא חברה – והיא גם לא משלמת על דיבידנדים, מפני שאין לה דיבידנדים.

דוד אמסלם: לכן, בעיקרון אני חושב שהיה בזה המון היגיון.

דוד אמסלם: תזכור תמיד שאם אותה חברה בעצם מושכת את הכספים ובעצם – – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: אני רק אגמור את זה.

דוד אמסלם: משלמת דיבידנד – נניח שהם היו משלמים דיבידנדים ומס חברות, ברור לך שגם זה היה מועמס על תעריף המים.

דוד אמסלם: בסוף, בקצה, הכול יושב על תעריף המים.

דוד אמסלם: לכן הממשלה ביקשה להאריך את זה עד 2018.

דוד אמסלם: אני חשבתי שצריך בכלל להאריך את זה forever.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין למה זה רק עד 2018, אבל כרגע זאת זו עמדת הממשלה, וכמובן, אנחנו מבקשים מכולם לתמוך בה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: היו בקשות דיבור של כמה חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד מהם לא נמצא כאן במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת זנדברג, גלאון, גילאון, פריג' ורוזין.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה על כל החוק.

יולי יואל אדלשטיין: מכובדי.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 230), התשע"ז–2016, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 17 נגד – 3 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: מה ההתרגשות?

יולי יואל אדלשטיין: 17 בעד, שלושה מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן ביקש גם להצביע בעד, לא הספיק.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד החוק בקריאה שלישית?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 20 נגד – 3 נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 230), התשע"ז–2016, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 230) אושרה בקריאה שלישית, כי 20 הצביעו בעדה, שלושה הצביעו נגדה ואף אחד לא נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1102); נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 6), התשע"ז–2016, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה אכן קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 6), התשע"ז–2016, לקריאה ראשונה.

יריב לוין: ביום ט"ו באב התשע"ד, 11 באוגוסט 2014, פורסם חוק השידור הציבורי הישראלי, התשע"ד–2014.

יריב לוין: עניינו של החוק בהקמת תאגיד שידור ציבורי ישראלי שיחליף את רשות השידור הפועלת מכוח חוק רשות השידור, התשכ"ה–1965.

יריב לוין: סעיף 92 לחוק עוסק ביום תחילתו של חוק השידור הציבורי הישראלי, שבו אמורים להתחיל שידורי תאגיד השידור הישראלי ולהסתיים שידורי רשות השידור.

יריב לוין: בתיקון מס' 5 לחוק השידור הציבורי הישראלי תוקן סעיף 92 לחוק כך שיום תחילתו של החוק יהיה ביום 30 באפריל 2017.

יריב לוין: בנוסף, אותו סעיף ממשיך וקובע חלופות להקדמת יום תחילת השידורים.

יריב לוין: לפי אחת החלופות, עם הודעת מועצת תאגיד השידור הישראלי כי התאגיד יהיה ערוך להתחיל בשידוריו במועד מוקדם יותר, שר התקשורת ושר האוצר רשאים להקדים את יום התחילה לאותו מועד, ובלבד שלא יקדם ליום 1 בינואר 2017.

יריב לוין: שר התקשורת ושר האוצר הסכימו לבטל את האפשרות הנתונה להם להקדים את יום תחילתו של החוק אם הודיעה להם מועצת תאגיד השידור הישראלי כי התאגיד ערוך להתחיל בשידוריו לפני יום התחילה.

יריב לוין: לפיכך, מוצע למחוק את פסקה (1) שבסעיף 92(ב2) לחוק, ובהתאמה לתקן גם את פסקה (2).

יריב לוין: בישיבת הממשלה, וכן בישיבת ועדת השרים לענייני חקיקה, שהתקיימו ביום ראשון האחרון, כ"ה בכסלו התשע"ז, 25 בדצמבר 2016, החליטה הממשלה, והחליטה ועדת השרים לענייני חקיקה, לתמוך בהצעת החוק ולבקש מן הכנסת לאשר אותה.

יריב לוין: על כן ההצעה מובאת כאן בשם הממשלה, כדי לבקש את תמיכת הכנסת בהצעה.

יריב לוין: אודה אם אכן כך יהיה.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: קיבלתי את רשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני סוגר – בבקשה, חברי הכנסת שטרן ושי מבקשים להצטרף.

יולי יואל אדלשטיין: אני סוגר בזה את הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד שלוש דקות לכל דובר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש – אני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש, שבאולם לא שומעים את הדובר.

דב חנין: אני ניסיתי להקשיב לשר לוין – אם אפשר להגביר את המיקרופון, או לא יודע מה לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: פונה לאנשים שאחראים לזה, אם אפשר להגביר את המיקרופון של הדובר על הדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת – –

יולי יואל אדלשטיין: סגרתי את הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: סגרתי.

דב חנין: – – אני רוצה לפתוח בדברים – –

יולי יואל אדלשטיין: זו ישיבה קצרה, אז סגרתי.

דב חנין: – – שאני אומר בנושא הזה לאורך השנים האחרונות.

דב חנין: שידור ציבורי חיוני לדמוקרטיה.

דב חנין: האמירה השנייה שלי היא: ראש הממשלה נתניהו לא רוצה שידור ציבורי.

דב חנין: אני אמרתי את הדברים כאשר ראש הממשלה הוביל מהלך לפרק את רשות השידור ולהחליף אותה בתאגיד שידור ציבורי.

דב חנין: אמרתי אז: ראש הממשלה לא מעוניין לא ברשות שידור ולא בתאגיד שידור ציבורי.

דב חנין: והיום, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו רואים יום-יום הוכחות נוספות לכך שראש הממשלה מנהל מלחמה נגד עצם קיומו של שידור ציבורי.

דב חנין: אני הקשבתי בקשב רב לשר לוין, שהביא בפנינו את הצעת החוק הזו.

דב חנין: השר לוין הוא אחד מהדברים היותר מוצלחים של הממשלה, והממשלה שולחת אותו תמיד להסביר את הדברים שקשה להסביר.

דב חנין: הקשבתי ברוב קשב לדברי השר לוין, אבל לא שמעתי שום הסבר למה לדחות את מועד תחילת פעולתו של תאגיד השידור הציבורי.

דב חנין: למה השרים, שר התקשורת, מר נתניהו, ושר האוצר, מר כחלון, למה הם מוכנים לוותר – – –

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, אני עוצר את השעון.

יולי יואל אדלשטיין: השרה גמליאל ויושב-ראש סיעת כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, זה מפריע מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: חברות הכנסת עזריה ופלוסקוב, שבו נא אחת ליד השנייה ותמשיכו את השיחה כך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, תשכנע אותה בישיבה.

דוד ביטן: אני לא רוצה לדבר אתה מילה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: אם גם חבר הכנסת מסעוד גנאים ישב, אז יהיה לנו סדר מופתי ונוכל לשמוע את דב חנין ואת טיעוניו החשובים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה לך, אדוני.

דב חנין: מדוע רוצים שר התקשורת נתניהו ושר האוצר כחלון לוותר על הסמכות שלהם לאפשר לתאגיד השידור הציבורי להתחיל לפעול, כאשר תאגיד השידור הציבורי אומר שהוא מוכן לפעולה?

דב חנין: הרי בכך אנחנו חוסכים כסף, אנחנו מאפשרים ודאות, אנחנו מאפשרים למערכת הזאת להיכנס לפעולה.

דב חנין: התשובה היא פשוטה מאוד: ראש הממשלה מעוניין לשמור את האי-ודאות, ראש הממשלה מעוניין לשמור על החרב המתהפכת מעל ראשם של העיתונאים, של השדרים, בשידור הציבורי, גם בגופי רשות השידור וגם בגופי התאגיד.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני פונה אליכם: אל תיתנו יד לדחייה הזו.

דב חנין: הדחייה הזו עולה כסף, הדחייה הזו פוגעת באינטרס הציבורי, הדחייה הזאת פוגעת בעובדים – גם של רשות השידור וגם של תאגיד השידור הציבורי – הפגיעה הזו מיותרת, וצריך לא לאפשר אותה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחריו – חברת הכנסת קארין אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אני התחלתי בנאום הדקה לדבר על החלטת מועצת הביטחון.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה נושא חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: מדובר בהחלטה היסטורית, 2334.

אוסאמה סעדי: פה-אחד של מועצת הביטחון:

אוסאמה סעדי: 14 חברות במועצת הביטחון, ובהן חלק מהידידות של מדינת ישראל, בריטניה, רוסיה וגם שאר המדינות, וארצות-הברית נמנעה ולא הטילה וטו.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהתגובה הישראלית – במיוחד של ראש הממשלה, שכאילו יצא למלחמת חורמה בעולם, והוא רוצה להחרים את העולם – אני רק מזכיר לראש הממשלה ולממשלת ישראל שמדינת ישראל קמה בעקבות החלטת האו"ם, ומי שרוצה להחרים את האו"ם ורוצה להילחם ולהחרים את כל מדינות העולם, עלול להיות ניזוק בסופו של תהליך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לעמוד מול העולם כולו.

אוסאמה סעדי: אנחנו נהיה בודדים בעמדה הזאת.

אוסאמה סעדי: מה גם שזה פתח לבית-הדין הבין-לאומי הפלילי.

אוסאמה סעדי: מה שאמרנו כל הזמן שההתנחלויות – –

ענת ברקו: – – – את הפלסטינים.

אמיר אוחנה: זה נורא – – –

אוסאמה סעדי: – – אינן חוקיות – – –

ענת ברקו: אנחנו נוביל לשם את הטרוריסטים הפלסטינים – – –

אמיר אוחנה: – – –

אוסאמה סעדי: אתם, אתם, אם תמשיכו בקו הזה, חברת הכנסת ברקו וחבר הכנסת אוחנה, מהר מאוד – –

ענת ברקו: את אלה שמתפוצצים, את אלה שדוקרים, את אלה ששורפים, את כולם.

אוסאמה סעדי: – – תמצאו את עצמכם שם.

אוסאמה סעדי: ואתם – – –

אמיר אוחנה: אוי ואבוי.

אמיר אוחנה: אנחנו – – – ממך – – –

אוסאמה סעדי: אם זו התשובה והעמדה של הממשלה, גם הסנקציות יגיעו.

אוסאמה סעדי: ועוד יגיעו, כמו שהיה באפרטהייד בדרום-אפריקה – –

ענת ברקו: זה ה-wishful thinking.

אמיר אוחנה: בינתיים, מי שעומד לדין זה לא אנחנו, אדוני.

אוסאמה סעדי: – – ומדינת ישראל לא תוכל לעמוד לעד לבד – –

אמיר אוחנה: בינתיים, מי שעומד לדין זה לא אנחנו.

אוסאמה סעדי: – – מול כל העולם, בו ידידות של מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: אתם אומרים שכל העולם עכשיו נגד מדינת ישראל פתאום.

אוסאמה סעדי: פתאום המדינות הידידות של ישראל, בריטניה ושאר מדינות אירופה, כולן עכשיו נגד מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: הן אנטי-ישראל.

אוסאמה סעדי: יש קהילה בין-לאומית שהיא מאוחדת נגד הכיבוש ונגד ההתנחלויות ובעד הקמת שתי מדינות – מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: תן לזה זמן – – –

אוסאמה סעדי: זה הפתרון ואין בלתו.

אוסאמה סעדי: אם תמשיכו בקו הזה, אתם תהיו לבד בעולם, ואתם אחראים לסנקציות שיוטלו נגד מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קארין אלהרר – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

דוד ביטן: מי עולה?

דוד ביטן: – – – לא?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קארין אלהרר, ואחריה – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: אין מיקרופון לחברת הכנסת אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו?

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי וחברות הכנסת, תראו, מה שקורה פה הוא שבפעם המי-יודע-כמה ממשלת ישראל לא מסוגלת להוציא אל הפועל את החוקים שלה בעצמה.

קארין אלהרר: היינו כאן באין-ספור דחיות – אדוני היושב-ראש, נורא קשה לי.

יולי יואל אדלשטיין: כן, צודקת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הקואליציה, ואפילו השילוב בין קואליציה לאופוזיציה, מפריעים לחברת הכנסת קארין אלהרר לדבר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אני אומרת שזו כבר הפעם המי-יודע-כמה שאנחנו נמצאים כאן כדי לדחות וכדי למחות, ובסופו של דבר – אני אעשה לכם ספוילר – גם הדחייה הזאת, אם היא תתקבל – וחלילה לנו שתתקבל – היא עוד דחייה אחת מני רבות ויבואו אחרות בעקבותיה.

קארין אלהרר: אני רוצה רק לציין את מה שאמר ראש הממשלה בישיבת הממשלה אתמול.

קארין אלהרר: הוא אמר: אני מתנגד, שר האוצר רוצה שהם יקומו, ולכן כרגע הפשרה היא לדחות.

קארין אלהרר: מה המשמעות של הדחייה?

קארין אלהרר: 140 מיליון שקל.

קארין אלהרר: רק בשבוע שעבר העברנו תקציב – תקציב שעדיין חסרים בו כספים למטרות חברתיות – ועל מה אנחנו מבזבזים 140 מיליון, אדוני השר?

קארין אלהרר: לא על תשתיות לכבישים, לא על תחבורה ציבורית.

קארין אלהרר: אנחנו מבזבזים 140 מיליון על גחמה של ראש הממשלה, שפתאום לא בא לו יותר תאגיד.

קארין אלהרר: זה, כמובן, מצטרף להתנהגות התינוקית של ראש הממשלה בעוד הרבה דברים אחרים.

קארין אלהרר: הגיע הזמן לומר שחוק צריך לקיים, ומספיק עם זה.

קארין אלהרר: היום, בית-המשפט העליון הוציא צו על תנאי.

קארין אלהרר: אתם צריכים להסביר למה התאגיד לא יתחיל לפעול ב-1 בינואר.

קארין אלהרר: במקום להמתין להחלטת בית-המשפט העליון, אתם ממהרים להביא חקיקה, כדי שראש הממשלה לא יתרגז.

קארין אלהרר: על מה?

קארין אלהרר: על חוק שהוא הביא?

קארין אלהרר: שגלעד ארדן, חבר סיעתו, הביא?

קארין אלהרר: על מה אנחנו דנים כאן היום?

קארין אלהרר: זו בושה וחרפה.

קארין אלהרר: זה חוק של הממשלה הזאת.

קארין אלהרר: אני מפצירה בכל חברי הכנסת שלא לתמוך.

קארין אלהרר: אני פונה במיוחד לחברי מפלגת כולנו, רועי, מירב, טלי: הכסף נמצא אצלכם בכיס.

קארין אלהרר: תשמרו עליו למען אזרחי מדינת ישראל.

קארין אלהרר: אל תפקירו 140 מיליון שקל רק כי ראש הממשלה ביקש.

קארין אלהרר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נחמן שי.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מנסים לחפש את ההיגיון בבקשת הדחייה הזאת.

אלעזר שטרן: אנחנו מנסים לסמוך על המילים של ראש הממשלה בבקשת הדחייה הזאת.

אלעזר שטרן: אני מודה שמאז מוצאי-שבת אנחנו מתקשים.

אלעזר שטרן: אנחנו בחנוכה, בחג הנסים, אבל אנחנו יודעים שאין סומכים על הנס, וגם החשמונאים לא סמכו על הנס – שקרה רק אחרי שלקחנו יוזמה.

