ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 181, 2016-12-21 00:00

טלי פלוסקוב: היום כ"א בכסלו התשע"ז, 21 בדצמבר 2016.

טלי פלוסקוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

טלי פלוסקוב: אנחנו ממשיכים היום בדיוני תקציב.

טלי פלוסקוב: יש לנו כאן רשימת המסתייגים, אבל אין אף חבר כנסת מהרשומים שידבר כעת, ובכלל אין אף אחד באולם.

טלי פלוסקוב: אף אחד לא נמצא כאן, לכן אני מכריזה על הפסקה.

טלי פלוסקוב: ההודעה על תחילת הישיבה תבוא בעתיד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שהגיע המסתייג.

טלי פלוסקוב: אני מחדשת את ישיבת המליאה ומזמינה את חבר הכנסת מנואל טרכטנברג, בבקשה, להציג לנו את ההסתייגויות להצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2017 ו-2018.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: בוקר טוב.

טלי פלוסקוב: בוקר טוב.

טלי פלוסקוב: לרשותך עד עשר דקות.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

מנואל טרכטנברג: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול לפני עלות השחר הסתיים עוד פרק עגום במסכת העקלקלה של אישור תקציב המדינה 2017–2018.

מנואל טרכטנברג: אזרח מן השורה שהיה נקלע לפרוזדור שמאחורי ועדת הכספים של הכנסת, היה חושב שמדובר באוסף של תגרנים חסרי מנוח, שאומנם לא מדיפים ריח של אלכוהול, אבל בהחלט מתנהגים כאילו תחת ההשפעה.

מנואל טרכטנברג: אילו הייתה זו אפיזודה חד-פעמית – ניחא, אבל מדובר בעוד חוליה בשרשרת מבישה של ימים ולילות כאלה: מיקח וממכר פוליטי חסר מעצורים; שינויים דרמטיים בנוסח החוקים שמונחתים בלי שיש זמן לקרוא ולהבין; זלזול בכללי המשחק הפרלמנטרי, ועוד כהנה וכהנה קלקולים.

מנואל טרכטנברג: שיהיה ברור, לרוב, העימותים הסוערים לא היו בין האופוזיציה הלעומתית לבין קואליציה מתגוננת, אלא בעיקר בין חברי הקואליציה לבין עצמם, על בסיס סקטוריאלי בוטה ופזילה לפריימריז הבאים.

מנואל טרכטנברג: הדברים הגיעו לשיאם בדיון על מיסוי דירה שלישית, כשהיועצת המשפטית של הוועדה נשאה נאום נוקב כנגד אופן התנהלות הדיונים, שאינו מאפשר המשך החקיקה בנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: בעקבותיה קבע היועץ המשפטי של הכנסת, באופן ברור, שנפלו פגמים מהותיים בתהליך.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נטשנו, כמובן – אנחנו, האופוזיציה – את הדיון באותו לילה אומלל, והודענו ליושב-ראש הכנסת שנגיש בג"ץ בעניין זה.

מנואל טרכטנברג: רבותי, מאז כינונה של הממשלה הזאת קורה משהו רע מאוד בכנסת ישראל.

מנואל טרכטנברג: חלק הוא הסגנון: הבוטות, הזילות בנורמות, אובדן כל רסן, וחלק הוא המהות: בהצעות חוק פופוליסטיות, קנטרניות, המשסות מגזר כנגד מגזר, הכול בעידודו ובניצוחו של ראש הממשלה בכבודו ובעצמו.

מנואל טרכטנברג: זה עושה נזק גדול, זה פוגע אנושות בתפיסת הציבור את הכנסת, באמון המועט שהציבור רוחש עדיין למוסדות השלטון, ובסופו של יום זה פוגע במרקם העדין של החברה הישראלית.

מנואל טרכטנברג: אני חייב להגיד שאני מודאג מזה הרבה יותר מאשר מתקציב המדינה החיוור, חסר המעוף, חסר התקווה שמונח לפנינו.

מנואל טרכטנברג: למרבה המזל, הכלכלה הישראלית חזקה יותר ומפוכחת יותר מאשר ממשלתה, ועל כן תוכל לצלוח גם את התקציב הלא-מוצלח הזה.

מנואל טרכטנברג: אבל ספק אם החברה הישראלית תוכל לעמוד לאורך זמן בנזק המצטבר הנגרם לה מן הרוח הרעה שנושבת בממשלה הזאת וחודרת כרוח פרצים לכל פינה במשכן הזה.

מנואל טרכטנברג: אבל היום בתקציב עסקינן, אז בואו נתחיל מחוק ההסדרים – אותה חבילה חוקתית המביאה ביחד עם התקציב שורה של רפורמות וכופה עלינו דיון מזורז, לחוץ, בלתי אפשרי, תחת החרב המתהפכת של נפילת הממשלה.

מנואל טרכטנברג: סידור זה היה נחוץ בזמנו כדי לגבור על ההיפר-אינפלציה וכדי לפתוח את המשק, אבל אחרי יותר מ-30 שנה אין ספק שזה הפך לאנומליה שאין להשלים אתה יותר.

מנואל טרכטנברג: אני מעז להתנבא שהשפל שחווינו בשבועות האחרונים בדיוני התקציב יסמן את קצו של חוק ההסדרים כפי שהכרנו אותו, ואולי בזה נוכל להתנחם.

מנואל טרכטנברג: למען ההוגנות אציין שיש כמה נקודות זכות בתקציב הזה: תוספת לניצולי שואה, לנכים, חופשת לידה ולעסקים הקטנים, ובפרט בתקציב הביטחון אשר נבנה לראשונה על בסיס הסכם פורץ דרך שנחתם בין משרד הביטחון לבין משרד האוצר, תוך התמודדות אמיצה עם סוגיות קשות כמו הגמלאות, השיקום, מספר משרתי הקבע ואורך השירות הסדיר.

מנואל טרכטנברג: כמו כן, אני רוצה לציין שבוועדה המשותפת לתקציב הביטחון אנו זוכים לשקיפות גוברת ואנו מעצבים דפוסים חדשים של פיקוח ובקרה הרבה יותר חודרניים, וזאת כדי שנוכל לבצע נאמנה את תפקידנו הפרלמנטרי, אבל מעל לכול – לטובת מערכת הביטחון עצמה.

מנואל טרכטנברג: ובחזרה לתקציב עצמו.

מנואל טרכטנברג: אני מעיין בטבלאות הרבות שבו ורוחי נופלת.

מנואל טרכטנברג: אין בו בשורה, אין בו אופק, אין בו התוויית מדיניות מקפת בשום תחום, ועל כן אין בו תקווה לעתיד טוב יותר.

מנואל טרכטנברג: אומר לנו שר האוצר: אבל אין גזירות בתקציב.

מנואל טרכטנברג: נו, באמת.

מנואל טרכטנברג: אין גזירות גלויות במובן של קיצוצים ממוקדים, אבל יש שפע של גזירות סמויות, בעיקר בצורה של קיצוצים רוחביים עמוקים, שפוגעים בראש ובראשונה בשירותים החברתיים.

מנואל טרכטנברג: הנה, היום מתקיימת שביתה בגני-ילדים ובבתי-ספר תיכוניים בכל רחבי הארץ בגלל הקיצוץ בתקציבים של הרשויות המקומיות, תוצאה ישירה של הקיצוצים הרוחביים המצטברים.

מנואל טרכטנברג: רק השבוע אושר קיצוץ רוחבי של מיליארד ו-800 מיליון בתקציב 2016, ובאותו יום הממשלה החליטה על קיצוץ נוסף של 1.3 מיליארד בתקציב הבא.

מנואל טרכטנברג: אין דבר יותר קל ויותר לא נכון מקיצוץ רוחבי.

מנואל טרכטנברג: מהותה של מדיניות כלכלית היא קביעת מה חשוב יותר ומה פחות, סדרי עדיפויות, ולעומת זאת קיצוץ רוחבי זה פחדנות, זה בריחה מאחריות.

מנואל טרכטנברג: רבותי, הקיצוצים הרוחביים הם חלק מהונאה כלכלית מתמשכת של ממשלות נתניהו, שבגללה המשפחות הצעירות לא מצליחות להרים ראש – הונאת המסים הסמויים.

מנואל טרכטנברג: אלה אותם תשלומים אקסטרה שאנו מוציאים מהכיס על חינוך, על בריאות, על דיור, על תחבורה, כי על-פי תפיסתו של נתניהו המדינה לא ממש צריכה לספק את מלוא השירותים החברתיים שהיא מחויבת להם.

מנואל טרכטנברג: לא, שהשירותים יתכווצו והעלות תיפול עלינו.

מנואל טרכטנברג: כתוצאה מזה משפחה ממוצעת משלמת אלפי שקלים לחודש מס סמוי על חינוך חובה חינם, על תשלומי הורים, על טיול שנתי, על צהרונים, על תל"נים.

מנואל טרכטנברג: אותה משפחה משלמת כ-2,000 שקל לחודש מס סמוי על דיור בגלל הספסרות בקרקעות המדינה ומיסוי הנדל"ן, שמכניסים מיליארדים לקופת האוצר.

מנואל טרכטנברג: אותה משפחה משלמת תשלום עודף על בריאות, ומס פקקים, ובסך הכול קרוב ל-5,000 שקל לחודש מסים סמויים.

מנואל טרכטנברג: פה קבור הכלב.

מנואל טרכטנברג: זו הבעיה האמיתית, הכואבת, של המשפחות הצעירות, שהתקציב המונח לפנינו רק מחריף.

מנואל טרכטנברג: זה לא המסים הגלויים שנתניהו מוריד לטובת השכנים שלו בקיסריה; זה המסים הסמויים שהוא מפיל עלינו גם הפעם.

מנואל טרכטנברג: רבותי, צריך לפעול אחרת ואפשר אחרת.

מנואל טרכטנברג: כן, צריך להוריד מסים – את המסים הסמויים – ואת זה אפשר לעשות מתוך אחריות תקציבית, ולא מתוך פופוליזם מזדמן.

מנואל טרכטנברג: הנה הצעה קונקרטית שאפשר עוד לעשות בדקה התשעים בתקציב הזה: ההורדה המתוכננת במס החברות ומס הכנסה, הורדה מיותרת, תעלה לקופת המדינה כ-3 מיליארד שקל לשנה החל מ-2018.

מנואל טרכטנברג: כמה מזה יחלחל למשפחה הממוצעת?

מנואל טרכטנברג: כ-150 שקל לחודש.

מנואל טרכטנברג: לעג לרש.

מנואל טרכטנברג: אז במקום זאת אפשר באותו סכום להוריד את המס הסמוי על צהרונים.

מנואל טרכטנברג: אפשר סוף-סוף לקיים יום חינוך ארוך לבני שלוש עד תשע, כדי שההורים יוכלו לעבוד בלי להפקיר את ילדיהם.

מנואל טרכטנברג: זה עושה הבדל עצום לנטו, לא הנדבה של 150 שקל לחודש, וזה באותה מסגרת תקציב.

מנואל טרכטנברג: השאלה, בסופו של יום, אדוני ראש הממשלה, את מי אתה מעדיף – את השכן שלך מקיסריה מיקי גנור, שירוויח מהורדת מס החברות עוד כמה מאות שקלים על עסקת הצוללות, או את הבנות שלי, שמשלמות הון על הצהרונים של הנכדים שלי; וכן, בסוף – הכול אישי.

מנואל טרכטנברג: רבותי, כן.

מנואל טרכטנברג: התקציב העלוב הזה יאושר כי זו דרכה של קואליציה, אבל החברה הישראלית תפנה לו גב, והזעם על המבוי הסתום ועל המסים הסמויים שבו לא יתאדה.

מנואל טרכטנברג: במוקדם או במאוחר הזעם הזה יפרוץ, ורק ממשלה אחרת, המונעת מהשקפה של כלכלת שוק מוסרית וסולידריות חברתית, תוכל להביא את השינוי הנכסף.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל חסון – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: רק לוודא ששמעת – חבר הכנסת יואל חסון?

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: לרשותך תשע דקות.

יואל חסון: תשע?

טלי פלוסקוב: זה מה שרשום.

טלי פלוסקוב: תשע דקות.

יואל חסון: תודה, גברתי היושבת-ראש, בוקר טוב.

יואל חסון: אני לא יודע כמה הגבלת הזמן פה רלוונטית, אני לא רואה שר במליאה, ואני רואה בזה בושה וביזיון של זלזול הממשלה בכנסת ובדיוני התקציב.

יואל חסון: אני מתכוון להישאר על הדוכן עד שיבוא שר, גברתי.

יואל חסון: חבר הכנסת חנין, בוקר טוב לך.

דב חנין: בוקר טוב.

דב חנין: נעים לי לשמוע אותך, אבל אני מצטרף למחאתך.

יואל חסון: תודה רבה, ואני שמח שלפחות אתה כאן.

יואל חסון: אני רוצה לומר לך – – –

טלי פלוסקוב: אני עצרתי את השעון; שים לב.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

יואל חסון: תודה רבה, בסדר גמור.

יואל חסון: אני רוצה לומר לך, גברתי היושבת-ראש, שתמיד אנחנו שומעים כאן את אנשי הממשלה, את אנשי הליכוד, נאלצים להסביר לנו כמה התקציב הזה שהם מביאים לאישורנו למעשה מתקן נזקים של הממשלות הקודמות – נזקים של הממשלות של מפא"י, של העבודה, של קדימה, של ממשלות קודמות.

יואל חסון: הממשלה הזאת נכשלת בכל כך הרבה תחומים, שהיא תולה את מרבית תקוותה בהאשמות של אחרים.

יואל חסון: כולם אשמים, רק לא הם.

יואל חסון: הם לא לוקחים אחריות.

יואל חסון: התקשורת שמאלנית מדי; לא חשוב אראל סג"ל, לא חשוב "ישראל היום", וגם לא חשוב ערוץ 20.

יואל חסון: בית-המשפט?

יואל חסון: שמאלני מדי, לא חשוב שהאקטיביזם כבר מזמן אינו מנת חלקו של בית-המשפט העליון.

יואל חסון: וגם הכנסת – הכנסת שמאלנית מדי, לכן אי-אפשר להעביר תקציב חברתי יותר, ולא חשוב שלממשלה הזאת יש רוב בכנסת.

יואל חסון: ומי הדמון הגדול?

יואל חסון: החקלאים.

יואל חסון: החקלאים, מעוז השמאלנים הגדול, עוכרי הממשלה ועוכרי ישראל, לשיטתה של הממשלה הזאת.

יואל חסון: מירי רגב בונה על זה קריירה, מיקי זוהר נבחר כך כנציג הדרום בליכוד.

יואל חסון: כולכם בקואליציה הזאת רוכבים על המפא"יניקים, רוכבים עליהם כל בוקר וכל יום.

יואל חסון: כמה אתם, כמה הממשלה הזאת אוהבת לדבר על האליטות הישנות, על החונטה השמאלנית, על הפריבילגים השמאלנים.

יואל חסון: כל זה, גברתי היושבת-ראש, חלק מהפוסט-אמת שהממשלה הזאת והקואליציה הזאת דוגלות בה, כי מה לעשות, עובדתית, הממשלה הזאת, הליכוד שולט כבר 16 שנה, והשמאל לא נמצא בשלטון כבר הרבה מאוד שנים.

יואל חסון: אתם שולטים.

יואל חסון: אתם, הליכוד, שולטים, וישראל היא כבר לא מה שהייתה בשנות ה-50.

יואל חסון: חילופי השלטון הצמיחו לנו כאן במדינה – בוקר טוב, חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: בוקר טוב.

יואל חסון: חילופי השלטון הצמיחו לנו אליטה חדשה, אליטה בסנדלי שורש וחולצות פלנל, כזאת שמתלבשת כך שלא נזהה אותה.

יואל חסון: האליטה הזאת, החדשה, היא המתנחלים.

יואל חסון: הם הפריבילגים החדשים, הם האליטה, הם השולטים באמת.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, ההגדרה לאליטה על-פי ויקיפדיה: אליטה היא מונח המתאר קבוצת אנשים מצומצמת בחברה אשר זוכה ליחס מועדף על פני יתר הקבוצות בחברה, ומחזיקה בעוצמה חברתית המאפשרת לה שליטה או השפעה מכריעה על החברה או על חלקים ממנה.

יואל חסון: ההמון, לעומת האליטה, מהווה מספרית את רוב החברה ואינו מאורגן, נעדר עוצמה ומגויס מלמעלה על-ידי האליטות.

יואל חסון: כן, גברתי, האליטות האלה הן היום אותם לובשי סנדלי שורש וחולצות פלנל.

יואל חסון: הפריבילגים החדשים, המתנחלים, השתלטו על מרכז הליכוד, על הפריימריז של הליכוד, כך שיש להם היום שליטה מלאה, חזקה, על מקבלי ההחלטות בממשלה.

יואל חסון: אותם פריבילגים דורשים גם את התקציבים, המענקים וההשקעה חסרת הפרופורציות.

יואל חסון: ואתם, אתם אנשי הליכוד, חבורת שרים שסרים למרותם של הפריבילגים המתנחלים.

יואל חסון: ומה אותן בקשות של אותם פריבילגים?

יואל חסון: בוקר טוב לשר אלקין.

זאב אלקין: בוקר טוב.

יואל חסון: התעוררת?

זאב אלקין: אני התעוררתי מזמן.

יואל חסון: אבל לא היית כאן מזמן.

טלי פלוסקוב: הפעלתי את השעון.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: אותם פריבילגים, המתנחלים, דואגים לעצמם לתשתיות, חינוך, מוסדות תורניים, בריאות, מיגון רכבים, אבטחת מאחזים בלתי חוקיים, חיילי צה"ל, שמסתכנים על גבעות שכוחות אל בשביל קומץ של נוער גבעות, מקוואות, ספריות, כבישים.

יואל חסון: כל מה שהם מבקשים – אתם בליכוד אצים ורצים להגשים ולממש.

יואל חסון: אתם עושים את מה שהם רוצים, ושכחתם את מי אתם מייצגים.

יואל חסון: ככה זה כשהפריבילגים המתנחלים שולטים בכם דרך הפריימריז בליכוד.

יואל חסון: בכנסת הנוכחית שמענו כל כך הרבה על הפריפריה שאתם מפתחים.

יואל חסון: אז תסבירו לי, תסבירו לי, אנשי הליכוד, למה השבוע הגיעו לכנסת מאות חקלאים זועמים, רובם תושבי הגליל והנגב, באזורים שהליכוד קיבל את התמיכה הגבוהה ביותר?

יואל חסון: למה עשרות ראשי עיר מטעם הליכוד עכשיו, היום, משביתים את הרשויות המקומיות בזעם?

יואל חסון: למה?

יואל חסון: למה ראש עיריית ירושלים, גם הוא חבר ליכוד, נאלץ לצאת למלחמת עולם נגדכם?

יואל חסון: ולמה ארז ביטון צריך להיות מושפל ומבוזה על-ידיכם, שלא תקצבתם את המהפך התרבותי שמירי רגב ונפתלי בנט הבטיחו לכולנו?

יואל חסון: והתשובה היא פשוטה, גברתי היושבת-ראש: ארז ביטון, ניר ברקת, ראשי העיריות של הליכוד מהצפון והדרום והחקלאים – הם צודקים, אבל הם לא פריבילגים.

יואל חסון: הם לא מתנחלים.

יואל חסון: ככה זה כשיש האליטה הקטנה ויש ההמון שנפגע.

יואל חסון: אז האליטה שולטת, הפריפריה סובלת, והעיקר הוא שאתם מתלוננים על האליטה של השמאל.

יואל חסון: בכול אשם השמאל.

יואל חסון: גם ראשי הערים של הליכוד הם שמאלנים, גם החקלאים הם שמאלנים, גם ראש עיריית ירושלים הוא שמאלני.

יואל חסון: הם כולם לא מרוצים ממה שאתם עושים.

יואל חסון: וכדי להמחיש את האבסורד, חברי חברי הכנסת, אני משיק הבוקר בעמוד הפייסבוק שלי שעשועון חדש, ברוח התקציב שאתם בקואליציה הגשתם לכנסת "כן, לא, עמונה, פריפריה".

יואל חסון: אני מזמין את כולכם, גם את חברי הכנסת וגם את הציבור שצופה, להיכנס לעמוד הפייסבוק שלי ולענות על השאלות באחת מתוך ארבע תשובות אפשרויות: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: ומה יותר טוב מלהשיק את השעשועון החדש שלי כאן במליאה?

יואל חסון: נראה כי השר אלקין, אם הוא מקשיב לי, יודע את התשובה, לדוגמה, על השאלה הראשונה: לתושבי איזה יישוב הובטח בתקציב המדינה מענק אישי של מיליון שקלים?

יואל חסון: שמעת את השאלה?

זאב אלקין: אני כל כך מכיר אותך שאני מכיר גם את השאלה.

יואל חסון: אז אני אשאל אותה שוב: לתושבי איזה יישוב הובטח בתקציב המדינה מענק אישי של מיליון שקלים?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה, אדוני השר?

יואל חסון: יש לך תשובה?

יואל חסון: יש לך תשובה.

יואל חסון: האם מסקנות דוח ועדת ביטון, ששר החינוך התחייב כי יתקצב, אכן מתוקצבות לשנים 2017–2018?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: למי הקדישה הקואליציה חמש הצעות חוק בכנסת הנוכחית?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: יש מצב שמיקי זוהר, חבר הכנסת, קיבל תקציב של רבע מיליון שקלים לתוכנית שלא קיימת?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: האם התוכנית לפיתוח הגליל והנגב כלולה בתקציב?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: ושאלה אקטואלית, שנולדה הבוקר: איפה נתניהו בטוח לא היה בוחר לישון בשנת 1999, כשסולק מראשות הממשלה?

יואל חסון: כן, לא, עמונה או פריפריה.

יואל חסון: אלה השאלות.

יואל חסון: אתם מוזמנים לענות עליהן גם ברשת.

יואל חסון: ושיהיה ברור לכולם: זה תקציב שכולו כן, לא, עמונה, פריפריה.

יואל חסון: כי בכל מה שקשור לעמונה, אמרתם כן; בכל מה שהיה קשור לפריפריה, אמרתם לא.

יואל חסון: ואני חייב להוסיף, חברי חברי הכנסת, שלא היה אפשר להתעלם הבוקר מאותה כותרת באמת אלמותית, מנותקת, של אמירה של ראש הממשלה לתושבי עמונה, שאמר להם: אני יודע מה זה להיות מגורש מהבית; כשאני גורשתי מהמעון הרשמי נאלצתי לישון ב"שרתון פלאזה".

יואל חסון: תגידו לי אם זו לא אמירה מקבילה ל"אם אין לחם, תאכלו עוגות".

יואל חסון: תגידו לי, מה קורה פה?

יואל חסון: מה קורה פה?

יואל חסון: האם אתם לא מבינים שאמירה כזאת יכולה לבוא רק מראש ממשלה שיותר מדי זמן יושב על כיסאו?

יואל חסון: האם פתאום לא נראית לכולנו רלוונטית הצעת החוק להגבלת כהונה של ראש ממשלה?

יואל חסון: האם זה לא נראה פתאום הגיוני שמי שכל כך הרבה שנים לא יודע מה זה לשלם חשבון חשמל וארנונה, ולא יודע מה זה לקנות בסופר, ולא יודע מה זה לעמוד בפקק, ולא יודע איך זה להוציא כסף מכספומט – זה בן-אדם שיכול להוביל עם ולהיות מחובר לעניינים האמיתיים, היומיומיים, של כל אחד מאתנו?

יואל חסון: האם יש אמירה יותר מנותקת מהאמירה הזאת של ראש הממשלה מהבוקר?

יואל חסון: אלה הרי דברים – אתם יודעים, לפעמים אתה עומד מול זה ואתה אומר: האם זה השיא?

יואל חסון: אני בטוח שלא.

יואל חסון: אני בטוח שלא.

יואל חסון: אתה תמיד חושב שהנה, הגעת לשיא, לא תשמע דברים יותר הזויים מאלה.

יואל חסון: ואתם יודעים מה הדבר, חברת הכנסת זנדברג, המדהים ביותר באמירה הזאת?

יואל חסון: שהוא מאמין בזה.

יואל חסון: הוא מאמין בזה.

יואל חסון: הוא אומר את זה באמונה שלמה, אמיתית.

יואל חסון: הרי כשהוא נבחר אז – ב-1999 הוא היה בטוח שהוא forever.

יואל חסון: מה פתאום שיזיזו אותי מהמעון הרשמי?

יואל חסון: אני כמעט אומר בחשש, אולי מזל שאנחנו, המחנה הציוני, לא ניצחנו בבחירות האחרונות, כי אולי, אם היינו מנצחים, היה נוצר תקדים במדינת ישראל שראש ממשלה היה מסרב לפנות את המעון, פשוט מסרב, והיינו מתמודדים עם איזה עניין חוקתי חדש.

יואל חסון: אני חושב שגם מי שתמך בראש הממשלה ובמפלגתו בבחירות האחרונות צריך להבין שאדם שיושב על כיסא ראש ממשלה כל כך הרבה זמן – מה שהוא לא עשה בעשר השנים האחרונות, האמינו לי, הוא לא יעשה בעוד עשר שנים.

יואל חסון: ואת נתניהו צריך להחליף.

יואל חסון: נתניהו צריך ללכת הביתה.

יואל חסון: נתניהו מנותק.

יואל חסון: נתניהו שכח מה זה להיות חלק מהעם הזה.

יואל חסון: נתניהו לא זוכר את הדברים הפשוטים של החיים.

יואל חסון: נתניהו מרגיש שהוא לא יכול ולא צריך לזוז מהכיסא שלו, כי אם הוא לא יהיה, אוי-אוי-אוי מה יהיה.

יואל חסון: אני שומע בכלל בציבור – לפעמים אומרים לי: כן, אנחנו לא כל כך מחבבים את נתניהו – ואני כאן הייתי דיפלומט, אומרים דברים יותר קשים – אבל אין מישהו אחר.

יואל חסון: אז אני שואל את אותם אנשים:

יואל חסון: אם יום אחד ראש הממשלה נתניהו יחליט שהוא הולך לוויפאסנה, הוא רוצה ללכת לוויפאסנה בהודו, משנה את חייו, פורש ראש הממשלה מרצון – מה יקרה?

יואל חסון: מה, מדינת ישראל תקרוס?

יואל חסון: המערכות לא יעבדו יותר?

יואל חסון: ישראל לא תתקיים יותר?

יואל חסון: גדולים ממנו פרשו מראשות הממשלה ומדינת ישראל המשיכה, התחזקה והתגברה.

יואל חסון: ואני מאמין ומייחל – אתם תעבירו את התקציב הזה היום, אבל אני מאמין וגם מייחל, ואני כן מלא תקווה ואופטימיות, שהתקציב הזה יהיה התקציב האחרון שנתניהו יגיש כראש ממשלה, ואני מקווה מאוד שאנחנו נראה גם את סופה של הממשלה הזאת כמכהנת ומנהלת את המדינה הזאת.

יואל חסון: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

טלי פלוסקוב: הדובר הבא, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

טלי פלוסקוב: גם לרשותך עד תשע דקות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בברכות; ברכות לשלטון המקומי שמשבית היום את המערכות.

דב חנין: אני חושב שזאת שביתה צודקת, שביתה נכונה.

דב חנין: הייתי רוצה לראות גם את ההסתדרות משביתה את ציבור העובדים במחאה על התקציב הבעייתי, הרע, המזיק הזה.

דב חנין: מול ונגד התקציב הזה צריך מאבק לא רק בכנסת, אלא גם בציבור.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, מה בעצם אנחנו מציעים?

דב חנין: מה בעצם אנחנו מציעים מול התקציב הזה – זו השאלה העיקרית שהייתי רוצה לדבר עליה הבוקר.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שמה שדרוש לישראל היום זה תקציב שמתייחס לבני-אדם.

דב חנין: במקום התקציב שממוקד בשלטון ובהישרדות השלטון, תקציב שמתייחס לבני-האדם שחיים כאן; שנותן פתרונות אמיתיים לבעיות אמיתיות של אנשים.

דב חנין: אנחנו צריכים תקציב של אנשים.

דב חנין: תקציב של אנשים זה תקציב שמתמודד, למשל, עם האי-שוויון.

דב חנין: ישראל נמצאת בצמרת האי-שוויון של מדינות ה-OECD.

דב חנין: ולהתמודד עם האי-שוויון זה לקחת מהטייקונים ולחזק את העניים ואת שכבות הביניים, בדיוק ההפך ממה שהשלטון הזה עושה; זה להעלות את מס החברות לשיעור שהיה לפני הימים הרעים שבהם נתניהו נכנס אל תפקיד שר האוצר, ובהמשך – כשהפך לראש ממשלה.

דב חנין: אני רוצה להזכיר לכם: כשנתניהו נתמנה להיות שר אוצר ב-2003, שיעור מס החברות היה 35%.

דב חנין: את מס החברות צריך להעלות.

דב חנין: אני בעד מס חברות דיפרנציאלי.

דב חנין: אני בעד מס חברות שייקח הרבה יותר מהחברות הגדולות, מהתאגידים הגדולים, וייקח הרבה פחות מעסקים קטנים.

דב חנין: זה בדיוק ההפך ממה שמציעים לנו לעשות בתקציב הזה שהממשלה מביאה בפנינו, שבו היא מורידה את מס החברות בכלל, וביחס לתאגידים גדולים במיוחד, עוד נותנת הטבות נוספות, ומורידה את המס עוד יותר.

דב חנין: אני בעד מס ירושה – על ירושות גדולות במיוחד.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שדואג לעובדים.

דב חנין: דאגה לעובדים מתחילה מהשכר.

דב חנין: השכר בישראל נמוך מדי.

דב חנין: זה הצד השני של יוקר המחיה – הצד השני של יוקר המחיה הוא העובדה שהשכר נמוך מדי.

דב חנין: רוב העניים בישראל הם אנשים עובדים.

דב חנין: שכר המינימום בישראל, אפילו אחרי ההעלאות שנעשו, נמוך ב-25% מהממוצע ב-OECD.

דב חנין: שכר המינימום בישראל הוא מחצית משכר המינימום בצרפת.

דב חנין: ואם אנחנו מדברים על עובדים, ועל הסתכלות על עובדים, צריך לדבר על חיסול החרפה הזאת שנקראת עובדי קבלן.

דב חנין: המתכונת המודרנית הזאת של העבדות, שנקראת העסקה לא ישירה.

דב חנין: צריך להתחיל את זה במערכת הציבורית.

דב חנין: צריך להפסיק את המציאות שבה יש מורות קבלן ועובדות סוציאליות שהן עובדות קבלן, ואפילו רופאי קבלן כבר יש.

דב חנין: עובדי הציבור צריכים להיות עובדי ציבור, ולא עובדי קבלן.

דב חנין: צריך להעלות את שכרן של עובדות הציבור: המורות, העובדות הסוציאליות, הפסיכולוגיות.

דב חנין: אתם זוכרים את הדיבורים של נתניהו על האיש הרזה והאיש השמן.

דב חנין: העולם האמיתי הוא הפוך.

דב חנין: בעולם האמיתי יש איש שמן שרוכב על אישה רזה.

דב חנין: האיש השמן הוא הטייקונים שאתם מטפחים, והאישה הרזה בדרך כלל היא אישה שעובדת במערכת הציבורית ומשתכרת פחות מדי.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שרואה את הקשישים ואת הנכים.

דב חנין: איך אפשר להתקיים מקצבת נכות של 1,531 שקל לחודש?

דב חנין: צריך להתחיל ממינימום 5,000 שקלים, לכל קשיש שאין לו הכנסות אחרות.

דב חנין: אני מברך על המאבק הציבורי שהתחיל בנושא הזה, ואני קורא לציבור להצטרף אליו.

דב חנין: איך אפשר להתקיים מקצבת נכות של 2,342 שקלים לחודש?

דב חנין: העלאת הקצבאות לנכים נדרשת ודחופה.

דב חנין: נכה הוא לא חצי בן-אדם.

דב חנין: העברנו חוק בנושא הזה בקריאה טרומית, ואנחנו לא מתכוונים לוותר על המאבק הזה.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמקדם שוויון: סגירת הפער בין יהודים וערבים; אזורי תעסוקה ביישובים ערבים; תעסוקת נשים ערביות; חיזוק הרשויות המקומיות הערביות; חלוקת הכנסות בין הרשויות; שינוי בנוסחת האיזון שמקפחת את הרשויות העניות ואת הרשויות הערביות – וגם הגדלת העוגה של התמיכה בשלטון המקומי בכלל.

דב חנין: צריך להתמודד גם עם פערי השכר המגדריים.

דב חנין: אישה היא לא פחות מגבר, אבל זה לא רק שכר.

דב חנין: מקומן של הנשים בחברה שלנו צריך שינוי גדול.

דב חנין: יש יותר מדי אלימות מינית ומגדרית.

דב חנין: צריך להקים רשות למאבק באלימות על רקע מגדרי.

דב חנין: צריך להיאבק בגזענות הממוסדת והלא-ממוסדת.

דב חנין: גזענות כנגד יוצאי אתיופיה, כנגד מזרחיים, כנגד יוצאי חבר המדינות, כנגד ערבים.

דב חנין: וצריך תוכנית של שוויון לפריפריה – היכן תוכנית הצפון, תוכנית קידום הצפון שאתם כל כך התגאיתם בה?

דב חנין: – אבל היא נעלמה לחלוטין מספר התקציב.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמבטיח מערכת בריאות ציבורית, שוויונית ואיכותית: יותר רופאים ויותר אחיות; הרחבת בתי-החולים הציבוריים; תוכנית אמיתית לקיצור תורים במערכת הבריאות הציבורית; חיזוק הרפואה הקהילתית; הרפואה המונעת; אחיות בתי-הספר – בואו נחזיר אותן לבתי-הספר כעובדות של מערכת החינוך; להכליל את הביטוח הסיעודי בסל הבריאות; לחזק את הרפואה הציבורית.

דב חנין: את כל זה אפשר לעשות אם נעלה את מס הבריאות ב-0.5% בלבד.