אלעזר שטרן: אני אומר את זה, כיוון שההחלטה באו"ם, שהיא באמת החלטה שצריך לגנות אותה בכל שפה, הייתה דבר שמבחינה הגיונית – ידענו שזה הולך לבוא.

אלעזר שטרן: אני מודה שכשראש הממשלה נכנע ואפשר לקדם, אם אני אוכל לומר ככה, את חוק ההסדרה, לא הבנו איך הוא עושה את זה ולמה אי-אפשר להתאפק במשך החודש הזה שנשאר לנו.

אלעזר שטרן: הכול היה כתוב על הקיר.

אלעזר שטרן: צר לי מאוד שכחבר כנסת, כאזרח המדינה, ההצבעה הזאת באו"ם מחלישה, בעיני, לא רק את האו"ם אלא גם את ראש הממשלה כראש ממשלה אחראי שמפעיל שיקול הגיוני לטובת המדינה.

אלעזר שטרן: אני חושב שאותו דבר נכון לגבי תאגיד השידור.

אלעזר שטרן: אני מנסה להבין את בקשת הדחייה הזאת, אני שומע את שר האוצר, היינו פה בדיוני התקציב, ראינו את העלויות; לא מצליחים להבין מדוע זה נדחה עוד פעם בשלושה חודשים אחרי שראשי התאגיד אומרים: אנחנו מוכנים לעלות.

אלעזר שטרן: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שבג"ץ, שהתכנס רק עכשיו בצהריים ופרסם הודעה בעניין, לא יהיה עוד פעם זה שיכפה את דעתו עלינו כאן בכנסת, ואז עוד פעם נתקוף את בג"ץ, במקום לתקוף את עצמנו שאנחנו דוחפים את בג"ץ להחליט החלטות שלכאורה סותרות את העצמאות של הכנסת, אבל אני חושב שבסוף אנחנו הרבה יותר אשמים מאשר בג"ץ.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את אחרון הדוברים, חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חג שמח, אני מוכרח לציין שאני כבר לא מבין, לא מבין כלום.

נחמן שי: אני לא מבין מה הממשלה רוצה: האם היא רוצה תאגיד שידור ציבורי?

נחמן שי: האם היא רוצה שידור ציבורי או לא?

נחמן שי: אין שום היגיון בהחלטה אחת שמתחלפת באחרת, שעוברת לשלישית – כבר הייתי שותף לשתי החלטות קודמות, של דחייה ראשונה ודחייה שנייה, ועכשיו באה דחייה שלישית.

נחמן שי: את התאגיד הזה המציאה הממשלה.

נחמן שי: חשבתי בשעתו שעדיף להשאיר את רשות השידור, לערוך בה רפורמה רצינית, העובדים מוכנים, הקרקע הייתה בשלה, לא היו בזה פנפרות גדולות וזיקוקי די-נור והשידור הציבורי היה יכול להימשך.

נחמן שי: ואגב, מי שעוקב אחריו, הוא נמשך בימים האלה, גם ברדיו, גם בטלוויזיה, ואנשים שם עושים עבודה עיתונאית טובה.

נחמן שי: המציאו את התאגיד, גייסו מאות אנשים, ועכשיו עוד חודש, עוד חודשיים, עוד שלושה, משאירים אותם באי-ודאות.

נחמן שי: אני יודע אם זו הדחייה האחרונה?

נחמן שי: מישהו התחייב שלא תהיינה עוד דחיות?

נחמן שי: מישהו יודע שבעוד ארבעה חודשים באמת התאגיד הזה יתחיל לשדר?

נחמן שי: אני לא יודע.

נחמן שי: הממשלה הזאת היא לא קוהרנטית, היא לא יודעת מה היא רוצה.

נחמן שי: תחליטו פעם אחת, אתם רוצים או לא רוצים.

נחמן שי: ואני אומר לכם עוד משהו: מעבר לכל הדיבורים והחוקים תלויים פה חייהם של אנשים.

נחמן שי: מאות אנשים שעובדים היום ברשות השידור לא יודעים אם יש להם משכורת בחודש הבא או אין להם משכורת.

נחמן שי: אתם רואים אותם, אתם באים להתראיין, אתם פוגשים אותם, הם בכנסת, מגיעה להם גם כן איזו מידה של ודאות.

נחמן שי: מתוך כך גם מגיעים אלינו סיפורים מאוד מאוד קשים, יש שם אנשים מבוגרים שהפסיקו לתת להם את תנאי הפרישה, אמרו להם: אתם בלאו הכי כבר עומדים לפרוש, אז לא ניתן לכם את תנאי הפרישה המיוחדים.

נחמן שי: מתעללים בהם, פוגעים בהם, דוחים אותם.

נחמן שי: אם הם מבוגרים מדי, גם התאגיד לא מתלהב לקחת אותם, כי מה לעשות, הם אולי כבר לא חדים כל כך – אולי, אני לא בטוח בכך, כי בתקשורת הניסיון קובע ולא המהירות שבה רצים.

נחמן שי: כל הדברים האלה, כשמדובר בחיי אדם, בחיים המקצועיים שלהם, המשפחות שלהם – זה בכלל הפך להיות דבר לא רלוונטי, אף אחד לא מתייחס.

נחמן שי: ואני רוצה להיות להם לפה ולקול ולהגיד: מה עלינו?

נחמן שי: מה אנחנו הולכים לעשות עכשיו?

נחמן שי: מי דואג לנו?

נחמן שי: ואני מציע מפה לתאגיד: עכשיו נשארו לכם עוד שלושה-ארבעה חודשים.

נחמן שי: אני לא יודע, קחו את העובדים הקיימים שעוד נשארו ברשות, תחליטו מי הטובים שבהם, את מי אתם רוצים, קחו כמה שאפשר יותר, אל תהיו כבולים ב-51%, קחו כמה שאפשר יותר, גם אתם תיהנו, גם הם ייהנו, ובעיקר השידור הציבורי יצא נשכר.

נחמן שי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: האם הממשלה רוצה להשיב לדוברים?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: רגע.

יולי יואל אדלשטיין: אז למה השר שותק?

יולי יואל אדלשטיין: שאלתי.

עיסאווי פריג': הצבעה שמית.

עיסאווי פריג': הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: השר יריב לוין, שהציג את הצעת החוק, רוצה להשיב לאלה שהשתתפו בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, הייתי אומר, אדוני, שזו פרשנות קצת מרחיבה למונח "רוצה", אבל בסדר.

יריב לוין: אני אומר כך: רבותי, אני חושב שכל הדיון סביב הנושא של השידור הציבורי במידה רבה מנותק מהדיון האמיתי והעמוק שצריך להתבצע בעניינו.

יריב לוין: הוא הפך כבר מזמן לדיון שיש בו הרבה מאוד פופוליזם, הרבה מאוד התייחסות לדברים שהם בשולי העניין ולאו דווקא לנושא המרכזי.

יריב לוין: אני חושב ששידור ציבורי אמיתי צריך להישען על שלוש רגליים.

יריב לוין: רגל אחת שבה מרבים לעסוק ולדבר היא באמת הרגל התקציבית: שידור ציבורי הוא שידור שממומן מכספי הציבור.

יריב לוין: אני חושב שיש שאלה מאוד מאוד גדולה עד כמה, אם בכלל, יש מקום בעידן של היום ויש יכולת אמיתית לקיומו של שידור ציבורי שממומן בכספי ציבור וליכולת התחרות שלו.

יריב לוין: אני כן חושב שיש חשיבות גדולה בעידוד של הפקות מקור, והמדינה צריכה לסייע בעניין הזה.

יריב לוין: אני כן חושב שיש מקום לערוץ שמשדר סדרות שבבסיסן הן יותר דוקומנטריות, דברים שפונים לקהלים – שאולי מבחינה מסחרית אין להם היתכנות, אבל יש חשיבות לתת להם את השירות הזה.

יריב לוין: אני לא בטוח, למשל, שתחום החדשות יכול באמת להתנהל ולהתחרות באופן אמיתי בעוצמה וביכולות שיש לערוצים מסחריים.

איילת נחמיאס ורבין: ברור שלא.

איילת נחמיאס ורבין: אם מייבשים אותו וממיתים אותו, איך הוא יוכל להתחרות?

יריב לוין: תראי, חברת הכנסת נחמיאס ורבין, אני חושב שיש שאלה, אמרתי – מעבר לנושאים הפוליטיים שכולנו מתווכחים עליהם, יש באמת שאלה עקרונית-תפיסתית עד כמה יש באמת, באמת, באמת היתכנות לדבר הזה.

יריב לוין: לו דעתי הייתה נשמעת, אני חושב שהיה צריך לשקול טוב-טוב האם אין דרך יותר טובה, בסכום העצום שמוקצה לטובת העניין הזה, להגיע גם להפקות מקור, גם לערוץ שנותן דוקומנטריה, גם לגיוון של אופציות של הקמת חברות חדשות נוספות, לאו דווקא בדרך הזאת.

יריב לוין: אבל אני חושב – – –

איילת נחמיאס ורבין: אבל, אדוני השר, השבוע אישרתם לערוץ 20 לשדר חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: מה הבעיה?

איילת נחמיאס ורבין: מה הבעיה?

יריב לוין: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, אני יכול להרגיע אותך שהעניין הזה הוכרע, הוא כבר הוכרע.

יריב לוין: אני חושב שלפחות זה כרגע לא מונח על השולחן.

יריב לוין: אני חושב שההסכמה הכללית כאן, בבניין הזה, לפחות כפי שהיא באה לידי ביטוי גם בחוק הקיים וגם בכיוון שהממשלה הולכת אליו וגם בעמדות ששמעתי כאן מכיוון האופוזיציה, היא שיהיה ערוץ שממומן בכספי ציבור, שיפעל כערוץ מתחרה לערוצים המסחריים, על כל הגוונים, כולל שידור של חדשות.

יריב לוין: אבל אני בכוונה אומר, אני משאיר את העניין הזה בצריך עיון, למרות שהוא לא נמצא בליבת הוויכוח כאן ולטעמי בטעות, כי אני חושב שהיה צריך לקיים ויכוח ודיון ענייני ומעמיק אם נכון בכלל ללכת בדרך הזאת.

יריב לוין: הרגל השנייה שעליה נשען שידור ציבורי היא היותו שידור פלורליסטי, שידור רחב, שידור מגוון, שידור שיש בו קהלים רחבים מאוד שבאים לידי ביטוי.

יריב לוין: וכדי להגיע לשידור כזה, שהוא באמת פלורליסטי ומגוון, אין שום ספק שנדרשת הנהלה שמחויבת למהלך כזה.

יריב לוין: אני חושב שמה שמתרחש בתאגיד השידור היום רחוק מזה מאוד – –

איילת נחמיאס ורבין: מאיפה אתם יודעים?

יריב לוין: – – אני חושב שמה שקרה שם אלה דברים שאסור היה שיקרו.

יריב לוין: אני אומר יותר מזה, אני הזהרתי בשעתו – – –

איילת נחמיאס ורבין: אדוני השר, מאיפה אתה יודע?

יריב לוין: אני הזהרתי בשעתו – –

איילת נחמיאס ורבין: קראת בפייסבוק של עובדי התאגיד?

יריב לוין: – – כאשר כיהנתי כיושב-ראש הקואליציה ודעתי לא הייתה נוחה מהרבה מאוד מרכיבים של החוק הזה, מהעובדה שהפטנט הזה, שבו חושבים שמינוי ועדה עם שופט בראשה לכאורה נטולת אינטרסים ואג'נדות – הדבר הזה דווקא יביא לבחירה של האנשים הכי אינטרסנטים, עם האג'נדות הכי מובהקות – –

איילת נחמיאס ורבין: מאיפה אתם יודעים?

יריב לוין: – – באופן שהוא הכי לא פלורליסטי והכי לא מייצג – –

איילת נחמיאס ורבין: אני פשוט שואלת אם בדקת בפייסבוק או בטוויטר, שנדע.

יריב לוין: – – ומה שקורה, לצערי, במערכת המשפט קרה גם כאן, בדיוק באותה מידה.

יריב לוין: ואת הדבר הזה אנחנו רוצים לתקן ורוצים לשנות.

יריב לוין: והרגל השלישית, יש צורך בציבור שצופה בשידורים האלה, ואני אומר כאן בצורה ברורה מאוד: אני חושב שאחת השאלות הכי מטרידות בעניין הזה היא בסוף איך נייצר ערוץ שבאמת יצפו בו, כי אחרת זה לא שווה שום דבר.

יריב לוין: ובעיני לפחות, באופן שהדברים התנהלו עד עכשיו, היינו מגיעים בסוף לערוץ שאין לו צופים, שאין לו משמעות ושלא מנצל באמת נכונה את כספי הציבור, ועל כן הניסיון לייצר מסגרת טובה יותר, נכונה יותר.

יריב לוין: אני אומר בצורה ברורה: מה שנעשה קודם לא היה מספיק טוב, חלקו נכשל, חלקו נידון לכישלון, ולכן הרצון לשנות, ואני חושב שפרק הזמן הנוסף שנדרש כדי לשנות, אם נשים ונשקול את סכומי העתק שמושקעים בעניין הזה ואת החשיבות שלו, אני חושב שיש בהחלט מקום לדחות, לעשות את הדברים בשום שכל – –

נחמן שי: ומה יקרה בינתיים?

יריב לוין: – – במחשבה – – –

איילת נחמיאס ורבין: לא, 140 – – –

יריב לוין: מה שיקרה בינתיים הוא שרשות השידור תמשיך לפעול עוד כמה חודשים.

נחמן שי: זה בסדר.

נחמן שי: זה בסדר – – –

יריב לוין: זה המצב.

יריב לוין: לא, לא, זה המצב, חבר הכנסת נחמן שי.

יריב לוין: אפילו אושר, במסגרת ה-flat הרוחבי בקיצוץ התקציבי, התקציב שמבטיח את הפעולה הזאת – –

נחמן שי: זה בסדר – – –

יריב לוין: – – באופן מסודר.

קריאות: – – –

יריב לוין: ולכן, אני חושב שזו הדרך הנכונה לפעול, ואני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשר המקשר חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 6), התשע"ז–2016, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הוגשו למזכירת הכנסת חתימות כנדרש לקיום הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, נתחיל בהצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – נגד טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד מיכאל אורן – בעד דוד אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – בעד קארין אלהרר – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – בעד זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – בעד דוד ביטן – בעד מיכל בירן – אינה נוכחת מירב בן ארי – בעד אלי בן-דהן – בעד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – אינו נוכח עמר בר-לב – נגד ענת ברקו – בעד יוסף ג'בארין – אינו נוכח יגאל גואטה – בעד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – נגד זהבה גלאון – נגד יהודה גליק – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – אינו נוכח משה גפני – בעד יעל גרמן – נגד אבי דיכטר – בעד צחי הנגבי – בעד יצחק הרצוג – נגד שרן השכל – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – בעד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – נגד עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח ציפי חוטובלי – בעד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – נגד אכרם חסון – בעד יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – נגד מרדכי יוגב – אינו נוכח יוסי יונה – נגד שלי יחימוביץ – נגד חיים ילין – נגד איתן כבל – אינו נוכח אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד עליזה לביא – נגד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – נגד יריב לוין – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – בעד יאיר לפיד – נגד מנחם אליעזר מוזס – בעד שולי מועלם-רפאלי – בעד ירון מזוז – אינו נוכח מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח אראל מרגלית – נגד אברהם נגוסה – בעד איילת נחמיאס ורבין – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – נגד רויטל סויד – נגד ניסן סלומינסקי – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד רחל עזריה – בעד חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן – בעד עודד פורר – בעד טלי פלוסקוב – בעד יעקב פרי – נגד עיסאווי פריג' – נגד עמיר פרץ – נגד נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – בעד איוב קרא – אינו נוכח מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד מיקי רוזנטל – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – בעד אלעזר שטרן – נגד נחמן שי – נגד עפר שלח – נגד איציק שמולי – נגד סתיו שפיר – נגד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת – גברתי מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא ענו לך בסיבוב הראשון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) טלב אבו עראר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד גלעד ארדן – אינו נוכח זוהיר בהלול – אינו נוכח מיכל בירן – אינה נוכחת יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח אורן אסף חזן – אינו נוכח יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מרדכי יוגב – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח חיים כץ – בעד ציפי לבני – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח ירון מזוז – אינו נוכח יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח ניסן סלומינסקי – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח חמד עמאר – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת איוב קרא – בעד מירי רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת איילת שקד – אינה נוכחת

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, האם יש מישהו או מישהי שמעוניינים להשתתף בהצבעה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו או בשמה?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצאו כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לספור את הקולות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מנצל את זמן ספירת הקולות על מנת להזכיר שבשעה 16:00 תתקיים בטרקלין שאגאל הדלקת הנר המסורתית.