דב חנין: זה יוכל להיעשות בוודאי אם נוסיף לכך גם הנהגה מחודשת של המס המקביל על המעסיקים שבוטל בצורה כל כך בעייתית.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמתמודד באמת עם משבר הדיור.

דב חנין: זה אומר לייצר תוכנית של דיור חברתי שמתחילה מחיזוק הדיור הציבורי לכל מי שלא יכול להגיע לקורת גג.

דב חנין: כדי לחזק את הדיור הציבורי, צריך להגדיל את מאגר הדירות בדיור הציבורי באמצעות קנייה ומכירה והשכרה של דירות והכנסתן למאגר הדירות של הדיור הציבורי.

דב חנין: צריך להבין שהדיור הציבורי הוא התחלת הרצף של פתרונות דיור חברתי.

דב חנין: צריך כאן מגוון כלים, מגוון מנגנונים, להתמודד עם בעיות הדיור השונות של קבוצות אוכלוסייה שונות.

דב חנין: קודם כול נדרשת תוכנית לאומית לדיור חברתי, תוכנית שתציע שכירות הוגנת לטווח ארוך, עם יציבות של השכירות, עם יציבות של שכר הדירה, עם הגנה על השוכרים, עם יצירת מאגר גדול של דירות שנמצאות בתוכניות של דיור חברתי.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמקדם את מערכת החינוך.

דב חנין: מערכת החינוך מתחילה במורות טובות – וגם מורים טובים – עם שכר, תנאים, מעמד, מרחב של חופש פעולה חינוכי.

דב חנין: צריך סוף-סוף ללמוד ממערכת החינוך בפינלנד: פחות מבחנים והערכות ויותר מקום ליצירתיות, פחות תחרותיות ויותר שיתוף פעולה.

דב חנין: זה הכיוון שאנחנו צריכים במערכת החינוך שלנו.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמייצר פתרונות של תחבורה ציבורית.

דב חנין: אנחנו כולנו הולכים ונתקעים בפקק בלתי אפשרי, וכדי לפתוח את חסם העורקים הזה צריך צנתור.

דב חנין: אנחנו צריכים העדפה אמיתית לתחבורה ציבורית, לא רק תשתיות חדשות של תחבורה ציבורית, אלא העדפה ברורה לתחבורה הציבורית בתשתיות הקיימות: כבישים מיוחדים לתחבורה ציבורית, העדפה ברמזורים לתחבורה ציבורית – כדי שתחבורה ציבורית תהיה הדרך שבה אנשים יבחרו לנסוע.

דב חנין: זה עולה כסף, אבל זה חוסך זמן, זה חוסך חיים בתאונות דרכים, בזיהום אוויר.

דב חנין: אני רוצה לסיים בשאלה: מאיפה יבוא הכסף לדברים הרבים האלה?

דב חנין: הכסף צריך לבוא מהטייקונים, מהמאיון העליון, אבל זו רק חצי תשובה, ואנחנו לא רוצים לעשות חצי עבודה, כי במרכז החדר נמצא פיל.

דב חנין: הפיל הזה הוא פרויקט השליטה בשטחים, שמעבר לכל הדברים גם עולה לנו המון.

דב חנין: התחזוקה שלו, השקעה בהתנחלויות על חשבון הציבור – ההתנחלויות חיות על צינור חמצן של כסף, על חשבון כולנו.

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

דב חנין: דיברנו הרבה בימים האחרונים על 150 מיליון השקלים של עמונה, אבל בואו נדבר על עשרות המיליארדים שמוקדשים ומוזרמים להתנחלויות ולפרויקט השליטה בשטחים בכל שנה.

דב חנין: ואם נקצץ בתחום הזה, אם נסיים את מעגל העימות הצבאי עם הפלסטינים והעולם הערבי, זה לא רק יציל חיים, זה יציל את החברה שלנו, זה יאפשר לנו להשקיע בדברים האמיתיים שאנחנו צריכים להשקיע בהם בישראל.

דב חנין: לסיום, גברתי היושבת-ראש, יש לנו כאן שלטון אטום.

דב חנין: יש שלטון אטום, שלטון שמחלק כספים לחברי כנסת אפילו בלי לדעת מה המטרה; שלטון שבו ראש הממשלה אומר: אני פוניתי מביתי, ממעון השרד שלי אחרי הבחירות ב-1999, ונאלצתי לעבור למלון "שרתון פלאזה".

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לסיים, אדוני.

דב חנין: במקום שלטון אטום אנחנו צריכים כאן שלטון שמסתכל על בני-אדם.

דב חנין: ושלטון שמסתכל על בני-אדם יביא גם תקציב שמתייחס לאנשים ודואג לאנשים.

דב חנין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג – בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: לרשותך עד שמונה דקות.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: התקציב הזה הוא לא תקציב על כלכלה, הוא תקציב על פוליטיקה.

תמר זנדברג: מאיפה שלא נסת

תמר זנדברג: כל על זה, זה תקציב שאין לו קשר למה שרוצים וצריכים הישראליות והישראלים.

תמר זנדברג: וכן, החברה הישראלית זה אנשים, זה בני-אדם, זה ישראליות וישראלים; זה לא משק.

תמר זנדברג: התקציב הזה זה אוסף מקרי של שורות שמה שכתוב בהן זה דברים שאפשר להעביר, ולא דברים שצריך לעשות.

תמר זנדברג: את התוצאות אנחנו רואים כאן מסביבנו כל יום וכל שעה, והשעות נוקפות והשערוריות רודפות זו את זה זו בימים האחרונים.

תמר זנדברג: דובר כאן הרבה בהרבה נאומים של הרבה חברי כנסת על סאגת עמונה ועל כמה שהיא רחוקה מהבעיות האמיתיות של הציבור הישראלי.

תמר זנדברג: 99.

תמר זנדברג: 999% מאזרחי המדינה – החיים שלהם לא ממש מזיזים כאן למישהו, בטח לא מספיק בשביל ישיבות ליליות בהשתתפות ראש הממשלה והמגזר הרלוונטי, שבסופן יוצא מתווה, ואז עוד האזרחים, מושאי העניין, צריכים להצביע בצורה דמוקרטית אם הם מקבלים את התוכנית הממשלתית או לא.

תמר זנדברג: ואללה.

תמר זנדברג: האם בעלי המוגבלות התבקשו להתכנס בישיבה לילית ולהצביע בצורה דמוקרטית אם הם מסכימים או לא להעלאת קצבאות הנכות?

תמר זנדברג: לא נראה לי.

תמר זנדברג: האם נציגי הבדואים התכנסו בצורה דמוקרטית וחתמו על מתווה להסדרה של הבנייה הלא-חוקית שלהם, לטענת המדינה?

תמר זנדברג: נדמה לי שלא.

תמר זנדברג: הדברים האלה לא קורים בלי כמה לחיצות בכיוונים הנכונים של מיקי זוהר ושל נאוה בוקר, שבסופו של דבר מקבלים כמה מיליונים לחלק לפי הגחמות שלהם.

תמר זנדברג: השבוע פורסם שמדינת ישראל מובילה בדירוג העוני.

תמר זנדברג: האם יש משהו בתקציב שעונה על זה?

תמר זנדברג: האם יש משהו, איזו שורה בתקציב הזה, שמתחילה אפילו לדגדג את הסוגיה?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: כי התקציב הזה הוא לא על עוני, והוא לא על דיור, ולא על פערים; התקציב הזה הוא פוליטי: הוא פוליטי בעמונה, הוא פוליטי בעובדה שהוא דו-שנתי, כששר האוצר בעצמו אמר שהסיבה לכך היא פוליטית ולא כלכלית, הוא פוליטי במענקים שהשיגו שמונה חברי כנסת – הכול, אגב, למטרות טובות, אף אחד לא לקח לכיס מעטפות עם שטרות, אבל למה דווקא לזה?

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: מי קבע?

תמר זנדברג: חזרנו לימים של הגביר בעיירה?

תמר זנדברג: מה זה, רפובליקת בננות?

תמר זנדברג: הכול מסביב מתפורר, יש קיצוץ רוחבי לכל המדינה, לשירותים לכולנו, אבל מי שמקורב למיקי זוהר יקבל משהו לטובת שיקום אתרים.

תמר זנדברג: באמת חשוב, אני לא אומרת שלא, אבל זאת בדיוק ההגדרה של רפובליקת בננות.

תמר זנדברג: אף אזרח לא יכול לסמוך על שום דבר ולדעת שהשירותים שהוא צריך או היא צריכה – הם יקבלו אותם בצורה שוויונית והוגנת, לפי סדר עדיפויות שמישהו כאן קובע, אם הוא לא יגיע לחבר כנסת מהקואליציה.

תמר זנדברג: שום טיפת אמון במערכת, שום ביטחון שמישהו כאן ישרת את הצרכים שלנו, של החברה הישראלית.

תמר זנדברג: והכי גרוע – שהתרגלנו.

תמר זנדברג: יושב-ראש ועדת הכספים אומר היום ברדיו שהתקציב עבר פרטאץ', מילה שלו, אבל באותה נשימה מסביר שככה זה עובד.

תמר זנדברג: זה מה שמספרים לנו.

תמר זנדברג: אין מה לעשות.

תמר זנדברג: התקציב הוא כמו בלון, מגיעים לרגע האמת, לוחצים מפה, לוחצים לשם, והבלון מתעוות ויוצר מוטציות, ולמוטציות אחראים מיקי זוהר ונאוה בוקר.

תמר זנדברג: מי שאין לו דרך להתקמבן על איזה מיליון ממיקי זוהר – ככה זה, מסביר לו גפני.

תמר זנדברג: קחו, למשל, את מחאת הדיור – ההבטחה הקטנה הזאת, שהביאה את מפלגת כולנו ואת השר כחלון גם לקבל את המנדטים שלהם וגם לרוץ לכנסת ולתבוע, ובצדק, את תיק שר האוצר.

תמר זנדברג: אג'נדה אחת בלבד, חשובה ביותר.

תמר זנדברג: מיליוני ישראלים נשאו עיניים לשר האוצר שהבטיח לעשות רפורמות בדיוק כמו בסלולר.

תמר זנדברג: עברה שנה וחצי וגילינו שבית זה לא טלפון, ומחירי הדיור שהבטיחו לנו שבשנת 2016 ירדו ב-5%, דווקא עלו ב-8%.

תמר זנדברג: וגם אם שנת 2017, גם אם – וזה ספק גדול מאוד – תמלא את ההבטחה הזאת, היא עדיין לא תמחק את העלייה שכבר קרתה.

תמר זנדברג: מישהו נמצא כאן לעמוד מאחורי ההבטחה הזאת?

תמר זנדברג: מישהו נמצא כאן להסביר לציבור את הפער בין 5% ההורדה שהובטחו ל-8% העלייה בפועל?

תמר זנדברג: אולי מיקי זוהר?

תמר זנדברג: נמצא?

תמר זנדברג: יש מיקי בבית?

תמר זנדברג: הבטחתם דיור ציבורי, 5% ליתר דיוק.

תמר זנדברג: השר גלנט אפילו מתגאה ב-1,000 יחידות דיור שהוא קונה.

תמר זנדברג: אבל כמה יש בתקציב הזה לקנייה ובנייה של דיור ציבורי?

תמר זנדברג: אני אספר לכם כמה: אפס.

רחל עזריה: מה, זה לא נכון.

רחל עזריה: אני יכולה לומר לך את הנתונים המדויקים.

תמר זנדברג: יושב-ראש מטה הדיור הבטיח לנו ירידה של מחירי הדיור בשנת 2016, ואם הוא לא יעמוד בהבטחה – הוא הבטיח להתפטר.

תמר זנדברג: נשארו תשעה ימים עד לסוף השנה.

תמר זנדברג: מישהו נמצא כאן לגבות את ההבטחה הזאת?

תמר זנדברג: מישהו כוסס ציפורניים?

תמר זנדברג: נדמה לי שלא.

תמר זנדברג: מדיניות הדיור של הממשלה לקראת התקציב התעסקה בסוף, התנקזה לדבר אחד: מס שלוש דירות.

תמר זנדברג: אין ישראלי שלא שמע על זה.

תמר זנדברג: מס שרלוונטי ל-50,000 איש, אומנם קצת יותר מאותן 40 משפחות בעמונה, אבל אותם 50,000 איש נטחנו בוועדות, בדיונים, בתקשורת, איפה לא? והאמת, אני חייבת להגיד, אני בעד, אני שייכת לאלה שגרים בדירות האלה.

תמר זנדברג: אני לא אשלם מס דירה שלישית, וגם לא דירה שנייה וגם לא דירה ראשונה.

תמר זנדברג: מה שאני משלמת זה שכר דירה.

תמר זנדברג: אבל אם אנחנו רוצים להוריד את שכר הדירה יש כלי נורא פשוט: פיקוח על שכר דירה.

תמר זנדברג: רגולציה.

תמר זנדברג: אבל במקום זה, מה עשינו?

תמר זנדברג: אותם 50,000 איש הפכו את הדירות שלנו לבורסה שלהם, ופתאום דירה זה לא בית – זה השקעה שצריך לדאוג לתשואה עליה, ואם התשואה יורדת או עולה, ואז מתפלאים ששכר הדירה לנו, לשוכרים, עולה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, יש רק דרך אחת לדאוג לאלה שזה באמת הבתים שלהם, וזה דיור ציבורי וזה פיקוח על שכר דירה, וזה לא לסחור בבתים שלנו בשביל הון בבורסה.

תמר זנדברג: אבל האמת, מה יש לנו להתלונן?

תמר זנדברג: יש לנו ראש ממשלה שהכי מחובר למצוקות האלה; גם אותו גירשו מהבית – למלון פאר.

תמר זנדברג: גם הוא גר בדיור ציבורי – דיור על חשבוננו, על חשבון המדינה.

תמר זנדברג: וגם אצלו התקרה מתפוררת, ובגשם יש רטיבות על הקירות; אפילו מושיק גלאמין ראה את זה וצילם, כדי שיהיה תיעוד, שכולנו נדע.

תמר זנדברג: מה שאני רק לא יודעת האם זה יותר קרוב למרי אנטואנט, שאמרה "אם אין לחם, תאכלו עוגות", או במילים אחרות, אם אין בית, מעון רשמי, תגורו במלון פאר, או שזה יותר דומה ללואי ה-14, שאמר "המדינה זה אני".

תמר זנדברג: כי יש לנו ראש ממשלה שחושב שהוא קיסר, והוא גר במעון ראש הממשלה כאילו זה היה המעון הפרטי שלו, או דירה בדיור הציבורי שלו.

תמר זנדברג: אז האמת, שאם יש מטרה אחת טובה שמוצדק להוציא עליה כסף זה להזמין הובלה, כדי לפנות את קיסרות נתניהו, את מרי אנטואנט ולואי ה-14, ממעון ראש הממשלה.

תמר זנדברג: ואללה, יואל חסון, אני בטוחה שאתה מצטרף: לילה ראשון במלון – עלינו.

תמר זנדברג: עלינו.

יואל חסון: עלינו.

תמר זנדברג: רק ככה יהיה אפשר לשנות את סדר העדיפויות הקלוקל במדינה הזאת ולהבטיח כסף לא למה שאפשר להעביר, אלא למה שבאמת צריך.

תמר זנדברג: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: אני מאמינה שתהיה לך עכשיו אופציה להשיב על כמה דברים, כי אני בקושי התאפקתי כששמעתי את הנאום, ואני לא יכולה לנצל את המעמד שלי כדי להשיב על הדברים, אבל אני אעשה את זה בנאום שלי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

רחל עזריה: גברתי היושבת-ראש, עמיתתי לסיעה חברת הכנסת טלי פלוסקוב, חברי וחברותי חברי הכנסת, לא סתם אני מתחילה את הנאום הזה במליאה ב-09:30 כשכולכם, דור ה-y, בעבודה.

רחל עזריה: אתם לא יכולים להיות פה, אתם מג'נגלים בין עבודה וילדים, וחשוב לי שתדעו שאנחנו פה כדי לדאוג לכם.

רחל עזריה: בתקציב הזה ראינו אתכם, בני דור ה-y, לנגד עינינו, ועבדנו בשבילכם.

רחל עזריה: או כמו שהשר משה כחלון, יושב-ראש הסיעה שלי, יושב-ראש המפלגה שלי, מפלגת כולנו, אומר: אנחנו צריכים לדאוג לדור הבא.

רחל עזריה: ותראו איך אנחנו עושים את זה: האחרונים של דור ה-y עדיין לא השתחררו מהצבא, ולכן העלינו את שכר החיילים ב-50%.

רחל עזריה: כשתשת

רחל עזריה: חררו מהצבא, למי שכבר לומד, עמיתתי לסיעה מירב בן ארי הוסיפה נקודות זיכוי ללומדי מקצוע; אישרנו מהלך לבניית אלפי מעונות סטודנטים כדי שיוקר המחיה שלכם כסטודנטים יהיה קל יותר; סיימתם ללמוד ויצאתם לשוק העבודה?

רחל עזריה: לדור שלכם, דור ה-y, יש סיכוי גדול יותר להחליף מקום עבודה כל שלוש-ארבע שנים ובכך לאבד את ימי החופשה שלכם, אז גם הוספנו לכם יומיים חופשה בשנה.

רחל עזריה: זו יוזמה שלי וזה אחד החוקים שאני הכי גאה בהם.

רחל עזריה: ויש גם סיכוי גדול שאתם, בני דור ה-y, תהיו עצמאים, כי מעמד השכירים הולך ונשחק, אז דאגנו לכם לפנסיה והורדנו את תשלומי העצמאים לביטוח הלאומי, כ׳ שילמתם הרבה יותר מדי; ובין שאתם שכירים ובין שאתם עצמאים, חתכנו לכם את העלויות של הפנסיה, כי הוזלנו דרמטית את דמי הניהול.

רחל עזריה: ועוד משהו: כשאני יצאתי לשוק העבודה היו מלא משרות בהיי-טק.

רחל עזריה: גם לכם מגיע שיהיו הצעות עבודה מעולות, לכן שינינו את שיטת המיסוי של ההיי-טק כדי שיבואו לפה חברות בין-לאומיות וייצרו מקומות עבודה.

רחל עזריה: אם כבר התחתנתם, מזל טוב.

רחל עזריה: רוצים לקנות דירה?

רחל עזריה: אנחנו פה בשבילכם ביג-טיים.

רחל עזריה: תוכנית מחיר למשתכן מאפשרת לכם לקנות דירה בלי עלות של ערך הקרקע; ואם נולדו לכם ילדים, אז שוב מזל טוב.

רחל עזריה: בנינו את תוכנית "חיסכון לכל ילד" כדי שיהיה להם כסף לילדים.

רחל עזריה: זה אחד הדברים הכי חשובים.

רחל עזריה: הקניות בסופר כבדות עליכם?

רחל עזריה: אנחנו יודעים, ולכן עשינו רפורמות ומורידים לכם את מחירי המזון, וגם את מחירי התמרוקים.

רחל עזריה: ואם אתם מגיעים בסוף היום הביתה מותשים כמו כולם, אנחנו מכניסים את "עידן פלוס" כמתחרה ל-yes ו"הוט", כדי להוריד מחירים, כדי שתוכלו בסוף היום ליהנות מחצי שעה של ניקוי ראש מול הטלוויזיה בלי לקרוע את הכיס.

רחל עזריה: ואנחנו גם יודעים שבניגוד למה שאומרים, אתם דור ערכי מאוד, אתם ממש לא דור מפונק.

רחל עזריה: אז בטח תשמחו לדעת שקלטנו עשרות-אלפי עובדי קבלן בתקציב הזה; הגדלנו את סל הבריאות בתקציב הזה; דאגנו לבריאות בפריפריה בתקציב הזה; אנחנו בונים 2,650 יחידות דיור בדיור הציבורי בתקציב הזה; הגדלנו את ההטבות לניצולי שואה בתקציב הזה; והוספנו 300 מיליון שקלים לטובת הנכים בתקציב הזה.

רחל עזריה: אז כמו שאתם רואים, דאגנו לכם, דור ה-y.

רחל עזריה: ואם אתם לא מדור ה-y אלא הילדים שלכם מהדור הזה או הנכדים שלכם, אז בטח תשמחו לדעת שאנחנו פה אתכם, דואגים לדור הבא, לילדים ולנכדים שלכם.

רחל עזריה: כי כמו שאנחנו אומרים במפלגת כולנו וכמו שבכל דיון ובכל ישיבת סיעה אומר שר האוצר משה כחלון פעם אחר פעם: לדאוג לדור הבא של מדינת ישראל.

רחל עזריה: ככה נראה תקציב חברתי.

רחל עזריה: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, חברת הכנסת רחל עזריה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עודד פורר – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: גם לרשותך עד שלוש דקות.

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: רחל, דור ה-y גם עומד בפקקים, אז תודה שהסכמת להחליף אתי בסדר הנואמים.

רחל עזריה: רציתי לדבר על זה שאפשר לנסוע בנסיעות משותפות, אבל לא היה זמן בשלוש דקות.

עודד פורר: אני נאמתי בתקציב הקודם ממקום אחר בתוך הבית הזה.

עודד פורר: זאת אומרת, היום אני נואם כחבר הקואליציה, ובתקציב הקודם נאמתי כחבר האופוזיציה.

עודד פורר: ואנחנו דיברנו על כך שתקציב הוא מדיניות ותקציב זה הכלי, באמת, שבו הממשלה מיישמת את המדיניות שלה ודרכו האופוזיציה תתקוף את הממשלה – על התקציב הזה – והממשלה תצדיק את עצמה.

עודד פורר: אבל אני יכול להגיד שמבחינתנו לפחות ובראייה שלנו יש בתקציב הזה שלוש נקודות משמעותיות של שינוי מדיניות שאפשר להגיד שהצלחנו גם בכניסה שלנו לממשלה לקבע אותן, נקודות שהן משמעותיות דורות קדימה.

עודד פורר: הנקודה הראשונה ששמנו לנו למטרה היא שיפור מצבם של הקשישים במדינת ישראל.

עודד פורר: רצינו לייצר מצב שבו לקשיש במדינת ישראל יש סוג של כמו שכר מינימום.

עודד פורר: אנחנו אומרים, יש שכר מינימום לעבודה, אבל האם אנחנו מוכנים להשלים עם זה שיגיעו קשישים לגיל פנסיה והם לא מגיעים למינימום של הכנסה בפנסיה?

עודד פורר: ולשמחתי, יחד עם משרד האוצר ויחד עם משרד ראש הממשלה, הצלחנו לייצר מצב שבו גם מתקנים את העוול של קצבאות הזיקנה ומעלים אותן לאוכלוסיות שלמות שהיו מודרות מהקצבאות האלה והיו פגועות מהקצבאות האלה, כדי להביא אותן לסף מסוים, וגם הגדלנו בד בבד את השלמת ההכנסה והבטחת ההכנסה לאותם קשישים; גם הוספנו סיוע בשכר דירה לקשישים, גם הגדילו את המענק לניצולי השואה והחריגו את המענק הזה מהמיסוי, כדי שלא ייקחו להם מסים כפי שלקחו בממשלה הקודמת; וגם שמרנו על הזכויות של מי שצריך לעבוד בפנסיה, לפחות שלא ייגרעו ממנו הזכויות שהוא נהנה מהן כי הוא נמצא בתוך מכלול הבטחת הכנסה.

עודד פורר: קרוב ל-2 מיליארד שקל הושקעו במהלך הזה.

עודד פורר: זה מהלך משמעותי, שייתן את אותותיו דורות קדימה, ובהחלט אני חושב שהוא אחת מגולות הכותרת של התקציב הזה.

עודד פורר: הנושא השני הוא עיר קולטת עלייה.

עודד פורר: במשך שנים היה פה המושג הישן של עיר קולטת עלייה לפי הנתונים של שנות ה-50, שכבר מה שנקרא אבד עליהם כלח: ערים שקלטו אז עלייה לא קולטות היום עלייה, וערים שקלטו עלייה בשנים האחרונות, כמו נתניה, כמו אשדוד, כמו ראשון-לציון, כמו רחובות, לא קיבלו שום הטבה מהעניין הזה.

עודד פורר: הצלחנו במהלך משותף, גם עם שר הפנים וגם עם שר האוצר, להכניס בקרן הזאת שקמה – אותו מנגנון של עיר קולטת עלייה – להכניס אחוזים ניכרים לטובת ערים שקלטו עלייה לפי מספרי העולים באמת.

עודד פורר: הנושא השלישי – ובזה אסיים, גברתי – הוא השינוי של עידוד השקעות הון.

עודד פורר: חשוב לי להגיד פה מילה טובה למשרד האוצר וגם לפקידות במשרד האוצר, שתמיד אנחנו אוהבים לתקוף אותם בוועדות.

עודד פורר: השינוי הזה התחיל והגיע דווקא מאגף התקציבים, בא עם תיקון לחוק לעידוד השקעות הון במובנים של: אנחנו נייצר הטבות מס לחברות היי-טק שירשמו את ה-IP שלהן בישראל ואנחנו נפסיק לקדש את האקזיט, שאולי אנחנו מרוויחים ממנו פעם אחת אבל מפסידים ממנו לאורך זמן, ונאפשר לחברות לצמוח כאן.

עודד פורר: ופה אנחנו הצלחנו להכניס שינוי – בזה אני אסיים, בשינוי הזה שהצלחנו לשנות – בניגוד להצעה שהגיעה בהתחלה, את שיעור הטבות המס כך שהוא ייתן עדיפות לחברות שיתמקמו בפריפריה ובירושלים.

עודד פורר: שמרנו על היתרון הזה ואנחנו עוד נעמיק אותו גם בשנתיים הקרובות.

עודד פורר: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עודד פורר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל בירן.

טלי פלוסקוב: לרשותך, גברתי, עד תשע דקות.

מיכל בירן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, את עשר הדקות שלי אני רוצה להשקיע במפלגת כולנו, אפילו שאת יושבת כאן – ואת יודעת שבאופן אישי אני אוהבת אותך מאוד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

מיכל בירן: אבל, הגעתם לכנסת הזאת על סמך ההבטחה לעשות שני דברים: גם להיות חברתיים ורגישים ולהוריד את יוקר המחיה, וגם להיות במידה רבה איזה עוגן שפוי, מרכזי, בקואליציה.

מיכל בירן: גם אתם כשנכנסתם אליה ידעתם שהיא ממשלת ימין קיצונית, וגם אמרתם ואתם אומרים לבוחרים שלכם שהנוכחות שלכם קצת מאזנת, קצת עוזרת.

מיכל בירן: ואפילו אני אגיד לעצמי, ככה, כשראיתי את תוצאות הבחירות, קצת שמחתי שבכל זאת אי-אפשר להקים ממשלת רק-ימין בישראל, שאין לזה רוב, ושמחתי שאתם שם.

מיכל בירן: עכשיו, אני מסתכלת על אירועי התקציב האחרונים ובוחנת שוב את התיאוריה הזאת שחשבתי עליה.

מיכל בירן: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס לעניין ה"חברתיים".

מיכל בירן: התקציב הזה, מה שאפיין אותו בצורה הכי מובהקת זה הפחדנות.

מיכל בירן: היו אנשים לפניכם כבר שנים – חוק הסדרים, הביאו גזירות; יושבים פה חברים יקרים – דב, כמה זמן אתה פה?

דב חנין: עשר שנים.

מיכל בירן: עשר שנים.

דב חנין: זה נראה כמו 20 שנים, עשר השנים.

מיכל בירן: בקיצור, יושבים פה חברים טובים שנאבקים כבר שנים על חוק ההסדרים, על גזירות, על מס על עקרות-הבית, נאבקים, וחלק מהדברים שבאמת מזעזעים את הנפש במיוחד, הצלחנו במהלך השנים לפצל אותם מחוק ההסדרים, לעשות קמפיין ציבורי נגדם.

מיכל בירן: ואז הגיעו התקציב הזה וחוק ההסדרים.

מיכל בירן: אתה מדפדף בחוק ההסדרים ואתה רואה שחוק ההסדרים נראה כאילו כתב אותו הדובר ולא הכלכלנים.

מיכל בירן: זאת אומרת, מישהו חשב איך להכניס שם מילה חיובית על קשישים, אבל את כל הגזירות טאטאו מתחת לשולחן.

מיכל בירן: אבל האם זה אומר שהן לא קיימות?

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: זה לא אומר את זה.

קריאה: – – –

מיכל בירן: ואז מגלגלים אותן לכדי הביטוי המשעמם: קיצוץ רוחבי.

מיכל בירן: כשאתם אומרים, רחל, כשאתם אומרים קיצוץ רוחבי – –

קריאות: – – –

מיכל בירן: – – אתם בעצם מגלגלים – חברת הכנסת רחל עזריה, תני לי להשלים.

מיכל בירן: את לא צריכה להסכים אתי.

מיכל בירן: את לא חייבת להסכים אתי.

רחל עזריה: בבקשה.

רחל עזריה: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: לא, יש פה – – –

רחל עזריה: אבל – – –

מיכל בירן: הנה, אחר כך תוכלו לעלות, להביע את עמדתכן.

מיכל בירן: אני, זה מה שאני עושה בשנים האחרונות וזה מה שאני מבינה מהתקציב הזה.

מיכל בירן: שכשאתם אומרים: קיצוץ רוחבי של כמעט 5 מיליארד, ועוד 1.2 מיליארד שמתוכנן מעבר לפינה, אבל הפרידו אותו מהתקציב הזה כדי שזה לא יהיה צמוד מדי, אבל אנחנו יודעים כבר שהוא מחכה מעבר לפינה – מה זה אומר, קיצוץ רוחבי?

מיכל בירן: חוץ מזה שנמנמתם את הציבור בזה שזה כל כך משעמם להסביר מה זה.

מיכל בירן: בסוף זה אומר שהשרים – –

קריאה: – – –

מיכל בירן: – – יצטרכו לקצץ; שהרשויות המקומיות יצטרכו לקצץ.

מיכל בירן: במשרד החינוך – שרוב תקציבו הולך על משכורות – כדי לקצץ קיצוץ רוחבי, מישהו יצטרך להגיד, השר יצטרך להגיד איזה פרויקטים לנוער בסיכון ייסגרו, איזה כיתות מיוחדות ושיטות לימוד חשובות וילדים שמתקשים בכיתה ויהיו להם פחות סייעות; מישהו יצטרך להגיד מאיפה הקיצוץ הרוחבי הזה מגיע.

מיכל בירן: והמישהו הזה היה אמור להיות שר האוצר שאומר את סדר העדיפויות הכללי, ולא לגלגל את זה לשרים באופן פחדני – – –

יפעת שאשא ביטון: בדיוק סדר – – –

מיכל בירן: – – – שהוא באופן פחדני.

מיכל בירן: עכשיו נדבר רגע, למשל, על הדוגמה של קופות-החולים.

מיכל בירן: יושבת פה חברת הכנסת יעל גרמן.

מיכל בירן: אנחנו מתעסקות בזה לא מעט – בתקציב של מערכת הבריאות.

מיכל בירן: היה קמפיין גדול.

מיכל בירן: הציבור מבין שאם רוצים באמת לקצר תורים, אם רוצים באמת לעצור את הרפואה הפרטית מלהיכנס לרפואה הציבורית, לא האנשים צריכים לשלם את המחיר.

מיכל בירן: לא האנשים צריכים להמתין שלושה חודשים לרופא בשביל איזו תיאוריה של רפואה ציבורית.

מיכל בירן: המדינה צריכה להכניס יד לכיס ולהוסיף כסף כדי שבאמת יקצרו תורים.

מיכל בירן: לעומת זאת, אנחנו מבלים כל כך הרבה זמן במהלך חוק ההסדרים, שבו עשו "משחקי הרעב" בין קופות-החולים לבתי-החולים.

מיכל בירן: זרקו אותם לזירה.

מיכל בירן: שוב, תמיד יש לזה – –

קריאה: – – –

מיכל בירן: – – הססמאות, הכותרות הכי קלושות והכי משעממות.

מיכל בירן: נוסחת קפיטציה; אף אחד לא יטרח לבוא – אדם סביר, מן הציבור, לא יחשוב שזה דיון מעניין.

מיכל בירן: אבל בסוף, מה אומרת נוסחת הקפיטציה?

מיכל בירן: אם מה שעושים – וזה מה שעשו – רק שולחים אותם להתגושש אחד עם השני, בסוף מישהו יצטרך לקצץ.

מיכל בירן: בסוף יהיו פחות רופאים, פחות אחיות.

מיכל בירן: בסוף אנשים יצטרכו לחכות יותר זמן בתור.

מיכל בירן: בסוף החיים של מי שגר בפריפריה – החיים שלו שווים פחות.

מיכל בירן: עכשיו, ואז עשינו מחאה.

מיכל בירן: הגיע יושב-ראש הקואליציה דוד ביטן.

מיכל בירן: אמר: אנחנו לא ניתן לזה לעבור אם לא יגיע כסף חדש.

מיכל בירן: ואז עושים עלינו שוב טריק.

מיכל בירן: ואני תכף אתייחס לעניין הטריקים הזה גם בהמשך.

מיכל בירן: מביאים 400 מיליון שקלים מהחלטת ממשלה קודמת – – –

יעל גרמן: – – –

מיכל בירן: אנחנו אומרים להם: אבל – – –

יעל גרמן: מאוגוסט.

מיכל בירן: מאוגוסט.

מיכל בירן: עכשיו אנחנו אומרים להם: זה לא כסף חדש.

מיכל בירן: זה כסף שאתם כבר הבטחתם.

מיכל בירן: אמרו ככה: הבטחנו, אבל לא הבטחנו לקיים.

מיכל בירן: זאת אומרת, זה שהממשלה החליטה – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

מיכל בירן: – – רק באוגוסט, לא לפני עשר שנים; ממש ככה זה נאמר – –

יפעת שאשא ביטון: – – –

מיכל בירן: – – חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

מיכל בירן: המציאות והנתונים לא השתנו – –

יפעת שאשא ביטון: לא, לא.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה: הסתרתם – – –

מיכל בירן: – – רק בגלל שאת מפריעה לי.

מיכל בירן: לא הכניסו כסף חדש למערכת.

יפעת שאשא ביטון: – – –

מיכל בירן: נתנו לקופות-החולים ולבתי-החולים להתגושש אלה עם אלה, והציבור ישלם את המחיר.