יולי יואל אדלשטיין: כל חברי הכנסת וכל עובדי הכנסת מוזמנים.

יולי יואל אדלשטיין: השנה ההדלקה היא בסימן "קשת של תרבויות", עם אמנים נפלאים מכל מגוון התרבויות שיש רק לנו במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: כולכם ודאי מוזמנים לבוא להדליק את הנר יחד אתנו וליהנות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 6), התשע"ז–2016, בקריאה ראשונה: בעד החוק הצביעו 45 חברי כנסת, נגד החוק הצביעו 36 חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת – – –

דוד ביטן: רפורמות.

יולי יואל אדלשטיין: לוועדת הרפורמות?

יולי יואל אדלשטיין: לוועדת הפנים?

איילת נחמיאס ורבין: ועדת הכלכלה.

נחמן שי: ועדת הכלכלה.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שנזרקו פה שמות של כמה ועדות אז ההצעה תועבר לוועדת הכנסת וועדת הכנסת תכריע בנדון.

יולי יואל אדלשטיין: [נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעה הבאה: בקשת ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז–2016.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שתתקיים הצבעה, לאחר הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה, בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת דוד ביטן; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי שרוצה להירשם, אני אסגור את הרשימה מייד לאחר דברי המציג.

דוד ביטן: אני מבקש מהכנסת לקבל החלטה בדבר פיצול חלק מהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז–2016, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת.

דוד ביטן: ההצעה שאנחנו מציעים היא כך: הכנסת מחליטה, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, לאשר את החלטת ועדת הכלכלה לפצל את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז–2016, כך שחלק אחד יכלול את הוראות סעיף 7(1) להצעת החוק, המתקן את סעיף 14טו(א) לפקודת התעבורה, לעניין התקופה למתן רישיונות קו שירות למונית ולנסיעת שירות במונית, וחלק אחר יכלול את יתר סעיפי הצעת החוק.

דוד ביטן: הסיבה לכך שאנחנו מבקשים את זה היא שהצעת החוק שבנדון נתקבלה בכנסת בקריאה הראשונה ביום כ' בחשוון התשע"ז, 21 בנובמבר 2016, והועברה לדיון בוועדת הכלכלה.

דוד ביטן: עניינה של הצעת החוק ברפורמה בענף מוניות השירות.

דוד ביטן: סעיף 14טו(א) לפקודת התעבורה, כנוסחו היום, קובע כי רישיונות קו שירות למונית ולנסיעת שירות במונית יינתנו לגבי התקופה המסתיימת ביום ב' בטבת התשע"ז, 31 בדצמבר 2016.

דוד ביטן: בשל לוחות הזמנים הדוחקים, וכדי לאפשר לענף מוניות השירות להמשיך ולפעול באופן חוקי מחד גיסא, ולאפשר לוועדת הכלכלה לקיים דיון ראוי בהסדרת ענף מוניות השירות מאידך גיסא.

דוד ביטן: החליטה ועדת הכלכלה להאריך את התקופה האמורה עד ליום ו' בתמוז התשע"ז, 30 ביוני 2017, ולדון בנפרד ביתר סעיפי הצעת החוק.

דוד ביטן: לפיכך, ביום ב' בכסלו התשע"ז החליטה ועדת הכלכלה על פיצול סעיף 7(1) להצעת החוק מיתר סעיפי הצעת החוק שבנדון, כדי שניתן יהיה להביאו לאישור בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בהקדם האפשרי ובנפרד מיתר הוראות הצעת החוק.

דוד ביטן: הכנסת מתבקשת לאשר החלטה זו.

דוד ביטן: פשוט, אם לא נאשר את זה, בעצם קווי מוניות השירות – הרישיון שלהם יתבטל בסוף החודש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת דוד ביטן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור כעת לרשימת הדוברים.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים – חבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': הרשימה סגורה.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

דב חנין: רק מרגע שהדוכן עולה.

בצלאל סמוטריץ': אני סומך עליך שתדע לקחת את עוד שלוש השניות האלה גם ככה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הבקשה הזו של ועדת הכלכלה שמגיעה היום לשולחן הכנסת היא תולדה של זלזול של הממשלה גם בכנסת וגם בענף המוניות.

דב חנין: ענף המוניות עומד בפני מצב שבו בסוף החודש הזה, אדוני היושב-ראש, לא רק שמסתיים ההסדר שקיים לגבי ענף המוניות, אלא מסתיימת האפשרות של הממשלה להאריך אותו.

דב חנין: הממשלה השתמשה באפשרות הזאת, להאריך את תוקף ההסדר בענף המוניות, פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם, עד שמיצתה את מסגרת הזמן שהחוק אפשר לה לבקש הארכות.

דב חנין: אנחנו בוועדת הכלכלה פנינו פעם אחר פעם אל הממשלה וביקשנו ממנה להביא בפנינו הצעה רצינית, יסודית, של התייחסות לתחום המוניות.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, מוניות השירות הן חלק מרכזי מהפתרון של בעיות התחבורה הציבורית.

דב חנין: יש להן הרבה יתרונות: זה אמצעי גמיש, זה אמצעי זול, זה אמצעי שיכול להיענות לביקושים גם כאשר הביקושים הם לא נמוכים, זה אמצעי משלים לאמצעי תחבורה ציבורית אחרים, זה אמצעי שיכול להיות האמצעי המרכזי והעיקרי כשאנחנו מדברים על יישובים קטנים ועל פריפריה.

דב חנין: אבל, לאורך שנים רבות הממשלה התייחסה למוניות השירות כאילו שהן בן חורג, לא רק בן חורג אלא כאילו שהן איזשהו שריד – שהגיע זמנו ללכת לעולמו; שריד מהעבר שעבר זמנו ובטל קורבנו, והתפיסה השגויה והבעייתית הזאת של הממשלה הובילה אותה לגרור רגליים, להימנע מיצירת פתרון כולל ואמיתי לענף הזה.

דב חנין: ואני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, איך אני רואה את הפתרון הזה.

דב חנין: במרכזו של הפתרון הזה אנחנו צריכים להחליט על הכללת מוניות השירות ב"רב-קו".

דב חנין: ב"רב-קו" הרגיל.

דב חנין: לזה יש משמעות גדולה מאוד.

דב חנין: כי אם אדם שיש לו "רב-קו" ידע שהוא יכול לבחור ברכבת, באוטובוס או במונית שירות, כך אנחנו נמנע את ההידלדלות של הענף הזה, אנחנו נמנע את החנק ההדרגתי שעובר הענף הזה כיום.

דב חנין: המודל של הממשלה, שמדבר על הגברת תחרות, הוא מודל רלוונטי רק בתנאי שיש כדאיות בהפעלה של מוניות שירות.

דב חנין: אבל כאשר מוניות השירות אינן משולבות ב"רב-קו", אין כדאיות בענף הזה.

דב חנין: ולכן אתם יכולים להחליט על הרחבת התחרות ככל שתרצו, אבל לא יהיו גורמים שירצו להיכנס לענף הזה.

דב חנין: היום, אדוני היושב-ראש, אנחנו מחליטים בלית ברירה על הפיצול שוועדת הכלכלה מבקשת.

דב חנין: אבל אני מבקש מחברי הכנסת להתגייס לנושא הזה ולפעול כדי שבאמת יהיה לנו הסדר אמיתי, ראוי, מתקדם, לענף מוניות השירות.

דב חנין: מוניות השירות נדרשות, רצויות על-ידי הציבור; הרי הציבור רוצה אותן.

דב חנין: הגיע הזמן שהן ייכללו ב"רב-קו".

דב חנין: הגיע הזמן להיענות לתביעות המוצדקות של הנהגים במוניות השירות – למען הנהגים, אבל קודם כול למען הציבור.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עליזה לביא, אחרונת הדוברים.

בצלאל סמוטריץ': ולאחר מכן אנחנו ניגש להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן מעט אנשים והרבה רעש.

משה גפני: היושב-ראש, אתה יכול לתת לה קצת יותר?

משה גפני: – – –

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': למה?

עליזה לביא: יש פה בקשה של יושב-ראש ועדת הכספים.

עליזה לביא: הוא אפילו לא יודע על מה אני רוצה לדבר.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, גברתי.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עליזה לביא: על נס חג החנוכה.

עליזה לביא: אולי יהיה לנו נס חג חנוכה.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חברותי, חברי, חברי הכנסת, בימים האחרונים אנחנו שומעים שמשרד התקשורת, הוא ולא אחר, פועל במרץ לקידום מהלך הביטול של ההפרדה התאגידית בחברת "בזק".

עליזה לביא: עוד פעם הסאגה הזאת חוזרת בהובלתו של משרד התקשורת.

עליזה לביא: ובהמשך לכך, הדירקטוריון של "בזק" מחליט אתמול במהרה על מיזוג עם חברת yes – איך לא? – החברה בקבוצה.

עליזה לביא: זה מהלך שמשת

עליזה לביא: מע כניסיון לקבוע עובדות בשטח, שלפיהן המיזוג יתרחש עוד לפני תום 2016, למרות שעדיין לא ניתן לכך אישור.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן המון רעש.

בצלאל סמוטריץ': ככה אי-אפשר לדבר.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: מטרתה של ההפרדה המבנית הייתה להגן על המתחרות הצעירות בשוק התקשורת מפני הדריסה בידי מונופול תקשורת, תופעה שאנחנו מכירים אותה ואת ההשלכות שלה מצוין.

עליזה לביא: "בזק" היא עדיין מונופול בשוק התשתית הקווית, ונהנית מרווחיות חריגה, גם ביחס לשוק המקומי וגם ביחס למקבילות של "בזק" בעולם.

עליזה לביא: נוסף לכך, אני מזכירה לכולנו שבתחילת 2015 אושרה רפורמת השוק הסיטונאי, שבכוחה להגביר את התחרות בשוק.

עליזה לביא: תחרות בשוק – תחרות בשוק, המשמעות שלה שאנחנו, כולנו, נשלם פחות, יהיה שירות יותר טוב, משופר, שיפחית את המחירים לכולנו.

עליזה לביא: והיישום המלא של הרפורמה הזאת מתעכב משמעותית בשל קשיים מתמשכים ש"בזק" מערימה בכל פעם בעזרה של כלי אחר או יוזמה אחרת.

עליזה לביא: היא נעזרת בהרבה מאוד עזרה.

עליזה לביא: נוסף על כך, מאז האישור של הרפורמה של השוק הסיטונאי, "בזק" תוקעת מקלות בגלגלי הרפורמה בצורה עקבית, וזה מקשה מאוד על יצירת התחרות.

עליזה לביא: לכן אני לא מצליחה להבין את הכוונה האומללה של משרד התקשורת לקדם את ביטול ההפרדה התאגידית במונופול הזה של "בזק".

עליזה לביא: ההחלטה הזאת לוקה בחוסר סבירות קיצוני, והיא מחייבת בדיקה מחדש.

עליזה לביא: המונופול של "בזק" זוכה במתנה יקרה מאוד על חשבוננו כולנו, על חשבון הציבור כולו.

עליזה לביא: וזה צעד שמאפיין מאוד את הממשלה שעסוקה במקורבים שלה ובמי שטוב לו, בהשלכות של מה שהיא מחליטה, ולא בנו, כולנו, האזרחים.

עליזה לביא: ולצערי הרב, שוק התקשורת בישראל כיום נגוע בשיקולים לא-ענייניים.

עליזה לביא: זה פוגע מאוד בנו, הצרכנים, והופך שוק, שגם כך סובל מהיעדר תחרות, להיות ריכוזי הרבה יותר.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה, חברת הכנסת לביא.

עליזה לביא: אדוני, ההודעה הזאת באה בניגוד גמור להנחיה של מבקר המדינה, שלא לפעול בנושא טרם פרסום הדוח המקיף שלו בנוגע לשוק התקשורת.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עליזה לביא – –

עליזה לביא: הוא הנחה את השר – –

בצלאל סמוטריץ': – – אנחנו עומדים היום על הזמנים.

עליזה לביא: – – צחי הנגבי, שעוד מעט נברך אותו כאן.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יהיה היום, חבר הכנסת הנגבי.

עליזה לביא: ואני מבקשת – זה לא יהיה היום?

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': כנראה השר הנגבי לא יהיה היום.

עליזה לביא: אוקיי.

עליזה לביא: אז שנברך אותו.

עליזה לביא: ואני מוחה על כך – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

עליזה לביא: – – ותוקפת את הכוונה של משרד התקשורת, מבקשת שנעצור אותה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה-רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, כעת להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חברים, תפסו נא מקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על בקשתה של ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז–2016.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד הפיצול ומי נגד הפיצול?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 4 בעד ההצעה – 27 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 117) (קווי שירות למוניות), התשע"ז–2016, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 27 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': בקשת הפיצול אושרה.

בצלאל סמוטריץ': שני החלקים, שתי הצעות החוק הנפרדות עכשיו חוזרות לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [מס' מ/1075; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' לו, עמ' 16659; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק סיוע כלכלי לעידוד לומדי תורה וסטודנטים נזקקים, התשע"ז–2016, קריאה שנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': מציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת הרב משה גפני.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש – – –

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שהוא גם יוזם הצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': מה?

חיים ילין: אפשר להתנגד – – –

בצלאל סמוטריץ': מה להתנגד?

חיים ילין: – – –

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר להתנגד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בקריאה שנייה ושלישית.

בצלאל סמוטריץ': אפשר, אם אתה רוצה, להירשם לקבלת רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

משה גפני: אפשר?

בצלאל סמוטריץ': צריך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק סיוע כלכלי לעידוד לומדי תורה וסטודנטים נזקקים, התשע"ז–2016.

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית שמוזגה בוועדת הכספים – מוזגו להצעת חוק אחת.

משה גפני: זה היה, בניגוד למקרים אחרים שבהם יש מיזוג של הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית – – –

בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים קצת יותר שקט מכולם.

משה גפני: פעמים רבות ממזגים הצעת חוק פרטית והצעת חוק ממשלתית, אבל לא נעשה שינוי בעובדה שלשני החוקים – החוקים בעצם הופכים להיות חוק אחד שלא השתנה בנוסחו והדיון הוא דיון אחד.