מיכל בירן: אבל את שלוש הדקות האחרונות שעוד נותרו לי אני רוצה להקדיש לעניין הקטן הזה של הדמוקרטיה.

קריאה: – – –

מיכל בירן: כי בכל זאת, אמרנו: מפלגת מרכז וקואליציה של ימין-ימין, אולי לפחות לדמוקרטיה תדאגו.

מיכל בירן: עכשיו, חלק מהדברים הם ממש פתטיים – עוד ילמדו עליהם וידברו עליהם בספרי ההיסטוריה – אתם מוכנים להצביע בעד חוק ההסדרה אם דוד ביטן רק יגיד שמטרתו לא לפגוע בדמוקרטיה.

מיכל בירן: זה שאומרים משהו מן הפה ולחוץ כשכל המשפטנים הבכירים אומרים שזה ממש – שאפילו נתניהו מבין שזה מערער את מעמדנו בעולם, זה איום ונורא.

מיכל בירן: אבל כשראינו מה קורה בחוק ההסדרים, לא רק שלא עצרתם דברים בלתי דמוקרטיים שעושה הממשלה הזאת, למעשה יזמתם אותם בעצמכם.

מיכל בירן: מה שקרה עם החוק למיסוי דירה שלישית היה דבר שהדעת איננה סובלת.

מיכל בירן: אתם, שחתומים על הדבר הזה – לראות שם את שגית אפיק, היועצת המשפטית של ועדת הכספים הכל-כך מוערכת – נמצאת פה 15 שנה – נותנת נאום שהיה פשוט קורע לב.

מיכל בירן: ושוב, אומרת את האמת.

מיכל בירן: זאת לא הייתה הפעם הראשונה שהיא ראתה דיונים אל תוך הלילה.

מיכל בירן: זאת לא הייתה הפעם הראשונה שעושים דברים בחיפזון.

מיכל בירן: אבל מצב כזה, שמביאים נוסח עם כל כך הרבה שינויים, שהיועצים המשפטיים לא הספיקו לעבור עליו כדי להזהיר אותנו, חברי הכנסת, ממה שמחכה שם בסעיפים הקטנים; וזה מגיע בשעה כזאת ובחופזה כזאת ובאלימות כזאת.

מיכל בירן: פה אתם לא יכולים להאשים את נתניהו.

מיכל בירן: על זה אתם חתומים.

מיכל בירן: על הפארסה הזאת אתם חתומים.

מיכל בירן: ואני, לא נותר לי – – –

רחל עזריה: – – –

מיכל בירן: – – – לא נותר לי, לא נותר לי אלא לקוות שאולי, אולי משהו, בכל זאת, בביקורת הציבורית יתעורר ותבינו שאת ההבטחות שלכם – לא על להיות חברתיים ולא להוריד את יוקר המחיה ולא להיות עמוד שדרה דמוקרטי בקואליציה המטורפת הזאת – אתם מפרים באופן שיטתי את ההבטחות שלכם לבוחרים שלכם – –

קריאה: – – –

מיכל בירן: – – ואני מקווה שהבוחרים שלכם – –

קריאה: – – –

מיכל בירן: – – יגבו את המחיר הזה ואתם תשלמו אותו בבחירות הבאות.

רחל עזריה: – – –

מיכל בירן: כי אתם לא ממלאים את הייעוד שלשמו הוקמתם.

מיכל בירן: תודה רבה.

רחל עזריה: – – – מה את מבינה – – –

יפעת שאשא ביטון: – – – אחד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל בירן.

רחל עזריה: – – – דמגוגיה.

רחל עזריה: לא מתאים לך.

רחל עזריה: לא מתאים לך – – – דמגוגיה.

טלי פלוסקוב: חברות שלי לסיעה, עוד מעט.

טלי פלוסקוב: עוד מעט יש לכן זמן להשיב.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן – בבקשה, גברתי.

יעל גרמן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר – אני לא רואה, הוא נמצא שם – חברי וחברותי חברי הכנסת, "פני הדור כפני כלב והאמת נעדרת"; כך אמר רבי יהודה במסכת סנהדרין דף צ"ז עמוד א'.

יעל גרמן: ופני התקציב המונח לפנינו כפני הממשלה.

יעל גרמן: תקציב ללא בשורה וללא חזון.

יעל גרמן: יש בו אומנם, פה ושם, ניסיונות לשינוי.

יעל גרמן: ראויה לציון ואפילו לשבח התוספת לסל התרופות, וגם הרפורמה ברישיונות, ברישוי עסקים, ואולי עוד אי-אלו שינויים שנעשו בו.

יעל גרמן: אבל הדרך לאישורו מספרת את הסיפור של הממשלה הכושלת הזו: רפורמות שלא עובדו כראוי והוגשו במהירות ובשלומיאליות; לא אני אמרתי זאת.

יעל גרמן: ויכוחי שוק עם חברי קואליציה בוועדות השונות.

יעל גרמן: והשיא, כמובן, חלוקת אתנן פוליטי לחברי כנסת בודדים בסכום שהגיע אתמול ל-270 מיליון שקלים, ומי ישורנו.

יעל גרמן: והחלוקה הזו היא רק עוד ביטוי לחוסר בושה של ממשלה ופוליטיקאים העסוקים בעצמם ובהישרדות הפוליטית שלהם.

יעל גרמן: בתחילת ינואר 2017, עוד שבועיים – פחות – יקבלו חברי הכנסת תוספת של כ-1,000 שקלים למשכורתם.

יעל גרמן: אף אחד מהשכירים במשק לא יקבל זאת.

יעל גרמן: אבל חברי הקואליציה, שמן הראוי היה שיקבלו את המלצת הוועדה המקצועית הציבורית להקפיא את שכרם, העדיפו לדאוג לעצמם.

יעל גרמן: והממשלה, כמובן, דחתה את החוק המבקש להוציא מידינו, חברי הכנסת, את ההחלטה על שכרנו.

יעל גרמן: הממשלה גם דחתה את ההחלטה על צמצום מספר השרים והחזירה את המוסד המביש והמושחת של שר ואפילו סגן שר ללא תיק.

יעל גרמן: ראש הממשלה – לאחר קיצוץ רוחבי בכל משרדי הממשלה – מבקש אתמול 180 מיליון ש"ח למימון חצי מטוס פרטי, עוד עכשיו – בתוך עשרה ימים.

יעל גרמן: בתקציב 2016.

יעל גרמן: זה אותו ראש ממשלה שקרא לפני שבוע לאישור מינויים פוליטיים ללא מכרז, ומאחורי הקלעים ממשלתו מקדמת תוכנית שתאפשר לשרים לתפור מכרזים למקורביהם.

יעל גרמן: ממשלה שמקדמת חוק ג'ובים, שיאפשר מינויים פוליטיים, בניגוד לחוק הקיים; מינויים שנקבעים בהתאם לקשרים הפוליטיים ולהבטחות, לאתנן שניתן ערב בחירות.

יעל גרמן: זאת לאחר שבזמן כהונת השר לפיד, שר האוצר, הוקמה נבחרת דירקטורים, שנבחרה על-ידי עובדי ציבור – –

רחל עזריה: אוי, נו באמת – – –

יעל גרמן: – – בהתאם לתבחינים הנדרשים בחוק החברות, תבחינים שקבעו כי הכישורים הם הקובעים ולא הקשרים הפוליטיים – –

רחל עזריה: – – – כולם מושחתים, כולם – – –

יעל גרמן: – – נבחרת שנקבעה ללא כל מעורבות פוליטית.

רחל עזריה: כל מעורבות, רק – – –

יעל גרמן: זו ממשלה שרוממות הפריפריה בגרונה, אך לא טרחה לשים שקל בתקציב מערכת הבריאות בצפון.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: זו ממשלה שמצקצקת בלשונה על דאגתה לניצולי השואה, אך מנעה תקציב של 280 שקלים בלבד לאלמני ואלמנות ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: זה לא נכון.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: כן נכון, ואני מייד אפרט.

יעל גרמן: זו ממשלה שמתגאה – את תיתני לי?

יעל גרמן: אי-אפשר – – –

רחל עזריה: – – –

יפעת שאשא ביטון: את מוקלטת.

יפעת שאשא ביטון: את לא מפחדת לשקר?

יפעת שאשא ביטון: – – –

טלי פלוסקוב: יפעת שאשא ביטון, בעוד דקה את עולה לכאן, אז קצת סבלנות.

יעל גרמן: זו ממשלה שמתגאה בפיתוח תשתיות הכבישים שלה, אך מוחקת תקציב לטיפול בכביש הדמים, כביש 89 בצפון.

יעל גרמן: תקציב המדינה אמור לממן את הנדבכים השונים הדרושים לחוסנה, לחוסנה של כל מדינת ישראל: בריאות, תחבורה, רווחה, ביטחון, של כל תושביה, לאורכה ולרוחבה של המדינה.

יעל גרמן: הוא אמור להביא בחשבון את צורכי האוכלוסייה ולתת עליהם מענה; לקדם את המדינה ואת אזרחיה למקום טוב יותר; אלא שתקציב 2017–2018 פשוט שכח ופסח על חלקים גדולים ומשמעותיים במדינה: תושבי הצפון, אלמנות ואלמנים ניצולי שואה, מערכת הבריאות בפריפריה, בעלי נטייה לאובדנות – כל אלה חשובים הרבה פחות מכמה חברי כנסת מאיימים ומהסכמים קואליציוניים.

יעל גרמן: 270 מיליון שקלים מהכיס שלנו הועברו למספר מצומצם של חברי כנסת – הנמצאים כמובן במוקדי כוח קואליציוניים – כחלק מקידום חקיקת התקציב, על הגב שלנו.

יעל גרמן: עוד מיליארד ו-360 מיליון ש"ח יוקצו באופן חד-פעמי בתקציב לצורך יישום הסכמים קואליציוניים שלא נכללו בהחלטות שנתקבלו, כאשר יותר משנתיים נאבקים אלמנות ואלמנים של ניצולי השואה על זכותם לקבל גמלה מלאה, גברתי היושבת-ראש.

יעל גרמן: החוק הקיים קבע בצורה שרירותית כי רק מי שהתאלמן אחרי 2011 יקבל גמלה מלאה – הידעת זאת?

יעל גרמן: – –

טלי פלוסקוב: אני יכולה לתקן אותך?

יעל גרמן: מייד.

יעל גרמן: אני אשלים, ואז את תתקני.

טלי פלוסקוב: את שאלת אותי, אז אני רוצה להשיב.

יעל גרמן: – – וכל מי שהתאלמנו קודם לחוק נותרו ללא כלום.

טלי פלוסקוב: לא נכון.

טלי פלוסקוב: לא נכון, גברתי.

טלי פלוסקוב: לא נכון.

טלי פלוסקוב: מי שנפטר לפני שנת 2011, בתקציב 2017 יש סעיף שאומר שגם הם יקבלו 2,500 שקל פעם ברבעון – – –

יעל גרמן: לרבעון.

טלי פלוסקוב: זה אומר 10,000 שקל בשנה.

יעל גרמן: יפה.

טלי פלוסקוב: אבל את אמרת: כלום.

יעל גרמן: לא – – –

טלי פלוסקוב: אז בואי תדייקי.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אני אחזור – – –

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר להגיד: טעיתי – – –

יעל גרמן: לא, אני אחזור.

יעל גרמן: יש לי זמן ואני אחזור, ותקשיבי היטב.

יעל גרמן: אני מאוד מדייקת בדברי, מאוד מאוד משתדלת.

יעל גרמן: החוק הקיים קבע בצורה שרירותית כי רק מי שהתאלמן אחרי 2011 – – –

טלי פלוסקוב: נכון.

יעל גרמן: תודה.

יעל גרמן: – – – וכל מי שהתאלמנו קודם לחוק, נותרו ללא כלום.

טלי פלוסקוב: לא.

יעל גרמן: על-פי החוק.

יעל גרמן: לא על-פי התיקון.

רחל עזריה: – – –

טלי פלוסקוב: אז למה את לא מדברת על התיקון?

יעל גרמן: עכשיו אני מדברת.

טלי פלוסקוב: אוקיי.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: בחוק ההסדרים יכלו לתקן את העוול, אך בחרו לזרוק לניצולי השואה 500 שקלים לחודש – 2,000 ברבעון זה 500 בחודש – במקום לעשות צדק ולהשוותם למי שהתאלמן אחרי 2011.

קריאות: – – –

יעל גרמן: אבל לשם כך היה צריך להוסיף, לא 60 מיליון כפי שהוסיפו – אכן הוסיפו 60 מיליון – אלא צריך היה להוסיף 190 מיליון כדי שבאמת הגמלה תהיה שווה.

יעל גרמן: 190 מיליון שקלים, להוסיף לאלמנות ולאלמנים; 190 מיליון ש"ח שלא הוסיפו, 190 מיליון ש"ח שהם פחות מכל האתנן שניתן לחברי הכנסת הבודדים.

יעל גרמן: חבר הכנסת מיקי זוהר קיבל 40 מיליון שקל – לא לכיסו.

יעל גרמן: הוא קיבל את זה לרשות חירום לאומית, לתרבות וזהות יהודית.

יעל גרמן: מיקי, התוכנית הלאומית למניעת אובדנות לא קיבלה אפילו שקל אחד.

יעל גרמן: יותר מ-500 מתאבדים בשנה, ואת כבשת הרש של 23 מיליון ש"ח לשנה, גם זאת גזלו.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: מה דעתך?

יעל גרמן: זה לא יותר חשוב מרשות חירום לאומית וזהות יהודית?

יעל גרמן: לאן נעלם תקציב המענקים לרופאים בפריפריה, שהובטח לנו בכל מקום שהתקציב הזה לא יעבור בלעדיו?

יעל גרמן: תקציב שאנחנו דאגנו לו בשנת 2016 – האופוזיציה – והוספנו 75 מיליון שקלים למטרה זו.

יעל גרמן: האם ידוע לכם, חברי הכנסת, שמספר הרופאים ל-1,000 נפש בצפון הוא 2.3 רופאים, לעומת פי-שניים ויותר בתל-אביב: 4.7 רופאים ל-1,000 איש?

יעל גרמן: אולי אחד מחברי הכנסת המאושרים מוכן להכריז כאן כי יעביר את הכסף שקיבל למתן תמריצים למתמחים להגיע לבית-החולים סורוקה, או אולי לזיו בצפת?

יעל גרמן: או אולי לפוריה בטבריה?

יעל גרמן: או ליוספטל באילת?

יעל גרמן: 1.4 מיליון תושבים חיים במחוז הצפון.

יעל גרמן: מדובר ב-16.5% מאוכלוסיית ישראל, שככל הנראה עולים על אחוז תומכי המפלגות שקיבלו 4 מיליארד שקלים במשא-ומתן הקואליציוני.

יעל גרמן: אנחנו מבקשים רק 3% מהסכום הזה, 120 מיליון לשנה למשך חמש השנים הקרובות, כדי לממש את תוכנית הבריאות בצפון.

יעל גרמן: ומה על כביש 89, הכביש היחיד המוביל לבית-החולים בצפון, כביש הגובה מחיר דמים ויוצר פקקים בלתי נסבלים?

יעל גרמן: 266 מיליון שקלים היו בתקציב וירדו.

יעל גרמן: ברור – הרי צריך היה להעביר מיליארד ורבע נוספים להסכמים הקואליציוניים.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: מה הפלא, אם כך, שבסקר המכון הישראלי לדמוקרטיה הביע הציבור את דעתו על הממשלה, על הכנסת ועל חברי הכנסת:

יעל גרמן: 79% מהציבור סבורים שהפוליטיקאים דואגים לאינטרסים האישיים שלהם יותר מאשר לאינטרסים של הציבור.

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: ואל תשלו את עצמכם.

יעל גרמן: הציבור מאמין בדמוקרטיה.

יעל גרמן: 84.5% מהציבור מסכימים שמדינת ישראל צריכה לשמור על האופי הדמוקרטי שלה.

יעל גרמן: 71% אומרים שהם סומכים על כלל הציבור, ובצדק, כי יש לנו עם נפלא – –

טלי פלוסקוב: נא לסכם, גברתי.

יעל גרמן: – – עם ערבות הדדית ואהבת המדינה, רק שלעם הנפלא הזה אין ממשלה שהוא יכול לסמוך עליה.

יעל גרמן: הממשלה שמגישה את תקציב 2017–2018 שכחה חלקים ניכרים ממנו.

יעל גרמן: היא דואגת להישרדותה, מעבירה כספים למקורבים, מתכננת מינויים פוליטיים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

יעל גרמן: אני כבר מסיימת.

יעל גרמן: – – מפלגת בין חלקי העם, מעמיקה את השסעים, לא עושה לצמצום הפערים, וממש כדברי רבי יהודה על הדור: "בית ועד יהיה לזנות, והגליל יחרב, והגבלן יישום – –

רחל עזריה: – – –

יעל גרמן: – – ואנשי הגבול יסובבו מעיר לעיר ולא יחוננו, וחוכמת סופרים תסרח, ויראי חטא ימאסו, ופני הדור כפני הכלב.

יעל גרמן: והאמת תהא נעדרת".

רחל עזריה: – – –

טלי פלוסקוב: קשה לי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת יעל גרמן.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין, יש לך עוד תשע דקות של הסיעה שלכם.

טלי פלוסקוב: מה שלא הצלחת ולא הספקת להגיד בתשע הדקות הראשונות – יש לך אפשרות להמשיך.

דב חנין: יש הרבה דברים לבקר בהם את התקציב.

רחל עזריה: מה?

דב חנין: אני אומר, יש הרבה דברים להגיד על התקציב.

טלי פלוסקוב: אבל אולי תגיד גם דברים טובים?

רחל עזריה: כל עוד זה ביקורת אמיתית ודברים נכונים – בכיף.

טלי פלוסקוב: נכון.

רחל עזריה: אם זה דברים שהם פשוט לא נכונים, זה מקשה מאוד על הדיון.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, תשע דקות לרשותך.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה לך, גבירותי חברות הכנסת, יש משהו כנראה יותר חרוץ בנשים, הן מגיעות בבוקר, טוב לדבר לפורום של נשים בכנסת.

דב חנין: תודה לכן על ההשכמה.

דב חנין: עמיתותי חברות הכנסת, דיברתי בחלק הראשון של דברי על תקציב של אנשים במקום תקציב של שלטון, ואני רוצה לחזור ולחדד כמה מהנקודות שמאפיינות תקציב של אנשים.

דב חנין: תקציב של אנשים, תקציב שמתייחס לבעיות האמיתיות של החברה הישראלית ונותן פתרונות אמיתיים לבעיות האמיתיות של החברה הישראלית.

דב חנין: תקציב של אנשים הוא תקציב שמייצר פתרונות של תחבורה ציבורית.

דב חנין: בואו נבין על מה אנחנו מדברים.

דב חנין: אנחנו מדברים על מצוקה שבה המדינה הזו הולכת ונתקעת בפקק.

דב חנין: הדרך היחידה להשתחרר מהמציאות הזו היא לצנתר את העורקים הסתומים באמצעות עדיפות לתחבורה ציבורית.

דב חנין: העדפה אמיתית של תחבורה ציבורית אומרת לא רק תשתיות חדשות לתחבורה ציבורית, אלא העדפה של התחבורה הציבורית בתשתיות הקיימות: כבישים לתחבורה ציבורית, כבישים ייעודיים לתחבורה ציבורית, עדיפות ברמזורים לתחבורה ציבורית, כדי שיהיה מהר יותר, נוח יותר, לנסוע בתחבורה ציבורית.

דב חנין: תחשבו, למשל, על מנגנון של תחבורה ציבורית חינם, כדי לעודד אנשים לעבור לתחבורה ציבורית.

דב חנין: זה עולה כסף, אבל זה גם חוסך הרבה כסף.

דב חנין: זה חוסך זמן וזה חוסך חיי אדם.

דב חנין: זה חוסך חיי אדם בזיהום אוויר, זה חוסך חיי אדם בצמצום ובמניעת תאונות דרכים.

דב חנין: בואו נחשוב אחרת על איך מקדמים את מערכת התחבורה במדינת ישראל.

דב חנין: כשאני מדבר על תקציב של אנשים, עמיתי חברי הכנסת, אני חייב לענות על השאלה מאיפה יבוא הכסף.

דב חנין: אני התחלתי לענות על השאלה הזו, ואמרתי שצריך לקחת מהטייקונים, לקחת מבעלי ההון, לקחת מהמאיון העליון, כדי להשקיע יותר בפתרונות חברתיים, כדי להשקיע יותר בחברה, כדי לתת פתרונות לבעיות הקשות שלנו.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, זו רק חצי תשובה, ואני לא רוצה לעשות כאן חצי עבודה, כי במרכז החדר שבו אנחנו נמצאים כחברה נמצא פיל.

דב חנין: הפיל הזה הוא פרויקט השליטה בשטחים, שמעבר לכל הדברים גם עולה לנו המון כסף.

דב חנין: התחזוקה שלו, ההשקעה בהתנחלויות שחיות על צינור חמצן שמעביר להן כסף כל הזמן, על חשבוננו, על חשבון הבריאות ועל חשבון הרווחה ועל חשבון פתרונות הדיור בתוך ישראל.

דב חנין: בימים האחרונים דיברנו המון על 150 המיליון שמגיעים למתנחלי עמונה, אבל בואו נדבר על עשרות המיליארדים שמוזרמים להתנחלויות ולפרויקט השליטה בשטחים בכל שנה.

דב חנין: את מעגל העימות הצבאי עם הפלסטינים ועם העולם הערבי חייבים לסיים גם בגלל הסכנות שלו, גם בגלל הנזקים העצומים שהוא מייצר לשני העמים – גם לעם בישראל וגם לעם הפלסטיני.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, את הפרויקט הזה של השליטה בשטחים ואת העימות הצבאי עם הפלסטינים ועם העולם הערבי צריך לסיים גם בגלל המחיר הכלכלי הבלתי-נסבל שלו.

דב חנין: במסגרת הזו צריך – ואפשר – להפסיק לתקצב את הפרויקט הסופר-יקר של רכישת שלוש צוללות חדשות שאפילו הצבא לא מעוניין בהן; אפשר לוותר על מטוסי ה-F-35, שאפילו בארצות-הברית אומרים שהם רחוקים מאוד מלתת מענה לצרכים צבאיים אמיתיים.

דב חנין: זה יחסוך המון כסף.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, השאלה הגדולה היא: אם כל זה כל כך נכון, למה אין לנו תקציב של אנשים?

דב חנין: והתשובה הקשה היא שאין לנו תקציב של אנשים מכיוון שיש לנו כאן שלטון אטום, מנותק ומנוכר.

דב חנין: ועמיתותי חברות הכנסת, אני רוצה לומר לכן באופן ברור שהוויכוח שלי איננו עם שר האוצר.

דב חנין: הוויכוח שלי איננו עם שר האוצר.

דב חנין: את שר האוצר אני מכיר, ואני אפילו מעריך שכוונותיו טובות ורצונו באמת לעשות שינוי.

דב חנין: אבל, לצערי הגדול, בתקציב הזה יש יותר מדי סימנים שהפנים הן הפנים הנעימות של כחלון, אבל התוכן הוא התוכן הנורא של נתניהו.

דב חנין: כשאני מדבר על התוכן הנורא של נתניהו, אני חייב, עמיתי חברי הכנסת, לשתף אתכם בדברים האלה, שאני פשוט קורא אותם מעל דפי העיתון, כי אני לא מסוגל להאמין שכך יכול לדבר ראש ממשלה בישראל.

דב חנין: הוא אומר לתושבי עמונה, למתנחלי עמונה, בפגישה לילית את הדברים הבאים: אני מבין מה זה לאבד בית – אומר ראש הממשלה – אני מבין מה זה לאבד בית.

דב חנין: אחרי בחירות 1999, סילקו אותנו מהמעון הרשמי, נאלצנו לעבור למלון "שרתון פלאזה".

דב חנין: נאלצנו לעבור למלון "שרתון פלאזה", כי סילקו אותנו מהמעון הרשמי, כי הפסדנו בבחירות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו שומעים מה שנאמר כאן?

דב חנין: אני חייב להגיד לכם שמשתתפי הפגישה נדהמו מההשוואה – אני, אגב, לא מגן על מתנחלי עמונה – אבל הם נדהמו מההשוואה הזאת, ואז נתניהו הסביר להם שזה קשה מאוד מאוד, באמת קשה מאוד להיות מפונה מהמעון הרשמי של ראש הממשלה, אותו בית שראינו אותו בתשדירי הבחירות, בית דולף ומסכן, שראש הממשלה נאלץ לגור בו, ואחרי שהוא מפסיד בבחירות, גם מעבירים אותו למקום עוד יותר גרוע, למלון "שרתון פלאזה", מן הסתם לסוויטה הנשיאותית שם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, זו הדוגמה לשלטון אטום.

דב חנין: אבל אני רוצה לדבר על תופעה נוספת שמאפיינת את התקציב הזה, וזו התופעה של השימון.

דב חנין: שימון – אין דרך אחרת לקרוא לזה.

דב חנין: יושב-ראש הקואליציה צריך לפעול כדי להעביר את התקציב, אז נותנים כסף ליושב-ראש הקואליציה.

דב חנין: מין מס מעבר כזה.

דב חנין: יש ועדת כנסת שיש לה כל מיני תפקידים בחלוקת חוק ההסדרים; כדי שזה יעבור בוועדת הכנסת, צריך גם מס מעבר ליושב-ראש ועדת הכנסת.

דב חנין: אני אומר לכם, אנחנו חזרנו לימי הביניים, לתקופה שבה כל אציל היה לו מס מעבר בלטיפונדיה שלו.

דב חנין: אם היית רוצה לעבור את החלקה הזו, היית צריך לשלם כסף.

דב חנין: אנחנו פשוט הגענו למקומות שלא ייאמנו.

דב חנין: הדבר הזה הוא מצחין, הוא מסריח והוא בלתי אפשרי.

דב חנין: אבל אני רוצה לדבר על משהו גרוע אפילו עוד יותר שקרה בתקציב השנה, ולדעתי, הוא חסר תקדים: מופיעות בהחלטה של ועדת הכספים שאני אוחז בידי, האמירות הבאות:

דב חנין: שלושה חברי כנסת מקבלים כסף ציבורי, מבלי לפרט אפילו לאיזו מטרה ציבורית הכסף הזה מיועד.

דב חנין: כתוב בהחלטה: חבר הכנסת מיקי זוהר יקבל 20 מיליון שקל לשנה; חבר הכנסת אורן חזן יקבל 5 מיליון שקל לשנה; חברת הכנסת נאוה בוקר תקבל 5 מיליון שקל לשנה.

דב חנין: כתוב בהחלטה: לא פורט על-ידי חברי הכנסת האמורים הייעוד של הכספים האלה.

דב חנין: לא פורט הייעוד של הכספים האלה, אבל ייעשה מאמץ לפרט ולעדכן בעתיד, אחרי ההחלטה, למה מיועד הכסף שכל אחד מחברי הכנסת מקבל.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, זה לא רק מזעזע, אלא אני אומר לכם במלוא האחריות – זה בלתי חוקי וזה פלילי.

דב חנין: תבינו על מה אנחנו מדברים.

טלי פלוסקוב: נא לסכם.

דב חנין: אני מסכם בזה.

דב חנין: אנחנו מדברים על זה שכסף ציבורי מוצא למטרה שאף אחד לא יודע מהי.

דב חנין: אף אחד לא יודע מהי, כסף שלנו.

דב חנין: הדבר היחיד שאנחנו יודעים זה שזה ניתן למיקי זוהר, לאורן חזן ולנאוה בוקר.

דב חנין: אז למה נותנים להם כסף?

דב חנין: כדי שהם יצביעו בעד התקציב.

טלי פלוסקוב: תודה.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, גברתי, ובזה אני מסיים, שהדבר הזה הוא לא פחות חמור ממה שקרה לאורי לופוליאנסקי.

דב חנין: אני מזכיר לכם: אורי לופוליאנסקי, כדי להפעיל את סמכותו, אמר: תתרמו ל"יד שרה", שזה, אגב, גוף מבורך – –

טלי פלוסקוב: אדוני, אני מבקשת לסיים.

דב חנין: – – ונפלא, אבל זו עבירה פלילית.

דב חנין: אני פניתי בנושא הזה ליועץ המשפטי של הכנסת ושוחחתי אתו גם הבוקר, והעמדתי אותו על חומרת הדברים.

דב חנין: אסור לאפשר לחברי הכנסת להיכשל בזה, אסור לאפשר לכנסת להיכשל בזה, כי זה לא פחות מעבירת שוחד.

דב חנין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

טלי פלוסקוב: בדרך כלל אתה כן עומד בזמנים, היום זה היה חריג.

דב חנין: פשוט יש כל כך הרבה מה להגיד.

טלי פלוסקוב: בטח, בטח.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

טלי פלוסקוב: לרשותך חמש דקות, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, את יודעת, גברתי, כשאני עולה לכאן, לדוכן, יש לי יראת כבוד; יראה כל כך גדולה שאני באמת שוקלת כל מילה, דואגת לא לחטוא לאמת, לוודא שהכול מדויק.

יפעת שאשא ביטון: יש לי אחריות גם כלפי העם ששומע אותי.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנשי האופוזיציה עולים לכאן וחוטאים לאמת, פעם אחר פעם אחר פעם.

יפעת שאשא ביטון: הם כל כך מנותקים, עד שלפעמים אני תוהה אם אנחנו חיים באותו מקום, מדברים על אותו תקציב, או שפשוט בא להם להרחיב לנו אופקים והם מדברים על מחוזות אחרים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לך, חברת הכנסת יעל גרמן: את דיברת על נושא הבריאות בפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה לספר לך – את כבר שמעת הרבה פעמים, זה לא שינה את העובדות בעבורך – שיש חלק נכבד מאוד לנושא הבריאות בתוכנית הצפון והגליל.

יפעת שאשא ביטון: את דיברת על כביש 89, כביש הדמים – – –

יעל גרמן: יפעת, את מדברת – – –

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: תני לי לדבר בבקשה, אני מוקלטת ואת תוכלי לשמוע אחר כך את הדברים.

יעל גרמן: – – – בספר התקציב יש שקל לתוכנית – – – של משרד – – –

יפעת שאשא ביטון: דיברת על כביש 89.

יפעת שאשא ביטון: כביש 89, כמו כביש 65 ו-79 ו-859 ועוד כבישים אחרים, נמצא בתוכנית של משרד התחבורה בתוכנית הצפון.

יעל גרמן: אני מדברת על עובדות – – –

יפעת שאשא ביטון: את לא צריכה להתפרץ, זה עניין של ימים שאת וכל הציבור תדעו את האמת, ושוב אנחנו נוכיח, כמו שהוכיח השר כחלון לפני יומיים – –

יעל גרמן: – – – 52 – – – בספר התקציב – – –

יפעת שאשא ביטון: – – מי מדבר ואומר אמת ועושה ומי אומר לא-אמת.

יעל גרמן: אבל איך את יכולה – – –

יפעת שאשא ביטון: ועכשיו אני רוצה לספר לך על כל הרפורמות – – –

יעל גרמן: אין שקל – – –

יפעת שאשא ביטון: גברתי היושבת-ראש, גם לצעוק וגם לא להיות מדויקים וגם לנסות להסיט את הדיון למה – – –

יעל גרמן: אבל את אומרת דברים מנותקים.

יעל גרמן: אין בספר התקציב – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן, חברת הכנסת יעל גרמן – – –

יעל גרמן: – – –

יפעת שאשא ביטון: אם את תקשיבי אז את גם תשמעי.

יפעת שאשא ביטון: אם את גם תקשיבי את גם תשמעי.

רחל עזריה: ככה אנחנו לא יכולים לשמוע כלום.

יפעת שאשא ביטון: ואמרתי לך, ההבדל הקטן הוא פשוט מאוד: שזה עניין של ימים עד שאת והציבור תדעו את האמת, והציבור ידע מי יושב ומדבר ומי עושה.

יפעת שאשא ביטון: פשוט מאוד מאוד.

יעל גרמן: התקציב לא מאושר היום?

יעל גרמן: למה צריך לחכות – – –

יפעת שאשא ביטון: השר כחלון עמד כאן לפני יומיים והוכיח לכולם – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה לא להפריע.

יפעת שאשא ביטון: – – שאפשר גם להיות שר אוצר חברתי, גם לגלות אחריות תקציבית, גם להיות מדורג היטב באשראי הבין-לאומי ולזכות לשבחים על הפעילות הכלכלית שלנו כמדינה – מה שלא קרה אצלכם, אגב, כי אצלכם איימו להוריד את דירוג האשראי – ולעשות את כל הרפורמות.

יפעת שאשא ביטון: אני אמנה רק את חלקן, כי יש לי רק חמש דקות וזה בוודאי לא יספיק.

יפעת שאשא ביטון: 10 מיליון שקלים למשרד המדע לחונכות וסיוע בשיעורי-בית לילדים – בפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: פתחנו את תוכנית "חיסכון לכל ילד", כדי שלכל ילד, מכל משפחה, תהיה נקודת פתיחה טובה עם הגיעו לגיל 18 או לגיל 21.

יפעת שאשא ביטון: הגדלנו את קצבאות הזיקנה – אם זה לא חברתי אז אני לא יודעת מה כן – קלטנו עובדי קבלן כעובדי מדינה – אם זה לא חברתי אז אני לא יודעת מה כן.

יפעת שאשא ביטון: דאגנו לחיסכון פנסיוני לעצמאים – אם זה לא חברתי אני לא יודעת מה כן.

יפעת שאשא ביטון: פתחנו את שוק התמרוקים לתחרות, כמו פעולות נוספות שעשינו כדי לטפל ביוקר המחיה.

יפעת שאשא ביטון: הוספנו 300 מיליון לטובת הנכים – אם זה לא חברתי אני לא יודעת מה כן.

יפעת שאשא ביטון: הפחתנו את מס הכנסה, מע"מ ומס החברות, הוספנו נקודות זיכוי למסיימי לימוד מקצוע, הורדנו את מחירי המזון, החזרנו את פרויקט שיקום שכונות, ועוד הרבה הרבה דברים.