משה גפני: יש הבדל בין הצעת החוק הפרטית לבין הצעת החוק הממשלתית, ובסופו של דבר התקבל הנוסח של הצעת החוק הפרטית.

משה גפני: אפשר לראות את זה כבר בשם.

משה גפני: הממשלה ביקשה לאשר – ואישרה – הצעת חוק סיוע למי שזכאי לכך, ומעט מאוד זכאים.

משה גפני: נדמה לי שיש בסביבות 5,000 כאלה, שמצבם הכלכלי באמת קשה מאוד.

משה גפני: אין להם שום דבר, כלום, מבחינה כלכלית, והממשלה אישרה רק להם.

משה גפני: אנחנו, בהצעת החוק הפרטית, לא הסכמנו לזה.

משה גפני: אנחנו דרשנו שיהיה סיוע גם לסטודנטים.

משה גפני: ואז עלו כמה שאלות.

משה גפני: הקריטריונים של לומדי התורה והקריטריונים של הסטודנטים הם שונים לחלוטין פעמים רבות.

משה גפני: אחת הטענות גם הייתה שמספר הילדים של הסטודנטים הוא פחות מאשר מספר הילדים של לומדי התורה.

משה גפני: היום, אגב, זה הולך ומצטמצם, אבל זאת הייתה טענה נכונה.

בצלאל סמוטריץ': שילדו יותר.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

משה גפני: מה?

בצלאל סמוטריץ': שילדו יותר.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

משה גפני: כן.

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: אני אומר: זה מצטמצם היום.

משה גפני: היום גם אתה; אני אמרתי את זה גם לגבי הנושא של תוכנית החיסכון, וגם לגבי הפגנת העגלות שהייתה בשדרות-רוטשילד: היום יש יותר ילדים במשפחה ישראלית ממוצעת – –

בצלאל סמוטריץ': ברוך השם.

משה גפני: – – ממה שהיה לפני עשר שנים.

משה גפני: זאת עובדה שהיא עובדה מבורכת.

בצלאל סמוטריץ': כן ירבו.

משה גפני: אנחנו טענו שבאמת צריך לעשות כללים אחרים ושונים לסטודנטים, אבל זה חייב להיות בחוק.

משה גפני: לא יכול להיות שיהיה חוק שמיועד לנזקקים שהם לומדי תורה ולא יהיה חוק לנזקקים שהם סטודנטים.

משה גפני: ואז נקבע בחוק, כפי שמופיע לפניכם – קודם כול, השם הוא גם "סטודנטים", ושנית, גם בקריטריונים; יש קריטריונים שהמחוקק קובע כאן ללומדי תורה, אבל החוק מחייב את הוות"ת לסייע לסטודנטים לפי הקריטריונים שלה.

משה גפני: החוק לא מתערב בקריטריונים.

משה גפני: זאת אומרת, הוות"ת יכולה לקבל החלטה שמספר הילדים יכול להיות – אפילו לא קיים; לבחון את הנושא של הנזקקות של הסטודנט לפי קריטריונים שהוות"ת קובעת.

משה גפני: כך מופיע בחוק.

משה גפני: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם, לו אני הייתי בוועד הסטודנטים, הייתי מודה לי, כי בלי החוק הזה הסטודנטים הנזקקים לא קיבלו את הכסף.

משה גפני: לא קיבלו את הכסף, לא הוסיפו להם כסף.

משה גפני: מוסיפים כסף בתקציב יותר ממה שללומדי תורה, כך נקבע גם בבג"ץ.

משה גפני: בסופו של דבר, החוק הזה מדבר על נזקקים, נקודה; נזקקים שלומדים: לומדים בישיבה, או לומדים באוניברסיטה, או לומדים במכללה.

משה גפני: לומדים ומצבם הכלכלי קשה.

משה גפני: עכשיו, האמת היא שבוועדה זה עבר פה-אחד; גם הקואליציה וגם האופוזיציה הצביעו בעד.

משה גפני: כך היה נראה שצריך להיות.

משה גפני: אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד גם במליאה.

משה גפני: החוק הזה איננו מעדיף סקטור אחד על סקטור אחר.

משה גפני: החוק הזה איננו קובע קריטריונים שיכולים לפגוע בסקטור אחד או בסקטור אחר, להפך.

משה גפני: בחוק נקבע לומדי תורה; הוות"ת קובעת את הקריטריונים של הסטודנטים.

משה גפני: עכשיו, אם החוק הזה לא עובר, גם הסטודנטים הנזקקים לא מקבלים.

משה גפני: זאת אומרת, אין החובה שהחוק הזה מחייב לתת לנזקקים על-פי קריטריונים, כפי שאמרתי.

משה גפני: החוק הזה יגרום לכך שהסטודנטים ולומדי התורה יקבלו.

משה גפני: אגב, לומדי תורה מקבלים עכשיו, על-פי החלטת הממשלה, אבל אני מאוד מעוניין, וגם חברי מעוניינים, כולנו מעוניינים שזה לא יהיה בהחלטת הממשלה אלא יהיה בחוק גלוי לעין כול, שקוף, ברור, יודעים על מה מדובר, ושהוא איננו מפלה בין קבוצה אחת לקבוצה אחרת.

משה גפני: זה חוק שוויוני, זה חוק שעוזר לשני הסקטורים, לכל אלה שלומדים.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, את תמיכת הכנסת בחוק הזה בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': לחוק אין הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': יש בקשות רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': ראשון המבקשים, חבר הכנסת יאיר לפיד – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יעל גרמן, מעוניינת לדבר?

יעל גרמן: – – –

בצלאל סמוטריץ': מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מאיר כהן – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יעקב פרי – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עפר שלח – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חיים ילין.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני מבקש שתנסו לדמיין עכשיו שבחוץ יש ריקודי עם וכולם חוגגים.

חיים ילין: אומנם חנוכה, אבל כולם חוגגים.

חיים ילין: בעד: ארצות-הברית, אוסטרליה, אורוגוואי, אקוודור, איסלנד, אוקראינה, ברית-המועצות, בלגיה, בוליביה, ברזיל, בלרוס, גואטמלה, דרום-אפריקה, דנמרק, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, הולנד, ונצואלה, ליבריה, לוקסמבורג, ניו-זילנד, ניקרגואה, נורבגיה, פנמה, פרגוואי, פרו, הפיליפינים, פולין, צרפת, צ'כוסלובקיה, קוסטה-ריקה, קנדה, שבדיה.

חיים ילין: חברים יקרים, הוקמה מדינת ישראל על-ידי רוב המדינות באו"ם.

חיים ילין: עכשיו, בואו נראה מה הצביעו ביום שישי: גם הצביעו בעד; חצי מהמדינות שאני אקריא הצביעו בעד הקמת מדינת ישראל.

חיים ילין: מה קרה?

חיים ילין: תכף אני אסביר לכם.

חיים ילין: בעד: סין, צרפת, רוסיה, בריטניה, אנגולה, מצרים, יפן, מלזיה, ניו-זילנד, סנגל, ספרד, אוקראינה, אורוגוואי, ונצואלה.

חיים ילין: נמנעו: נמנעה מי שנתנה לנו את התקציב הגדול ביותר, למדינת ישראל, 38 מיליארד דולר לעשר שנים, מי שרק לפני שבועיים הנחיתה אצלנו שני מטוסי F-35.

חיים ילין: איך ייתכן, חברים יקרים, שאותן מדינות שהקימו – והצביעו בעד מדינת ישראל, עכשיו הצביעו נגד מדינת ישראל?

חיים ילין: כי הרי ברור לחלוטין שהן הצביעו נגד.

חיים ילין: חברים יקרים, המסקנה היא מאוד פשוטה: יש משתנה אחד.

חיים ילין: כנסת ישראל זה כנסת ישראל, האויבים שלנו הם האויבים שלנו – שום דבר לא השתנה.

חיים ילין: מה השתנה?

חיים ילין: מה השתנה, חבר הכנסת אוחנה?

חיים ילין: רק דבר אחד: כשהקמנו את המדינה היה דוד בן-גוריון, וכשניסו להפיל את המדינה היה בנימין נתניהו.

חיים ילין: חברים יקרים, לא ככה מנהלים מדיניות חוץ, האמינו לי.

חיים ילין: עוד יותר הוא לוקח, מתוך לחץ, ראש הממשלה אומר לכולם לא לנסוע לאותן מדינות.

חיים ילין: אני מוזמן לארצות-הברית, אני באמת רוצה להיות יחד עם ראש הממשלה, לעזור למדינת ישראל.

חיים ילין: לנסוע לארצות-הברית או לא לנסוע לארצות-הברית?

אמיר אוחנה: מתי?

חיים ילין: עוד שבועיים.

אמיר אוחנה: – – –

חיים ילין: לא לנסוע או כן לנסוע?

חיים ילין: אבל מי בסוף יבוא ויגיד שהטרור מפגיז את עוטף-עזה?

חיים ילין: מי יגיד שהמנהרות שהם סוללים הן לא מנהרות השלום אלא הן מנהרות של טרור?

חיים ילין: מי הולך להסביר את כל הדבר הזה באותן מדינות שהצביעו נגד?

חיים ילין: או בעד.

חיים ילין: נגד מדינת ישראל, בעד משהו אחר.

חיים ילין: איך, חברים, יקרים?

חיים ילין: חייבים לדעת להתמודד עם המציאות, להסתכל לה בעיניים ולא להיכנס ללחץ.

חיים ילין: ראש ממשלה שנכנס ללחץ עושה שטויות, הוא מאבד מהערך שלו כראש ממשלה של כולם.

אמיר אוחנה: מה עם – – –

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני חושב שזאת טעות פטאלית לקרוא לחברי הכנסת ולשרים לא לנסוע.

חיים ילין: להפך, ראש הממשלה היה צריך לשלוח את כל הכנסת עכשיו, לכל המדינות שהצביעו, להביא אותן לפה, גם, ולהסביר להן את הטעות שלהן.

חיים ילין: אבל כשאין הסברה, כשראש הממשלה אומר לכולם שהעולם אוהב אותנו, הוא כל כך אוהב אותנו, הם לעולם לא יצאו נגדנו, למה שיצאו נגדנו?

חיים ילין: מעולם לא הייתה ראש ממשלה בבריטניה שכל כך אוהדת את מדינת ישראל – איך הם הצביעו?

חיים ילין: שר החוץ של אורוגוואי היה פה, נפגש אתו.

חיים ילין: מה קרה?

חיים ילין: איפה נמצא?

חיים ילין: חברים יקרים, באמת, אני אומר לכם עכשיו לסיכום – – –

יואב קיש: אז שלא נעשה כלום – – –

חיים ילין: רגע.

חיים ילין: ההחלטה של ראש הממשלה זה לא לעשות כלום.

חיים ילין: סלח לי.

יואב קיש: – – – שידרכו עלינו.

חיים ילין: אל תצעקו, תעשו לי טובה, כי אתם יודעים שאני צודק, בקטע הזה.

חיים ילין: אבל, כבוד היושב-ראש, תרשו לי להגיד לכם שני דברים – – –

יואב קיש: אז אם נשתוק – – –

חיים ילין: אני אומר לך את הדברים ההם כמו שהם.

חיים ילין: לקרוא לשגריר ארצות-הברית, להתנהג כאילו אנחנו הציר המרכזי של העולם – תסלחו לי – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ילין, משפט סיכום.

חיים ילין: – – השמש זורחת, אתם יודעים מאיפה היא זורחת?

חיים ילין: היא לא זורחת מפה – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': מצד מזרח.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

חיים ילין: – – תסלחו לי, מה זה הגדולת-נפש הזאת?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ילין, תודה.

בצלאל סמוטריץ': חנוכה שמח.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

חיים ילין: חנוכה שמח, אבל אני חייב להגיד לך – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

חיים ילין: – – נס גדול לא היה באו"ם – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

חיים ילין: – – לא היה.

חיים ילין: ופך השמן לא הספיק אפילו לחצי יום.

חיים ילין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חיים ילין.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואל רזבוזוב – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת עליזה לביא – מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מיקי לוי – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אלעזר שטרן – –

אלעזר שטרן: מוותר.

בצלאל סמוטריץ': – – מוותר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ישראל אייכלר – נאחל לו בהזדמנות זו מזל טוב לרגל אירוסי בתו.

קריאות: מזל טוב.

בצלאל סמוטריץ': רק שמחות ובשורות טובות, בעזרת השם, הרב אייכלר.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתי יודע הייתי מביא סוכריות, אבל לא ידעתי מראש.

ישראל אייכלר: כבוד השרים, חברי הכנסת, אני חושב שימי החנוכה – זה יום גדול כדי לחוקק חוק שיעזור לצעירים עניים ולומדי תורה, לסטודנטים.

ישראל אייכלר: אם אנחנו בחנוכה, אנחנו צריכים לדבר על הרעיון הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שהיו הרבה נסים בחנוכה: נס המלחמות, רבים ביד מעטים, גיבורים ביד חלשים וכו'.

ישראל אייכלר: למה הסמל של חנוכה הוא דווקא הנר, על שם הנס של פך השמן הטהור שמצאו בבית-המקדש?

ישראל אייכלר: היו הרבה נסים.

ישראל אייכלר: אבל על כל נס שהיה בחנוכה אפשר לומר: זה כוחי ועוצם ידי: אומנם זה גיבורים ביד חלשים, אבל אנחנו כאלה מוכשרים שניצחנו את האויב למרות שאנחנו מעטים.

ישראל אייכלר: למצוא פכית אחת של שמן שיכולה לדלוק רק יום אחד ודולקת שמונה ימים – כולם צריכים להודות שזה נס.

ישראל אייכלר: הרעיון שיש בימינו – מה שנקרא בעולם המודרני, 2016–2017 – יהודים שיושבים ולומדים תורה שניתנה לפני 3,300 שנה, ולהבין את התרומה לקיומו של עם ישראל על-ידי הלימוד הזה, זה נס חנוכה, זה נס פך השמן הטהור.

ישראל אייכלר: כולם יודעים את התרומה של אנשים שלומדים כל מיני מקצועות, רפואה ואחרים; יש אפילו שמבינים את התרומה של אנשים שלומדים משחק, הם לומדים צילום, הם לומדים מוזיקה, מדעי הרוח שאינה מצויה – הכול טוב.

ישראל אייכלר: אבל מה תורמים לומדי תורה?

ישראל אייכלר: מה תרומתם?

ישראל אייכלר: מה תרומתם למלחמה?

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים אצל דוד המלך שכאשר הוא היה יוצא למלחמה היו אנשים שיושבים ולומדים תורה ומתפללים כדי שהוא יצליח.

ישראל אייכלר: כאשר אומרים בתפילה: רבים ביד מעטים, גיבורים ביד חלשים, וזדים ביד עוסקי תורתך – מי אומר שהזדים צריכים לנצח את עוסקי תורתך?

ישראל אייכלר: מה פה הנס?

ישראל אייכלר: הנס הוא שמכירים בתפקידם ובתרומתם של אנשים שמשקיעים את חייהם – חיים בעוני – בשביל ללמוד תורה ולקיים את עם ישראל.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, רק השבוע החליטה מועצת הביטחון באו"ם שהכותל המערבי והעיר העתיקה הם שטחים כבושים.

ישראל אייכלר: התשובה היחידה שיש לנו לאומות העולם היא שיש לנו תורה שניתנה בסיני לפני 3,300 שנה, ושמרנו עליה, והיא אומרת שירושלים וארץ-ישראל היא שלנו בגלל שבורא עולם נתן לנו אותה.