יפעת שאשא ביטון: בכך הוכחנו שאנחנו יכולים לעשות למען הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אבל לך, חברת הכנסת מיש עתיד שאמרה פה לפני כמה דקות על הדוכן "יחרב הגליל" – אני יכולה להבין גם למה את אומרת את זה.

יפעת שאשא ביטון: כי כשלפיד היה שר האוצר – –

יעל גרמן: – – – ציטטתי את רבי יהודה, ממסכת סנהדרין.

יעל גרמן: תפתחי – – –

יפעת שאשא ביטון: – – רגלו לא דרכה – רגלו לא דרכה – בגליל.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא ביקר אפילו פעם אחת בקריית-שמונה.

יפעת שאשא ביטון: אז אם יש גליל מבחינתו או אין גליל מבחינתו – כנראה זה לא באמת משנה.

יעל גרמן: את – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת גרמן, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר – – –

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לומר גם, חברת הכנסת מיש עתיד, קצת על מה – – –

טלי פלוסקוב: יפעת – – –

יעל גרמן: אני הייתי אתו בטבריה.

יעל גרמן: איך את יכולה לעמוד פה ולהגיד – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת גרמן, אם את תמשיכי להפריע אני אבקש ממך לצאת מהאולם.

יעל גרמן: תבקשי.

טלי פלוסקוב: אז אני אבקש.

טלי פלוסקוב: אני אבקש.

יפעת שאשא ביטון: חבל, אם תישארי קצת במליאה – – –

טלי פלוסקוב: אז אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה, וכשתמשיכי אני אקרא אותך לסדר בפעם השנייה והשלישית.

יעל גרמן: היא דיברה על כך שהיא עומדת ואומרת אמת, אבל הנה – – –

טלי פלוסקוב: לא, לא, את לא יכולה – – –

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שעכשיו חבר הכנסת לפיד יעלה לכאן ויגיד אם כשר האוצר הוא הגיע לקריית-שמונה, חרף כל ההזמנות שלנו.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת כמה פעמים שר האוצר הנוכחי משה כחלון ביקר לא רק בקריית-שמונה אלא בכל הגליל?

יפעת שאשא ביטון: קשה למנות.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה לספר לך, כחברה במפלגת יש עתיד גם, קצת על מה שעשו "קבוצת המעודדות" שיושבת כאן – –

יעל גרמן: – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן, אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה.

יפעת שאשא ביטון: – – על רחל עזריה, שמטפלת בכל הנושא של רווחה למשפחה – – –

יעל גרמן: – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן, אני קוראת אותך לסדר בפעם השלישית.

טלי פלוסקוב: זה לא ייתכן שתפריעי לה – – –

יעל גרמן: זה נאום על יש עתיד או על התקציב?

יעל גרמן: – – –

יפעת שאשא ביטון: זה נאום על התקציב, אבל יש עתיד – – –

יעל גרמן: – – –

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לצאת מהאולם.

יפעת שאשא ביטון: – – – כדאי שהיא תשמע את האמת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, גברתי.

יעל גרמן: אני רואה שיש עתיד מאוד מטרידה – – – (חברת הכנסת יעל גרמן יוצאת מאולם המליאה).

יפעת שאשא ביטון: אז "קבוצת המעודדות" שיושבת כאן גם עושה משהו למען הציבור ולמען התקציב.

יפעת שאשא ביטון: רחל עזריה, שבעצם דואגת לרווחת המשפחה – – –

תמר זנדברג: מה עם הזמן?

טלי פלוסקוב: לא, סליחה, כמה שהפריעו לה.

טלי פלוסקוב: אני כן אאריך לה את הזמן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רחל עזריה, שדואגת לרווחת המשפחה, אם בטיפול שלה היום יחד עם האוצר להארכת חופשת הלידה בתשלום; אם כל הנושא של מזון בריא וראוי לילדים שלנו בצהרונים; אם יומיים חופש, שני ימים נוספים בעצם, לכל משפחה; אם חברת הכנסת מירב בן ארי, שדאגה למענק ללימודים לחד-הוריות ובכלל מטפלת בכל הסוגיה של חד-הוריות ושל צעירים חסרי עורף משפחתי; אם חברת הכנסת טלי פלוסקוב, שדאגה להעלות את הקצבאות לניצולי השואה, בניגוד למה שנאמר כאן.

יפעת שאשא ביטון: ואם זו אנוכי שעומדת כאן, גברתי היושבת-ראש, ודואגת שהילדים שלנו, שהם דור המחר, יגדלו בסביבה בטוחה, מוגנת והוגנת.

יפעת שאשא ביטון: וההוכחה לכך היא שפעם ראשונה שמדינת ישראל לוקחת אחריות בתקציב ומכניסה תוכנית לבטיחות ילדים, תוכנית לאומית שדיברו עליה במשך שנים – וכל הזמן אומרים לנו, אה, לקחתם תוכניות ממשלה או החלטות ממשלה קודמות – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: מייד.

יפעת שאשא ביטון: – – החלטות ממשלה קודמות; אז כן, זה חוזר למה שאמר השר כחלון כאן:

יפעת שאשא ביטון: הם החליטו ואנחנו מקיימים, הם הבטיחו ואנחנו מקיימים – –

טלי פלוסקוב: תודה.

יפעת שאשא ביטון: – – ואנחנו נמשיך לקיים.

יפעת שאשא ביטון: ורק מילה אחרונה, על תוכנית הגליל.

יפעת שאשא ביטון: זה לא סוד שבחודשים האחרונים אני פועלת בצורה אינטנסיבית לקידום התוכנית לגליל ולצפון.

יפעת שאשא ביטון: הייתי שם כדי לוודא שאנחנו מגיעים לכל אותן נקודות בעומק הפריפריה שנשכחו במשך שנים, כולל תקציב ענק לבריאות, לתעסוקה, לחינוך, להשכלה הגבוהה ולדברים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: אז כן, גברתי היושבת-ראש, מי כמוך יודע, אנחנו כאן כדי לדאוג לציבור בישראל.

יפעת שאשא ביטון: ואם אני צריכה לבחור בין לשבת כאן ורק לדבר ובין לשבת בצד הזה ולעשות – שבשפה שלהם זה "לעודד" – אז אני מעודדת באהבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטן.

טלי פלוסקוב: ביטון.

יפעת שאשא ביטון: ביטון.

יפעת שאשא ביטון: אני ביטן רק אם אני מקבלת את המיליונים שלו.

טלי פלוסקוב: זה רשום בפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איתן כבל – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: לרשותך עד עשר דקות.

איתן כבל: ואללה?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: אתם רואים מה קורה?

טלי פלוסקוב: אופוזיציה מקבלת עשר דקות, תשע דקות, והקואליציה מקבלת שלוש דקות, חמש דקות.

יפעת שאשא ביטון: היי, הגיעו לי חמש.

טלי פלוסקוב: חמש?

טלי פלוסקוב: את דיברת שש.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, רשמים פרלמנטריים, תשמעו – אדוני השר – שלום, אדוני השר, מה, אתה עובד על גטאס עכשיו?

זאב אלקין: הוא עובד על עצמו, תאמין לי.

איתן כבל: שוב, בוקר טוב לכם.

איתן כבל: תראו, אפשר עכשיו להתחיל להתעסק עם התקציב.

איתן כבל: בוועדת הכלכלה היו המון המון דיונים.

איתן כבל: שליש מהנושאים שעלו בכלל, אם לא יותר, נגעו לוועדת הכלכלה, שהובילה – אם יש רפורמות גדולות באמת שהובלו בתקציב הזה, זה היה בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: באמת ועדת הכלכלה גם לא עסקה בשאלות האלה לא במסגרת ימין–שמאל, קואליציה–אופוזיציה, ואני גאה לומר, חבר הכנסת אלאלוף, שזה עבר ללא הסתייגות אחת ופה-אחד.

איתן כבל: באמת, זה אולי בנושאים מהכבדים ביותר שנראו כאן כלכלית בשנים האחרונות.

איתן כבל: וזה באמת זה לא העניין, התקציב הוא לא הסיפור האמיתי, סליחה שאני אומר לך את זה, גברתי.

איתן כבל: הסיפור האמיתי נוגע לאיבוד השליטה וכל כללי המשחק הפוליטיים בכנסת הזו.

איתן כבל: אתה, אין לי ספק, מרגיש את זה בתוך הוועדה שלך.

איתן כבל: אנחנו, חלקנו, ראשי הוועדות, מוצאים את עצמנו לעתים חסרי אונים; ממשלה מקבלת – נשברו כמעט כל הכללים של הבית הזה.

איתן כבל: קואליציה – ממשלה מאשרת, הכנסת מאשרת בקריאה ראשונה, וראשי הוועדות – בנושאים אמיתיים, למען הציבור – מוצאים את עצמם מתעמתים עם הקואליציה ובעיקר עם חברי כנסת מהליכוד.

אלי אלאלוף: מסוימים.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: לא כולם.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: זה מטורף.

איתן כבל: זה איבוד כל כללי המשחק בבית הזה.

איתן כבל: אתה יודע מה שונה מפעמים קודמות?

איתן כבל: זה כבר לא אלגנטי.

איתן כבל: לא שאם זה אלגנטי אתה מכשיר את זה, אבל זה אפילו לא אלגנטי.

איתן כבל: אין בושה.

איתן כבל: בדרך כלל זה עובד כך: אתה שומע את חברי הכנסת, את רובם, מדברים, אומרים: איזו רפורמה צרכנית מדהימה, באמת, חשוב להעביר אותה.

איתן כבל: אחרי שכל אחד פרגן לרפורמה, הוא עוטה את מדי הווטרינר ומתחיל במלאכת העיקור והסירוס של החוק.

איתן כבל: אתה שואל את עצמך: אלוהים, את מי אנחנו משרתים?

איתן כבל: את מי אנחנו משרתים, למען השם?

איתן כבל: היה שלב, אפילו, שביקשתי מחברי להוסיף משהו משל עצמם: גרש, פסיק, נקודה, מקף – אבדה הבושה.

איתן כבל: אין בושה יותר.

איתן כבל: ואחרי כל זה – פעם הייתה קופה קטנה, הייחודיים, ועברו חוקים, והכנסת שינתה את פניה.

איתן כבל: הנה הגיע חברי – הוא באמת חברי – יואב קיש, תכף אולי נשמע ממנו: יש קרן מיוחדת שהוקמה.

איתן כבל: בכל ועדה, חבר הכנסת אראל מרגלית, אנחנו נלחמים על מיליונים בודדים.

איתן כבל: אתמול היו הקייסים, אצלי, בוועדת הכלכלה, שמרוויחים 2,000 שקל, ואתה מבקש להגדיל ולתת להם משרה מלאה, שתגיע במקרה הטוב לשכר מינימום, תוספת של 4 מיליון שקל בשנה, אולי, ופה יש קופה של יותר מ-300 מיליון שקל, וזה עובר.

איתן כבל: זה בהמשך למה שאמרתי לך, חבר הכנסת חברי אלי אלאלוף, שאבדה הבושה.

איתן כבל: הבושה הפכה לנורמה.

איתן כבל: זה מה שקורה.

איתן כבל: אף אחד לא מתבייש.

איתן כבל: אתה שואל את עצמך, האם זה נכון?

איתן כבל: קודם כול, גפני כבר יצא פראייר.

איתן כבל: פעם היה לנו גפני, שהוא באמת מהמובילים והמשפיעים פה בבית, למרות הסיעה שממנה הוא בא – הנה חבר הכנסת מקלב נכנס – הוא יצא רק, כך אומרים, רק עם 80 מיליון שקל.

איתן כבל: אבל אנחנו רגילים שגפני מוציא, זה "בסדר" – במירכאות כמובן.

אורי מקלב: מה זה?

אורי מקלב: לקניידלך?

איתן כבל: מה זה קניידלך, חבר הכנסת מקלב, זה כבר לא קניידלך, זה – – –

אורי מקלב: זו אפליה – – –

איתן כבל: להפך, אני מפרגן לו.

איתן כבל: אמרתי שהוא יצא פראייר.

אורי מקלב: אה, גפני יצא פראייר.

איתן כבל: גפני יצא פראייר.

איתן כבל: כי כשאתה רואה כאן, 41.6 לחבר הכנסת דוד ביטן, אורן חזן – 10 מיליון שקל, חבר הכנסת מיקי זוהר – 40, איפה יואב קיש?

איתן כבל: יצא?

איתן כבל: הפראייר הזה, רק 32.9.

איתן כבל: נאוה בוקר – טוב, זה מסודר, אני רואה, גם לפי ספסלים אחוריים וספסלים קדמיים – 10 מיליון שקל.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא פה.

איתן כבל: דודי אמסלם, ואללה תותח – 40 מיליון שקל.

איתן כבל: אבל – אבל הגדול מכולם, הגדול מכולם, זה שמקרקס אותם, אתה יודע, זה בדיוק מה שנקרא על אצבעו הקטנה – סמוטריץ: 50 מיליון שקל.

איתן כבל: זה רק מה שאנחנו יודעים, חבר הכנסת אראל מרגלית, 50 מיליון שקל, ואנחנו רבים על מיליון לפה מיליון לשם – וזה עובר.

איתן כבל: אז "דה-מרקר" כתב, זרחיה כתב, אני מאמין שזה גם נכתב בעוד עיתונים – ונאמר, כמו שכתוב בפרשת מקץ, חבר הכנסת מקלב: "ולא נודע כי באו אל קרבנה".

איתן כבל: ואיך זה יחולק?

איתן כבל: ומי יחלק?

איתן כבל: ולמה דווקא לאלה?

איתן כבל: למה לא לאחרים?

קארין אלהרר: אתה רוצה להתערב להם איך הם יחלקו?

איתן כבל: אני אומר לך, ההבדל, את יודעת – לא שאני מנסה להצדיק את מה שהיה בעבר – אבל זה כבר אפילו לא אלגנטי.

קארין אלהרר: פה הם משתינים מהמקפצה.

איתן כבל: מה זה משתינים מהמקפצה?

איתן כבל: הם מרימים אותה גבוה שלא יהיה מישהו שלא יראה.

איתן כבל: הם יושבים בישיבות – הקואליציה, ומי בראשם?

איתן כבל: הליכוד, שריסקו פה כל חלקה טובה.

איתן כבל: לא עושים חשבון.

איתן כבל: יורקים עלינו, בלי בושה, בנהנתנות שלא נראתה בבית הזה, בחוסר בושה מוחלט.

איתן כבל: הם לא מתביישים כבר; הם יורקים על הבית הזה כמעט בכל דבר ועניין, כי הם מבינים גם את המצב הקואליציוני, שאין מצב שמישהו יעז להרים ראש, אז הכול מותר.

איתן כבל: וההגדרה "כל ממזר מלך" כנראה נכתבה על זה.

איתן כבל: בחלק מהדיונים, חבר הכנסת דב חנין, לפחות אני יכול להגיד אצלי בוועדה, קישון היה כותב על זה ספרים.

איתן כבל: ספרים, קישון – למה הוא הלך בגיל – לפני כל כך הרבה שנים?

דב חנין: אולי במקום שהוא יכתוב פשוט אנחנו נקליט את זה?

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: זה קישון, לגמרי קישון.

איתן כבל: הוא היה יכול לקבל השראה מכאן ועד להודעה חדשה.

איתן כבל: לכן, גברתי היושבת-ראש, אם אני מגיע לסיום, החברים שלי, כולנו מדברים, העבירו צפון, גליל, כן העבירו, לא העבירו, את מי זה מעניין בכלל, חבר הכנסת אראל מרגלית?

איתן כבל: הם לא שמים עלינו.

איתן כבל: את מי?

איתן כבל: בכלל זה לא מעניין.

יפעת שאשא ביטון: אותי זה מעניין.

קארין אלהרר: ראינו.

איתן כבל: את מי בכלל?

איתן כבל: זה לא מעניין.

איתן כבל: ההשחתה, אין לה גבול.

איתן כבל: הם לא שמים עלינו.

איתן כבל: לכן אני אומר, אל לנו להרים ידיים.

איתן כבל: באמת, זה נראה אבוד, אבל החובה שלנו – להמשיך ולהיאבק ולהילחם יום-יום שעה-שעה.

איתן כבל: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת נורית קורן – בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: נורית קורן, ואחר כך אראל מרגלית.

אראל מרגלית: אבל יש תור, גם בתור היא מקבלת?

טלי פלוסקוב: היא הייתה צריכה להיות לפני, הם התחלפו.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, לרשותך, לצערי, רק שתי דקות.

נורית קורן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יש כנראה חברי כנסת שעובדים ולא מקבלים, ויש כאלה שלא עובדים ומקבלים יותר מהר, אבל אני עובדת קשה כדי להגיע לכל דבר.

קארין אלהרר: פראיירים.

נורית קורן: אני רציתי הבוקר, אני – – –

איתן כבל: אני מודה שאת עושה עבודה מדהימה.

נורית קורן: תודה רבה, איתן.

איתן כבל: ואני אומר את זה לך באמת.

נורית קורן: אני מודה לך, תודה.

נורית קורן: תודה, אתה מרגש אותי.

נורית קורן: באמת שאתה מרגש אותי.

נורית קורן: תודה רבה.

נורית קורן: אני בעצם רוצה לדבר – – –

אלי אלאלוף: אחוות תימנים.

נורית קורן: לפחות זה.

נורית קורן: לפחות בבית הזה, זה חשוב.

נורית קורן: ואנחנו מובילים מאבק לא רק של תימנים, של כל העדות, בנושא של ילדי תימן, מזרח ובלקן.

נורית קורן: ואני לא אנוח ולא אשקוט עד שאגיע לחקר האמת – למצוא את הילדים.

נורית קורן: זה מה שאני עושה.

נורית קורן: אני דווקא רציתי לדבר על הנושא של מיסוי דירה שלישית.

נורית קורן: הרבה אנשים דיברו אתי על הנושא של מיסוי דירה שלישית.

נורית קורן: הקונסטלציה שהגענו אליה לא ברורה מאוד.

נורית קורן: אני מקווה מאוד ששר האוצר ייקח את הנושא הזה ויחשוב שוב כדי להקל על האנשים, כי יש אנשים שזאת המשכורת שלהם וזה מה שיש להם.

נורית קורן: אין להם עוד כסף ממקום אחר.

נורית קורן: נושא אחר שעולה הבוקר על סדר-היום הוא הנושא של כל הפליטים וכל האנשים מסוריה.

נורית קורן: אני רוצה להודות לראש הממשלה שמתחילת המאבק בסוריה ומלחמת האזרחים בסוריה הוא פתח בית-חולים שדה.

נורית קורן: אנחנו אכן מקבלים הרבה מאוד פצועים.

נורית קורן: היום התפרסם בעיתון שראש הממשלה פועל במגעים להביא גם נשים וילדים.

נורית קורן: אני רוצה לומר לכם שראש הממשלה שלנו הוא המנהיג היחיד שרואה את המצוקה של התושבים בסוריה ומנסה לסייע להם.

נורית קורן: ואני מקווה שגם אנחנו – הגם שהם אויבים שלנו ויש הרבה דברים לא טובים שקרו לנו מסוריה, אבל עכשיו זו העת; זו העת למנוע שואה.

נורית קורן: זה נראה כמו שואה, ומי כמונו צריכים לקום ולומר: רגע, תעצרו, צריך להסתכל על כל הילדים ועל כל הנשים שמבריחים אותם מהבתים שלהם ולא נותנים להם לחיות.

נורית קורן: אני מקווה מאוד שאנחנו נוכל לפעול למען הפליטים בסוריה.

נורית קורן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת נורית קורן.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אראל מרגלית עכשיו, בבקשה.

טלי פלוסקוב: לרשותך עשר דקות, אדוני.

אראל מרגלית: תודה.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שכל דקה בשבילך חשובה, אז אמתין עד שתהיה מוכן.

אראל מרגלית: תודה.

אראל מרגלית: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר פה?

טלי פלוסקוב: אלקין, השר אלקין יושב על הספסל האחורי.

אראל מרגלית: אדוני השר, אדוני השר, אדוני השר, אדוני השר.

זאב אלקין: אני פה, אראל.

אראל מרגלית: חברי חברי הכנסת, חברות הכנסת, בוקר טוב.

סתיו שפיר: – – – שהוא יהיה נוכח בישיבה.

טלי פלוסקוב: הוא נוכח בישיבה.

זאב אלקין: אתה אפילו לא יודע – – – ואז היית עומד פה ומגן על התקציב.

אראל מרגלית: תראה, אני רוצה לדבר היום על דיור בר-השגה לראש הממשלה, השר אלקין.

אראל מרגלית: אנחנו פותחים הבוקר את העיתון ואנחנו רואים כותרת: "אני מבין מה זה לאבד בית.

אראל מרגלית: אחרי בחירות 1999 סילקו אותנו מהמעון הרשמי ונאלצנו לעבור למלון 'שרתון פלאזה'".

עבד אל חכים חאג' יחיא: מסכן, הוא מסכן.

אראל מרגלית: רבותי, רק מי שממומן עשרות שנים על-ידי טייקונים יכול ליילל שמפנים אותו מבית ראש הממשלה למלון "שרתון".

אראל מרגלית: בנימין נתניהו, יש לי הצעה בשבילך: נסה פעם לממן את עצמך לבד.

אראל מרגלית: נסה פעם להקים עסק קטן ולפרנס כמה משפחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משימה קשה.

אראל מרגלית: נסה פעם אחת לשלם משכורות.

אראל מרגלית: נסה פעם אחת להתדיין עם הרשויות כדי לקבל אישורים ונסה פעם אחת לקבל תשלומים מהממשלה כשאתה עושה בעבורה שירות כבעל עסק.

אראל מרגלית: נסה פעם לייצר הכנסה למדינה, אדוני ראש הממשלה, ולא רק לחיות על חשבונם של אחרים – כי אתה איבדת לגמרי את הצפון.

אראל מרגלית: איבדת את זה.

אראל מרגלית: רק מי שבמשך שנים מממנים לו את הטיסות שלו, את בתי-המלון שלו, עשירים וטייקונים שמנסים להשפיע על מה שקורה במדינה, יכול להשוות את עצמו לתושבי עמונה, שיש לי אתם מחלוקת פוליטית, אבל באמת הולכים להתפנות מהבית שלהם מהיום למחר.

אראל מרגלית: הוא משווה את זה לכך שהוא לא נבחר לראש ממשלה ב-1999 והיה צריך לפנות את מעונו, כאשר ברחוב עזה, 300 מטר משם, יש לו בית אחד ובקיסריה יש לו בית אחר.

אראל מרגלית: איבדת לחלוטין את הצפון, אדוני.

אראל מרגלית: רק מי שהמקורבים שלו ובני-הדודים שלו ועורכי-הדין שלו משומנים על-ידי חברות נשק, חברות ענק, שכחלק מהעסקאות הגדולות ביותר שהיו פה במדינת ישראל הם חותכים 5% קופון של עשרות ומאות מיליוני יורו, יכול לאבד לגמרי את הצפון.

אראל מרגלית: האם אתה ידעת, אדוני ראש הממשלה, או לא?

אראל מרגלית: את זה אני מבקש שיעשו בחקירה.

אראל מרגלית: בשבוע וחצי האחרונים, 25,000 אנשים במדינת ישראל חתמו לנו על הבג"ץ הגדול ביותר במדינת ישראל: לבקש מהיועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה נוכח הראיות הקשות לשחיתות בנושא הצוללות ובנושא ספינות ההגנה.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לכם – חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להגיד לך למה יש פה חשדות גדולים מאוד.

אראל מרגלית: בארבע העסקאות הקודמות שהחברה הזאת, "טיסנקרופ", עשתה, היו תשלומי שוחד למנהיגים בדרום-אפריקה, ביוון ובעוד שתי מדינות.

אראל מרגלית: אותם אנשים מעורבים גם הפעם.

אראל מרגלית: המספנה שאמורה לבנות את הספינות, שבונה את הספינות בגרמניה, קראו לה Abu Dhabi MAR Group.

אראל מרגלית: שלושה אנשים ישראלים, עורכי-דין בכירים – ולא אכנס כאן לשמותיהם כי זה תחת חקירה, אני מקווה – ועוד שני אנשים שהיו לשעבר בחיל הים ואיזה מתווך ביקשו לשנות את שם החברה עם השם גרמניה במקום השם אבו-דאבי.

אראל מרגלית: מי הבעלים של החברה הזאת?

אראל מרגלית: 90.4% הם בבעלות חברה ששלושת בעלי המניות שלה הם לבנונים והיא רשומה בביירות.

אראל מרגלית: חברה אחרת, שהבעלים שלה הם גם כן לבנונים מביירות, רשומה באנגליה.

אראל מרגלית: יש עוד בעלים אחד שאני לא אפרט כי זה באמת כבר מידע שאני מעביר בצינורות הכי שמורים.

אראל מרגלית: זה אדם עם קשרים ברורים גם ל"חיזבאללה" וגם לאיראן.

אראל מרגלית: איראן הייתה בעלים של "טיסנקרופ" ב-25% בעבר, ובאיזה שלב, אחרי האיחוד, היא ירדה ל-8%.

אראל מרגלית: ושר הכלכלה האיראני ישב במועצת המנהלים של החברה שבונה לישראל את הצוללות שאמורות לתת מכה נגד התקפה פוטנציאלית גרעינית.

אראל מרגלית: שר הכלכלה האיראני ב-board.

אראל מרגלית: בשלב כלשהו ביקשו מהם לרדת באחוזים כי מעל 5% יש לך, מה שנקרא, information rights, ואתה יכול לקבל כל מידע.

אראל מרגלית: אז הם מכרו חלק מהאחוזים שלהם, 2.29%, ב-406 מיליארד יורו, אבל באותו זמן 30 עובדים מ"טיסנקרופ" ואיראנים הקימו חברה-בת אחרת בדיסלדורף, שהמשיכה לקבל ולהיות חלק מכל התהליך.

אראל מרגלית: אני לא אלאה אתכם.

אראל מרגלית: כל הדברים האלה הם לא כדי להכניס אתכם לתוך פרטי העסקה; זה להגיד לכם: רבותי, כשמישהו לא מצליח לעשות את העבודה במספנה פה בישראל, אחרי שהוא מדבר עם יושב-ראש ההסתדרות ולא מצליח לעשות את מה שהוא רוצה, אז הוא עושה את זה במספנה שיש לו השפעה גדולה עליה ושהוא יכול לקבוע שיהיו לו חלקים בזה.

אראל מרגלית: אני אסביר לכם משהו על הצוללות והספינות.

אראל מרגלית: זה כמו "נספרסו": כשאתם קונים את המכונה, אז אתם קונים את המכונה – היא יכולה לעלות קצת יותר, קצת פחות, אבל מאיפה "נספרסו" עושים את הכסף הגדול?

מאיר כהן: מהקפסולות.

אראל מרגלית: מהקפסולות.

אראל מרגלית: המספנות זה הקפסולות.

אראל מרגלית: צוללת צריכה שירות של עשרות-מיליוני יורו בשנה.

אראל מרגלית: אותו דבר ספינה.

אראל מרגלית: אותו דבר הבנייה הנוספת.

אראל מרגלית: רבותי, אני חייב לומר לכם, אני נפגשתי עם אנשים בכירים בגרמניה בסוף השבוע, ועם חוקרים בכירים בגרמניה, ואין להם ספק שיש פה אחת מעסקאות השחיתות הגדולות ביותר ש"טיסנקרופ" עשתה בשנים האחרונות.

אראל מרגלית: ואני מזכיר לכם איך קנו את הצוללות מלכתחילה: הלמוט קוהל נתן חצי מהמימון לממשלת ישראל על-פי בקשת האמריקנים אחרי מלחמת המפרץ.

אראל מרגלית: ככה זה התחיל: Government to Government, שום מתווכים.

אראל מרגלית: באמצע הכניסו מתווכים שהם בני-דודים של ראש הממשלה, שהם מקורבים שלו.

אראל מרגלית: מי שעשה את ההסכם על הספינות, שהיה צריך להיות משרד הביטחון, הוצא מהדרך.

אראל מרגלית: זה עבר ליועץ המשפטי של המל"ל, ושם עשו את ההסכם, כי זה תחת ידיו של ראש הממשלה עצמו, של אנשים מקורבים אליו בתוך משרדו.

אראל מרגלית: לכן בוגי יעלון השתגע וצעק ואמר שעוקפים אותו.

אראל מרגלית: לא סתם.

אראל מרגלית: עכשיו, אני לא יודע אם ראש הממשלה באופן אישי מעורב בשחיתות או אם יש עדויות לכך.

אראל מרגלית: באמת שאני לא יודע.

אראל מרגלית: ואני גם חייב להגיד לכם שאיפה שמעורב עורך-הדין האישי שלך אתה לא צריך שיהיה הסכם בינך לבין עורך-הדין, אתה צריך הבנה.

אראל מרגלית: לכן אני גם בספק אם נמצא נייר.

אראל מרגלית: אבל אני חייב לומר לכם – אנחנו יושבים בוועדת החוץ והביטחון, ובוועדת תקציב הביטחון – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אראל מרגלית: אני מסיים.

אראל מרגלית: – – ויש בינינו אמון, אמון.

אראל מרגלית: זה לא משנה אם אנחנו קואליציה או אופוזיציה.

אראל מרגלית: אנחנו מתווכחים הרבה פעמים על בקשות לעסקאות מאוד גדולות, אנחנו לא תמיד מומחים בתחום הזה, כשזקוקים לנשק אסטרטגי כזה או אחר.

מאיר כהן: תודה רבה.

אראל מרגלית: רגע.

אראל מרגלית: עוד שני משפטים.

אראל מרגלית: אנחנו מקשיבים לגנרלים, לאנשים.

אראל מרגלית: אנחנו סומכים עליהם.

אראל מרגלית: הם בעצמם אמרו לי: אנחנו לא ידענו.

אראל מרגלית: ולכן, מה שאנחנו מבקשים בבג"ץ זה חקירה, כי חקירה תוכל להאיר – אור – ולנקות את האורוות.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אראל מרגלית: ראש הממשלה, תתעורר, כי משהו רקוב בממלכת דנמרק שלך.

מאיר כהן: תודה רבה.

אראל מרגלית: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אי-אפשר לברך על התקציב, אף שיש בו דברים טובים, כשיש אפליה מתמשכת בתקציבי החינוך במוכר שאינו רשמי ובמוסדות הפטור.

אורי מקלב: אפליה מתמשכת, גם בתקציב 2017 ו-2018, בחינוך לילדים שנמצאים במוכר שאינו רשמי ובמוסדות הפטור.

אורי מקלב: זה עושה עוול כלפיהם, עוול מתמשך.

אורי מקלב: למה ילד בחינוך המוכר שאינו רשמי ובמוסדות הפטור צריך לקבל פחות מילד אחר?

אורי מקלב: למה הוא צריך לקבל שליש, שליש במבנים?

אורי מקלב: למה הוא צריך להמשיך להיות בקרוונים?

אורי מקלב: למה הוא צריך לקבל שליש מהתקציב כשזה פוגע ביכולת לתת לו ולהקנות לילדים?

אורי מקלב: אחרי זה שואלים למה הילדים לא יודעים – כשמפלים בצורה מובנית, בצורה מתמשכת.

אורי מקלב: זאת לא שאלה של תקציב, זאת שאלה של מדיניות.

אורי מקלב: הייתה מדיניות של ממשלת לפיד ופירון: רצו באמת לחסל ולסגור את המוכר שאינו רשמי ואת מוסדות הפטור.

אורי מקלב: אבל היום המדיניות היא לא ככה, ולמה אנחנו צריכים להמשיך בזה?

אורי מקלב: זה עושה עוול לילדים האלה, למוסדות החינוך האלה.

אורי מקלב: אבל מכאן, מכיוון שהזמן קצר – אפשר להתווכח על התקציב הזה אם הוא תקציב חברתי, אם הוא תקציב עם בשורה, אבל להגיד שהוא תקציב ללא גזירה – את זה אי-אפשר להגיד, מכיוון שמה שאנשים אומרים, ובצדק – מה הם זוכרים מכל התקציב?

אורי מקלב: זה התקציב של מס על ריבוי דירות, מה שנקרא מס על דירה שלישית.

אורי מקלב: וחבל ששר האוצר, שהיה ידוע – שמה שאפיין אותו ומה שכולם אמרו – ביכולות שלו, במה שהוא עשה בשוק הסלולר – היום כבר לא זוכרים את זה; יזכרו מה הוא עשה במיסוי על דירה שלישית.

אורי מקלב: זה מה שייזכר וזה מה שהציבור יודע, ובצדק.

אורי מקלב: הציבור לא יודע לבחון דברים אחרים בתקציב, יודע לבחון דברים של מיסוי על דירה שלישית, שגם מי שאין לו חושש מאוד שזה ישליך על שכירות ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: והחוק הזה, באופן מובנה, הוא מפלה, הוא לא שוויוני, הוא פוגעני.

אורי מקלב: בשבוע האחרון, מאז אישורו בוועדת הכספים, אנחנו מקבלים פניות מאנשים – זה לא הפניות הפרטיות, זה מאפיין של ההשלכה שזה יגרום: אנחנו נפגע בפנסיונרים, אנחנו פוגעים באנשים שחסכו וחוסכים מפת לחמם במשך תקופות ארוכות כדי שיהיה עתיד לילדים שלהם.

אורי מקלב: ובפני מה הם יעמדו היום?

אורי מקלב: בפני כך שאנחנו נמוטט אותם ממש, נאמלל אותם.

אורי מקלב: מישהו בחן מה זה אומר, מכירת דירה, לאדם שיש לו דירה, שהוא עשה היתכנות כלכלית?

אורי מקלב: מה זה לשבור משכנתה?

אורי מקלב: אנשים יודעים מה העלות של לשבור משכנתה שהוא צריך לשלם?

אורי מקלב: מה הפירוש לפנסיונר שלא יכול, שזה התקציב שלו, המינימלי, לתרופות, להיות סבא טוב, למשהו לעתיד הכלכלי שלו?

אורי מקלב: אי-אפשר לפתור מצוקת דיור לזוגות צעירים ביצירת עוולות – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: – – וקושי לפנסיונרים, לילדים.

אורי מקלב: ואני ממש אסיים: זה לא הצליח ולא יצליח.

אורי מקלב: שר האוצר הודיע שאם הוא לא יפתור את מצוקת הדיור, הוא יתפטר.

אורי מקלב: אני חושב שזה יומרני מדי, וזה גם לא בידו, ואני חושב שנעשים דברים רבים וטובים בנושא מצוקת הדיור, אבל בנושא הזה, שיבוא ויודיע ביושר – ויש לו היושר הזה – אם זה לא יצליח, ולא נגיע לתכלית, לא נראה את מכירת הדירות, ולא נראה את הצפת השוק, ולא נראה הורדת מחירים, אלא אנחנו רואים את המיסוי, כפי שזה מופיע בתקציב, מיליארד שקל, בשנה הזאת ובשנה הבאה, כהכנסות.

אורי מקלב: זה לא היעד, אתה אומר שזה לא היעד – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: – – תודיע היום שאתה תמשוך ותבטל את החוק.

אורי מקלב: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

טלי פלוסקוב: דקה, אני – – –

מאיר כהן: כן, בוודאי.

מאיר כהן: נחכה.

טלי פלוסקוב: כל שנייה חשובה כאן.

טלי פלוסקוב: זה לא כמו שאתם, האופוזיציה, יש לכם עשר דקות.

טלי פלוסקוב: לנו יש – – –

מאיר כהן: נכון, נכון.

איתן ברושי: אפשר להתחלף, טלי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב-ראש – לא לא, אני נשארת בשלוש הדקות שלי, תודה רבה – אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ניהלתי עכשיו את המליאה שעתיים, וישבתי פה והקשבתי לכל מילה של האנשים שנאמו כאן, וכך יצא הגורל שרוב האנשים שנאמו כאן היו מהאופוזיציה, ולכן בחרתי להתחיל דווקא בפנייה לאופוזיציה.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את המצב שלכם.

טלי פלוסקוב: אני מבחינה שצריך לבקר, אני מבינה שצריך לדבר על הדברים שעדיין לא נעשו, ויש כאלה, אני לא אומרת שהעולם כבר – עשינו את הכול – –

קארין אלהרר: מה, לא – – –

טלי פלוסקוב: – – אבל, אבל, אבל – בואו נדייק, לפחות בעובדות.

טלי פלוסקוב: בואו תדייקו בעובדות, כי אתם אומרים דברים שהם פשוט לא נכונים.

טלי פלוסקוב: כשלפעמים יוצאים פה או יוצאות – יוצאות, אני לא רוצה להגיד שמות, אבל – חברות כנסת שאומרות: איך אתם מצביעים בלי להבין בכלל מה כתוב שם?

טלי פלוסקוב: אז עכשיו אני אומרת לכם:

טלי פלוסקוב: איך אתם עולים לדוכן – סליחה, זה לא אלייך, קארין, אבל – –

קארין אלהרר: – – – אני רגילה שמפלגת כולנו מסתכלת עלי – – –

טלי פלוסקוב: – – איך אתם עולים לדוכן ומדברים על הדברים בלי לבדוק בכלל?

טלי פלוסקוב: בלי לבדוק מה נעשה ומה לא נעשה.

טלי פלוסקוב: לא, פשוט את היחידה כאן.

קארין אלהרר: לא, אני רגילה – – –

טלי פלוסקוב: אה, כן?

טלי פלוסקוב: טוב, אני אוהבת לדבר, נורא קשה לי לדבר לאולם ריק, לכן אני מחפשת את העיניים שמקשיבות ומבינות.

יוסי יונה: הנה, באנו.

יוסי יונה: באנו בהמונינו.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: ואני רוצה, ברשותכם – אם הייתי מדברת על כל מה שיש בתקציב, בוודאי שלוש דקות לא היו מספיקות, אבל אני רוצה לדבר קצת על הנושא שאני אישית מטפלת בו בתור יושבת-ראש ועדת משנה לעניין מעמד הקשיש.

טלי פלוסקוב: מאוד פופוליסטי היום להגיד: ניצולי השואה.

טלי פלוסקוב: כן, כי זה נושא שלא משאיר אף בן-אדם – –

מאיר כהן: אדיש.

טלי פלוסקוב: – – אדיש, נכון.

טלי פלוסקוב: אז אני רוצה להגיד לכם, ואולי לחדש, כי תיקנו את הטעות של הממשלה הקודמת והוספנו לניצולי שואה הזכאים להשלמת הכנסה 1,300 שקל בחודש – כל חודש, רבותי, זה לא משהו חד-פעמי; 1,300 שקל כל חודש – ועוד הצלחנו להעביר את זה רטרו, שלושה חודשים לפני שהחוק עבר.

טלי פלוסקוב: ואלה שנמצאים, אנחנו קוראים להם פליטי שואה, שזה סדר גודל של 130,000 איש, הגדלנו להם את המענק השנתי מ-3,600 ל-3,960, ב-10%.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל גרמן גם דיברה פה על אלמנות ואלמנים.

טלי פלוסקוב: אז נכון, לא נתנו להם את הכול, אבל לפחות את זה עשינו, ואת זה לא עשיתם בממשלה הקודמת.

טלי פלוסקוב: הוספנו להם.

טלי פלוסקוב: אלה שבן-הזוג או בת-הזוג נפטרו לפני שנת 2011 לא היו מקבלים שקל אחד מהמדינה, ובזכות התערבותו של גפני – זו הצעת החוק המשותפת שלנו – הצלחנו לקבל עוד 80 מיליון שקל ולתת לפחות 10,000 שקל בשנה לאנשים האלה.

טלי פלוסקוב: אז אל תגידו שאין פה אנשים שדואגים לניצולי שואה, כולל קשישים.

טלי פלוסקוב: העלינו את קצבאות הזיקנה לקשישים – –

מאיר כהן: תודה.

טלי פלוסקוב: – – העלינו השלמת הכנסה, ויש תוכנית לשנים הבאות.

טלי פלוסקוב: אז בואו נדייק בעובדות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני רק אדייק בעובדות: הממשלה הקודמת, על כל מרכיביה, הוסיפה לתקציבה מיליארד שקלים לניצולי שואה.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אבל לניצולי שואה – זה פליטי שואה – – – אישרתם את זה כהכנסה – – –

מאיר כהן: הוסיפה מיליארד שקלים.

מאיר כהן: מיליארד שקלים.

מאיר כהן: חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: צריך גם על הממשלה הקודמת לדייק.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד, מאיר: פעם ראשונה שהיה מאמץ כל כך גדול לניצולי שואה.

מאיר כהן: בוודאי, בטח.

אלי אלאלוף: אף פעם לא היה – – –

מאיר כהן: על זה אין ויכוח.

מאיר כהן: כולנו צריכים להיות גאים גם על מה שעשו וגם על מה שעושים.

מאיר כהן: זה באמת תיקון עוול.

קארין אלהרר: יש צדיק אחד בסדום.

טלי פלוסקוב: לכן אמרתי, תיקנו טעות.

מאיר כהן: תשע דקות לרשותך, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תקציב הוא הצהרת כוונות, וזו מדיניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שנמצא בתקציב זה מה שמתכוונים לעשות, והתקציב הרע הזה הוא לשנתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו לא לשנה אחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בדוח העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רואה פתרונות למצב העוני, במיוחד באוכלוסייה הערבית, כי השנה זה החמיר: אחוז העניים באוכלוסייה הערבית הוא יותר גדול ממה שהיה קודם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז איפה התוכניות של הממשלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה ההצהרות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדוח הזה מדבר על מצב קשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ערבים רוצים לצאת לעבודה, אבל לא מוצאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים לצאת לעבודה, הנשים שלנו רוצות לצאת לעבודה, ואין מקומות עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וראש הממשלה, בנאום באנגלית – כאילו, לא מופנה כלפינו, אלא כלפי חוץ, למדינות העולם – הוא משקר שם וקורא באהבה לאוכלוסייה, לחברה הערבית: צאו לעבודה, תהיו שותפים בבנייה, בשגשוג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה נצא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציב הזה גם לשנתיים לא מוסיף מקומות עבודה ביישובים הערביים, לא מוסיף מקומות עבודה בכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז יגידו שיש צמיחה, אבל הפער הזה בין עשירים לעניים רק הולך וגדל, והאוכלוסייה הענייה תמשיך להיות ענייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזו המשמעות של התקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל תקציבים, במקום להשקיע במקומות האלה ולהניב הכנסות ולהקטין גם את הקצבאות – ואני הבאתי כמה דוגמאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שאתה מאפשר לו מקום עבודה – הוא ישלם מסים, ישלם ביטוח לאומי, ולא יקבל את הקצבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הרווח כולו של המדינה ושל האזרח שיוכל לחיות בכבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציב הזה לא נותן תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דבר אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה התקציבים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים על תקציבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציבים לעמונה – מה זה עמונה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אנשים שבחסות המדינה גזלו אדמה פלסטינית פרטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: להם, כדי להעביר אותם, מקציבים 137.5 מיליון שקל, כדי לגזול קרקע אחרת, של הפלסטינים, שזה המשך של עבירה על החוק הישראלי, עבירה על החוק הבין-לאומי, וזה פשע מלחמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לבו של ראש הממשלה כזה רחמני וחושב עליהם, והוא מבין מה זה לאבד בית, והוא איבד בית של ראש הממשלה ועבר, מסכן, לבית-מלון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הוא חשב על פעם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום כשהוא רוצה ויוצא בהצהרה ללכת להרוס את הבתים של הערבים – הבתים של הערבים נבנו על האדמה שלהם, לא כמו עמונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבתים הפרטיים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה לא תכננה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לנו תחביב של לבנות ללא היתר, זה המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה המסכן שהלך לבית-מלון, הוא חושב לאן הולכת המשפחה הערבית שהורסים לה את הבית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לרחוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקרה הטוב הם נכנסים לאוהל, מחפשים מקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא חשב לרגע שגם אלה בני-אדם, שהם יכולים להיות רגישים לאיבוד בית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: השר לביטחון פנים – כשדיברו על הקיצוץ הרוחבי, אתם יודעים מה הבעיה שלו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שזה יכול לפגוע באכיפה באוכלוסייה הערבית, שזה יכול לפגוע בעינויים של האוכלוסייה הערבית, שמתייחסים אלינו כאילו שאנחנו לא אזרחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקיצוץ הרוחבי יפגע בתקציב לאבטחת הריסת בתים באוכלוסייה הערבית – אלה המילים שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו, זה יפגע באכיפה באוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההמשך של הפער בקבלת שירותים בין האוכלוסייה הערבית – בין הפריפריה בכלל, ובייחוד האוכלוסייה הערבית – לבין האנשים העשירים הולך וגדל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ובמה זה מתבטא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנוסחה של מענקי איזון לרשויות המקומיות הערביות ברורה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולם מבינים שהנוסחה הזאת היא לא נכונה, לא טובה ומפלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולם מבינים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שר הפנים מקים ועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מתי הוועדה תסיים את העבודה שלה – לבדוק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אף אחד לא יודע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה הם מושכים את הזמן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי שזה לא יהיה בבסיס התקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה עוד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם ממשיכים בפער הזה בקיצוץ הרוחבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואיפה באו לפגוע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם במענקי איזון, שבהם גם יש אפשרות לאבד עוד תקציבים מהמדינה בגלל המצ'ינג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה מבקשת מהאוכלוסייה הערבית מצ'ינג כדי לתרום כסף, או להקציב כסף לפרויקטים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם אין לנו המצ'ינג, אנחנו גם מפסדים את השלושה-רבעים – המצ'ינג, הרבע הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הגיע הזמן, אם אתם מדברים על תקציב חברתי, אם מדברים על תקציב נכון, לבטל את המצ'ינג לרשויות שהמצב הסוציו-אקונומי שלהן 4 ומטה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, יש בעיה בזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומי שיש לו – אז שיתרום, אז להגדיל לו קצת את המצ'ינג, כי יש לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לעני – אתה ממנו רוצה לקחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקיצוץ הרוחבי לא רק פוגע ברשויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בריאות – הדוחות אומרים שהתמותה של תינוקות באוכלוסייה הערבית, שנמצאת ברובה בפריפריה, היא פי-שלושה מאשר אצל היהודים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא רוצים שימותו ילדים, לא פה ולא פה, אבל פי-שלושה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש תקציב לפתור את הבעיה, אם יש תקציב להנגיש את שירותי הבריאות לאוכלוסייה הערבית – אצל הבדואים זה פי-חמישה; מי שלא יודע, אצל הבדואים זה פי-חמישה, כי הם נמצאים בכפרים לא מוכרים ואין להם הנגשה של שירותי הבריאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציב הזה גם מונע את האפשרות לעשות חדר מיון קדמי שאנחנו ביקשנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שר הבריאות הבטיח, ועלה לדוכן פה והסכים שבטייבה – זו העיר שלי – יוקם חדר מיון קדמי בנוסף לכמה מקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה הוא אמר לי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יהיה אולי בתקציב הבא, כי השנה אין לנו תקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני לא רואה גם את זה בתקציב הבא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עידוד של הרופאים לעבוד בפריפריה – היה תקציב לפעם אחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לנהל מלחמה כדי לקבל אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחינוך לאוכלוסייה הערבית, הצפיפות בכיתות – התקציב הזה לא יבנה לנו כיתות, לא יקלוט עוד מורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם יודעים שאם הממוצע של צפיפות הילדים בבתי-הספר הערביים יהיה שווה לזה של היהודים, ייקלטו בערך 6,000, הרבה בוגרי מכללות להכשרת מורים, באלפים, שאין להם מקומות עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והיום, מה עושים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים את המשחק הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה צריך סטאז' כדי להיכלל ברשימת הממתינים, והסטאז' הזה לא נעשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הבוגר שצריך לעשות סטאז' צריך להיות אצל מורה מאמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא עובד עשר שעות בשעות של בית-הספר מן המניין, לא בנוסף לשעות הקבועות של בית-הספר כמו שזה בבתי-הספר היהודיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז כל בית-ספר יכול לקלוט אחד, ואין להם מקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבנו בתי-ספר, ואז יהיה גם מקום לכולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התוכנית הכלכלית שהממשלה מתגאה בה, החלטת ממשלה 922 – אנחנו לא רואים אותה בבסיס התקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא רואים תכנון ובנייה שיאפשרו השקעת כספים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה אתה יכול להשקיע כשאין לך מקומות שאתה יכול להוציא בהם היתר בנייה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הממשלה שלא מזרימה תקציבים ולא מקצרת תהליכים של אישור תוכניות מתאר, מתכוונת, ברשעות, שלא ליישם את התוכנית שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את זה אנחנו רואים חד-משמעית: אין הגדלת תחומי שיפוט, אין אישורי תוכניות, אין תכנון, ואז יש לנו תוכנית כלכלית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה שקר וכזב – לא רואים אותה בבסיס התקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וזו החלטת הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של תאונות דרכים ותאונות עבודה בבניין – זו מכת מדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד היום 46 פועלי בניין נהרגו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה התוכנית של הממשלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שר העבודה והרווחה יש לו תוכנית של רחפנים והגדלת הקנסות, אבל לא מטפלים בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מגישים חוקים, והממשלה בולמת אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל, בנקודה האחרונה – מה שנשאר לי מהזמן – לממשלה יש כסף לעמונה, ויש כסף גם לחברי כנסת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש מקום עכשיו לפנות למשטרה, לחקור את חברי הכנסת ואת הממשלה שהסכימה לתת להם, בשתי האשמות: 1.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שוחד; 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סחיטה באיומים – כי זה בדיוק התיאור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם זה היה באחת הרשויות המקומיות, ראש הרשות היה כבר בפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.

מאיר כהן: תשע דקות, גברתי.

מאיר כהן: תגידי לי כשאת מוכנה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, תראו, ביום שני הגיע לכאן, באמת במפתיע, שר האוצר, ונאם נאום – פופוליסטי יותר מזה עוד לא שמעתי בכנסת.

קארין אלהרר: נאום מוכן מראש שבו הוא סימן "וי" על דברים שהוא עשה, והדברים האלה כמובן היו מתוך המצע של מפלגת יש עתיד.

קארין אלהרר: אז קודם כול, בראשית הדברים שלי, אני רוצה לברך את שר האוצר על השימוש במצע של יש עתיד, והצעתי, אדוני שר האוצר, עדיין עומדת בעינה: אם תסכים לשלם 40 שקלים, אני אפילו אסכים לפקוד אותך למפלגה, מפלגת יש עתיד.

קארין אלהרר: הדבר השני – אני שמחה מאוד שהגענו לימים שבהם שר האוצר, שמוביל תקציב ללא חזון בתוך ממשלה ללא חזון, חכם מספיק לקחת את הרעיונות של קודמו בתפקיד.

קארין אלהרר: ככה, בהיעדר חזון ורעיונות טובים משלך, אתה לפחות ממשיך את הדרך של אלה שהיו לפניך.

קארין אלהרר: אבל עדיין יש הרבה מאוד שאלות שהן לא פתורות, ואצלי הן מעוררות הרבה מאוד תהיות.

קארין אלהרר: אדוני שר האוצר, אתה לא קראת את כותרות העיתונים?

קארין אלהרר: אני רוצה לתת לך רק כמה: בחודש שעבר ב"גלובס": מחירי הדיור זינקו ב-9%; ynet: כך נראה יוקר המחיה – העניים מגדילים את המינוס ב-3,000 שקלים כל חודש; הכותרת של "ידיעות אחרונות" בחודש האחרון: עלייה בשיעור העוני; ורק לפני שבוע ב"וואלה": ישראל היא הענייה ביותר מבין מדינות המערב – וזה כמובן בהשוואה ל-OECD; סוף-סוף מצאנו במה אנחנו במקום הראשון ב-OECD, מצאנו דבר כזה; ורק אתמול בערב פורסם ב"ישראל היום", גם בעיתון בחסות הממשלה: עלייה במספר ההרוגים בתאונות הדרכים.

קארין אלהרר: שר האוצר שהיה כאן ונתן מופע מוקפד, מחויך ויפה, לא טרח אפילו פעם אחת לענות על שאלה שהפניתי אליו.

קארין אלהרר: הוא לא הסביר לנו איך מחירי הדיור עלו מאז הקמת הממשלה וכניסתו לתפקיד בלא פחות מ-13%; רק השנה הם עלו ב-9%, ובשנת 2015 – ב-4%.

קארין אלהרר: האם זה אותו שר שאמר, ואני מצטטת: אני מאמין שמחירי הדירות יתחילו לרדת בסוף 16' ומעריך שעד סוף 17' הם ירדו ב-15%.

קארין אלהרר: אם הם לא ירדו, כפי שהודעתי והתחייבתי, אתפטר מתפקידי.

קארין אלהרר: אז אני לא עוצרת את נשימתי, ועל-פי ההתנהלות שלך אני מניחה, אדוני שר האוצר, שאתה תמשיך לדבוק בכיסא, ותמצא תירוצים שונים ומגוונים למה לא התרחש הדבר במציאות.

קארין אלהרר: שר האוצר אומר בביטחון מלא שהוא דואג לילדים ולמיגור העוני.

קארין אלהרר: הוא לא טרח לציין ששיעור העוני בישראל עלה ל-1.7 מיליון.

קארין אלהרר: הוא לא ישן בלילה, הוא סיפר לי, כי היה ילד משדרות שהיה לו כאב שיניים.

קארין אלהרר: אבל כנראה הוא ישן מצוין כשלילד פשוט אין מה לאכול.

קארין אלהרר: אני לא יודעת איזה שימוש הילד יעשה בשיניים אם אין לו מה לאכול בשיניים האלה.

קארין אלהרר: אני בטוחה שתושבי ישראל חושבים שצריך לתקן לילד שיניים, אבל הם בוודאי גם מאמינים שהוא צריך לעשות שימוש בשיניים האלה.

קארין אלהרר: שר האוצר אומר שהוא דואג לצמצום הפערים החברתיים, והוא אומר בגאווה שהוא העלה את קצבאות הנכים.

קארין אלהרר: האם המשמעות של צמצום הפערים לא אמורה להתייחס גם לעלייה מהותית בקצבאות הנכים?

קארין אלהרר: הוא הקצה לעניין 320 מיליון – התחלה שנשמעת סבירה.

קארין אלהרר: אבל בואו נפרוט את זה לפרוטות, מה זה אומר:

קארין אלהרר: בין 70 ל-110 שקלים לכל אדם שזכאי לקצבת נכות.

קארין אלהרר: זה הסכום.

קארין אלהרר: אני קוראת לציבור הנכים לנהור לקניונים ולעשות קניות.

קארין אלהרר: מה הם יקנו קודם, אדוני היושב-ראש?

קארין אלהרר: מה הם יקנו – בגד חדש?

קארין אלהרר: לא, בקושי בקושי את התרופות, ואולי טיטולים לכאלה שזקוקים להם.

קארין אלהרר: אז תראה, אדוני שר האוצר, אתה, באמת, אולי יש לך כוונות טובות, אני לא כופרת בכוונות.

קארין אלהרר: אבל לבוא ולהצהיר בפתוס: תקציב חברתי, משנה את סדר העדיפויות, אני מטפל ביוקר המחיה – איזה הצהרות, אדוני שר האוצר.

קארין אלהרר: כמעט האמנו לך.

קארין אלהרר: מה אתה רוצה שאנשים יעשו עם כל הטוב הזה?

קארין אלהרר: ואני שואלת עצמי: אם הכול כל כך טוב, איך זה שלאזרחי מדינת ישראל כל כך כל כך רע?

קארין אלהרר: אני תוהה אם לפני החלטות על תקציב נכנס שיקול, משהו כזה שולי – סדר עדיפויות.

קארין אלהרר: אני לא מבינה איך ביטוח לשיניים עולה על קצבאות קשישים, נכים, משפחות חד-הוריות.

קארין אלהרר: רק בשבוע שעבר אמר חברי, ההגון בחברי הקואליציה, אלי אלאלוף: הממשלה אשמה בעוני של כולנו.

קארין אלהרר: בחודש האחרון פורסמו שני דוחות עוני: דוח של הביטוח הלאומי, שקובע שמדינת ישראל מובילה בעולם המערבי בעוני – זו אמרה מובהקת של תקציב בלי חזון, תקציב שגובש ככה בצורה אקראית; בואו נראה מה יהיה כותרת טובה: נגיד שהעלינו את קצבאות הנכים; נגיד שטיפלנו בתחרות; נגיד שהורדנו את יוקר המחיה – כל מיני כותרות כאלה יפות שנשמעות טוב לאזרחים, שאפשר יהיה טוב לעבוד עליהם.

קארין אלהרר: וככה ניתנת כותרת-העל: התקציב הכי חברתי שהיה פה.

קארין אלהרר: הס מלהזכיר את הקיצוץ הרוחבי, כי, אתם יודעים, זה משהו שנסתר מעיני האזרחים.

קארין אלהרר: אומרים להם: נתנו, נתנו, נתנו, ולא מספרים על הקיצוץ הרוחבי ומה המשמעות שלו, שזה מדהים.

קארין אלהרר: ואם אנחנו רוצים לדבר על קצת מוסר, קצת אמון הציבור בבוחריו – שר האוצר הכריז באוקטובר האחרון בוועדת הכספים: לא אקצץ אגורה משום תקציב משרד עבור התאגיד.

קארין אלהרר: אז הוא אמר.

קארין אלהרר: בסוף יצא שהוא נתן 160 מיליון לגחמה של ראש ממשלת ישראל.

קארין אלהרר: לא בא לו יותר על התאגיד שהוא בעצמו הקים.

קארין אלהרר: עד לאן נגיע?

קארין אלהרר: באמת עד לאן נגיע?

קארין אלהרר: הגעתם באמת לשיא הגובה במקפצה.

קארין אלהרר: ואני לא רוצה להגיד מה אתם עושים ממנה, זה לא פרלמנטרי.

קארין אלהרר: בואו לא נתבלבל, היה גם עניין השוחד הפוליטי.

קארין אלהרר: זה מסריח.

קארין אלהרר: עכשיו תראו, 240 מיליון שקלים, אתם יודעים איזו תוספת אפשר היה לתת, נגיד לקצבאות, שצריך אותן, שעל-פי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי הן היו מורידות את שיעור העוני?

קארין אלהרר: אבל לא, בואו ניתן לסמוטריץ, בואו ניתן לחזן, אלה שמתהפכים על הגריל כמו סטייקים.

קארין אלהרר: מי אמר את זה?

קארין אלהרר: זה שהצביע נגד, ואז נתנו לו כסף והוא הצביע בעד.

קארין אלהרר: חברי חברי הכנסת, לא יכול להיות שנצביע הערב על התקציב הזה כאילו כלום לא קרה.

קארין אלהרר: התקציב הזה בסוף יגדיל את הפערים, כי הקיצוצים הרוחביים האלה, אלה שכולם מנסים להסתיר מכם, הם אלה שמורידים.

קארין אלהרר: לא יכול להיות שמורידים כסף וזה לא יבוא לידי ביטוי.

קארין אלהרר: הדבר הזה לא יקרה.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת מוליכה את הציבור שולל – להגיד ביד אחת לאזרח שנותנים וביד השנייה נותנים לחברי כנסת לשיקול דעתם, מורידים – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני, אני מסיימת.

קארין אלהרר: איבדנו את הדרך.

קארין אלהרר: הממשלה הזאת איבדה את דרכה.

קארין אלהרר: אין דין ואין דיין.

קארין אלהרר: והכי חשוב, איבדנו את היכולת לראות בצורה עניינית, מקצועית, לאן אנחנו מובילים את מדינת ישראל.

קארין אלהרר: אני קוראת לך, אדוני שר האוצר: קצת צניעות.

קארין אלהרר: זה אתה אמרת.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: אני מזמין את חברת הכנסת סתיו שפיר; בבקשה.

מאיר כהן: תשע דקות, גברתי.

סתיו שפיר: תראו מה זה, דיון על תקציב המדינה ושולחן הממשלה פשוט ריק.

סתיו שפיר: הממשלה מתביישת בתקציב המדינה?

סתיו שפיר: היא לא רוצה לבוא לפה ולדון בסדרי העדיפויות שהיא קבעה?

מאיר כהן: יש כאן שר, הוא יושב שם.

סתיו שפיר: השר יושב ומדבר בטלפון בקצה האולם.

סתיו שפיר: אני לא רואה פה אף אחד יושב סביב שולחן הממשלה.

סתיו שפיר: אני חושבת שזה לא ראוי, בלשון המעטה, שממשלה לא יכולה לבוא ולדון בעוולות שהיא עושה לאזרחי ישראל בתקציב מדינה כל כך מצומצם, כל כך לא מתחשב בצרכים של החברה הישראלית.

זאב אלקין: – – – מייצגת את כל החברה הישראלית.

סתיו שפיר: אני שמחה שהצטרפת אלינו, אדוני השר.

זאב אלקין: שימי לב שאת בוחרת – – – את לפעמים שוכחת את זה.

סתיו שפיר: אני רוצה לצטט לך משהו: אני מבין מה זה לאבד בית.

סתיו שפיר: אחרי בחירות 1999, בהתראה אפסית, פשוט סילקו אותי ואת משפחתי מהבית בבלפור.

סתיו שפיר: ככה, עם כל החפצים, פשוט נזרקנו לרחוב.

סתיו שפיר: נאלצנו ללכת ל"שרתון פלאזה".

סתיו שפיר: זו תחושה נוראית.

סתיו שפיר: ככה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

סתיו שפיר: ככה הוא חושב.

סתיו שפיר: אדוני ראש הממשלה, אנשים רבים קראו את הכותרת הזאת הבוקר והגיבו בציניות, בצחוק, באיזו הערה שנונה.

סתיו שפיר: אני מצטערת, אבל עד כמה שאני מנסה, אותי זה לא מצחיק.

יוסי יונה: או במבוכה.

סתיו שפיר: קראתי את זה וחשבתי על אוראל רחמים, בחור בן 21, נכה בכיסא גלגלים, שחי ברכב, בתוך אוטו, ברחובות ירושלים הקפואים, כי הוא לא זכאי לדיור ציבורי; חשבתי על מיטל כהן, אימא לשלושה ילדים שעברה 56 דירות בחייה בשכירות, כי היא לא הייתה זכאית לדיור ציבורי – היא פשוט עברה מדירה לדירה, ממי שאפשר לה להיכנס לדירה, מבלי שהיא יכולה לתת שום ערבות, וזרק אותה אחר כך מהבית; חשבתי על אמילי, גם היא אימא לילדים, שנאלצה לחזור ולצרוך סמים, כדי להיות זכאית לדיור ציבורי; חשבתי על חגית סיגאווי, שנאלצה לעקור את חמשת ילדיה מבית-ספר לבית-ספר, מעוד בית-ספר לעוד בית-ספר, במשך שבע שנים ו-16 דירות, כי לא היה לה שקל לשים על שכר דירה, וגם היא לא הייתה זכאית לדיור ציבור; וחשבתי גם על אישה שפגשתי, אני אקרא לה מ', שנאלצת לעבור אונס אלים על-ידי בעל-הבית כדי לשמור על הדירה שבה היא חיה עם ילדיה, כי היא פשוט לא עומדת בקריטריונים לדיור ציבורי.

סתיו שפיר: היא מקבלת סיוע מזערי מהמדינה, של כמה מאות שקלים בחודש, סבסוד שכר דירה, ואי-אפשר למצוא עם זה דירה נורמלית.

סתיו שפיר: חשבתי על 180,000 משפחות שהיו מתות לעבור איזה לילה כזה של חוויה נוראית ב"שרתון פלאזה" ולהרגיש קצת מהסבל שחש ראש הממשלה בנימין נתניהו כשלא נבחר בבחירות, ובמקום להגיע לביתו השני בקיסריה עבר איזה לילה בבית-מלון.

סתיו שפיר: חשבתי גם על 400 משפחות ממפוני גוש-קטיף, שכבר 11 שנה חיות בלי בית קבע.

סתיו שפיר: למרות שהממשלה השקיעה 13 מיליארד שקלים בסיוע להן, הכסף הזה נעלם ולא הגיע למשפחות.

סתיו שפיר: מישהו מבין שרי הממשלה עשה בו שימושים אחרים, אבל ממשלת נתניהו לא רוצה לבדוק.

סתיו שפיר: אני חייבת להגיד שהפנים של כל האנשים האלה שפגשתי – זה פשוט לא יוצא לי מהזיכרון, זה לא יוצא לי מהראש לשנייה בכל רגע שאנחנו כאן.

סתיו שפיר: בעיקר, שלשום, כשבוועדת הכספים חייבו אותנו להצביע על קיצוץ כל כך אכזרי של מיליארדי שקלים בשירותים חברתיים, כדי להעביר עוד כסף לדילים פוליטיים.

סתיו שפיר: ראש הממשלה הזה, אחרי הלילה הנורא שעבר ב"שרתון", קיצץ 30 מיליון שקלים מהסבסוד בעזרה בשכר דירה לאנשים שאמורים להיות זכאים לדיור ציבורי; 30 מיליון שקלים שנלקחו ממשפחות הדיור הציבורי בשביל שוחד פוליטי לחברי הכנסת מהקואליציה; 30 מיליון שקלים של אנשים.

סתיו שפיר: מה שזה אומר – אלפי משפחות עכשיו, יהיה להן פחות סיכוי לדירה.

סתיו שפיר: בלי דירה אי-אפשר.

סתיו שפיר: אי-אפשר.

סתיו שפיר: אי-אפשר למצוא עבודה כשאין לך דירה קבועה, אי-אפשר לשקם את החיים שלך, אי-אפשר לדאוג שהדור הבא, הילדים שלך, יוכלו יום אחד לצאת ממעגל העוני, ושתהיה להם אולי דירה.

סתיו שפיר: אי-אפשר, אי-אפשר לעשות את זה בלי קורת גג.

סתיו שפיר: אין דרך לעשות את זה.

סתיו שפיר: תנסו אתם למצוא עבודה כשאתם חיים ברחוב.

סתיו שפיר: תנסו אתם לשמור על הילדים שלכם באיזה מעגל חברתי או במעגל של סיוע כשאתם חיים אתם ברחוב, כשאתם נזרקים ממקום למקום פעם בכמה חודשים, כשאין לכם איפה להיות.

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים מהסכום הזה קוצצו.

סתיו שפיר: זימנתי את המשרדים לוועדת השקיפות לפני כמה שבועות כדי לדון בתקציב שלהם, והם אמרו לי שהסיוע שהם נותנים בשכר דירה הוא מן הסתם לא סיוע מספק, זה רק כמה מאות שקלים למשפחה, אי-אפשר לשכור בזה דירה.

סתיו שפיר: זה בגלל שאין דיור ציבורי.

סתיו שפיר: אבל זה לא שהממשלה חושבת כמה סיוע צריך; הממשלה פשוט זורקת איזה סכום אקראי של כסף אחרי שהיא מקצצת את היתר בשביל כל ההסכמים הפוליטיים הביזיוניים האלה, ותסתדרו.

סתיו שפיר: אפילו המשרדים אומרים שזה פשוט לא מספיק.

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים שמקוצצים מהדיור הציבורי בשביל שוחד פוליטי, שאולי יאפשר לראש הממשלה לבלות עוד כמה שנים בבית בבלפור, כנראה בעקבות הלילה הטראומטי שהוא עבר ב"שרתון פלאזה".

סתיו שפיר: תתביישו.

סתיו שפיר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת איתן ברושי; בבקשה.

מאיר כהן: תשע דקות לרשותך.

איתן ברושי: תודה רבה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, השר אלקין, חברי הכנסת, קודם כול, אדוני היושב-ראש, יש לך הזדמנות, יחד עם חברנו אלאלוף, לברך משלחת מעמק-יזרעאל שנמצאת כאן ביציע, שבאה לקבל פרס על-שם גליקמן לקידום ועידוד המצוינות בטיפול ברכבת ישראל.

מאיר כהן: ברוכים הבאים, אנשי העמק.

איתן ברושי: אנשי העמק, שעושים עבודה נפלאה, ואני מברך אותם.