ישראל אייכלר: לא בגלל שכבשנו אותה.

ישראל אייכלר: כמו שאמרו המכבים בימיהם: לא ארץ זרה כבשנו, וכל הדברים האלה.

ישראל אייכלר: באיזו זכות אנחנו יכולים להגיד את זה?

ישראל אייכלר: בזכות החשמונאים, בזכות זה שאנחנו דבקים בפך השמן הטהור.

אראל מרגלית: – – – יהושע – – –

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: אבל בזכות מה הוא הצליח?

ישראל אייכלר: בזכות מה הצלחנו?

ישראל אייכלר: עד היום הזה נופלים רבים ביד מעטים.

ישראל אייכלר: אל תשכחו, יש מאות-מיליוני מוסלמים שלא כל כך מסכימים אתנו, ואנחנו מצליחים.

ישראל אייכלר: כתוב: "עֹמדות היו רגלינו בשעריך ירושלִם" – עומדות היו רגלי חייליו של דוד המלך בזכות השערים המצוינים בהלכה בירושלים.

ישראל אייכלר: אז, לא רק היום.

ישראל אייכלר: אז הקדוש-ברוך-הוא יעשה לנו נסים כבימים ההם – בזמן הזה, ואור התורה ואור השמן הטהור ואור המנורה יאיר על כל עם ישראל, וכל העולם כולו יכירו וידעו כי עם ה' בא לכאן בזכות התורה, בזכות שהקדוש-ברוך-הוא נתן לנו את הארץ הזאת.

ישראל אייכלר: אנשי שלום אנחנו, לא ארץ זרה כבשנו, ואנחנו נשמור על קדושת ארץ-ישראל, קדושת ירושלים, קדושת בית-המקדש וקדושת הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אמן ואמן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת להצבעה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אין לנו הסתייגויות, אז אנחנו מצביעים על הצעת חוק סיוע כלכלי לעידוד לומדי תורה וסטודנטים נזקקים, התשע"ז–2016, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–11 – 56 נגד – 12 נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': בעד – 56, נגד – 12, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': חברים, הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-ראש הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים כעת להצביע על הצעת החוק בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 6 בעד החוק – 54 נגד – 13 נמנעים – אין חוק סיוע כלכלי לעידוד לומדי תורה וסטודנטים נזקקים, התשע"ז–2016, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': בעד – 54, נגד – 13, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה גם בקריאה שלישית, ונכנסת אחר כבוד לספר החוקים של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': רוצה לברך, אדוני, בכובעך כמציע הצעת החוק הפרטית?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת הרב משה גפני רוצה לברך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות ליועצת המשפטית של הוועדה שגית אפיק ולאייל לב-ארי.

בצלאל סמוטריץ': גם לבת שלה.

משה גפני: זה עוד התחיל לא עם הבת שלה, אבל נכון, גם לבת שלה; וגם לשלומית ארליך.

משה גפני: אני רוצה להודות לטמיר כהן ולצוות הוועדה שעשה בעניין הזה עבודה.

משה גפני: אני מבקש להודות למחנה הציוני, שתמך בהצעת החוק תמיכה נכונה.

משה גפני: חייבים להגיד את זה.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק חברתי ממדרגה ראשונה.

משה גפני: אני, כמובן, רוצה להודות גם לכל הסיעות שתמכו.

משה גפני: אני מבקש להודות לקואליציה שתמכה, לשרים.

משה גפני: החוק הזה, כפי שאמרתי, הוא חוק חברתי מהמדרגה הראשונה.

משה גפני: הוא מאלץ גם את הוות"ת והוא מאלץ גם את המשרד שעוסק בלומדי תורה – אני מסיים.

משה גפני: אבל להודות.

משה גפני: נימוס צריך.

בצלאל סמוטריץ': תודה גם לעליזה.

משה גפני: אני מודה לכולם – –

יהודה גליק: – – –

משה גפני: – – ואני מאחל חג חנוכה שמח.

משה גפני: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא חג.

בצלאל סמוטריץ': אסור לך ליפול בזה.

משה גפני: חנוכה שמח.

משה גפני: היא בלבלה אותי, עליזה.

בצלאל סמוטריץ': מילא שאחרים נופלים בזה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת הרב משה גפני.

בצלאל סמוטריץ': הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: תודה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 110 – הוראת שעה) (פיצול דירות), התשע"ז–2016, של חבר הכנסת אלי כהן.

נאזם בדר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לאדוני סגן המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא שעל סדר-היום: בקשת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר צחי הנגבי לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': מציג את ההצעה בשם הממשלה השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסמכותה לפי סעיף 31(א) – – –

בצלאל סמוטריץ': סליחה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, במרפסות שם מאחורה – אי-אפשר לנהל ככה דיון.

בצלאל סמוטריץ': סדרנים.

בצלאל סמוטריץ': החברים בקואליציה במרפסת.

בצלאל סמוטריץ': עליזה.

בצלאל סמוטריץ': עליזה, נו, מה יהיה?

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לנהל ככה דיון.

בצלאל סמוטריץ': אל תצעקו בחצי אולם.

בצלאל סמוטריץ': ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, בבקשה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסמכותה לפי סעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה למנות את השר צחי הנגבי לשר לשיתוף פעולה אזורי, במקום ראש הממשלה; ראש הממשלה ימשיך לכהן כשר החוץ וכשר התקשורת נוסף על תפקידו כראש הממשלה.

יריב לוין: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

יריב לוין: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור לרשימת הדוברים, שנסגרה ברגע זה ממש.

בצלאל סמוטריץ': ראשון הדוברים, חבר הכנסת זוהיר בהלול – אינו נוכח; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – מוותר; חבר הכנסת דב חנין – שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, השר הנגבי, השר הנגבי הוא ללא ספק אחד האנשים המוכשרים בממשלה, ובממשלה שיש בה חלוקת עבודה, מן הסתם ראוי שגם אדם מוכשר ובעל ניסיון פוליטי כמו השר הנגבי ייקח לעצמו וייקח על עצמו תפקיד ומשימה בתוך הממשלה.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, תשימו לב איך חלוקת התפקידים בממשלה הזאת מתנהלת; הנה, אנחנו רק עכשיו סיימנו דיון בענייני תקשורת, ושר התקשורת כמובן לא היה אתנו, אף שזה נושא שהוא מאוד מאוד מסור לו, וזה הנושא של חיסול תאגיד השידור הציבורי ורשות השידור.

דב חנין: אנחנו פתחנו היום את מליאת הכנסת בהתייחסות להחלטת מועצת הביטחון, החלטה שמבטאת את ההסכמה הבין-לאומית הרחבה, מקיר לקיר, שמעשה ההתנחלויות הוא מעשה בלתי חוקי, מנוגד למשפט הבין-לאומי, מהווה עבירה על משפט העמים, וגם פוגע בסיכוי ליצור פתרון של שתי מדינות באזור שלנו, פתרון שהוא הדרך להגיע להסדר שלום היסטורי בין ישראל לבין הפלסטינים.

דב חנין: שר החוץ, הלוא הוא שר התקשורת, הלוא הוא ראש הממשלה, בנימין נתניהו, אחראי, בין השאר, לעובדה ששירות החוץ הישראלי לא היה בכלל ערוך להתמודד עם ההחלטה הזאת, שכל המהלך הזה תפס את כל אנשי מערכת משרד החוץ באמת ברגע האחרון, לגמרי לא ערוכים, ונראה, מתוך סערת הרגשות של ראש הממשלה אחרי קבלת ההחלטה במועצת הביטחון, שהדבר הראשון והמתבקש, הדבר המתחייב, שהוא צריך היה לעשות, היה לזמן אליו את שר החוץ הכושל ולפטר אותו מתפקידו.

דב חנין: במקום להתפטר מתפקיד שר החוץ, הוא מוכן רק להאציל את סמכויותיו כשר לשיתוף פעולה אזורי לשר הנגבי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מה שקורה בממשלה הזאת אולי יכול היה להצחיק, אם הבדיחה לא הייתה על חשבון הציבור הישראלי.

דב חנין: התנהלות כמו ההתנהלות של הממשלה הנוכחית היא התנהלות שערורייתית.

דב חנין: חלוקת עבודה בין שרים ובין משרדים היא דבר חשוב, היא דבר חיוני, וראש ממשלה שמרכז בידיו תיקים שהוא לא מסוגל לטפל בהם, שהוא כושל בהם, שהוא לא מצליח לתפקד בהם בצורה ראויה, עמיתי חברי הכנסת, זו מציאות שהכנסת איננה יכולה ואיננה צריכה להשלים אתה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איציק שמולי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – מוותר; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עמר בר-לב – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, רק ביולי האחרון מונה השר הנגבי – חבר הכנסת הנגבי – לשר, שר ללא תיק, שהיה אחראי, בין היתר, לענייני אלוביץ במשרד התקשורת.

עמר בר-לב: התוצאה של זה, מבחינתנו, לא נראית טובה בימים האחרונים, לנוכח הניסיון לאחד את החברות-הבנות של "בזק".

צחי הנגבי: – – –

עמר בר-לב: אתה יודע, זה עניין של נקודת מבט.

עמר בר-לב: נראה מאוד מטריד מבחינת אזרחי מדינת ישראל ומבחינת ההכנסות ממסים, בוודאי מחברות גדולות.

עמר בר-לב: אבל עכשיו אתה ממונה לשר – איך אני אקרא לזה – ביטחון אזורי?

עמר בר-לב: אני יכול לקרוא לזה ככה?

עמר בר-לב: כאשר אין שר חוץ, אני שואל את עצמי, למה צריך שר שעוסק במדינות האזור?

עמר בר-לב: כשמתברר שאנחנו מחרימים את העולם – התברר קודם שהעולם כולו נגדנו, וזה כנראה עובדה, כי אני מאוד מאוד קיוויתי שארצות-הברית תטיל וטו ביום שישי באו"ם, אבל מתברר שארצות-הברית גם לא פועלת לפי התקוות שלי, וגם לא לפי התקוות של ראש הממשלה, והיא לא הטילה וטו, ונמנעה, וכל יתר המדינות הצביעו נגדנו – אז מדיניות חוץ אין לנו.

עמר בר-לב: ואז הגדיל שר הביטחון לפני יומיים ואמר: מכיוון שאנחנו מאוד כועסים על העולם כולו, ואנחנו מאוד כועסים על הפלסטינים, אז הוא גם נתן הנחיה לקציני צה"ל להפסיק את כל הקשרים עם הפלסטינים ביהודה ושומרון.

עמר בר-לב: ואני חושב ששר הביטחון, במקום לעסוק בנושא של ביטחון, ואיכשהו לחזק את הביטחון השברירי שלנו, במהלך הזה הוא עוד יותר מערער את הביטחון השברירי שלנו, והתגובה הילדותית שלו משתלבת עם התגובה הילדותית של ראש הממשלה, שמחרים את כל העולם.

עמר בר-לב: אז רק חסר לנו שראש הממשלה יצליח בעניין הזה ובאמת יצליח להחרים את כל העולם, ואז השאלה איפה אנחנו נהיה.

עמר בר-לב: אז כל עוד מדינת ישראל – ולמיטב ידיעתי, היא רוצה להיות חלק מהעולם, בוודאי מהעולם הנאור והדמוקרטי – אני חושב שהדרך של ההחרמה היא לא הדרך הנכונה.

עמר בר-לב: אני חושב שהדרך הנכונה היא דרך של יוזמה, וכאן יש הרבה מה לעשות; מדינת ישראל – ראש הממשלה היה צריך ליזום להפסיק בנייה מחוץ לגושי ההתיישבות, דבר ראשון; לעשות פעולות נוספות, לעשות מהלך בין-לאומי שיוביל לפירוז ופיתוח רצועת-עזה.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, חבר הכנסת בר-לב.

עמר בר-לב: ולכן, כמו שאני אומר לא פעם, בשבועות האחרונים, אני אופטימי, כי יש מה לעשות – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

עמר בר-לב: – – הבעיה היא שראש הממשלה רק מדבר ולא עושה – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: – – ולצערי, חבר הכנסת צחי הנגבי, כנראה גם המינוי שלך לא ממש יקדם אותנו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השר צחי הנגבי, זו באמת הזדמנות לברך אותך על מינויך, שהוא מינוי ראוי, איש עם המון ניסיון, והנה אתה מתמנה לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה, ובוודאי, כפי שחברי עמר בר-לב תהה לפני כן, מה יהיה פשר העניין, מה תהיה האחריות שלך ובמה תעסוק.

יוסי יונה: אז אנחנו מאחלים – אדוני השר – עיסאווי, אתה מפריע לי, אני רוצה את תשומת לבו של השר החדש, או לפחות החדש בתפקיד זה – יש בפניך המון אתגרים.

יוסי יונה: דובר רבות גם על יוזמות שלום אזוריות, ואנחנו מצפים בכיליון עיניים שתחת חסותו של ראש הממשלה יהיה לך תפקיד בקידומן של יוזמות כאלה.

יוסי יונה: ובוודאי היום אי-אפשר לעבור לסדר-היום, מבחינתנו, מצדנו, חברות וחברי הכנסת, על האירוע שהיה באו"ם.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, לך יש תפקיד מאוד מכריע בהצעת ההחלטה הזאת, ואני אומר את זה בצער רב.

יוסי יונה: במקרה הזה התפקיד שמילאת הוא תפקיד מאוד מאוד – מאוד מאוד – שלילי.

יוסי יונה: אנחנו, חברי האופוזיציה, צריכים להתגבר, לכבוש את יצרנו ולא לשמוח לאידו של ראש הממשלה, משום שההצעה הזאת, ההצעה של מועצת הביטחון, היא פגיעה במעמדה של מדינת ישראל בעולם.

יוסי יונה: אכן, ראש הממשלה הביא את זה עליו והביא את זה עלינו.

יוסי יונה: אנחנו מצטערים באופן עקרוני שהחלטה שכזאת פגעה במעמדה של ישראל בעולם.

יוסי יונה: כפי שאחרים אמרו, ראש הממשלה הגיב במידה רבה מאוד של היסטריה; במקום לומר: בואו נעצור, בוא נעשה חישוב מסלול מחדש, כפי שחברי עמר בר-לב אומר, אז הנה, החשש המאוד-גדול שלנו, שהעולם ילך ויחרים אותנו – מה עושה ראש הממשלה?

יוסי יונה: הולך ומחרים את עצמנו מהעולם, הולך ומבודד את עצמנו במין קריאת תיגר, שאני הייתי מכנה אותה מאוד ילדותית, מאוד מאוד אימפולסיבית, וודאי שזה לא הצעד שמתבקש מראש הממשלה.

יוסי יונה: לכן גם בהזדמנות זו אנחנו קוראים לו לחשוב מחדש – לחשוב מחדש, ולחשוב מחדש זה לא לקרוא תיגר על העולם, לומר: אנחנו נעשה דווקא, אנחנו נעשה נגד, אלא להתעשת – –

אורן אסף חזן: – – – כל היום עושים דווקא – – –

יוסי יונה: – – אלא להתעשת, לבוא ולומר: חבר'ה, מפעל ההתנחלויות, לפחות על-פי המתכונת שלו – שימו לב לנזק האדיר.

יוסי יונה: אפילו ירושלים, ירושלים המאוחדת, נחשבת היום בלתי לגלית, ולא בגללנו.

אורן אסף חזן: בגללכם.