איתן ברושי: לדיון שלנו, שהוא בהחלט גם חלק מהנושאים – תראו, בשעה הזאת מתקיים מפגש חירום של ראשי השלטון המקומי, כאן בבניין הכנסת, בהמשך למפגש שהיה אתמול, שהיינו בו יחד.

איתן ברושי: אני חושב שלא היה כדבר הזה.

איתן ברושי: כל הניסיון שלי לא מספיק אולי לזכור את הכול, אבל יש פה ותיקים; מתי הייתה שביתה בעיצומו של אישור התקציב?

איתן ברושי: ולא סתם שביתה, שביתה של השלטון המקומי, כשכל היכולת הביצועית של הממשלה היא דרך הצינור של השלטון המקומי.

איתן ברושי: אני חושב שזאת בעיה כבדה, השביתה הזאת – שאני תומך בה – גם אתה, אדוני, תמכת בה אתמול.

איתן ברושי: לא רק שהשביתה היא קשה ותמיד כואבת – אין שביתות שמחות – אלא בעיתוי הזה, שהתקציב בתוך הבישול, שהאוצר אומר שהוא כנראה מכיר בתביעה אבל לא מסוגל לפרוץ את המסגרת, על תקציב שהוא לחוץ מאוד, הוא תפור בצורה גסה על הברך.

איתן ברושי: אתמול יושב-ראש ועדת הכספים, מנוסה מאוד, חברנו גפני, אמר שהתקציב נוהל בצורה שלומיאלית.

איתן ברושי: הייתי שם בחלק גדול מהישיבות וראיתי ושמעתי וגם לא אהבתי חלק גדול מההתנהלות הזאת.

אלי אלאלוף: הוא העביר את הסעיפים – – –

איתן ברושי: הוא תמיד אמר שהוא חבר הקואליציה והוא נתון למשמעת של שר האוצר.

איתן ברושי: אתה יודע, באמת, אני מעריך אותך, אלי אלאלוף, וגם את השר, אבל השר השתמש יותר מפעם אחת בזכות הווטו ובאיום שיש לו לפרק את הממשלה.

איתן ברושי: הוא אמר שאם לא יעבירו את חוק מיסוי הדירה השלישית ואם לא יעבירו את המיסוי על הקיבוצים – אם לא יעבירו את זה ואת זה ואת זה, הוא הולך לבחירות.

איתן ברושי: זאת אומרת, נוצרה פה מציאות שבצד הימני, הבית היהודי – סיעה קיצונית ימנית קטנה – השתלטה על הממשלה והוציאה 150 מיליון שקל בלילה אחד לעמונה ועוד אין פתרון, ומצד אחר, סיעת כולנו, שחושבת אחרת לגמרי מהבית היהודי – היא לא מביאה את זה מספיק לידי ביטוי – הסיעה הזאת בראשות כחלון, ואתה יודע, באמת, עם כל החברות, השתלטה על תקציב המדינה.

אלי אלאלוף: זו דרך פעולה שונה לגמרי.

איתן ברושי: רגע, נכון, אבל שתיהן תפסו פה זכות וטו.

איתן ברושי: אני כשחשבתי שהממשלה נתונה בלחצים, חשבתי פעם על מסלול אחר, אבל במציאות שנוצרה, הבית היהודי ביחד עם חברים קיצוניים ימניים של הליכוד, הפכו את הממשלה ואת הכנסת לימניים מרוב הציבור, כולל הציבור שמצביע בעבורם.

איתן ברושי: הממשלה הגיעה עם התקציב בצורה מרושלת.

איתן ברושי: מה אני חושב?

איתן ברושי: מי שהיה בתפקידים – גם חברי מאיר כהן בדימונה ואני ראש מועצה בעמק-יזרעאל – יודעים שאתה מציג את החזון, את היעדים, ואחר כך אתה מציג את המספרים.

איתן ברושי: כאן כמעט הכול מתחיל הפוך.

איתן ברושי: מתחילים במספרים והמספרים הם ביטוי של המדיניות.

איתן ברושי: אני חושב – קראתי את המלל של התקציב.

איתן ברושי: אי-אפשר לקרוא את הכול אבל חלק קראתי – יש פה דבר לא הגיוני, אדוני ראש העיר לשעבר.

איתן ברושי: האוצר כותב גם את המילים וגם את המנגינה.

איתן ברושי: הוא כותב את התמליל של התקציב של המשרדים, לא רק את המספרים, ובסוף הוא גם מבצע.

איתן ברושי: אתה מצפה ששר חקלאות ופיתוח הכפר, למשל, יכתוב את החוברת של המשרד שלו.

איתן ברושי: מי כותב?

איתן ברושי: אודי אדירי והפקידים מתחתיו כותבים, אלה שגורמים לחיסול החקלאות כותבים את התוכנית הדו-שנתית.

איתן ברושי: אין ספק שתקציב דו-שנתי הוא אירוע חשוב בקיומה של המדינה.

איתן ברושי: הייתי אומר – כשאנחנו באנו לכנסת עסקנו בתקציב 2015–2016, שלושתנו; סתיו הייתה כבר קודם.

איתן ברושי: ועכשיו בתקציב הזה, הייתי אומר, חלק גדול מזמננו – נשבענו ב-30 באפריל ועד היום עסקנו בזה – זה אולי עיקר התכלית של חברי הכנסת, לנהל את התקציב בחוק ההסדרים – שצריך לצמצם אותו.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד כמה הערות נוספות.

איתן ברושי: ודאי שחוק ההסדרים צריך לעבור מן העולם.

איתן ברושי: לא יכול להיות שישתמשו בדבר לא ראוי כזה.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד, שהשאלה הגדולה, היא מה סדר העדיפויות?

איתן ברושי: האם זאת ממשלת יהודה ושומרון, או שזאת ממשלת הנגב והגליל?

איתן ברושי: אני לא חושב שעל כל דבר אפשר להגיד גם וגם.

איתן ברושי: אני חושב שיש לנו בעיה עם הנגב והגליל – בעיקר בצפון, שהממשלה הכירה בחולשתו.

איתן ברושי: לא ראינו ואין ביטוי מספיק – אולי בהבנות בעל-פה – אין טיפול ברור בצפון אחרי אישור התקציב הזה הלילה או מחר בבוקר.

איתן ברושי: לא ברור מה עושים עם הדרוזים בכלל ועם הדרוזים בגולן בפרט, לא ברורה התוכנית לטיפול במגזר הערבי בכלל ובבדואים בצפון בפרט – אני בקשר עם ראשי רשויות מכל המגזר הלא-יהודי, והתקציב הזה מדאיג אותם מעבר לדאגות שלנו.

איתן ברושי: הקיצוץ בשלטון המקומי פלוס קיצוצים שנעשו ערב הגשת התקציב, מקטינים את השתתפות הממשלה ברווחה, בבריאות, בחינוך, בביטחון הפנים ובנושאים נוספים, וזה מה שמגדיל את הנטל על האזרח.

איתן ברושי: עם התיקון הצודק של עניין עיר עולים, אנחנו נמצא איים חדשים של קושי ושל עוני.

איתן ברושי: בשתי נקודות יש חולשה גדולה לממשלה – וזו לא הפעם הראשונה שאני אומר את זה: 1.

איתן ברושי: בתחום הבריאות.

איתן ברושי: הפרסום של הדוח הממשלתי האחרון הוכיח, במסמך ממשלתי, שהפריפריה מקופחת והצפון במיוחד.

איתן ברושי: כלומר, משלמים יותר, מקבלים פחות.

איתן ברושי: יותר מתים, תוחלת החיים היא פחות בשנים לעומת המרכז.

איתן ברושי: אבל ליתר ביטחון, שנישן בשקט, גם פורסם הדוח החמור על מיגון העורף והמוכנות לחירום.

איתן ברושי: מה אומרת הממשלה לתושבי הצפון?

איתן ברושי: יש סיכוי שתיפגעו, אבל אם תיפגעו גם הטיפול הרפואי לא יהיה כמו שצריך, כי הממשלה לא דואגת למיגון כמו שצריך ולא דואגת לבריאות כמו שצריך.

איתן ברושי: כדי להוסיף קושי, אין לממשלה מפת בריאות.

איתן ברושי: אני אומר לשר הבריאות לא פעם, תגיד, מה התוכנית שלך?

איתן ברושי: אין לו מפת עדיפות לבריאות; יש לו תקציב, הוא מחלק אותו לקראת חג המולד, שהוא לא אוהב את זה – דומה לסנטה קלאוס.

איתן ברושי: לעומת זאת, בתעסוקה יש מפה, עכשיו אני מקווה שנוסיף 10%, 30% מענק.

איתן ברושי: מצד אחר, אין לממשלה יכולת להתמודד עם תעסוקה מתקדמת, ברמת הכנסה גבוהה, שתהיה מקור לחיזוק הפריפריה בפיזור האוכלוסייה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שלפי נתונים שבידי, בקופת רשות מקרקעי ישראל יהיו בסוף השנה 10 מיליארד שקלים.

איתן ברושי: יש משהו לא מובן בהתנהלות של שר האוצר, שכל כך רוצה להוריד את מחירי הדירות – ומי לא רוצה?

איתן ברושי: – ולא מצליח בינתיים, ומצד אחר, הוא לא מוריד את מה שתלוי בו: את מחירי הקרקעות.

איתן ברושי: מחירי הקרקעות, גם במקומות שישנה עדיפות, נשארו גבוהים.

איתן ברושי: ובחלק מהוויכוח בחברה הישראלית כאילו נוצר פער בין מרכז, פריפריה, התיישבות וחלקים עירוניים.

איתן ברושי: הפער הוא לא בתוכנו, הפער הוא בין תפיסה שרואה בקרקע משאב שנועד למלא את קופת האוצר, ולא משאב לאומי שמאפשר פיזור אוכלוסייה ודירה לכל צעיר – בוודאי לשכבות החלשות.

איתן ברושי: באותה מידה אני אומר גם על המים.

איתן ברושי: נקלענו לוויכוח ענק על מחירי המים.

איתן ברושי: האוצר מסתתר מאחורי התקלות שהיו בעבר ונותן גיבוי להסכם שהוא שערורייה, במציאות שאין צורך במשק סגור כי לא חסרים מים בישראל ויש מספיק כושר התפלה.

איתן ברושי: אבל אין מציאות כזאת ולא צריך להסכים.

איתן ברושי: פנינו לראש הממשלה, והוא נפגש אתנו השבוע, וליושב-ראש הכנסת, משום ששאלת מחיר המים היא שאלה גורלית לעתיד החקלאות בישראל.

איתן ברושי: מי לא רוצה להוריד את מחיר המים לצרכנים?

איתן ברושי: אבל הממשלה הציעה להלאים את המשאבים ולהעלות את המחיר במקומות שלא תהיה בהם חקלאות.

איתן ברושי: וזה בתוספת לגזירות שלא ברור איך שר האוצר נותן להן יד, של חקלאות שהולכת ונעלמת, במציאות שבעולם זה הנכס האסטרטגי של מדינת ישראל, כאן הופכים את זה לעיי חורבות.

איתן ברושי: החקלאות היא מנוע צמיחה, היא לא מחלקת רווחה – עם כל הכבוד לשני חברים שנמצאים פה שעוסקים בזה – החקלאות היא מנוע צמיחה, כמו התעשייה.

איתן ברושי: אבל מה אומר אגף התקציבים?

איתן ברושי: מנוע הצמיחה של הדור הזה הוא נסיעות לחוץ-לארץ ורכישת מכוניות.

איתן ברושי: תראו למה הגענו.

איתן ברושי: באותה מציאות שסוחר מדליק משואה, הופכים את רכישת המכוניות ונסיעות לחוץ-לארץ למנוע צמיחה.

איתן ברושי: אנחנו זקוקים למדיניות אחרת ולממשלה אחרת.

איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד מילה על מיסוי הקיבוצים.

איתן ברושי: מיסוי הקיבוצים הוא תוצאה של תהליך שנמשך שנים ארוכות.

איתן ברושי: הוא מתחייב מהמציאות בכלל ובקיבוץ בפרט.

איתן ברושי: אבל שלא יתקבל הרושם שהביצוע של ההחלטה, שעבר לחבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, יושב-ראש הוועדה לצדק חלוקתי – אני חבר בוועדה – שלא יתקבל הרושם, ואני אומר פה מעל הבמה, שכתוצאה מכך מישהו יחשוב שהתיקון הוא צדק חלוקתי.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

איתן ברושי: התיקון הוא תוצאה של שינוי, כפי שהסתבר פה, וגם חלו שינויים ביוזמה של הממשלה.

איתן ברושי: התנועה הקיבוצית שילמה ומשלמת כפי שהיה קבוע בכללים ובחוקים, וחלק גדול מהסכום שמדובר בו כבר הגיע מראש; השינוי הוא לא כזה דרמטי.

מאיר כהן: תודה רבה.

איתן ברושי: משפט אחרון.

איתן ברושי: אסור שבתודעה יתקבל הרושם שמישהו פה לא שילם.

איתן ברושי: שולם כמו שצריך, והתיקון מתחייב מהמציאות המשתנה, תוך שמירת הקיבוץ כחברה צודקת ושוויונית.

איתן ברושי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.

מאיר כהן: תשע דקות, אדוני.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, כנסת ריקה – – –

אלי אלאלוף: סוף-סוף אני לא נראה.

יוסי יונה: כן, דווקא אתה נראה.

מאיר כהן: אלי יושב כאן באדיקות מהבוקר.

יוסי יונה: גם השר אלקין נמצא אתנו פה, אף שהוא ככה נחבא אל הכלים כי אולי הוא לא רוצה לשמוע מה שיש לנו להגיד על התקציב.

זאב אלקין: – – –

יוסי יונה: אוקיי, אז הוא עושה את עבודתו נאמנה במחשכים.

יוסי יונה: נגיד זאת כך.

מאיר כהן: לא, הוא סתם איש צנוע.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: אדוני, אדוני היושב-ראש, השאלה שיש להציג בפני חברי הבית כאשר אנחנו מתבקשים להצביע על הצעת התקציב לשנים 2017–2018, היא האם התקציב הזה תורם, מעודד, יכול, בסופו של יום, הוא והתקציבים הבאים כמותו, להפוך את ישראל למדינה מתוקנת.

יוסי יונה: זו שאלת השאלות.

יוסי יונה: מדינה מתוקנת, בוודאי יש המון הגדרות של מה זו מדינה מתוקנת.

יוסי יונה: אני חושב שגם במגילת העצמאות שלנו, דרך אגב, קיימת מחויבות דקלרטיבית, הצהרתית, למדינה מתוקנת: מדינה שתשקוד על פיתוח כלל אזרחיה, מדינה שתקדם שוויון חברתי לכלל אזרחיה.

יוסי יונה: מדינה מתוקנת זו מדינה שמחלקת את העושר הלאומי שלה – וחס וחלילה, אני לא אגיד באופן שוויוני, משום שהערך של השוויון החברתי, הכלכלי, אפשר לומר גם השוויון האזרחי, הוא לא דבר שהפך להיות משהו שהוא מוערך בחברה הישראלית.

יוסי יונה: רבים חושבים עליו כעניין היסטורי, ארכאי, שהוא לא רלוונטי לחיינו אנו.

יוסי יונה: ואפשר שבגלל זה המציאות החברתית הכלכלית בישראל היא מהגרועות במדינות המתוקנות.

יוסי יונה: אז אנחנו נמצאים שם כזנב לאריות.

יוסי יונה: מקום די מביש.

יוסי יונה: וחשבו על נתונים של 10% מההון בחברה – זאת אומרת, 67% מההון בחברה הישראלית מופקד בידם של 10% מתושבי ישראל.

יוסי יונה: עיוות.

יוסי יונה: עיוות שהוא עיוות מוסרי.

יוסי יונה: עיוות שהוא עיוות פוליטי, חברתי.

יוסי יונה: מהי מדינה מתוקנת?

יוסי יונה: זו מדינה שבה לא קיימות העובדות הבאות, שאת חלקן, שרק את חלקן אני מבקש למנות בפניכם:

יוסי יונה: אחת מכל חמש משפחות נמצאת מתחת לקו העוני.

יוסי יונה: 1.8 מיליון, ויש כאלה אומרים ש-2 מיליון.

יוסי יונה: בין 800,000 ל-900,000 ילדים חיים מתחת לקו העוני.

יוסי יונה: כיצד יכול להיות הדבר הזה?

יוסי יונה: מדינה חזקה, מדינה עשירה, מדינה איתנה כמו שלנו, שמאפשרת את המציאות הזו.

יוסי יונה: אחת מתוך חמש משפחות נזקקת לשירותי רווחה; אדוני, חבר הכנסת אלי אלאלוף, שאת עבודתך אני מאוד מעריך, לאורך השנים, ובמיוחד גם כשעמדת בראש הוועדה למלחמה בעוני – גם אתה היית שם, נכון?

אלי אלאלוף: – – – בגללו.

יוסי יונה: הכול בגללו.

יוסי יונה: אכן, מאיר כהן, אז, כשהיית שר הרווחה, מינית מינוי שהוא הולם וראוי – את אלי אלאלוף.

מאיר כהן: את מי היה יותר טוב למנות מאשר את אלי אלאלוף?

יוסי יונה: אני מסכים לחלוטין.

יוסי יונה: לכן אני מחמיא לך, אלי אלאלוף.

יוסי יונה: רק הבעיה היא שמאז שכתבת את הדוח קיימת התעלמות, אטימות, באשר לדוח שכתבת.

יוסי יונה: מספר הולך וגדל של עובדים שנכנסו לשוק העבודה נמצאים מתחת לקו העוני.

יוסי יונה: ריבונו של עולם, הרי מה הייתה העמדה של ראש הממשלה, של שר האוצר?

יוסי יונה: העבודה גואלת מעוני.

יוסי יונה: והנה, מספר הולך וגדל של אנשים מוצאים מקום עבודה, והם עדיין מתחת לקו העוני, הם וילדיהם.

יוסי יונה: זו לא מדינה מתוקנת.

יוסי יונה: מדינה מתוקנת מצמצמת באופן משמעותי את האי-שוויון שקיים בתוכה.

יוסי יונה: מדינה מתוקנת זו מדינה שבה יכולתו וכישוריו, או יכולתו המולדת של הילד היא שקובעת את הישגיו ואת מקומות העתידי בחברה.

יוסי יונה: אבל הנה, הנתונים של מבחני פיז"ה, האחרונים, מלמדים שקיים פער של 90 נקודות, אדוני היושב-ראש, בין ילד שמגיע משכבות מוחלשות לבין ילד שמגיע משכבות אמידות.

יוסי יונה: לא ייתכן הדבר הזה.

יוסי יונה: זה העיוות הגדול ביותר שיכול להיות, גם במדינה שחרתה על דגלה את הקפיטליזם כאידיאל שלה; זה מה שקורה, לצערי, במדינה שלנו.

יוסי יונה: לא יכול להיות שיהיה פער כל כך גדול בייצוג של סטודנטים, מצד אחד מהפריפריה ומצד אחד מהשכבות האמידות באוניברסיטאות: 1 ל-7, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: 1 ל-7.

יוסי יונה: במחשבים, בהנדסה, במשפטים, בכלל המקצועות שמבטיחים בסופו של אדם – אולי הם מבטיחים בסופו של אדם – הכנסה ראויה בשוק העבודה.

יוסי יונה: לא יכול להיות המצב הזה.

יוסי יונה: הוא לא יכול להימשך.

יוסי יונה: אסור שיימשך.

יוסי יונה: ומאוד יכול להיות שהוא יימשך.

יוסי יונה: והתקציב שמוצג בפנינו, חברות וחברי הכנסת, הוא לא תקציב שמוביל אותנו להיות חברה מתוקנת.

יוסי יונה: תנו את דעתכם: אין יעדים חברתיים.

יוסי יונה: נניח ובאמת הממשלה, נניח ובאמת שר האוצר מוטרד מהפערים העמוקים, המבניים, שמאפיינים את החברה הישראלית; יתבקש שיבוא ויציג בפנינו יעדים חברתיים, יבוא ויאמר:

יוסי יונה: עד שנה זו וזו אנחנו נצמצם את שיעורי הילדים שחיים מתחת לקו העוני, נצמצם את שיעורי העובדים שחיים מתחת לקו העוני.

יוסי יונה: כיצד?

יוסי יונה: בין אם נגדיל את הקצבאות של הביטוח הלאומי: קצבאות ילדים, קצבאות נכים; ובין אם הם ישקיעו בחינוך, בהכשרה מקצועית שהיא מוטה, מוטה שכר גבוה.

יוסי יונה: פערי ההכנסה בשוק העבודה הישראלי הם בין הגדולים בעולם המערבי.

מאיר כהן: לא, לא מה שלמדנו שנינו בתיכון.

יוסי יונה: סליחה?

מאיר כהן: לא מה שלמדנו שנינו – – –

יוסי יונה: ולא מה שאתה, אדוני היושב-ראש, ואני למדנו כשהיינו נערים, וכוונו למקצועות שהם מוטי שכר נמוך.

יוסי יונה: אלה עיוותים עמוקים ומבניים שקיימים במשק הישראלי, בחברה הישראלית, ולא נראית כוונה רצינית לתת מענה לבעיות הללו.

יוסי יונה: אמרתי ואני אומר זאת פעמים רבות: ממשלת ישראל מנהלת את המשק הישראלי, ואת החברה הישראלית, כאילו זה מפעל.

יוסי יונה: וכאשר מנהלים את המשק ואת החברה הישראלית כמפעל, חושבים רק על השורה האחרונה: שורת הרווח.

יוסי יונה: לא חושבים על האנשים שיוצרים את הרווח.

יוסי יונה: לא חושבים על העובדים, לא חושבים על המשפחות, לא חושבים על המצוקות.

יוסי יונה: ודבר אחרון, וברגל גסה: כאשר מציגים נדיבות מופלגת לקבוצה של 50-40 משפחות בעמונה, לא חושבים אפילו על פתרון הוגן ונדיב כלפי תושבי השכונות: הארגזים, גבעת-עמל, מגרש-הרוסים, נס-הרים; אותם, המדינה מפנה באלימות.

יוסי יונה: הם לא ראויים לאלה שאמורים לשכון תחת קורת גג סבירה.

יוסי יונה: והדבר הזה, יש לו גם השתקפויות בשאלה של הדיור הציבורי.

יוסי יונה: מדינת ישראל היא בין המדינות המפגרות ביותר בשיעור של הדיור הציבורי בהשוואה למדינות המתוקנות.

יוסי יונה: כיצד יכול להיות הדבר הזה?

יוסי יונה: המדינה שביקשנו לבנות על-פי חזון הנביאים שלנו: של צדק, של שוויון, של סולידריות, של אחווה, של ערבות הדדית – היא זו שמפגרת, שמשתרכת אחרי כל המדינות המתוקנות.

יוסי יונה: יגידו, בגלל הביטחון.

יוסי יונה: לא, אדוני היושב-ראש, יחד עם ההוצאות הביטחוניות, ההוצאה האזרחית של מדינת ישראל היא מהנמוכות ביותר בעולם המערבי.

יוסי יונה: כלומר, יש עושר, אבל שוב, כפי שאמרתי בתחילת דברי, הוא אינו מתחלק באופן שוויוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יוסי יונה: הצעת התקציב – אדוני היושב-ראש, אני מסיים – הצעת התקציב שמובאת בפנינו אינה מתמודדת עם הסוגיות הללו, אינה מעניקה פתרונות לסוגיות הללו.

יוסי יונה: והרשה לי לומר בצער רב, ואני אומר בצער רב, שמן הסתם, תקציב המדינה כפי שהוא מוגש לנו ילך ויחמיר את הפערים בחברה הישראלית, לא יעניק פתרון ליוקר המחיה – –

מאיר כהן: תודה לך.

יוסי יונה: – – וידרדר אותנו למטה, למטה.

יוסי יונה: ויש עוד לאן לרדת במפת – –

מאיר כהן: תודה רבה.

יוסי יונה: – – המדינות המתוקנות.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

מאיר כהן: גם לרשותך תשע דקות, אדוני.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בכל מדינה מתוקנת תקציב המדינה הוא הזדמנות חדשה להקצות משאבים לגישור על הפערים ולכיסוי העוולות שנעשו לאוכלוסיות המיעוטים במרוצת השנים.

טלב אבו עראר: תקציב המדינה הוא הזדמנות חדשה לכפר על האפליה והגזענות כלפי אוכלוסיית המיעוטים.

טלב אבו עראר: תקציב המדינה הוא הזדמנות לחפות על שנים של הזנחה והיעדר טיפול בסוגיות הרות גורל, כגון החינוך, העוני והדיור.

טלב אבו עראר: תקציב המדינה מביא אתו תקווה חדשה להנהגת שינוי אמיתי בכל היחס לאוכלוסיית המיעוטים.

טלב אבו עראר: תקציב המדינה הוא הזדמנות לטפל ביישובים הלא-מוכרים בנגב.

טלב אבו עראר: אלא מה?

טלב אבו עראר: התקציב במדינת ישראל הוא הזדמנות להגדלת הפערים בין המיעוט הערבי והרוב היהודי במדינה.

טלב אבו עראר: תקציב מדינת ישראל הוא הזדמנות להיעדר טיפול ביישובים הלא-מוכרים בנגב, בתשתיות, במרפאות, במוסדות, בציבור, בפיתוח ותעשייה, בצמצום פערים, בחינוך וכדומה.

טלב אבו עראר: לצערי, תקציב המדינה משמש הזדמנות למתן משאבים להמשך הרס הבתים ולהמשך רדיפת ועקירת יישובים ממקום מושבם.

טלב אבו עראר: זה מה שמתכוון, מכובדי היושב-ראש, השר אורי אריאל, שר החקלאות – שלקח על עצמו את האחריות ואת הטיפול בסוגיית האוכלוסייה הבדואית בנגב.

טלב אבו עראר: מה הוא מתכוון לעשות בתוכנית הזו?

טלב אבו עראר: לגרש את התושבים הבדואים ממקום מושבם כדי להשתלט על הקרקעות שלהם.

טלב אבו עראר: זה מה שהוא אמר לאלה שחשבו שהוא הולך להטיב עם התושבים הבדואים.

טלב אבו עראר: הוא אמר, מה שאני מתכוון, לחזק את הריבונות בנגב; להחזיר, כך הוא אמר, את הקרקעות למדינה.

טלב אבו עראר: מה שהוא מתכוון באמת לעשות, זה לרכז את כל התושבים הבדואים, 80,000–90,000, נפשות במקום אחד, או לפזר אותם ביישובי קבע.

טלב אבו עראר: לכן כשהוא אמר: אנחנו מתקצבים 25,000 יחידות דיור, הוא התכוון לפתוח בכל יישוב מוכר, בכל יישוב משבעת היישובים, לפתוח שכונה או להרחיב שם את השטח כדי להכניס תושבים בדואים מהיישובים הבלתי-מוכרים.

טלב אבו עראר: לכן, כל יום אנחנו עדים להריסת בתים, כל יום.

טלב אבו עראר: הורסים בתים ומפקירים אזרחים במדינת ישראל.

טלב אבו עראר: אבל מנגד, אנחנו רואים כל יום את נתניהו וממשלתו, שרים, חברי כנסת, מנהלים משא-ומתן אינטנסיבי, יום ולילה עם תושבי עמונה, שיושבים על קרקע פלסטינית פרטית; מתחננים לפנות אותם, למרות שבג"ץ החליט.

טלב אבו עראר: למה לא מתחננים לערבים הבדואים שם?

טלב אבו עראר: למה לא דואגים לאזרחים הבדואים שם, להכיר להם ביישובים?

טלב אבו עראר: רק בגלל עצם היותם בדואים?

טלב אבו עראר: לממשלה לא אכפת מהם.

טלב אבו עראר: וזה מה שאנחנו רואים כל יום.

טלב אבו עראר: ולכן, אין למדינה, אין לממשלה מה להציע.

טלב אבו עראר: והתוכנית היא לנשל אותם מהקרקעות.

טלב אבו עראר: זו הכוונה.

טלב אבו עראר: ולכן בתקציב הזה, רוב התקציב שאנחנו רואים, וקראנו ולמדנו, שמוקצה, בואו נגיד, למינהלת הבדואים, הוא לצורך העסקת הפקידים שם, העובדים שם במינהלת, ולצורך הריסת הבתים; לא להכיר ביישובים ובאמת להשקיע שם בחינוך.

טלב אבו עראר: הידעת, מכובדי היושב-ראש, ש-80% מילדי היישובים הבלתי-מוכרים מוסעים?

טלב אבו עראר: בתקציבים המושקעים בהסעות אפשר להקים בתי-ספר.

טלב אבו עראר: ואם אנחנו מאמינים, אם המדינה מאמינה שכל ילד באשר הוא זכאי לרווחה, זכאי לחינוך, אז למה כל הממשלות מאז קום המדינה ועד היום התנכלו לילדים האלו, לתושבים האלו?

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: ללא שירותי חינוך, ללא רווחה, מופקרים, מוזנחים.

טלב אבו עראר: האם התקציב הזה בא לתקן את העוול, אפילו ביישובים המוכרים, בשבעת היישובים: רהט, חורה, לקיה, שגב-שלום, תל-שבע, ערערה, כסייפה.

טלב אבו עראר: כל אלה, מאז שקמו או הוקמו היישובים האלו – אני עד ליישוב ערערה-בנגב, מכובדי אלאלוף, גם אתה איש הנגב ויודע, וגם היא אשת הנגב, וגם מכובדי היושב-ראש – מיום שהוקמו היישובים האלו, יישובי הקבע – ולא הורחבו עד היום, עד היום, אפילו שכונה אחת לא נפתחה שם.

טלב אבו עראר: לכן אנחנו מרגישים את מצוקת הדיור שם.

טלב אבו עראר: האם באמת הממשלה חשבה על זה ודאגה, או חשבה, או תכננה?

טלב אבו עראר: למה אורי אריאל בעת הזו מתכוון או מתכנן להביא לנו הצעת חוק דומה להצעת החוק של פראוור?

טלב אבו עראר: האם הוא מתכוון לעשות את זה בכפייה, או בשיתוף התושבים שם, במשא-ומתן – איך אפשר לתכנן, איך אפשר להכיר להם ביישובים, איך אפשר לדאוג להם לחיים מכובדים יותר.

טלב אבו עראר: הרי ראינו אתכם, את הממשלה, את ראש הממשלה עד שעות מאוחרות בלילה מנהל משא-ומתן עם תושבים שהם באמת ביישוב לא חוקי ואנטי חוקתי.

טלב אבו עראר: הוא ניסה לשתף אותם לאן יעברו, איך לפנות אותם.

טלב אבו עראר: האם נתניהו, האם בראשו הוא חשב בכלל על אזרחים בדואים בנגב, באמת להכין תוכנית להכרה ביישובים, להכרה בזכויותיהם של האזרחים האלה, בשיתוף פעולה אתם – או שכל הזמן בכפייה?

טלב אבו עראר: איך שהכשלנו את תוכנית פראוור, אנחנו גם יכולים, מכובדי היושב-ראש, להכשיל את חוק אורי אריאל.

טלב אבו עראר: תסמכו עלינו.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.

מאיר כהן: תשע דקות, אדוני, לרשותך.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני יכול עדיין להגיד "כנסת נכבדה"?

מאיר כהן: כן.

אלעזר שטרן: פחות, לא?

אלעזר שטרן: פחות משלשום.

אלעזר שטרן: "כנסת נכבדה"?

מאיר כהן: רצוי שתמיד תגיד "כנסת נכבדה", כן.

אלעזר שטרן: האמת היא שקשה לי, אבל כנסת נכבדה – – –

מיקי רוזנטל: – – –

אלעזר שטרן: כן, זה מה שאני אומר, מיקי, אני חושב שאנחנו – – –

אלי אלאלוף: זאת שאיפה – – –

אלעזר שטרן: זאת שאיפה, זה חזון, שהכנסת תהיה נכבדה, למרות הערכים, לא הכספיים, שיש בתקציב הזה; למרות הערכים הלא-כספיים שמלווים את הדרך שבה נכתב התקציב הזה.

אלעזר שטרן: בזה, חברי, חבר הכנסת אלי אלאלוף, אני לא מצפה ממך שעל זה נסכים בפורום הזה.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: עד כאן.

אלעזר שטרן: למרות שאני מעריך שאני יודע על מה אנחנו כן מסכימים.

אלעזר שטרן: אבל אני לא אתייחס למספרים שיש בתקציב הזה.

אלעזר שטרן: אני שמעתי הבוקר שעל הבית ברחוב בלפור – יש דיון על איך נאמרו הדברים.

אלעזר שטרן: דברים הוצאו מהקשרם, ככה נאמר, הסנגורים מטעם ראש הממשלה.

אלעזר שטרן: ואני באמת רוצה לומר שאני לא מבין איך הדברים הוצאו מהקשרם; איך הם בכלל נכנסו לחדר הזה, הדברים האלה?

אלעזר שטרן: איך בית ברחוב בלפור נכנס לדיון עם אנשים שמפנים אותם מהקרוונים שלהם או מהבתים הזמניים שלהם?

אלעזר שטרן: איזה עולם ערכים – ואני חס וחלילה לא חושב שראש הממשלה הוא אדם חסר ערכים – אבל איזה עולם ערכים מסוגל להכניס לחדר שאליו באים לדבר עם אנשים שמפנים אותם מהקרוונים שלהם את הבית ברחוב בלפור?

אלעזר שטרן: ולא משנה מה נאמר קודם, המלון או הבית, ואם שם המלון נאמר או לא נאמר.

אלעזר שטרן: זה בכלל לא משנה.

אלעזר שטרן: מה צריכה להיות הפנימיות של מישהו שרואה לפניו אנשים שמשאירים את הילדים מאחור וצריכים להתפנות מביתם, שהוא בכלל משווה?

אלעזר שטרן: איך זה מסוגל?

אלעזר שטרן: אבל אני אגיד לכם איך זה מסוגל.

אלעזר שטרן: זה עולם ערכים מעוות, ואני, לצערי הרב, לא התפלאתי.

אלעזר שטרן: הייתי בוועדת הכספים ביום שני בבוקר, ראיתי את חבר הכנסת חזן מצביע נגד הקואליציה שלו וצועק על חבר הכנסת מיקי זוהר, מהמפלגה שלו: בכמה קנו אותך?

אלעזר שטרן: תגיד בכמה קנו אותך.

אלעזר שטרן: למה אתה מצביע בעד?

אלעזר שטרן: והוא מצביע נגד.

אלעזר שטרן: ובערב ירדתי כאן במדרגות וראיתי את חבר הכנסת אורן חזן עומד ליד המשרד של ראש הממשלה.

אלעזר שטרן: לא הבנתי.

אלעזר שטרן: בבוקר הצבעת נגד הליכוד, בבוקר הצבעת נגד המפלגה שלך, ויושב-ראש הכנסת, על הרבה פחות מזה אמר:

אלעזר שטרן: אתה לא ראוי לשבת על הכיסא – חברי חבר הכנסת מאיר כהן – שאתה יושב עליו.

אלעזר שטרן: וראש הממשלה, כנראה יש לו סולם ערכים אחר אפילו משל יושב-ראש הכנסת.

אלעזר שטרן: אבל כשהוא יצא משם, נפגשנו קרוב לחצות – חבר הכנסת אלי אלאלוף, אתה היית אתי – ועם מה יצא חבר הכנסת אורן חזן מהמפגש עם ראש הממשלה?

אלעזר שטרן: אז מה אתם מתפלאים על קרוונים במצפה עמונה או ביישוב עמונה שמושווים לבית ברחוב בלפור?

אלעזר שטרן: אתם עוד רוצים שאני אעמוד כאן ואני אגיד "כנסת נכבדה"?

אלעזר שטרן: אני אומר לכם את האמת: כנסת נכבדה, אבל כל יום נהיה הרבה יותר קשה, ואני אומר את זה גם בתור יושב-ראש השדולה לקידום מעמדה של הכנסת.

אלעזר שטרן: אני אומר לעצמנו: תגידו, חברי הכנסת האלה שקיבלו כסף, מול החברים שלהם בפריימריז בליכוד – אני מניח שהם לא לוקחים את זה לכיס שלהם, אבל ברור שהם לוקחים את זה לקדם צרכים שלהם, גם אם הם צרכים פוליטיים ממוקדי-פריימריז.

אלעזר שטרן: מה עושה מי שלא חבר ועדת כספים?

אלעזר שטרן: אבל אני אגיד לכם את האמת.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת אלאלוף, שמע, יש לי רעיון: כל חברי הכנסת האחרים הם או סגני שרים או שרים או בעלי תפקידים.

אלעזר שטרן: זאת הממשלה ששר האוצר הזה הסכים לה, בניגוד לחוק שהיה כאן על הגבלת מספר השרים וסגני השרים.

אלעזר שטרן: זה לא עולה כסף?

אלעזר שטרן: אז שרי הממשלה הזאת – ומי שמסתכל בתוך התקציב יבין: הם לא צריכים את התקציב, את המיליונים, את עשרות המיליונים שנותנים לחברת הכנסת נאוה בוקר, לחבר הכנסת אורן חזן ולחבר הכנסת מיקי מכלוף; יש להם, הם עושים בתקציב המדינה כבשלהם.

אלעזר שטרן: ואני אתן לכם דוגמה.

אלעזר שטרן: יש שר הדתות.

אלעזר שטרן: אצל מי אתם חושבים שצריך להיות תקציב רבני הקהילות?

אלעזר שטרן: אדוני שר הדתות, אתה יודע, אני חושב שאצלך.

אלעזר שטרן: אתה שר הדתות, אחראי לרבנות.

אלעזר שטרן: קיבלת 4 מיליון; אני מקווה שזה יחולק כמו שצריך.

אלעזר שטרן: אבל למה במשרד החקלאות יש תקציב לרבני קהילות?

אלעזר שטרן: תגיד לי, אתה מבין את זה?

אלעזר שטרן: אתה שר החקלאות?

אלעזר שטרן: איך אתה לא אומר משהו על זה?

אלעזר שטרן: זאת התרבות בממשלה שלכם?

אלעזר שטרן: באמת.

אלעזר שטרן: עכשיו, אני כבר מבין את זה שמקצצים בתקציב החקלאות.

אלעזר שטרן: הייתה פה הפגנה.

אלעזר שטרן: שר החקלאות, לא היה לו אומץ לצאת אליהם, אחרי שהוא ביטל השתתפות שלהם גם בעמק-הירדן.

אלעזר שטרן: בגלל שהוא אכן מתעסק בגרעינים, אבל בגרעינים תורניים.

אלעזר שטרן: ומורידים כסף מקצבאות ונותנים לגרעינים תורניים – ויכול להיות שהם צריכים לקבל כסף.

אלעזר שטרן: יש גרעינים תורניים שהם לא פוליטיים, יש כאלה.

אלעזר שטרן: יש כאלה שהם לא מאוגדים בפריימריז לטובת שר החקלאות, יש כאלה.

אלעזר שטרן: אז למה אנחנו צריכים לתת לאותם מקומות את אותם כספים ביום שאנחנו מקצצים?

אלעזר שטרן: 14 מיליון קיצצנו באותו לילה רק ממשרד החקלאות, אבל 2 מיליון לרבני קהילות הלכו משם.

אלעזר שטרן: ואמרתי לכם כבר, אני בעד תקצוב הרבנים.

אלעזר שטרן: 70 מיליון לפעולת גרעיני משימה עירוניים במשרד החקלאות.

אלעזר שטרן: למה לא אצל שר הרווחה?

אלעזר שטרן: אתם יודעים מה אפשר לעשות עם גרעינים עירוניים במשרד החינוך או במשרד הרווחה?

אלעזר שטרן: מה הקשר שלהם למשרד החקלאות אם לא שחיתות, רק פחות מוצהרת מב-40 מיליון או מה-20 מיליון או מה-80 מיליון של חברי הכנסת?

אלעזר שטרן: זה אותו תקציב, אותם מספרים.

אלעזר שטרן: ואדוני, אתה שר האוצר.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: אז אמרנו, ראש הממשלה, אנחנו מכירים אותו.

אלעזר שטרן: את שר החקלאות אנחנו מכירים.

אלעזר שטרן: אבל אתה שר האוצר, ובאמת הערכנו אותך מאוד, קיווינו.

אלעזר שטרן: והכול התחיל להתמוסס לאט-לאט, מביטול הגבלת מספר שרי הממשלה ועד תשלום השוחד הזה כחלק מהתקציב הזה, ואי-אפשר להסתתר מאחורי זה.

אלעזר שטרן: עכשיו, מה, אין בתקציב דברים טובים?

אלעזר שטרן: יש הרבה דברים טובים.

אלעזר שטרן: אבל כאן כבר דיברו הרי על כל המגרעות – על הילדים הרעבים שמספרם הולך ועולה; על ניצולי השואה, שאני אומר לך היום שעוד לא לכולם יש אפילו שיניים תותבות.

אלעזר שטרן: ואני לא רוצה ללכת לרמה הזאת, של הכספים, כיוון שאמרתי שאני אלך לערכים אחרים.

אלעזר שטרן: ובערכים האלה שאנחנו מדברים עליהם, החקלאות היא גם ערך.

אלעזר שטרן: אז מה נגיד, שנוריד את יוקר המחיה ונבטל את החקלאות?

אלעזר שטרן: שימור אדמה על-ידי חקלאים חשוב פחות משימור אדמה על-ידי מתנחלים?

אלעזר שטרן: והרי החקלאים שלנו הם גם מתנחלים, אז מה אם באזורים אחרים בארץ?

אלעזר שטרן: אז מה אם בנגב?

אלעזר שטרן: אז מה אם בגליל?

אלעזר שטרן: אולי שגם הם ישנו את השם, כמו שאני צריך לשנות את השם: לא גר ביישוב קהילתי בגליל, לא מתיישב בגליל – מתנחל בגליל.

אלעזר שטרן: אז אולי הממשלה הזאת תגלה לנו איפה 15 המיליארד שהובטחו ליישובי הצפון ללא קשר לשייכות מפלגתית.

אלעזר שטרן: אני רוצה לסיים.

אלעזר שטרן: אני אומר את האמת, אנחנו אופוזיציה.

אלעזר שטרן: אנחנו לא עומדים פה בשביל למלא רק את התפקיד שלנו, שאופוזיציה צריכה להתנגד.

אלעזר שטרן: הממשלה הזאת, ראש הממשלה הזה, הוא ראש הממשלה שלי – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אלעזר שטרן: – – ושר האוצר הוא שר האוצר שלי.

אלעזר שטרן: אבל זאת ממשלה שאיבדה את המצפון, מאבדת את הצפון, והבעיה אולי הכי קשה: שבאמת גם מצפן אין לה.

אלעזר שטרן: אבל אנחנו נדאג – לא "נוהרים הערבים לקלפיות" – שהמצביעים של הממשלה הזאת – –

מאיר כהן: תודה רבה.

אלעזר שטרן: – – לא יתייחסו אליהם כאילו הם נוהרים לקלפיות, לא משנה מה הממשלה עושה.

אלעזר שטרן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברי שר הדתות, שמייצג את הממשלה, אני חושב שהתחושה שחברי הכנסת כולם חשים היום היא שבאמת תעלולי ההצבעות סביב התקציב הזה עברו את כל השיאים.

עמיר פרץ: אולי חברי כנסת שהגיעו לא מזמן לכנסת חשים זאת ומרגישים, כתחושה כללית, אבל אני יכול להעיד על כך.

עמיר פרץ: אני נמצא כאן למעלה מ-28 שנים, עברתי תקציבים רבים, עברתי לילות ארוכים, היו כאן דיונים סוערים, המליאה הייתה מלאה כל הזמן, הייתה התעניינות רבה מאוד ב-מה האופי של הוויכוח, כי לוויכוחים האלה היה סיכוי להשפיע, לשנות.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לכם שמעולם לא ראיתי תהליך כל כך מביש, כל כך בעייתי, כשכל אחד מהגורמים בקואליציה מכיר את החולשות של האחר, וכל אחד מחזיק את השני במקום לא סימפתי, והם יודעים בדיוק מתי להפעיל – ואני חושב שהיה לנו מזל, שבאמת נבחר שר אוצר עם מסר חברתי מאוד חזק, ואני אומר זאת לא בשביל חלילה להקניט, ולא מהשפה ולחוץ, אין לי ספק שתרומתו של השר כחלון בהעמדת הנושאים החברתיים במרכז העשייה הממשלתית היא תרומה מוכחת, מעצם נוכחותו – מעצם נוכחותו בממשלה, אבל כולם זיהו את החולשה של חברנו כחלון.

עמיר פרץ: כולם יודעים ששר האוצר שם את הנושא של יוקר הדיור כנושא המרכזי, ועליו תיפול או תקום המפלגה שהוא הקים, ועליו ייפול או יקום עתידו הפוליטי.

עמיר פרץ: אז מה קורה כאן היום?

עמיר פרץ: כשרוצים ללחוץ לכסף לעמונה, אומרים לשר האוצר: או שתמצאו את הדרך להביא את הכסף, או שאנחנו נפיל לך את התקציב; כשרוצים למצוא כסף לנושאים שכולכם דנתם בהם, אומרים לשר האוצר: או שתמצא כסף קואליציוני, או שאנחנו נפיל לך את חוק הדירה השלישית וחוקים נוספים שהם – איך לומר – שר האוצר שם אותם כבבת עינו.

עמיר פרץ: לצערי, המשחק הפוליטי שראינו הפעם הוא משחק פוליטי מהמכוערים ביותר, ואילו זה היה משחק, בסדר, אבל במי משחקים?

עמיר פרץ: באמת, עמד פה חבר הכנסת שטרן ודיבר מדם לבו.

עמיר פרץ: אני מכיר את אלעזר, הוא בהחלט משתדל – הוא משתדל, מה שנקרא, לשמור על הממלכתיות כמו שהיא – אבל יש בעיה, לא אנחנו פוגעים בממלכתיות, לא אנחנו פוגעים באופי הדיון, המעשים של הממשלה שברו כל נורמה של ממלכתיות.

עמיר פרץ: זה לא יאומן, פעם היו מתביישים אם היה מישהו נתפס שלקח איזשהו שקל נוסף, שיש עליו סימנים של חלוקה פוליטית.

עמיר פרץ: ומה עשו הפעם?

עמיר פרץ: ומי יותר משר הרווחה לשעבר יודע להגיד זאת?

עמיר פרץ: הרי בעבר, אדוני שר הרווחה לשעבר, יושב-ראש הישיבה, אתה היית בממשלה.

עמיר פרץ: הרי איך השיטה הייתה עובדת?

עמיר פרץ: קודם היו מחליטים מה הצרכים של כל אחד, ובממשלה עצמה עושים את הקיצוץ הרוחבי, ורק אחר כך באים לכנסת ולוועדותיה.

עמיר פרץ: הקיצוץ הרוחבי כבר נקבע, היינו יודעים פחות או יותר, בישיבה הראשונה על התקציב, לאיזה היקפים יכול להגיע הקיצוץ הרוחבי, ומייד החריגו את הרווחה, והחריגו את החינוך, והחריגו את הנושאים הרגישים ביותר, ואז באנו לוועדת הכספים.

עמיר פרץ: מה קרה כאן היום – מה הבעיה?

עמיר פרץ: קחו, קחו.

עמיר פרץ: כמה אתה רוצה?

עמיר פרץ: 20 מיליון?

עמיר פרץ: 30 מיליון?

עמיר פרץ: 50 מיליון?

עמיר פרץ: 100 מיליון?

עמיר פרץ: טוב, כמה זה יחד?

עמיר פרץ: אוקיי, כמה זה שווה בקיצוץ הרוחבי?

עמיר פרץ: מורידים לכולם.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לאזרחי ישראל היום: אין מדובר כאן בשאלות תקציביות בלבד, מדובר כאן בתפיסת עולם שלמה, שבה ראש הממשלה מוביל תפיסה – כבר שנים רבות – שאומרת: ככל שהקיצוצים הרוחביים יהיו עמוקים יותר, מקיפים יותר, זה משרת את תפיסת עולמו.

עמיר פרץ: כי מה תפיסת העולם הבסיסית של ראש הממשלה?

עמיר פרץ: מלכתחילה הוא אמר: אני בעד לצמצם את הנוכחות של הממשלה, כמה שפחות מחויבות של הממשלה לנושאים ספציפיים, ובשיטה הזאת, של הקיצוצים הרוחביים, הוא משיג את הישגיו.

עמיר פרץ: אבל אני רוצה לפנות לזוגות הצעירים.

עמיר פרץ: מה זה אומר, קיצוץ רוחבי?

עמיר פרץ: קיצוץ רוחבי – זה אומר שתשלמו יותר לחינוך, שתשלמו יותר למעונות יום שלכם, שהסיכוי להגיע למצב שכל מעונות היום יהיו חינם הולך וקטן, שהדירה שלכם כאחד הדברים שאתם חולמים עליו הולכת ומתרחקת.

עמיר פרץ: ואני חושב שהעובדה שמדובר כאן בתקציב שההגדרה שלו בפי כל אחד זה תקציב – נכון – ללא גזירות, אבל זה גם תקציב ללא בשורות, וזאת הבעיה.

עמיר פרץ: שמישהו יגיד לי מה הבשורה של התקציב הזה.

עמיר פרץ: אני לא יודע מה יקרה עם יוקר הדיור.

עמיר פרץ: אני מאחל באמת לשר האוצר שיקרה פה איזה נס, אבל אין סיכוי, חברי אלי אלאלוף.

עמיר פרץ: הרי צריך לספור את מספר הדירות שנבנות אל מול מספר הזוגות הצעירים שמצטרפים לאותה קבוצה שדורשת דירות.

עמיר פרץ: אי-אפשר, אפילו אם במקום שיבנו 40,000 בשנה – בנו עד היום – יבנו 50,000, יבנו 60,000, אבל יש פער של כמעט 200,000 דירות בין ההיצע לביקוש, ולא יעזור איך יקראו לתוכנית, יקראו לה דיור למשתכן, יקראו לה בשם כזה או בשם אחר.

עמיר פרץ: הבעיה היא לא אם הצלחת להוריד לאיזה 20,000 זוגות צעירים את מחיר הדירה ב-100,000 שקל, זאת לא השאלה; השאלה היא מתי מגיעים לאיזון הזה, שישפיע על מחירי הדירות באמת.

עמיר פרץ: אני אומר שוב – אמרתי זאת בכל ישיבה, ואני אומר זאת שוב – כאן המבחן האידיאולוגי.

עמיר פרץ: אני לא בטוח שיש עתיד מסכימים אתי, אני בטוח שלמשל יאיר לפיד בכלל לא מסכים אתי, אני מכיר את תפיסת עולמו – האם מדינת ישראל תחזור באומץ לבנייה תקציבית?

עמיר פרץ: האם ממשלת ישראל תאמר: אני רואה במשבר הדיור משבר חירום, ולכן אנחנו הולכים בשנתיים הקרובות לבנות 150,000 דירות, שישנו את היחס בין ההיצע לביקוש, כפי שעשו בשנות ה-60, כפי שעשו בשנות ה-90?

עמיר פרץ: הגיעו לפה מאות-אלפי עולים, אז בהתחלה גרו בקרוונים, אבל תוך שנה שנה וחצי היו דירות לכולם, כי הממשלה ניהלה את הבנייה, כי הממשלה הוציאה את המכרזים, ויש הבדל גדול.

עמיר פרץ: לכן, אני מאוד מקווה שהמושג הזה, בנייה תקציבית, בנייה ממשלתית – אזרחי ישראל, אני אומר לכם, לצערי, במקום שיש מנטור כמו ביבי נתניהו, גם כחלון לא יעזור.

עמיר פרץ: במקום שיש מישהו שמנווט עם תפיסת עולם ולא מאפשר לה לזוז, לצערי גם חברנו השר משה כחלון, שהוא שר חברתי בכל מובן – אני באמת מעריך את מה שהוא עושה.

עמיר פרץ: כיוון שזמני הולך ומסתיים, אחזור על המנטרה: שלושה דברים ישנו את התהליך של הפערים החברתיים שהולכים וגדלים, תזכרו זאת – לפני 25 שנים, כשעמדתי פה, אמרתי שצריך להעלות את שכר המינימום, כמעט צלבו אותי כולם, בנק ישראל, כל המקצוענים; צריך פנסיה לכל אזרח, כמעט צלבו אותנו.

עמיר פרץ: היום כולם מדברים באותה שפה.

עמיר פרץ: ובכן, צריך שלושה דברים, שהם יהיו המניע לצמצום הפערים: 1.

עמיר פרץ: שכר המינימום חייב לעמוד על שני-שלישים מהשכר הממוצע במשק, כלומר חייב להגיע לכ-6,000 שקל; 2.

עמיר פרץ: הצמדת הקצבאות – לא רק לנכים – לשכר המינימום; 3.

עמיר פרץ: הוצאת חברות כוח-האדם אל מחוץ לחוק – הן אחד הגורמים מחוללי הפערים הגדולים ביותר בישראל.

עמיר פרץ: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה.

מיקי לוי: עמיר, אני אומר לך שאנחנו מסכימים למה שאמרת בנושא – – –

עמיר פרץ: – – – יש עתיד – – –

מיקי לוי: אמרת יאיר לפיד – הנה, אני מתחייב בשם מפלגת יש עתיד.

מאיר כהן: אדוני, בבקשה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אל תתחיל אתנו.

עמיר פרץ: אני מתייחס אליו ברצינות.

מאיר כהן: תשע דקות.

מיקי רוזנטל: תשע?

מאיר כהן: כן, תשע דקות.

מיקי לוי: – – –

מיקי רוזנטל: אוקיי, תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אומר לכם שאני קמתי הבוקר ולבי נכמר מעצב.

מיקי רוזנטל: באמת, היה לי כל כך קשה.

מיקי רוזנטל: כשאנשים, מפנים אותם מהדיור הציבורי, זה נורא, זה באמת נורא.

מיקי רוזנטל: זה אנשים – הלב נשבר.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, יגון קודר עטף אותי.

מיקי רוזנטל: צער רב, נורא.

מיקי רוזנטל: היה לי נורא קשה, ואני מלווה את החברה הישראלית הרבה זמן, ואת האנשים הנזקקים בה שבעתיים, וכשמפנים אדם מהדיור הציבורי זה באמת נורא.

מיקי רוזנטל: מילא אם היו מפנים אותו ל"קינג דייוויד", אבל ל"שרתון פלאזה"?

מיקי רוזנטל: ארבעה כוכבים עם בריכה קטנה, הלב נשבר.

מיקי רוזנטל: הלב נשבר.

מיקי רוזנטל: אני נקרעתי.

מיקי רוזנטל: מה שהכי מטריד אותי זה – הלו, בלפור?

מיקי רוזנטל: איזה שקט.

מיקי רוזנטל: העיתון פורסם ב-05:00, עכשיו 12:30, והרי עוד לפני שהעיתונאי גומר את המשפט בדרך כלל יוצאת הודעה: שמאלני, בוגד, עוכר ישראל, משתף פעולה עם ה"חמאס", משתף פעולה עם הקרן החדשה, בלה, בלה, בלה.

מיקי רוזנטל: מי פנוי בבלפור?

מיקי רוזנטל: איפה ההודעה?

מיקי רוזנטל: הלו?

מיקי רוזנטל: אין הכחשה.

מיקי רוזנטל: אין הכחשה.

מיקי רוזנטל: נשלחו כמה אנשים להגיד: זה לא היה מדויק, זה הוצא מהקשרו, זה יצא משם.

מיקי רוזנטל: זה ראש הממשלה שלנו.

מיקי רוזנטל: עקרו אותו מבית ראש הממשלה.

מיקי רוזנטל: עוד שנייה בכיתי.

מיקי רוזנטל: אני הרוס, אני גמור.

מיקי רוזנטל: אני לא יודע מה לעשות, אני לא יודע איך לדבר על התקציב עכשיו.

מיקי רוזנטל: איך אפשר לדבר על התקציב?

מאיר כהן: יש כאן, אם אדוני ירצה, מים; יש פה.

מיקי רוזנטל: יש לך מים?

מיקי רוזנטל: יש לי מים, תודה.

טלי פלוסקוב: איזה כישרון יש לנו.

אלעזר שטרן: לא בוכה באמת, נכון?

מיקי רוזנטל: זה יכול היה להיות מאוד מצחיק אם הבדיחה לא הייתה על חשבוננו.

מיקי רוזנטל: אבל האיש הזה ממש חושב שהוא קיסר.

מיקי רוזנטל: כשזרקו אותו בבחירות – עקרו אותו מהבית.

מיקי רוזנטל: הוא באמת משווה את עצמו, הוא התכוון לזה בכל הלב, דיברתי עם אנשים שהיו בפגישה הזאת.

מיקי רוזנטל: הוא התכוון לזה שעקרו אותו.

מיקי רוזנטל: עקירה.

מיקי רוזנטל: כשהציבור הישראלי מאס בו ואמר לו: לך הביתה, מבחינתו זו הייתה עקירה.

מיקי רוזנטל: אין גבול לחוצפה.

מיקי רוזנטל: אין גבול לחוצפה.

מיקי רוזנטל: עכשיו אני בכל אופן אקח אוויר, אתם רוצים לעמוד דקה דומייה?

מיקי רוזנטל: אתם רוצים?

מיקי רוזנטל: לא, כי אולי, אני יודע.

מיקי לוי: חבל על הזמן.

מיקי רוזנטל: חבל על הזמן שלי, כן.

מיקי רוזנטל: טוב, אני רוצה לדבר על התקציב הזה.

מיקי רוזנטל: יש בו המון המון דברים לא בסדר, יש בו הרבה דברים שהם נפלאים.

מיקי רוזנטל: בסך הכול הוא תקציב לא טוב מהבחינה הזו שהוא בעיקר נעשה בצורה הכי לא רצינית שהייתה אי-פעם בכנסת.

מיקי רוזנטל: אני אדגים לכם את זה בכמה דברים, אבל אפשר גם בדבר אחד.

מיקי רוזנטל: קחו את חוק מיסוי הדירה שלישית, שהיה נושא הדגל של השר כחלון.

מיקי רוזנטל: חוק הדירה השלישית, המיסוי של הדירה השלישית, נחקק בלי שהשר כחלון או מישהו באוצר יש לו מושג אמיתי על מספר הדירות שימוסו.

מיקי רוזנטל: אין להם מושג.

מיקי רוזנטל: אני אחראי למה שאני אומר.

מיקי רוזנטל: אנחנו בוועדה, חבר הכנסת לוי, ישבנו וביקשנו, אמרנו: על כמה אנשים החוק הזה חל?

מיקי רוזנטל: לא כמה אנשים יש להם שלוש דירות, או החזקה, יותר נכון, בשלוש דירות, אלא על כמה אנשים בסוף יחול החוק, ותשובה אין.

מיקי רוזנטל: למה אין תשובה?

מיקי רוזנטל: מהטעם הפשוט שחלק ניכר מהאנשים האלה ירשו את הדירה ויש להם רק חלקי דירה.

מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה שאי-אפשר באמת לדעת כמה אנשים – לאוצר אין הנתון על כמה אנשים בסופו של דבר המס הזה יחול.

מיקי רוזנטל: אין דבר כזה.

מיקי רוזנטל: ידוע שיש כ-80,000 אנשים שיש להם יותר מדירה אחת, 56,000 שיש להם יותר מהחזקה בשתי דירות, דהיינו, צריך להסביר את זה.

מיקי רוזנטל: הנה הישראלי הממוצע, הוא בן 56, זו קבוצת הגיל שיש להם הכי הרבה דירות, שלוש דירות.

מיקי רוזנטל: הוריו מן הסתם הלכו לעולמם בשיבה טובה, הוריה של האישה בתא המשפחתי הזה הלכו לעולמם, והם ירשו כל אחד דירה.

מיקי רוזנטל: אבל הם לא ירשו את כל הדירה כי יש להם אחים ואחיות.

מיקי רוזנטל: אחד מתחלק עם שני אחים, אחד עם ארבעה אחים.

מיקי רוזנטל: כל אחד כזה רשום כבעל נכס, כבעל דירה נוספת במדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: על סמך השטות הזאת קיבלו החלטה כל כך דרמטית שמשנה את כללי המשחק בשוק הדיור, כאילו.

מיקי רוזנטל: אז עכשיו אני אומר לכם את הנתונים האמיתיים: על 70% מבעלי הדירה השלישית המס הזה לא יחול.

מיקי רוזנטל: כל מה שהם צריכים לעשות, סליחה שאני נותן להם עצה, אם אתם שני אחים וירשתם דירה, וזה כך נכון לגבי בן-הזוג השני, די אם תפחיתו את אחוז האחזקה שלכם ב-1%.

מיקי רוזנטל: תעבירו 1% על שם הילד, ואתם פטורים ממס.

מיקי רוזנטל: כי המס, מ-249% לא משלמים ומ-250%, דהיינו שתיים וחצי דירות מלאות, משלמים.

מיקי רוזנטל: הנתון הזה לא היה ידוע בכלל לאוצר כשהוא חוקק את החוק החשוב הזה, שהיה הדגל של התקציב הזה.

מיקי רוזנטל: עכשיו אני אומר, בואו נראה, ואל תיעלבו שם ביש עתיד, זה הרי יותר גרוע אפילו ממע"מ אפס.

מיקי רוזנטל: נאמר שזה ישפיע וימכרו כמה דירות.

מיקי רוזנטל: כמה דירות ימכרו מה-56,000 האלה?

מיקי רוזנטל: 8,000 דירות?

מיקי רוזנטל: זה מה שישנה את שוק הדיור?

מיקי רוזנטל: נו, באמת.

מיקי רוזנטל: איזה מין בדיחה זאת?

מיקי רוזנטל: ועל זה עשיתם כזאת מלחמה וכזה רעש וחוקקתם את החוק בבהילות ובזילות הכנסת.

מיקי רוזנטל: אנחנו עוד ניפגש בבג"ץ, שלא תהיה לכם טעות, הבג"ץ שלנו מוכן, הוא יוגש, ואני מאוד מקווה שהוא יהיה היסטורי ויסמן שינוי, סוף-סוף, בתהליכי החקיקה של כנסת ישראל.

מיקי רוזנטל: כי אם אנחנו חלילה נפסיד בבג"ץ הזה, אז כל החקיקה תיהפך להיות חוק ההסדרים.

מיקי רוזנטל: ידרסו את חברי הכנסת, לא חשוב אם הם שמעו או לא שמעו, ידעו לא ידעו, יש להם דעה או אין להם דעה, הם בכלל קראו את החוק או לא.

מיקי רוזנטל: למה שזה יהיה רק בחוק ההסדרים?

מיקי רוזנטל: זה יכול להיות גם בחקיקה רגילה.

מיקי רוזנטל: ידרסו את הכנסת הזאת לחלוטין.

מיקי רוזנטל: לחלופין, ואני מאמין באמונה שלמה שזה מה שיקרה, שופטי בג"ץ יגידו: עברתם באור אדום, עד כאן.

מיקי רוזנטל: זה יעצור את הדבר הזה שנקרא חוק ההסדרים, שהוא משנה סדרי עולם, פוגע בכיס של כל אחד מאתנו.

מיקי רוזנטל: לפעמים מעשיר אותו, אבל בוודאי משנה את סדרי חיינו.

מיקי רוזנטל: מקבלים את ההחלטות האלה בחוסר רצינות, ללא נתונים, ללא שמיעת עמדות.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה הוא דבר נוראי, זה נאמר בעבר.

מיקי רוזנטל: אבל כל פעם עושים אסקלציה, אומרים: אוקיי, בשנה שעברה היו לנו 50 חוקים, השנה נעשה 60 חוקים.

מיקי רוזנטל: בשנה שעברה הקדשנו לכל ישיבה שלוש ישיבות, למה צריך שלוש?

מיקי רוזנטל: נעשה שתיים.

מיקי רוזנטל: בשנה הבאה נעשה אחת, ואחרי זה, בכנסת הבאה, לא יעשו בכלל.

מיקי רוזנטל: למה לעשות ישיבות?

מיקי רוזנטל: כל העניין הזה, הבסיסי, בחקיקה הישראלית, של השתתפות חברי הכנסת בכל הליך שקורה פה בכנסת, עליו, איך נאמר – לא רוצה להגיד את המילה הזאת.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לדבר על עוד דבר אחד – ואללה, הזמן שלי כבר עבר.

מיקי רוזנטל: הלו, בלפור?

מיקי רוזנטל: לא שומעים כלום.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לדבר על עוד דבר אחד, ואלה הכספים המטונפים האלה שנקראים כספים קואליציוניים.

מיקי רוזנטל: אל תטעו בדבר הזה.

מיקי רוזנטל: זה שאומר אורן חזן: אבל זה הולך למטרות טובות – זה לא הולך לשום מטרות טובות.

מיקי רוזנטל: אנחנו חייבים, חייבים כחברי כנסת להפסיק את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: להפסיק את העניין הפרסונלי.

מיקי רוזנטל: אם רוצה סיעה לשנות, שתשנה את זה כל הסיעה, שזה לא יהיה רשום על שם חבר כנסת מסוים, כי אז הוא חושב רק על איך להיבחר מחדש ולאיזה ארגונים שיבטיחו את הבחירה שלו מחדש לתת את זה.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה נעשה גרוע משנה לשנה.

מיקי רוזנטל: תיאר פה קודמי, חבר הכנסת שטרן, את מה שעברנו לפני יומיים, שחבר הכנסת אורן חזן ולצדו חברת הכנסת נאוה בוקר עמדו על הרגליים האחוריות, הצביעו נגד הקואליציה.

מיקי רוזנטל: ואז שאלו אותם: כמה?

מיקי רוזנטל: אמרו: מה כמה?

מיקי רוזנטל: שאלו: איפה, למה?

מיקי רוזנטל: תיכנס לחדר ההוא, תיכנס לחדר הזה.

מיקי רוזנטל: זה יצא עם 10 מיליון, זאת יצאה עם 5 מיליון.

מיקי רוזנטל: זה שוחד פוליטי.

מיקי רוזנטל: אין לזה מילים אחרות.

מיקי רוזנטל: זו קניית שלטון בכסף.

מיקי רוזנטל: קניתם אצבעות של חברי כנסת שיצביעו.

מיקי רוזנטל: שום דבר לא יכשיר את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: גם אם הכסף, חלקו, יגיע למטרות טובות.

מיקי רוזנטל: אז נכון, זה כשר, אבל מריח עד לא יודע לאן, וכל פעם את מגביהים את המקפצה שאתם משתינים ממנה.

מיקי רוזנטל: תתביישו לכם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

טלי פלוסקוב: חבר כנסת מנחם אליעזר מוזס – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אדוני, לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: וואי, כדאי לפעמים להיות באופוזיציה, לקבל תשע דקות.

מנחם אליעזר מוזס: טוב, אני אשלים עם זה שאני בקואליציה.

קריאה: – – –

מנחם אליעזר מוזס: לא.

מנחם אליעזר מוזס: לא פתוחה, לא.

מנחם אליעזר מוזס: סך הכול התקציב הזה הוא טוב.

מנחם אליעזר מוזס: הוא טוב ליהודים, הוא טוב לכולנו.

מנחם אליעזר מוזס: אבל מה שחסר בתקציב הזה הוא הטיפול הנכון בתקציב בנושא פתרון מצוקת הדיור על-ידי חסם המשכנתאות, אני קורא לזה.

מנחם אליעזר מוזס: מה שקורה – אני לא יודע אם זה בא מבנק ישראל; צריכים למצוא מאיפה זה בא – שבנקים שונים החליטו לא לספק כלל משכנתאות, ובנקים שונים החליטו לספק רק למי שעובדים אתם משכנתאות.

מנחם אליעזר מוזס: הצד השווה שבהם, שאפילו מי שכן זוכה לקבל משכנתה, אם בגלל זכייה במחיר למשתכן, או בכל שם אחר – הקשחת התנאים של הבנקים, דהיינו העלאת הריבית ב-100%; ב-100% העלאת הריבית, מ-3% עד 5.5%, מ-2.8% עד 5.5%.

מנחם אליעזר מוזס: זה ממש לא ייאמן מה שקורה עם העלאת הריבית החודשית.