אורן אסף חזן: בגלל החברים שלכם שהולכים לאו"ם ופועלים נגד המדינה.

יוסי יונה: בגלל המעשים הנואלים של ראש הממשלה, ובמיוחד שעל פניו נראה שהוא נכנע לימין הקיצוני ומוביל אותנו, באמת, אל התהום מבחינה מדינית בין-לאומית.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת יוסי יונה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אלעזר שטרן.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, השר הנגבי, אנחנו לא יכולים להתנגד באמת.

אלעזר שטרן: אתה סך-הכול המינוי השני שאנחנו עושים בממשלה הזאת.

אלעזר שטרן: המינוי הראשון זה שר הבריאות, שראש הממשלה – וגם השר ליצמן, האמת היא, לא רצה להיות שר – ואתה המינוי השני.

אלעזר שטרן: דוגרי, אני הייתי מאחל לך מינוי מכובד יותר, אבל זה מה שראש הממשלה היה מוכן לשחרר עכשיו.

אלעזר שטרן: אנחנו לא יכולים לברך, כיוון שאנחנו בעד ממשלה של 18 שרים.

אלעזר שטרן: אין לנו ספק – ואני אומר את זה באמת – שהלוואי שכל השרים היו מוכשרים כמוך ומתאימים כמוך ובעלי ניסיון כמוך.

אלעזר שטרן: דווקא בגלל זה, חבל שזה המשרד.

אלעזר שטרן: אבל אני אומר גם לנו: אני חושב ששיתוף הפעולה כאן עם בית-המשפט העליון הוא לא לכבודה של הכנסת.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אין ספק שבלי בית-המשפט העליון, בלי עתירה לבית-המשפט העליון, לא רק שלא הייתה תחבורה ציבורית בשבת – לא תחבורה ציבורית, סליחה, שידור ציבורי – אלא גם השר ליצמן לא היה מתמנה, וגם השר הנגבי לא היה מתמנה.

אלעזר שטרן: חבל שהכנסת הזאת לא יודעת לשפוט את עצמה מול הערכים האמיתיים של העם; מול הצרכים האמיתיים של העם.

אלעזר שטרן: ועוד פעם, מזל שיש לנו בית-המשפט העליון, שהפעם, צריך לומר, לפני שהוא החליט נפל פחדו, בצדק, על ראש הממשלה והוא החליט למנות את השר הנגבי.

אלעזר שטרן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יעל כהן-פארן, ואחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

יואל חסון: אני ברשימה?

יואל חסון: אני נרשמתי, אבל אני לא מופיע פה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נחליט בסוף אם להיענות לבקשתך.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני, רק אני מבקשת לתקן, השם הוא פּארן.

יעל כהן-פארן: בג"ד כפ"ת בראש מילה.

בצלאל סמוטריץ': פּארן.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יעל כהן-פּארן.

יעל כהן-פארן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל.

יעל כהן-פארן: אז תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל כהן-פארן: כמו פרפר, כמו פרפר.

יעל כהן-פארן: אדוני השר, אני באמת מברכת כשממנים שר לנושא חשוב של שיתוף פעולה אזורי.

יעל כהן-פארן: אני גם מקווה שניישם איזשהו שיתוף פעולה אזורי, ואני באמת מביאה לפתחך נושא שבעיני הוא סופר-חשוב, שיתוף פעולה אזורי בנושאים של אנרגיה ומים.

יעל כהן-פארן: לנו יש היכולת להתפיל מים יחסית בזול, לשכנינו אין היכולת הזאת.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים די הרבה שטח, אם אנחנו רוצים כאן שטחים נרחבים של אנרגיה סולרית.

יעל כהן-פארן: הנגב די מלא.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שבאזור מזרח-ירדן יש מדבריות ענקיים, אפשר לייצר שם אנרגיה סולרית ולהתחבר ולחבר את הצורך שלהם במים ואת הצורך שלנו באנרגיה.

יעל כהן-פארן: יש על זה עבודות; אשמח גם לקשר אותך לאנשים שעושים עבודות בעניין.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש פה ממש מקום לשיתוף פעולה פורה לטובת הסביבה, לטובת האזור, לטובת פיתוח בר-קיימא.

יעל כהן-פארן: אתה היית השר להגנת הסביבה בעבר, ואני זוכרת שהנושא חשוב ללבך, ואני קוראת לך מאוד לקדם אותו.

יעל כהן-פארן: ועכשיו יש לי עוד דקה וחצי, אז אני רוצה לדבר על באמת הנושא הסביבתי אולי הכי משמעותי, הכמעט-אסון הסביבתי הכי משמעותי שעבר עלינו אתמול: מפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: כולם היו בשוק מאיזה עוצמות של אש יכולות להיות ממכל דלק אחד.

יעל כהן-פארן: ובכן, חברים, היה לנו שם הרבה מזל, שהמכל היה כמעט ריק – בואו נגיד את זה ככה.

יעל כהן-פארן: כי אם הוא היה יותר מלא או מלא, אני בכלל לא רוצה לדמיין כמה זמן האש הזאת הייתה נמשכת ולאן היינו מגיעים.

יעל כהן-פארן: כי אפקט הדומינו שיכול לקרות שם ממכל למכל – ולא כל המכלים הם רק דלק נוזלי, יש שם גם גז וגז מתפוצץ ולא רק נדלק – והחשש מאסון אתמול בבוקר היה אמיתי וקרוב.

יעל כהן-פארן: אני פה באמת אומרת: לא יכול להיות שאנחנו מתעלמים ממפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: מפרץ חיפה, חיים בו קרוב למיליון אנשים.

יעל כהן-פארן: אתמול כל מי שחי מסביב למפעלים ולמכל הדולק ראה בעיניים שלו את הפרומו של האסון הבא.

יעל כהן-פארן: כאן בכנסת אני קוראת לכולם, בקרוב תגיע הצעת החוק להצלת מפרץ חיפה, להבראת מפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: היא תגיע לוועדת השרים.

יעל כהן-פארן: אני ממש מקווה שכאן במליאה אנחנו נוכל לתת עתיד טוב יותר לתושבי מפרץ חיפה, לילדים של מפרץ חיפה, שגם כל יום סובלים מזיהום האוויר מאותם מפעלים, וגם מחשש תמידי מהיארעות של אסון בקנה מידה שאנחנו בכלל לא יכולים לתפוס.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת יעל כהן-פּארן.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אחריו חבר הכנסת עיסאווי פריג' – שמוותר, אז אחריו חבר הכנסת אראל מרגלית.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חג שמח.

נחמן שי: אני רוצה קודם כול לברך את ידידי צחי הנגבי, שנכנס עכשיו למשרד לשיתוף פעולה אזורי.

נחמן שי: לדעתי הנעליים שם קטנות בשבילך, צחי, אבל זה כבר באופן ידידותי אני אומר לך.

נחמן שי: אתה תעשה מה שצריך לעשות שם.

נחמן שי: אני רק רוצה לומר לך את הדברים הבאים: שיתוף פעולה אזורי הוא בעל חשיבות עליונה.

נחמן שי: יש לנו ולמדינות השכנות שלנו הרבה מה לדבר והרבה מה לעשות.

נחמן שי: באיגוד הבין-פרלמנטרי – שם אני מייצג את הכנסת – אנחנו עכשיו מקיימים רב-שיח גדול על נושא המים, מתוך כוונה שגם בינינו לבין הפלסטינים וגם בינינו לבין מדינות שכנות, נפתח פרויקטים אזוריים.

נחמן שי: חברי אראל מרגלית, שהיה שם במפגש האחרון בז'נבה, הציג בפניהם – בצורה מרהיבה, הייתי אומר – איך אפשר לקחת את נושא המים ונושאים אחרים של שיתוף פעולה אזורי ולהביא קדמה לאזור הזה ולשים את הפוליטיקה בצד.

נחמן שי: היה קשה לשכנע את החבר הפלסטיני בעניין, אבל לקראת סוף המפגש הוא התחיל לדבר ביזנס.

נחמן שי: הוא הבין.

נחמן שי: החלטנו כולנו ללכת על נושא המים.

נחמן שי: כי המים הם צורך אנושי, מה לעשות, שבלעדיו אי-אפשר להתקיים.

נחמן שי: ויש לנו מה לתת ויש לנו מה לקבל.

נחמן שי: אני רוצה לראות אותך מקדם את הנושאים האלה.

נחמן שי: אני מאמין שאפשר.

נחמן שי: אבל איך הדבר הזה יצא לפועל כשאנחנו יוצרים סביבנו אווירה בין-לאומית – וגם אזורית – כל כך עוינת?

נחמן שי: בסופו של דבר, עכשיו, ממש בעצם הימים האלה, מצאנו את עצמנו מבודדים.

נחמן שי: איך מדינות שכנות לנו – ובמיוחד לצורך העניין גם הרשות הפלסטינית – תבוא לקיים אתנו שיתוף פעולה, כאשר כל האוויר הזה בינינו לבינם נעשה טעון, מלא איבה, מלא טינה?

נחמן שי: בשביל לדבר צריך אנרגיות חיוביות.

נחמן שי: אני לא מוצא אותן.

נחמן שי: זה מתחבר לאותו מסע של פעולות גמול עכשיו, שהממשלה מנהלת נגד מדינות אחרות בעולם.

נחמן שי: אני אומר לכם: תרגיעו, תרגיעו.

נחמן שי: השמים לא נפלו, המציאות הבין-לאומית לא השתנתה.

נחמן שי: הייתה החלטה, החלטה רעה.

נחמן שי: גם אנחנו מתנגדים לה, גם אנחנו היינו שמחים אם היא לא הייתה מתקבלת.

נחמן שי: אבל היא התקבלה.

דוד אמסלם: אני לא בטוח.

דוד אמסלם: אני ראיתי איך אתם צוהלים בגלל שראש הממשלה – – – ראיתי מה אתם עשיתם.

נחמן שי: אני אומר לך מה אני חושב ומה אני אומר מעל כל במה הבוקר.

נחמן שי: אני אומר לך מה אני חושב ומה אני אומר מעל כל במה.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: זאת המדינה שלנו.

דוד אמסלם: זהו, עשיתם מדינה – – –

נחמן שי: חברי דודי אמסלם, אני אומר לך, מעל כל במה אני אומר אותם דברים.

נחמן שי: הלוואי שההחלטה הזאת לא הייתה מתקבלת.

נחמן שי: אבל היא התקבלה, אוקיי.

נחמן שי: אבל בואו נמשיך את חיינו, לא ננתק את יחסינו – –

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, חבר הכנסת שי.

נחמן שי: – – עם ארצות-הברית, עם בריטניה, עם צרפת ועם מדינות אחרות.

נחמן שי: זאת טעות חמורה.

נחמן שי: הרבה הצלחה, צחי.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אראל מרגלית.

בצלאל סמוטריץ': אחריו – חבר הכנסת אכרם חסון.

בצלאל סמוטריץ': בהיעדרו – חבר הכנסת יואב קיש.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, מסכים מאוד אני עם חברי נחמן שי וההצגה שהוא נתן לגבי האפשרויות האזוריות.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לך באופן אישי, אני שמח מאוד שאתה מקבל את התפקיד הזה.

אראל מרגלית: אני חושב שאתה ראוי, ירושלמי.

אראל מרגלית: אומנם אוהד "מכבי תל-אביב" ולא "הפועל ירושלים", אבל בכל זאת.

אורן אסף חזן: אף אחד לא מושלם.

אורן אסף חזן: אף אחד לא מושלם.

אראל מרגלית: ואני חייב לומר שאני ראיתי אותך, אדוני השר, עובד בוועדת החוץ והביטחון בנושאים רגישים ביותר – –

חיים כץ: – – – שהם השוו, באר-שבע – ישב, דפק בראש על השולחן.

אראל מרגלית: – – בנושאים רגישים ביותר, מצליח לאחד אופוזיציה וקואליציה בקור רוח, לפעמים בוויכוחים לא פשוטים גם עם המערכת החזקה ביותר פה, שהיא מערכת הביטחון, דורש ממנה הסברים ונותן לנו, בכנסת, לעמוד בכבוד מולם.

אראל מרגלית: אני חייב לומר שאת האינטגריטי הזה אני הייתי רוצה לראות בנושא של הפיתוח האזורי.

אראל מרגלית: ואני אגיד לכם משהו – אני אגיד לכם משהו, כחבר המחנה הציוני: אני רוצה להתחבר אתכם בבנייה ועשייה במעלה-אדומים.

אראל מרגלית: אני ואימא שלי הקמנו את המפעל הראשון במישור-אדומים, למחזור PVC, ובגוש-עציון – – –

זהבה גלאון: אולי תצטרף לליכוד – – –

אראל מרגלית: לא, לא לליכוד – – –

אורן אסף חזן: זהבה, אל תפריעי לו לנמק, אל תפריעי לו.

אראל מרגלית: רגע, אבל אני רוצה לומר, גם לכם, וגם לך, אדוני היושב-ראש – –

דוד אמסלם: – – –

אורן אסף חזן: אל תפריעי לו.

אראל מרגלית: רגע, רגע, רגע – – –

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אורן חזן, תכף יש לך רשות דיבור, לא להפריע.

אראל מרגלית: – – וגם לך, היושב-ראש.

אראל מרגלית: אני חושב שכדי לעשות דברים גדולים ברמה האזורית, צריך לקבל החלטות, כשאנחנו מובילים, ולא נגררים אחריהם: החלטות על גושי התיישבות ועל החלפת שטחים, ולשים את ירושלים במרכז, ולא תמיד כל מקום אחר.

אראל מרגלית: ולקבל החלטות קשות, שנלך עליהן בקונסנזוס.

אראל מרגלית: ושאנחנו נעמוד מאחורי – נלך עליהן בקונסנזוס של שתי מדינות.

אראל מרגלית: אני יודע שאתה לא מאמין בזה; אני מאמין בזה.

אורן אסף חזן: למה להרוס, אראל, למה להרוס?

אראל מרגלית: רגע.

אראל מרגלית: רבותי, אני חייב לומר שהיום האזור בשל להליכה אזורית.

אראל מרגלית: ירדן, היינו עכשיו, לפני שבועיים, יחד עם כל ראשי הרשויות בצד הירדני וראשי הרשויות בצד הישראלי, לנקות את הירדן בין הכינרת לים-המלח, להחזיר אותו להיות נהר בלי ביוב, ושיש בו מים, שיחזרו הציפורים, שתחזור התיירות, שיהיו שלושה אזורים של תעסוקה בחקלאות, בתעשייה, גלבוע עם ג'נין.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, אדוני.

אראל מרגלית: רגע, עוד שנייה אחת.

אראל מרגלית: ג'נין הייתה העיר מספר אחת של המתאבדים, והיום יש שם מכללה אמריקנית של 9,000 סטודנטים, בעיקר ערבים ישראלים.

אראל מרגלית: ואותו דבר מצרים בנושא המים – –

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת מרגלית, משפט סיכום.

אראל מרגלית: – – בנושא דגים, בנושא חקלאות.

אראל מרגלית: מרוקו, בנושא של חקלאות וטכנולוגיה.

אראל מרגלית: אני אראה לך את הפרזנטציה שאנחנו עשינו: שישה אזורי חדשנות במזרח התיכון שקיימים כיום ורוצים לעבוד עם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אראל מרגלית: אבל לצורך זה צריכים גם את האומץ ללכת על מהלך פוליטי שאנחנו מובילים.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אראל מרגלית, תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': אה, סליחה, אתה כזה קטן, קשה לראות אותך, יואב.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, השר, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להתייחס בקצרה, ראשית, למינוי עצמו, מה שלא בחרתם לעשות פה, חברים.

יואב קיש: באים ומתלוננים שראש הממשלה מחזיק הרבה תיקים.

יואב קיש: אז ראש הממשלה החליט להעביר את התיק לשר צחי הנגבי.

יואב קיש: אני חושב שזה מהלך ראוי.

יואב קיש: השר צחי הנגבי נמצא פה, הוא קיבל הערכה חוצה – מקיר לקיר, ולכן, חברים, אני קורא לכל הבית הזה לתמוך בהחלטה הזאת.

יואב קיש: זה דבר אחד.

יואב קיש: דבר שני, אני רוצה להתייחס לדברים שהעליתם פה, בעיקר חברי יש עתיד – חיים ילין – לגבי איך ראש הממשלה בתפקידו כשר החוץ מתנהל מול הסיטואציה שנוצרה וההחלטה שהתקבלה באו"ם.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכם: אני מצטער, לא מסכימים עם הגישה שלכם, עד כאן, אנחנו את הלחי השנייה לא ניתן.

יואב קיש: הגיע הזמן להגיד את זה בצורה הכי ברורה: מי שפועל נגד מדינת ישראל באו"ם – אנחנו נגיב, אנחנו לא נשתוק, אנחנו נעשה.

יואב קיש: אני מגבה את ראש הממשלה בהליכה הנחרצת בכיוון הזה.

יואב קיש: הגיע הזמן שגם האמת הזאת תצא לאור; שלא יחשבו שאנחנו נהיה אסקופה נדרסת, שכולם עושים מה שהם רוצים ממנה, מדינת ישראל.

יואב קיש: מי שרוצה מצד אחד להיתמך, לבוא, להיפגש, לעשות, לקבל, להשתתף – ושנעזור, לא יכול למחרת באו"ם להתהפך עלינו ולהצביע נגדנו.

יואב קיש: הגיע הזמן שאת המשוואה הזאת נשבור.

יואב קיש: טוב עשה ראש הממשלה שפעל כך, והגיע הזמן – –

יואל חסון: הוא עובד אצלך?

יואב קיש: – – הגיע הזמן שגם ידידות שלנו יבינו את זה, שאי-אפשר להתעלם מהאינטרס הישראלי.

יואב קיש: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אורן אסף חזן.

יואל חסון: לא ייאמן שבחור אינטליגנטי כמוך אומר דבר כזה.

יואל חסון: טייס.

יואל חסון: עוד ישללו ממך את הוויזה לארצות-הברית, ואז נראה מה תגיד.

יואב קיש: אתם תיתנו את הלחי השנייה, אנחנו נעמוד על שלנו.

יואל חסון: אוהו.

יואל חסון: אתם אומרים?

יואל חסון: תתחילו – – –

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, זה יהיה במקום זכות הדיבור שלך?

יואב קיש: אנחנו לא נהיה סמרטוטים.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, זה במקום רשות הדיבור שלך תכף?

יואב קיש: יואל, חוסר ההבנה שלך – – –

בצלאל סמוטריץ': ששש.

בצלאל סמוטריץ': אורן, שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, כבוד השר, חברותי וחברי חברי הכנסת – יואב, אני אגיד לך דבר אחד: נראה שיואל, כמו שאר חבריו בשמאל ובשמאל הקיצוני, סובל מתסמונת האישה המוכה: כמה שמכים בהם, כמה שיורדים עליהם, כמה שפוגעים בהם – הם מגישים את הצד השני.

יואל חסון: אה, השמאל הקיצוני?

יואל חסון: אתה קיצוני, אתה קיצוני.

יואל חסון: אתה, אין יותר קיצוני ממך.

אורן אסף חזן: תקשיב, חמוד, החלום ההזוי – ההזוי – שלכם – – –

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חסון, עוד רגע הולכות להיות לך שלוש דקות שלמות.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה מוותר, אני אתן לך לצעוק.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה מוותר, אני אתן לך לצעוק.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה לדבר אחר כך, אז בלי קריאות ביניים.

יואל חסון: אתה רוצה אולי לשלול את האפשרות שלי לדבר?

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לשקול את זה, אתה יודע.

יואל חסון: יום יבוא, יום יבוא, יום יבוא.

אורן אסף חזן: החלום ההזוי על שתי מדינות הוא זה שהוציא את החוסיין מאובמה.

אורן אסף חזן: ואם גם אתם עכשיו לא הבנתם, אחרי יום שישי האחרון, אחרי ההחלטה ההזויה הזאת, שאין לנו חברים, שזה הכול אנטישמיות, אסופה של שונאים שלא מכירים בזכות של העם היהודי על ארץ-ישראל – אני אגלה לכם סוד: גם מקומכם לא כאן.

אורן אסף חזן: זה מאוד פשוט, המתמטיקה היא פשוטה.

אורן אסף חזן: אתם יודעים, לעם היהודי יש סימנים לדורות, סימני עד, בין היתר מזוזה, אבל היום אנחנו בחג החנוכה.

אורן אסף חזן: זכיתי שלימד אותי חבר הכנסת אייכלר לפני כמה רגעים מה זה "השמח בחנוכה".

אורן אסף חזן: שמ"ח, מתוך ראשי תיבות של שבת, מילה וחודש.

אורן אסף חזן: אז, בעת ההיא, ניסו לגרום לנו להתנצר, ניסו להרחיק אותנו מהזהות שלנו.

אורן אסף חזן: אז אנשים היו מוכנים להקריב את עצמם, למות למען קידוש השם, כדי שלא לקטוע את שרשרת הדורות של העם היהודי.

אורן אסף חזן: והיום מה?

אורן אסף חזן: היום יושבים בכנסת ישראל אסופה של חברי כנסת שלא יודעים את מקומם, שלא מבינים מאיפה הם הגיעו ולא מבינים שהם הנזק הכי גדול למדינה היהודית.

קסניה סבטלובה: יפה שיש לך מודעות עצמית, יפה שיש לך מודעות עצמית.

אורן אסף חזן: כי בסופו של תהליך צריך להבין – הרי בסוף, כשזהבה גלאון התחילה לצעוק על סימון מוצרים, בעולם התחילו לדבר על סימון מוצרים.

אורן אסף חזן: וכשבמרצ התחילו להגיד שצריך לסמן את יהודה ושומרון ולעשות חרמות, התחילו לקדם חרמות.

עמר בר-לב: העוצמה של מרצ כל כך גדולה?

אורן אסף חזן: וכשהתחילו לדבר על 67', ועל הקו הירוק – הדמיוני, העולם התחיל להקשיב.

אורן אסף חזן: כשיש חתרנים שהולכים בכל מקום בעולם ועושים הכול כדי לפגוע במדינה, לא פלא שהתוצאה תהיה כזאת.

אורן אסף חזן: יקירי, תתעוררו, אולי הגיע הזמן שאנחנו נשפוך עליכם איזה דלי עם מים קרים, כדי שאתם תבינו איפה אתם נמצאים.

אורן אסף חזן: וברגעים האחרונים של הנאום הזה, כי התחייבתי בפני יושב-ראש הקואליציה לקצר, אני רוצה לאחל בהצלחה – לא ל"מכבי תל-אביב", שם אני פחות מאחל, יסלח לי הבורא, אבל אני מקווה שיפסידו וכמה שיותר – אבל לך, השר הנגבי.

אורן אסף חזן: אנחנו סמוכים ובטוחים שתדע גם לתפעל ולהפעיל את הסגן שלך, שיעשה עבודתו נאמנה, אבל מעל לכול – לשרת את עם ישראל וארץ-ישראל.

אורן אסף חזן: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.

אורן אסף חזן: חברים, שיהיה לכולנו חנוכה שמח.

אורן אסף חזן: ואני גם מזמין אתכם היום – – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן – – –

אורן אסף חזן: היושב-ראש, רק במילה, 20 שניות.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, לא – נו.

אורן אסף חזן: אני מזמין את כולכם למסיבת חנוכה שאני עורך ביום רביעי הקרוב.

בצלאל סמוטריץ': תודה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

אורן אסף חזן: אשמח לראותכם.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יואל חסון, ומייד לאחר מכן אנחנו נצביע על הודעת הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': השר הנגבי, הבאת סופגניות לחבר'ה, אחר כך?

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, השרים, חברי הכנסת, השר הנגבי – השר הנגבי?

יואל חסון: השר הנגבי, אני אגיד לך ככה: המחנה הציוני היה שמח מאוד לתמוך היום במינויך לשר החוץ בממשלת ישראל, ולא לשר לשיתוף פעולה אזורי, קודם כול, כי ברמה האישית אתה ראוי לתיק הזה, של שר החוץ, ואני חושב שגם בצד השני יסכימו לזה, בצד שלך, ואני חושב שזה גם מה שנכון, אפרופו הסקת מסקנות ממה שאנחנו למדים מהשבת האחרונה.

יואל חסון: אם היה שר חוץ במשרה מלאה היינו יודעים לזהות אולי קודם לאן אנחנו הולכים.

יואל חסון: אתם יודעים, חברי חברי הכנסת, ראינו פה עכשיו – ושמענו את אנשי הליכוד ואנשי הקואליציה מדברים, ושמעתי שראש הממשלה אומר שהנשיא אובמה תקע לנו סכין בגב.

יואל חסון: אז אני שואל, מי תקע למי קודם?

יואל חסון: כשראש הממשלה נתניהו התערב בבחירות לנשיאות בארצות-הברית ותמך במועמד רומני, בגלוי, בחשוף, זו לא הייתה תקיעת חרב?

אורן אסף חזן: אבל מה זה קשור?

יואל חסון: תקיעת חרב בגבו של אובמה?

אורן אסף חזן: אבל מה זה קשור?

אורן אסף חזן: אז לפגוע בכל העם היהודי?

יואל חסון: ואחר כך, כשראש הממשלה, לראשונה בהיסטוריה, כמו שלראשונה התערב בבחירות – –

אורן אסף חזן: אבל מה זה קשור, יואל?

יואל חסון: – – לראשונה – –

אורן אסף חזן: יואל, זה לא הכול אישי.

אורן אסף חזן: לא הכול אישי.

יואל חסון: – – לראשונה התערב בתוך הפוליטיקה האמריקנית ובא לנאום בקונגרס, בניגוד לבקשתו של אובמה; שם פס על נשיא ארצות-הברית – אז הוא תקע לו גרזן בגב.

אורן אסף חזן: יואל, אז הוא מפגע בכל העם היהודי.

יואל חסון: אז מה זה סכין בגב מול גרזן בגב ומול חרב בגב?

יואל חסון: ומה עשה אותו אחד, פצוע גב, נשיא ארצות-הברית, אותו נשיא פצוע גב, מה הוא עשה?

יואל חסון: הוא נתן את הסכם הסיוע הביטחוני הגבוה ביותר בהיסטוריה: 39 מיליארד או 38 מיליארד דולר.

אורן אסף חזן: אבל למה אתה לא עושה את ההפרדה?

אורן אסף חזן: תצא רגע מהדפים שכתבו לך.

יואל חסון: הוא נתן לנו מטוסי 35-F – –

אורן אסף חזן: תצא מהנאום הכתוב, המוכתב מראש.

יואל חסון: – – ואתם לא מתביישים להתגולל?

יואל חסון: אתם לא מתגוללים על אובמה, אתם מתגוללים על נשיא ארצות-הברית.

יואל חסון: ראש הממשלה לא לקח אחריות על שום דבר.

יואל חסון: לא לוקח אחריות על כל מה שהוא הוביל כאן.

אורן אסף חזן: אתם לא מפחדים – – –

יואל חסון: כל הנזק הבין-לאומי הזה חתום על-ידי נתניהו.

אורן אסף חזן: יואל, למה אתה לא עונה, יואל?

יואל חסון: הוא נושא באחריות הזאת.

יואל חסון: הוא כשל כשר חוץ, כשל כראש ממשלה, מוביל אותנו להתדרדרות חמורה ביחסים הבין-לאומיים.

יואל חסון: אני רוצה שתדעו, ואני אומר לציבור הישראלי – –

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: – – נשיא ארצות-הברית הוא לא נגד מדינת ישראל.

יואל חסון: גם מועצת הביטחון היא לא נגד מדינת ישראל.

יואל חסון: היא נגד הפריבילגים – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: – – הפריבילגים, המתנחלים וההתנחלויות, שהפכו להיות המנהלים – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

בצלאל סמוטריץ': חברי, תפסו מקומותיכם – –

יואל חסון: – – בפועל של ממשלת ישראל ומי שמנהלים את המדינה הזאת – –

בצלאל סמוטריץ': – – אנחנו עוברים כעת להצבעה – –

יואל חסון: – – והאינטרסים של כולנו מופעלים על-ידי הפריבילגים האלה.

יואל חסון: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': – – על בקשת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר צחי הנגבי לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': אחר כך.

יריב לוין: אני רוצה לסכם.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לסכם?

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': השר המקשר מבקש לסכם.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שכולם בירכו פה ברכות עד בלי די, אדוני השר.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי כנסת, לפני שאני אתייחס לעניין עצמו אני מוכרח לומר לך, חבר הכנסת יואל חסון – מתי תצא כבר הגלותיות הזאת מכם?

יריב לוין: מתי כבר?

יריב לוין: תפסיקו עם הגישה הזאת – –

יואל חסון: אתם הגלותיים, בדיוק ההפך.

יריב לוין: – – הגישה מרכינת ראש הזאת – –

אראל מרגלית: לא, לא.

יריב לוין: – – שמכים בכם, מכים בכם, מכים בכם – –

יואל חסון: אתם מרכיני הראש.

יואל חסון: אתם עם החרמות.

יריב לוין: – – אנשים חשוכים, אנשים צבועים, בגוף צבוע ומושחת כמו האו"ם – ואתם?

יריב לוין: מאשימים את עצמנו – –

קסניה סבטלובה: – – –

יריב לוין: – – את ישראל, את הנהגת מדינת ישראל.

יואל חסון: איפה האחריות?

יואל חסון: איפה האחריות שלכם?

קסניה סבטלובה: – – –

יריב לוין: זה בעיקר מדהים אותי, בעיקר מדהים אותי, חבר הכנסת חסון וחברת הכנסת קסניה סבטלובה, אתם שחתמתם על מכתב שקרא להחרים את דונלד טראמפ – הנשיא הנבחר של ארצות-הברית – אתם מלמדים פה מישהו איך לנהוג בנשיא אמריקני?

קסניה סבטלובה: – – –

יריב לוין: אתם לא מתביישים?

יריב לוין: אתם חתמתם על מכתב להחרים אותו?

יריב לוין: סתם ככה.

יריב לוין: סתם ככה.

קסניה סבטלובה: שלא יהיה לך ספק שהיינו חותמים שוב.

יריב לוין: ואתם מגינים על נשיא אמריקני שתקע סכין בגב של בת-בריתו הקרובה ביותר.

קסניה סבטלובה: אתם תוקעים.

קסניה סבטלובה: תוקעים ומסובבים.

קסניה סבטלובה: אתם תוקעים ומסובבים את הסכין.

יריב לוין: אתם יכולים להסביר לי את זה?

יריב לוין: מה זה אם לא גלותיות – –

קסניה סבטלובה: רגע רגע, מתי אתם קוראים לפוטין – – –

יריב לוין: – – אם לא הרכנת ראש בפני מי שפוגע בנו?

יריב לוין: איך אתם לא מתביישים?

יריב לוין: אני אומר לכם, ההחלטה הבזויה והצבועה הזאת – שאין לה שום קשר, אגב, לא למה שעשינו ולא למה שקורה כאן ולא לשום דבר; אגב, אפילו לא להתנחלויות – –

קסניה סבטלובה: אתם מנותקים, אין שום קשר.

קסניה סבטלובה: אתם מנותקים מהמציאות הישראלית.

יריב לוין: – – היא החלטה אנטי-ישראלית, החלטה שמנסה לקעקע את יסודות הקיום שלנו כאן.

יריב לוין: וההחלטה הזאת, כמו הרבה החלטות אחרות מסוגה, לא ישנו דבר, ילכו לפח האשפה של ההיסטוריה – –

קסניה סבטלובה: פישלתם, פשוט פישלתם; תודו בזה.

קסניה סבטלובה: פשוט תגיד: אני מצטער.

יריב לוין: – – ואנחנו נמשיך לבנות את מדינת ישראל ולממש את זכותנו על ארץ-ישראל.

יריב לוין: כי זו האמת ההיסטורית – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת סבטלובה, אני מנסה לא להעיר.

יריב לוין: – – זה הצדק וזה מה שיקרה.

יריב לוין: אני מציע לכם, תפסיקו כבר עם המסכנות והעליבות הזאת.

יריב לוין: תפסיקו.

קסניה סבטלובה: פשוט תתנצלו ותבקשו סליחה.

יריב לוין: עכשיו, אני אומר עוד דבר אחד לעניין עצמו.

יואל חסון: אולי תנהלו את המדינה הזאת כבר.

קסניה סבטלובה: – – – סליחה לעם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת סבטלובה.

יריב לוין: לעניין עצמו.

יריב לוין: אגב, עוד דבר אחד אני גם אגיד לכם, אני חושב שעוד דבר אחד לא הבנתם מזמן – שיש יותר מדי שוחרי רעתנו שהבינו שאי-אפשר לנצח את מדינת ישראל בכוח צבאי, אז הם מנסים לעשות את זה בדרכים אחרות: בחרמות, בהחלטות מהסוג הזה באו"ם, במוסדות אחרים.

יריב לוין: בעניין הזה, כשיש מלחמה – והיא מלחמה על מדינת ישראל, היא לא מלחמה על התנחלות, היא לא מלחמה על עניין של מחנה מסוים; היא מלחמה על מה שחשוב לכולנו, על מה שמשותף לכולנו – –

איציק שמולי: מלחמה עם בריטניה?

איציק שמולי: מלחמה עם ארצות-הברית?

איציק שמולי: מלחמה עם אמריקה?

זהבה גלאון: – – –

יריב לוין: – – כי כשהם יקבלו החלטות להחרים, הם יחרימו אותך, אותך ואותך, חברת הכנסת גלאון, בדיוק כמו אותנו.

יריב לוין: הם לא מבחינים בינינו.

יריב לוין: כשיש מלחמה כזאת, אופוזיציה אחראית מגבה, מצטרפת, קוראת לנשיא האמריקני לחזור בו – –

זהבה גלאון: אחרי כל הפשלות שלכם – – –

יריב לוין: – – להודות שטעה.

יריב לוין: אתה יודע מה, חבר הכנסת חסון?

יריב לוין: כותבת לו מכתב.

יריב לוין: מה אתה אומר?

יריב לוין: אולי אחרי המכתב לטראמפ תכינו מכתב חדש?

יואל חסון: למה?

יואל חסון: למה?

יריב לוין: אולי איזה מכתב לנשיא אובמה הפעם, שבו אתם מוחים ומבקרים אותו ודורשים ממנו לחזור בו מהמהלך הזה, לחדול מהדרך הפסולה הזאת?

קסניה סבטלובה: – – – לפוטין – – –

יריב לוין: ואני רוצה לומר לכם עוד דבר: אם מישהו חושב שזה נגמר, הוא טועה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת סבטלובה.

יריב לוין: יש לנו עד 20 בינואר, אני לא יודע מה עוד יכול לקרות.

יריב לוין: אופוזיציה אחראית הייתה כותבת לו מכתב לחדול מייד, לא הייתה עושה מה שאתם עושים – לשפוך שמן למדורה הזאת.

יריב לוין: לשפוך שמן למדורה הזאת.

יואל חסון: – – – יש פה חוקים הזויים שמביאים למצב הזה.

יואל חסון: הכול מביא למצב הזה.

יריב לוין: חסרי אחריות; חסרי אחריות, זה מה שאתם.

יריב לוין: עכשיו אני רוצה עוד דבר אחד לומר, משפט אחרון שאני רוצה לומר גם לגוף העניין.

יריב לוין: כל הזמן אתם מתלוננים כאן שראש הממשלה מחזיק תיקים.

יריב לוין: כשבא ראש הממשלה ואומר, הנה אני רוצה להעביר תיק, פתאום אתם מוצאים מאחורי הגב סיבות כאלה ואחרות להתנגד.

יריב לוין: אם יש בכם יושרה מינימלית, תתמכו עכשיו במינוי של חברנו, השר צחי הנגבי.

קסניה סבטלובה: הוא תמיד יכול – – – הוויכוח – – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לשר המקשר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על בקשת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר צחי הנגבי לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 7 בעד הודעת הממשלה – 43 נגד – 18 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': תוצאות ההצבעה: 43 תומכים, 18 מתנגדים, נמנע אחד.

בצלאל סמוטריץ': בקשת הממשלה אושרה.

בצלאל סמוטריץ': מזל טוב לשר צחי הנגבי.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו עוברים כעת להודעה מפי השר המקשר, חבר הכנסת יריב לוין.

בצלאל סמוטריץ': בשעה 16:00 השר הנגבי יחלק לכולם סופגניות באולם שאגאל.

בצלאל סמוטריץ': נכון?

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': רגע, ניתן להם דקה אחת לברכות.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר בהזדמנות הזאת לכל חברי הכנסת: מוזמנים ביחד עם השר הנגבי לחגוג הדלקת נרות חגיגית באולם שאגאל.

בצלאל סמוטריץ': מייד אחרי ישיבת המליאה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהתאם לסעיף 9(א)(8) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת, כי כהונתו של סגן השר במשרד לשיתוף פעולה אזורי, חבר הכנסת איוב קרא, נפסקה היום, 26 בדצמבר 2016, במועד שבו אישרה הכנסת את מינויו של השר צחי הנגבי לתפקיד השר לשיתוף פעולה אזורי, במקום ראש הממשלה, שכיהן בתפקיד השר לשיתוף פעולה אזורי עד למינויו, כאמור, של השר צחי הנגבי, בהתאם לסעיף 26(2) לחוק-יסוד: הממשלה.

יריב לוין: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר המקשר.

בצלאל סמוטריץ': [מס' מ/1097; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 18647; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בעזרת השם, לסעיף הבא והאחרון שהיום על סדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': יציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, חבר הכנסת אורי מקלב.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2016.

אורי מקלב: לאחר תקופה של קרוב לעשור שהנושא היה בדיונים, ולא היה מוסדר באופן מלא, חוקקה הכנסת השמונה-עשרה חוק שהסדיר באופן מפורט וברור את חלוקת העבודה בין הפרקליטות לתביעה המשטרתית.

אורי מקלב: חוק זה חוקק על-ידי הכנסת כהוראת שעה לשלוש שנים, ולאחר מכן הוארך כמה פעמים, עד סוף שנת 2016.

אורי מקלב: מהפעלת ההסדר בשנים האחרונות עולה כי חלוקת העבודה בין הגופים, שנקבעה בהוראת השעה, הוכיחה את עצמה כיעילה מאוד, ועל כן הצעת החוק הנוכחית מבקשת להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

אורי מקלב: במסגרת הדיונים שהתקיימו בוועדה הוצעו כמה תיקונים קטנים, כלקחים מהפעלת ההסדר בשנים האחרונות: מוצע להעביר את העבירה של מעשה מגונה בפומבי לטיפולה של הפרקליטות, ומנגד, מוצע לתקן פרטים שונים בנוגע לעבירות בתחום הסמים, שיהיו בטיפולה של התביעה המשטרתית.

אורי מקלב: להצעת החוק מצורפות הסתייגויות.

אורי מקלב: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח המוגש על-ידי הוועדה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

בצלאל סמוטריץ': להצעת החוק הוגשו שלוש הסתייגויות על-ידי חברת הכנסת גרמן, שאמורה הייתה לעלות ולנמק אותן כעת.

בצלאל סמוטריץ': ומאחר שהיא אינה נוכחת, ההסתייגויות נופלות ואינן עולות להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור כעת לרשימת הדוברים – חברי הכנסת שביקשו רשות דיבור.

בצלאל סמוטריץ': איימן עודה – מוותר; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב ששגתה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת כאשר היא מציעה לנו היום להפוך את ההסדר של חלוקת העבודה בין הפרקליטות לבין התביעה המשטרתית להסדר של קבע.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הליקויים בעבודת התביעה המשטרתית רבים ומגוונים.

דב חנין: אני לא מתכוון כרגע – אנחנו נמצאים ביום חנוכה, ואני יודע שהאנשים כאן ממהרים לאירועים משפחתיים – אני לא מתכוון כאן להביא פירוט של דוגמאות של ליקויים בעבודת התביעה המשטרתית, אבל נדמה לי שכל מי שייכנס בעובי הקורה יראה שהמערכת הזאת עדיין איננה בשלה להסדר של קבע.

דב חנין: ההצעה של ועדת החוקה, להפוך את ההסדר הארעי הזה, של חלוקת העבודה בין הפרקליטות לבין התביעה המשטרתית, להסדר קבוע, היא טעות.

דב חנין: אנחנו בעצם מאפשרים לתביעה המשטרתית לעסוק במגוון גדול מאוד של עבירות, לא רק בכל העבירות מהסוג של עוון, כל העבירות מהסוג של חטא – אנחנו בעצם מאפשרים לתביעה המשטרתית לעסוק בחלק מאוד גדול מהעבירות שבהן חיי היום-יום של אזרחים נוגעים, וזאת טעות, כי לעתים דווקא תיקים כאלה הם התיקים שבהם יש אינטרס ציבורי גדול.

דב חנין: דווקא התיקים האלה הם התיקים שמחייבים טיפול יותר רציני, יותר מקצועי ויותר מעמיק, כזה שהפרקליטות יודעת לעשות.

דב חנין: לכן אני מציע לכם, עמיתי חברי הכנסת, להצביע נגד הצעת החוק הזאת, ולהשאיר, לפחות לעת עתה, את ההסדר הקיים היום, שמשאיר בידי הכנסת בקרה ומאפשר לנו לקבל דיווח ולראות איך הדברים עובדים בפועל.

דב חנין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף ג'בארין – אינו נוכח; חבר הכנסת באסל גטאס – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': חמש דקות, אדוני, לרשותך.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרים הנוכחים, כמובן, אי-אפשר לא להתייחס להצעת מועצת הביטחון – זה נושא עיקרי, יסודי, שאנחנו מתעסקים בו יום-יום מאז החלוקה, 56', 67', ועד עכשיו.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד יש כיבוש, מתעסקים בנושא הזה.

עבדאללה אבו מערוף: זה הנושא העיקרי ביותר, לכן אי-אפשר שלא להתייחס.

עבדאללה אבו מערוף: העיוות הוא עצם המשך הכיבוש הנתעב, שנמשך מאז 67', והתכחשותה של מדינת ישראל להקמת מדינה פלסטינית לצדה של מדינת ישראל בגבולות 67', 4 ביוני.

עבדאללה אבו מערוף: זה העיוות שיש, שראש הממשלה אולי לא מבין את זה – הוא מבין, אבל לא רוצה להשתכנע – שאכן זה העיוות הנכון.

עבדאללה אבו מערוף: מה שמבייש הוא אי-ציותה של ישראל, ממשלת ישראל – נתניהו – להחלטות האו"ם והחלטת מועצת הביטחון.

עבדאללה אבו מערוף: מה, בסך הכול?

עבדאללה אבו מערוף: בסך הכול הייתה החלטה שאכן, ההתנחלויות הן לא חוקיות, לא לגיטימיות.

עבדאללה אבו מערוף: זה לפי החוק הבין-לאומי.

עבדאללה אבו מערוף: אז מן הראוי היה שראש הממשלה, אם יש לו האומץ, שיגיד: אני יוצא מהארגון הזה, הבין-לאומי, מהאו"ם, ואני מנהל את עסקי לבד, בלי – – –

אמיר אוחנה: – – – רעיונות.

עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, תוותרו על הימצאותכם שם, והמדינה תנהל את עצמה בעצמה נגד כל העולם.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אנחנו יודעים, כל ההחלטות – היו הרבה החלטות – מי מצביע?

עבדאללה אבו מערוף: ישראל עם מיקרונזיה.

עבדאללה אבו מערוף: מישהו יודע איפה זה מיקרונזיה?

קריאות: – – –

עבדאללה אבו מערוף: מדינה כזאת בעולם, שמה מיקרונזיה, ישראל, עם הווטו של האמריקנים.

עבדאללה אבו מערוף: זה מאז 67'.

עבדאללה אבו מערוף: רק הייתה החלטה אחת, 242, שהחליטה שאכן, ישראל תיסוג לגבולות 67', ועד עכשיו יש לי ויכוח איזה שטחים, מכל השטחים או מהשטחים – מה שאומרים באנגלית – – – או חלק.

עבדאללה אבו מערוף: אבל העיוות עדיין – – –

אמיר אוחנה: – – – סוריה, רק – – – בשקט.

עבדאללה אבו מערוף: אז תעשו פרשנות טובה לזה.

עבדאללה אבו מערוף: תעשו פרשנות.

עבדאללה אבו מערוף: פרשנות שתדעו לפחות איזה חלקים, או איזה חלקים לא.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, אם אובמה, סוף-סוף, קצת שמר על הפנים שלו – בכל זאת, הוא קיבל פרס נובל בהתחלת כהונתו, ועכשיו הוא נהפך לאויב הגדול של הידידה הטובה ביותר בעולם, אז כנראה ראש הממשלה צריך לעשות חשבון עם עצמו, עם ההבנות שלו, בכלל, לכל הפוליטיקה, ולהגיד שיכול להיות שאי-אפשר לצחוק או לצפצף על כל העולם כל הזמן, אבל אפשר לצפצף חלק מהזמן על חלק מהעולם, או להפך.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, הגיע הזמן – אכן, לא לצפצף על כל העולם כל הזמן.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אילן גילאון – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

בצלאל סמוטריץ': מישהו מעוניין לסכם?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו נעבור כעת להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2016, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 40 נגד – 4 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

בצלאל סמוטריץ': 40 תומכים, ארבעה מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו מצביעים עליה כעת בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 9 בעד החוק – 43 נגד – 3 נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2016, נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': 43 תומכים, שלושה מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר, חברים, לכולם, בשעה 16:00 הדלקת נרות חנוכה של הכנסת באולם שאגאל.

בצלאל סמוטריץ': ויש עכשיו הודעה מפי סגן המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה) (תיקון), התשע"ז–2016, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 116), התשע"ז–2016, שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני סגן המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': תם סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': הישיבה הבאה תתקיים, ברצות השם, מחר, יום שלישי, כ"ז בכסלו התשע"ז, 27 בדצמבר, בשעה 13:00.

בצלאל סמוטריץ': ישיבה זו נעולה.