מנחם אליעזר מוזס: וצריכים להביא תלוש משכורת לא פחות מפי-שלושה מהתשלום החודשי.

מנחם אליעזר מוזס: זאת אומרת, אם בגלל העלאת הריבית הזאת על-ידי הבנק אני צריך לשלם 4,000 שקלים לחודש, אני צריך להביא תלוש משכורת של 12,000.

מנחם אליעזר מוזס: עכשיו, נשאלת השאלה מי המשפחה הזאת, הזוג הצעיר, שיש לו 12,000, שמרוויח 12,000 שקל והוא זקוק למחיר למשתכן.

מנחם אליעזר מוזס: את התוצאה הזאת אנחנו רואים גם באופקים, גם בערי הפריפריה, שאנשים זכו במחיר למשתכן אבל הם לא יכולים לממש את זה בגלל המשכנתה, בגלל שאין להם ההכנסה הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: וחוץ מזה, אם יש לו כזאת הכנסה, של 12,000, 14,000 שקל, מדוע שילך לפריפריה?

מנחם אליעזר מוזס: מדוע שילך לאופקים?

מנחם אליעזר מוזס: פעם הייתה באוצר קרן להלוואות מסובסדות.

מנחם אליעזר מוזס: בתקציב החדש, משום מה זה נעלם.

מנחם אליעזר מוזס: זה לא נמצא שם.

מנחם אליעזר מוזס: התוצאה היא שרק ילדי עשירים שמסוגלים להתקבל לעבודה טובה ולהביא כזה תלוש משכורת – אלה יזכו במחיר למשתכן, ואחרי זה לא יבואו אפילו להתגורר אלא ישכירו את זה למי שלא שפר עליו גורלו.

מנחם אליעזר מוזס: וזו באמת היום ההשקעה המוצלחת ביותר בנדל"ן – לזכות במחיר למשתכן ולהשכיר את זה, זו הכנסה נאותה.

מנחם אליעזר מוזס: אבל מה יהיה עם אלה שבאמת זקוקים ואין להם האפשרויות האלה?

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שהאוצר עוד יתעשת וייקח את העניין הזה לידיים, וגם בנק ישראל צריך לעשות סדר בבנקים בכל נושא המשכנתאות.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: לרשותך 16 דקות.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, חבל שחברים מהקואליציה לא נשארו, או לפחות אחד מהם, כדי לשמוע את דברי ולהעביר אותם הלאה.

טלי פלוסקוב: אני כאן.

מיקי לוי: בשבועות האחרונים שמעתם אותי, הן בנאומים במליאת הכנסת והן בנאומים בוועדת הכספים של הכנסת, תוקף את השר כחלון על תקציב המדינה שהוא בנה לשנתיים הקרובות, תקציב דו-שנתי רע, שאינו קיים באף מדינה בעולם.

מיקי לוי: מהותו של התקציב הזה – הישרדותו של ראש הממשלה ושקט לשנתיים הקרובות; התקציב, הוא מציג אותו כחברתי, ואני קורא לו: תקציב לחברים בקואליציה.

מיקי לוי: לפני שאתייחס שוב לתקציב עצמו, אני מבקש לדבר פה על הפרוצדורה שבה הוא אושר, ובה אושר במקביל חוק ההסדרים הרע שהגיע אתו.

מיקי לוי: עורכת-הדין שגית אפיק כך אמרה: בהיעדר שקיפות ופומביות אני לא יודעת איך אפשר להמשיך בדיון, במצב שנוצר כאן.

מיקי לוי: תהליך מאוד מאוד בעייתי.

מיקי לוי: כעת הביאו נוסח חדש שאני לא מכירה, ואני לא יודעת עד כמה אתם, חברי הכנסת, תצליחו להתעמק בו.

מיקי לוי: כך אמרה לחברי הוועדה היועצת המשפטית של ועדת הכספים, עורכת-הדין שגית אפיק.

מיקי לוי: בבואנו להצביע על הצעת חוק הדירה השלישית אומר כך: אני לא זוכר בימי הכנסת, ובוודאי לא ב-26 השנים האחרונות, תקציב שהתנהל בסד זמנים קצר כל כך ובצורה רעה כל כך – את זה אמר יושב-ראש ועדת הכספים, ידידי חבר הכנסת משה גפני, כמה פעמים.

מיקי לוי: לא אני.

מיקי לוי: גפני, שנחשב פה למקצוען, אמר את הדברים האלה – כמה התהליך הזה הוא רע, לא חוקי, דחקו אותו לפינה כדי להעביר אותו.

מיקי לוי: אמר את זה בימים האחרונים חבר הכנסת גפני כמה פעמים.

מיקי לוי: מוסיף לדברים האלו היועץ המשפטי של הכנסת, עורך-הדין איל ינון, ואומר במכתב שנשלח ליושב-ראש ועדת הכספים לפני כארבעה ימים: הצטברות הנסיבות, כפי שפורטו לעיל, ובהן: העברת הנוסח ברגע האחרון ובעת שהוועדה דנה בעניינים אחרים, כך שלא התאפשר לחברי הכנסת ולייעוץ המשפטי של הוועדה ללמוד את הנוסח המעודכן; מורכבותו ואורכו של הפרק שכלל, לצד סעיפי מיסוי רבים, גם הוראות ענישה וכן הוראות שזכרן לא בא בנוסח הצעת החוק שאושרה בקריאה הראשונה; אי-מתן הזדמנות לגורמי חוץ להשמיע עמדתם באשר לנוסח המעודכן, כמקובל; עמדתה המפורשת של היועצת המשפטית של הוועדה בזמן הדיון ולאחריו כי ההתנהלות אינה תקינה, והכול כאשר מדובר בדיון שהתקיים כולו לאורך הלילה, לאחר יום דיונים ארוך, כאשר היום הקודם הסתיים אף הוא באמצע הלילה – כל אלה מובילים למסקנה שההתנהלות במקרה שלפנינו לא אפשרה עמידה בדרישות עקרון ההשתקפות, שהוא, כאמור, עקרון יסוד בחקיקה.

מיקי לוי: לאור כל האמור לעיל אין לי אלא לקבוע כי בהליך החקיקה של פרק מס ריבוי דירות בהצעת חוק ההסדרים, נפל פגם היורד לשורש ההליך.

מיקי לוי: ואני אומר לכם, חברי חברי הכנסת – והציבור מקשיב לנו – ההערות הללו, חוות הדעת הללו רלוונטיות לכל התוכנית הכלכלית שהגיש השר כחלון לכנסת, תוכנית כלכלית שדרך חקיקתה היא אות קלון לכנסת ישראל ואות קלון לשר האוצר.

מיקי לוי: ואם לא די בכך, הרי ששלשום בלילה, ערב אישור התקציב לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים, מתברר לי כי גם חברי לוועדה משורות הקואליציה, כמו ידידי חבר הכנסת חזן – כך אני מכנה אותו – וחברתי חברת הכנסת נאוה בוקר, אינם מאמינים בספר התקציב שהגיש שר האוצר כחלון, וכמוהם גם חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת אמסלם וחבר הכנסת ביטן.

מיקי לוי: כל אלה – כדי לזכות בתמיכתם החליט שר האוצר לשלם לאותם חברי כנסת שוחד פוליטי – אין שום מילה אחרת מאשר להגיד "שוחד פוליטי בכספי ציבור" – ולהעביר להם תקציבים בסכום כולל של למעלה מרבע מיליארד שקלים לשנתיים הקרובות.

מיקי לוי: אחד קיבל 5 מיליון לכל שנת תקציב, בסך הכול 10; השני קיבל 20 מיליון; השלישי – 80 מיליון; חבר כנסת נוסף קיבל 40 מיליוני שקלים לכל שנת תקציב, והטבלאות שהועברו לחברי ועדת הכספים ארוכות מאוד ומלאות מספרים, כספי הציבור של אזרחי מדינת ישראל, שהפכו להיות התשלום לחברי הקואליציה הזאת בתמורה לאישור תקציב המדינה.

מיקי לוי: תגידו, אתם השתגעתם?

מיקי לוי: שכחתם בשביל מי אתם עובדים?

מיקי לוי: כנראה שכן.

מיקי לוי: לפי ספר התקציב שמונח לפני חברי הכנסת נראה שכן.

מיקי לוי: והמספרים שלפניכם, חברי הכנסת – כנראה שאף אחד לא שם לב, אבל השנה היו ארבעה קיצוצים שהסתכמו ב-5.8%.

מיקי לוי: זה הקיצוץ המתוכנן ל-2017 – 5.8%.

מיקי לוי: וב-2018 – עוד 5.8%.

מיקי לוי: זה אומר פחות רפואה ופחות רווחה ופחות חינוך ופחות ביטחון פנים, ופחות לכבאות ופחות לדיור ציבורי, ופחות למכשור רפואי ופחות לפריפריה – כשכולם כאן מהקואליציה עומדים ומתגאים כמה הם עושים בשביל הפריפריה – ופחות, כ-300 מיליון שקלים, לרשויות המקומיות, שפתחו הבוקר בשביתה.

מיקי לוי: ופחות ופחות ופחות ופחות לציבור – ויותר ויותר ויותר, ואפילו הרבה יותר, לשותפות הקואליציוניות.

מיקי לוי: בשעה שהפערים החברתיים גדלים, כשמספר הילדים העניים מגיע לשיא, כשהתורים לדיור הציבורי, גברתי, חברתי חברת הכנסת לוי אבקסיס, הולכים ומתארכים, כשחולים ישנים במסדרון; כשכל זה קורה, המשרדים חברתיים איבדו השנה כל אחד מאות-מיליוני שקלים, שהועברו לסעיפים שונים בתקציב על-פי דרישות חברי הקואליציה.

מיקי לוי: חברים, בעל-הבית השתגע.

מיקי לוי: אתם לא חברתיים, הציבור לא מעניין אתכם, וגם לא הפריפריה, שאתם כל כך אוהבים להצהיר שאתם נלחמים עבורה.

מיקי לוי: איפה המענקים לרופאים בפריפריה, שלא בתקציב?

מיקי לוי: איפה התוכנית לפיתוח הצפון, שלא בתקציב?

מיקי לוי: איפה הרחבת פרויקט קייטנות הקיץ של החופש הגדול, שלא בתקציב?

מיקי לוי: איפה העלאת קצבת הנכות, שלא בתקציב?

מיקי לוי: איפה התוספות למערכת בריאות הנפש, שלא בתקציב?

מיקי לוי: איפה הכסף שכל כך חשוב לרשות לחדשנות, שהופחת מהתקציב?

מיקי לוי: העלאת קצבאות הזיקנה – לא בתקציב.

מיקי לוי: ומה עם הסבסוד של שהות ילדי הורים עובדים במעונות יום, שקוצץ השבוע?

מיקי לוי: והרשימה עוד ארוכה, ארוכה וכל כך ועצובה.

מיקי לוי: זו לא ממשלה חברתית – אולי הייתה לה כוונה כזאת – וזה לא תקציב חברתי.

מיקי לוי: כן, יש בתקציב דברים טובים, אני מודה.

מיקי לוי: אבל ברובו הוא תקציב רע והמספרים אינם מתכנסים.

מיקי לוי: באגף התקציבים באוצר מכנים היום את התקציב הזה "יום הכיפורים של האגף".

מיקי לוי: זה לא אני אומר, זה החבר'ה מהאוצר, החבר'ה המוכשרים האלה, שכל אחד מהם, כנראה, גמר בהצטיינות את לימודי הכלכלה באוניברסיטה ומבין ויודע שהמספרים אינם מתכנסים.

מיקי לוי: הם אומרים: תקציב דו-שנתי לשנתיים, שאין לנו עליו שליטה, הוא יום הכיפורים של אגף התקציבים.

מיקי לוי: הם יודעים על מה הם מדברים, הם בקיאים במספרים, הם מכירים את המגמות והם רואים את התחזיות, ובקצה הדרך – גם את הגירעון הגדול שממתין לשר האוצר הבא שיגיע.

מיקי לוי: לתקציב הרע הזה, שיאושר פה מאוחר יותר היום, יהיו השלכות כלכליות על ישראל, אבל יותר מכך – על הגדלת הפערים בישראל ועל צמצום השירותים החברתיים והציבוריים בישראל.

מיקי לוי: אתם, אזרחי מדינת ישראל, תרגישו את זה בקרוב בתורים בחדרי המיון, בפגיעה בחינוך של הילדים שלכם – תצטרכו להוציא יותר כסף מכיסכם – בצמצום שירותי הרווחה, ובהמשך בהחלשת הצפון, בפגיעה בתעשיית ההיי-טק כתוצאה מפגיעה קשה בתקציבי הרשות לחדשנות, בעלייה בתאונות הדרכים, כי לא יקנו ניידות, ובעוד חוליים שהתקציב הזה ייצר.

מיקי לוי: אני יודע שגם חברים רבים בקואליציה שותפים לדברי, שותפים לדברים שאני אומר כאן מעל הדוכן, וביניהם אפילו חברו למפלגה של שר האוצר, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת, ידידי חבר הכנסת אלי אלאלוף, איש ישר דרך, שלפני כמה שבועות הודה: הממשלה הזו נכשלה בטיפול בעוני.

מיקי לוי: ככה הוא אמר.

מיקי לוי: זה לא אני.

מיקי לוי: נכון, אלי ידידי, הממשלה הזו נכשלה.

מיקי לוי: נכשלה גם בטיפול בעוני, נכשלה בצמצום הפערים החברתיים, נכשלה גם בהורדת מחירי הדיור.

מיקי לוי: אלה מסתכמים בשנתיים האחרונות בכ-11% עלייה – מחירי הדיור – מאז כניסתו של השר כחלון לתפקיד.

מיקי לוי: ואין לי ספק שהוא רוצה, אבל הוא לא יכול, ויש ירידה במספר התחלות הבנייה בפועל, לעומת שנת 2015.

מיקי לוי: נכשלתם גם בהורדת יוקר המחיה.

מיקי לוי: אמרנו לכם: אל תורידו את ה-1% במע"מ, הרי לא נרגיש את זה באצטבאות.

מיקי לוי: ואכן, אנחנו לא מרגישים את זה בסופרים.

מיקי לוי: נכשלתם למעשה בכל מדד חברתי-כלכלי.

מיקי לוי: הממשלה הזאת כשלה, והתקציב הזה מראה היטב את פרצופה ואת פרצוף השותפים בה: אינטרס אחד, של הישרדות, ולא טובת הציבור.

מיקי לוי: לצערי, שכחתם מהר מאוד בשביל מה הגעתם לפה.

מיקי לוי: המספרים שלפניכם הם מצג שווא.

מיקי לוי: במהלך השנה האחרונה אישרה ועדת הכספים של הכנסת – וישבתי שם שעות על גבי שעות – מאות שינויים תקציביים והעברה של עודפי תקציב שמסתכמים ביחד בקרוב ל-100 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: אתם מבינים מה קורה פה?

מיקי לוי: יש בכלל ערך לשעות הרבות שאנחנו מבלים פה בדיוני התקציב?

מיקי לוי: כמות כזו של שינויים בתקציב ובסכומים כאלו היא פשוט מטורפת, ולאף אחד אין יכולת לשלוט עליה, והיא מצביעה על כך ששר האוצר פשוט לא יודע לנהל את תקציב מדינה.

מיקי לוי: התוכנית הכלכלית הזאת והתקציב הזה, דינם להיות מוסרים משולחן הכנסת הזו, וזה עדיין אפשרי – אם לכמה מכם היה אומץ; וכנראה אין לכם אומץ, חברי לקואליציה.

מיקי לוי: כך מביא השר כחלון תקציב מבולבל ולא אפוי.

מיקי לוי: עוד לא התחלנו, חברים, עוד לא התחלנו.

מיקי לוי: אני מניח שמתוך 120 חברי כנסת, אולי 106, 110, צללו למספרים עצמם.

מיקי לוי: ועוד לא התחלנו, ומקצצים 5.8% ב-2017, ועוד, ב-2018, 5.8% – בסך הכול קיצוץ של 11.6%.

מיקי לוי: עוד לא התחלנו, וזהו קיצוץ של כ-11 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: אז אני שואל אתכם: מהיכן ולהיכן ילך הכסף אם עוד לא הגענו ל-1 בינואר והתקציב עוד לא יצא לדרך?

מיקי לוי: אתם תחליטו.

מיקי לוי: ומי שחושב שהמספרים האלה, של 5.8%, ובמצטבר 11.6% קיצוץ, שמונחים על השולחן, שהמספרים האלה אינם נכונים – שיבדוק אותי.

מיקי לוי: שילך לחבר'ה מהאוצר וישאל אותם אם אמרתי מספרים נכונים.

מיקי לוי: הבוקר, חברי חברי הכנסת, פחתי את העיתון והוכיתי בתדהמה: ראש הממשלה בשיחתו עם תושבי עמונה – ואני מצטט: אני מבין מה זה לאבד בית.

מיקי לוי: אחרי בחירות 1999 סילקו אותנו מהמעון הרשמי, נאלצנו לעבור למלון "שרתון פלאזה".

מיקי לוי: אוי ואבוי, מסכן.

מיקי לוי: מוסיף ואומר ראש הממשלה לתושבי עמונה: אני מבין מה זה לאבד בית.

מיקי לוי: אחרי בחירות 1999, בהתראה אפסית, פשוט סילקו אותי ואת משפחתי מהבית ברחוב בלפור.

מיקי לוי: ככה פשוט נזרקנו לרחוב, זוהי תחושה נוראית.

מיקי לוי: באמת, אדוני ראש הממשלה?

מיקי לוי: איזו רגישות?

מיקי לוי: איזה חוסר רגישות, אדוני ראש הממשלה.

מיקי לוי: עם סיום דברי, ואני דווקא רוצה לסיים בצורה קצת יותר חיובית: בשבועות האחרונים חברי ואני בילינו ימים ארוכים, שעות רבות ולא פעם גם לילות ממושכים בדיוני התקציב המרתוניים.

מיקי לוי: דיונים איומים, כי כל פעם שדנו בסעיף כזה או אחר, התגלה שהוא סעיף חדש.

מיקי לוי: כל פעם היינו צריכים להתחיל לבנות את המספרים.

מיקי לוי: ואני אומר לכם, גם כאשר אני מצוי במספרים, היה לי קשה מאוד, לא אחת.

מיקי לוי: ולא פעם גם לא הצלחתי, אני מודה.

מיקי לוי: לידי ישב פרופסור לכלכלה, הפרופסור מנו טרכטנברג, חבר הכנסת טרכטנברג, ושיתפנו פעולה יחד עם שאר החברים.

מיקי לוי: כל אחד לקח לו איזו משימה – לא הצלחנו לפרק את הסעיפים התקציביים, כי הכול בא מחדש והכול בא לא אפוי והכול בא לא מוכן.

מיקי לוי: בשבועות האחרונים, כפי שאמרתי, בילינו שעות ארוכות בדיוני התקציב המרתוניים, שאותם ליווה הצוות המקצועי של ועדת הכספים והצוות המקצועי של הלשכה המשפטית של הכנסת – הם הגיבורים היחידים של התקציב הזה: טמיר, ליאת, שלומית, שיר ואייל; איתי טיומקין מהאוצר שענה לשאלות שלנו, לא פעם בבושת פנים, אבל שאפו על היושר שלך.

מיקי לוי: לעורכת-הדין שגית אפיק ולבתה אמיליה שהייתה – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: אני מסיים.

מיקי לוי: – – שהייתה – היא לא יכלה להשאיר אותה, כי היא מניקה אותה, אז היא בילתה אתנו עד 04:00-03:00.

מיקי לוי: אתם אלה שהוספתם כבוד לבית הזה בשבועות האחרונים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת אייכלר?

מאיר כהן: לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת גואטה.

מאיר כהן: שש דקות לרשותך, אדוני.

יגאל גואטה: האמת שקשה לי לדבר.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אנחנו עומדים היום בפתח שנה כלכלית חדשה, שתתחיל עם אישור התקציב.

יגאל גואטה: מחובתנו כנבחרי ציבור להגיש דוח רווח והפסד, אבל כשאני רואה ושומע את מצב החלשים במדינת ישראל, אני מבין שעלינו להגיש דוח של רווח והסבר לציבור הזה.

יגאל גואטה: כי יש דברים שבהם הצלחנו והבאנו לציבור רווח, אבל, לצערי – – –

מאיר כהן: חברי המחנה הציוני מצד ימין, אנא מכם.

יגאל גואטה: איציק, אתה דווקא נמנה על החברים החברתיים ביותר, ואני באמת מדבר מנהמת לבי.

יגאל גואטה: ואני אפילו קצת רועד כשאני מדבר על מה שאני מדבר.

איציק שמולי: אני בא.

יגאל גואטה: יש דברים שבהם הצלחנו והבאנו לציבור רווח, אבל, לצערי, ישנם עוד הרבה דברים שלא הצלחנו, ועליהם, לצערי, צריך לתת הסבר.

יגאל גואטה: בראש השנה אנחנו, בני עדות המזרח, נוהגים לומר את הפיוט "עת שערי רצון להיפתח".

יגאל גואטה: בפיוט אנחנו מבטאים את הרגשות המעורבים של אברהם אבינו, שמצד אחד הוא צריך לעקוד את בנו, ומצד אחר הוא צריך לעשות רצון בוראו.

יגאל גואטה: אנחנו עכשיו נמצאים בערב ראש השנה התקציבית, וגם כאן, להבדיל, רגשותי מעורבים: עיני במר בוכה על העניים שיישארו עניים, ולבי שמח על החלשים שכן הצלחנו, ולו במעט, לסייע להם בתקציב הזה.

יגאל גואטה: על כך אני רוצה בראש ובראשונה להודות, כי לא יכול להיות שכל הקואליציה רק משבחת את התקציב, וכל האופוזיציה רק אומרת שהתקציב גרוע; ולפי דעתי האמת היא באמצע, כי נעשים דברים טובים.

יגאל גואטה: אני באמת רוצה להודות לכל אלה שעשו את הדברים הטובים, אבל יחד עם זאת אני רוצה להגיד גם מה הרגשות שלי.

יגאל גואטה: אז אני באמת רוצה להודות לשר כחלון, שעובד קשה, עושה לילות כימים כדי לשפר את רמת החיים של אזרחי מדינת ישראל.

יגאל גואטה: אני רוצה להודות לשר הפנים הרב אריה דרעי על הנחות בתחבורה הציבורית, על צמצום פערים ברשויות המקומיות, על סבסוד הקייטנות, על תחליף לפטור ממע"מ.

יגאל גואטה: אני רוצה להודות לחברים שלי מהאופוזיציה, שעזרו לי – אורלי לוי, יוסי יונה, תמר זנדברג, ואלי כהן, יושב-ראש הוועדה – שעזרו לנו להשתיל בוועדה להתחדשות עירונית 160 מיליון לטובת אוכלוסיות מוחלשות.

יגאל גואטה: ואני רוצה להודות גם לשר התחבורה, שעושה רבות.

יגאל גואטה: באמת, אני נוסע הרבה לקריית-שמונה, כילד קריית-שמונה, ואנחנו רואים שיפורים.

יגאל גואטה: ולשר גלנט, שבאמת משתדל.

יגאל גואטה: אני פניתי אליו פעם בפנייה אישית על איזו משפחה, ב-24:00 הוא התקשר אלי לבדוק אם זה אכן נעשה – אם אכן הנושא טופל ואם טיפלו כמו שצריך.

יגאל גואטה: באמת, ראוי להערכה.

יגאל גואטה: לשר ליצמן, שהוביל למהפכה של ממש בתחום הבריאות, ולכל השרים, באמת לכולם.

יגאל גואטה: כולם טובים, כולם רוצים – – –

טלי פלוסקוב: לא יספיק לו הזמן להגיד תודה לכל השרים.

יגאל גואטה: אין ספק שכולם פה רוצים לעשות טוב.

יגאל גואטה: אבל עד כאן, חברים, זה חלק מהדברים הטובים שהצלחנו לעשות.

יגאל גואטה: אבל עם זאת אני רוצה גם לבקש סליחה.

יגאל גואטה: אני באמת מרגיש כך, ואני נחנק, אדוני היושב-ראש, כשאני מדבר על זה, על מה שלא הצלחנו לעשות.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה ממיליון עניים במדינת ישראל, שכנראה יישארו שם בינתיים.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה מ-200,000 קשישים סיעודיים, שבמשך כל חייהם שילמו ביטוח סיעודי ולעת זיקנה הופקרו ללא ביטוח סיעודי מתאים ויהיו נטל על המשפחה.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה מהנכים במדינת ישראל, שמצפים מהם לחיות מקצבת נכות של 2,342 שקל.

יגאל גואטה: מישהו פה מאמין שאפשר לחיות ב-2,300 שקל?

יגאל גואטה: אף אחד לא מאמין.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה מהצעירים בפריפריה, שהסיכוי של חבריהם במרכז לרכוש השכלה גבוהה הוא פי-2.5 מהסיכוי שהם ירכשו השכלה.

יגאל גואטה: אני רוצה גם לבקש סליחה מ-2 מיליון הומלסים, רובם זוגות צעירים שמתגוררים בשכירות, ללא קורת גג משלהם.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה מ-2 מיליון עניים במדינת ישראל, שלא הצלחנו להוציא אותם ממעגל העוני.

יגאל גואטה: אני רוצה לבקש סליחה מ-800,000 ילדים שהותרנו רעבים, ואתמול בלילה – אני אומר לכם, לא נרדמתי כל הלילה – שמעתי את הנאום של חברתי חברת הכנסת אורלי לוי, שאיזה חבר כנסת בריון וחצוף אמר על אותם ילדים: הילדים של הדיור הציבורי לא מעניינים אותי.

יגאל גואטה: אם נצטרך לקחת את הכסף מפיהם של ילדים רעבים אלה מבית-שאן, נעשה זאת ונעביר למתנחלים.

יגאל גואטה: כך שמעתי.

יגאל גואטה: אני בודק את הדברים.

יגאל גואטה: אני ביקשתי שיביאו לי את התמליל של הדברים שנאמרו בוועדת הכספים.

מאיר כהן: מתי זה היה, אורלי?

אורלי לוי אבקסיס: כשדנו על התקציב בוועדת הכספים.

יגאל גואטה: שלשום, לא?

יגאל גואטה: אם אינני טועה.

יגאל גואטה: אני חושב שהדברים האלה לא ראויים.

יגאל גואטה: זו בושה וחרפה שאנחנו בכלל שומעים משפטים כאלה, אמירות כאלה, בבית הזה.

יגאל גואטה: אני מבקש סליחה שאני כשליח ציבור לא הצלחתי לפתור להם את אותן בעיות, לכל המגזרים והציבורים האלה, אבל דבר אחד אני כן יכול להבטיח להם, שאני וחברי החברתיים פה בבית הזה – ויש פה כאלה טובים – לא ניתן לדברים הללו לרדת מסדר-היום והשיח הציבורי, עד שיימצא להם פתרון.

יגאל גואטה: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת גואטה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רויטל סויד.

בצלאל סמוטריץ': תשע דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חברי חברי הכנסת, יש במדינה היום כ-8.5 מיליון אזרחים שלא ממש יודעים את האמת.

רויטל סויד: יש בחוץ, שם, בערך 8.5 מיליון אזרחים שאינם חשופים למה שקורה ומה שקרה בבית הזה בימים ובשבועות האחרונים.

רויטל סויד: יש בחוץ מיליוני אזרחים שלא מבינים שהתקציב הזה מוכיח שלממשלה הזאת – או לפחות לרובה – לא באמת אכפת ממה שקורה להם.

רויטל סויד: אישור תקציב המדינה היה אמור להיות רגע גדול, רגע משמעותי בחיי הציבור והמדינה.

רויטל סויד: מנהיגים, ראש ממשלה, שרים, חברי כנסת, יושבים ביחד ומקבלים החלטות אסטרטגיות, שישפיעו על העתיד כולו: איך לחלק את התקציב, איך יקבל באמת מי שנזקק לו, איך לחשב תוכניות כלכליות ארוכות טווח שיביאו את מדינת ישראל להישגים חברתיים וכלכליים; איך למנוע שענפים שונים יגיעו לקריסה מוחלטת, כמו החקלאות; בקיצור, איך לסייע במיגור עוני, בהעשרת החינוך וההשכלה הגבוהה, לסייע לשכבות מצוקה, לתת דיור ציבורי לכל אלו שאין להם קורת גג, איך לסייע לנכים להתקיים בכבוד, איך לטפל בצפון, איך להוציא כמה שיותר אנשים ממעגל התלות והרווחה.

רויטל סויד: זה תפקידה של הממשלה וזה תפקידו של נבחר הציבור.

רויטל סויד: מה שהציבור אינו יודע, או לפחות אינו מודע לו, שכאן בבית הזה כמעט לרוב המוחלט לא אכפת מהם.

רויטל סויד: בשבוע שעבר התפרסם דוח העוני האלטרנטיבי של "לתת".

רויטל סויד: הוא הצביע על כך שיש 2.4 מיליון עניים במדינת ישראל, בתוכם מיליון ילדים שחיים במחסור.

רויטל סויד: מה היו התגובות שמייד קיבלנו?

רויטל סויד: אה, המדדים שלהם לא שווים; אה, אי-אפשר להסתמך על הנתונים שלהם; אי-אפשר להתייחס לדברים האלה ברצינות; אי-אפשר להגיע למסקנות האלה.

רויטל סויד: אבל שבוע לאחר מכן התפרסם דוח של הביטוח הלאומי, דוח העוני, ואז הצטיירה תמונה עגומה, קשה, במלוא כיעורה: כמעט כל משפחה חמישית בישראל מוגדרת ענייה.

רויטל סויד: העניים נהיים עניים יותר, ואנחנו?

רויטל סויד: אנחנו מובילים.

רויטל סויד: במה אנחנו מובילים?

רויטל סויד: אנחנו מובילים כמדינה המערבית הענייה ביותר.

רויטל סויד: איפה כל המצקצקים שצקצקו רק שבוע לפני כן?

רויטל סויד: איך מתמודדים עם הדבר הזה?

רויטל סויד: ואיפה התקציב הזה נותן לו מענה?

רויטל סויד: אז אולי הגיע הזמן לצעוק שהמלך הוא עירום, ושהחודש האחרון פה היה קרקס אחד גדול בדיוני התקציב החפוזים, עם הגזירות של הקיצוץ הרוחבי, ששיאו היה בחשיפת סעיפי התשלומים האישיים, השלמונים.

רויטל סויד: מאות-מיליוני שקלים הועברו לשמונה חברי כנסת מהקואליציה, כספי ציבור שיחולקו כראות עיניהם של חברי הכנסת; מיליוני שקלים על מנת לקנות את אצבע הצבעתם.

רויטל סויד: כל אצבע משוחדת, וכל קול נקנה בשלמונים, אתנן על העברת התקציב.

רויטל סויד: שגית אפיק, היועצת המשפטית של הוועדה, עומדת עם תינוק על זרועותיה בשעות הקטנות של הלילה ואומרת: די.

רויטל סויד: הליך החקיקה הזה חסר תקדים.

רויטל סויד: הוא אינו חוקתי והוא פסול.

רויטל סויד: במקום שזה יזעזע את אמות הספים, ירעיד את כל מ׳ שאמור לחתום על החוק, כל מי שאמור להעביר אותו בוועדה, כל מי שאמור להצביע עליו – עולם כמנהגו נוהג.

רויטל סויד: הציבור לא מטומטם, הציבור פשוט לא יודע.

רויטל סויד: כי באמת אי-אפשר להבין את הפארסה הגדולה הזאת, ועד כמה המלך הוא עירום.

רויטל סויד: הציבור לא מטומטם, אבל הציבור כן נדרש לשלם.

רויטל סויד: וזה לא רק התקציב או חוק ההסדרים – זה כל הקו שמוליכה הממשלה הזאת, ומי שעומד בראשה מוביל אותה.

רויטל סויד: לא יצירה, אפס בנייה, אפס חשיבה אסטרטגית לבניית חברה עם חוסן כלכלי, חברתי ולאומי, אלא חשיבה אסטרטגית עמוקה ומתוחכמת שמופנית כל-כולה ליצר ההישרדות שלה וההישרדות של ראש הממשלה.

רויטל סויד: מילים רבות שפכנו פה בשבועות האחרונים על חוק ההסדרה ועל עמונה, ואין טעם לחזור עליהן ואין טעם לחדד.

רויטל סויד: אני רוצה רק שנתבונן בטרפת שהייתה כאן סביב הפרשייה הזאת.

רויטל סויד: פתאום ראש הממשלה ובנט ושקד הם best bodies; פתאום הם יושבים שעות לרכון על מפות; פתאום היועץ המשפטי לממשלה נדרש למצוא פתרונות; פתאום יש עשייה, ויצירה, ומחויבות; פתאום אנחנו רואים שהבית הזה מתעורר; ראש ממשלה מגויס במלוא העוצמה למען מטרה; פתאום יש ממשלה שמיישמת וח"כים שרצים.

רויטל סויד: אז למה?

רויטל סויד: למה, למען השם, לא מגיע גם לנו, 8.5 מיליון האזרחים האלה?

רויטל סויד: למה לא מגיע גם לנו שתתאבדו בשבילנו באותו האופן?

רויטל סויד: אדוני ראש הממשלה, מתי פעם אחרונה ישבת בניסיון למצוא פתרון אמיתי למצוקת העוני, באותה הטרפת, באותו הדרייב, כמו שהיה לך למצוא פתרון, למשל, לחוק המואזין, וכמובן גם לעמונה?

רויטל סויד: קיצוץ רוחבי של 1.22 מיליארד שקלים, שמגיע אחרי קיצוץ רוחבי של 1.8 מיליארד שקלים – מבינים את המשמעויות האלה?

רויטל סויד: משרדים – רווחה, חינוך, בריאות – מכולם ממש ייגרע הקיצוץ הזה, ממש כבשת הרש.

רויטל סויד: תקציב דל שנהיה עוד יותר מדולל.

רויטל סויד: מה קורה היום בחוץ?

רויטל סויד: ראשי רשויות מגיעים למצב שהם משביתים גני-ילדים, את העירייה ואת בתי-הספר התיכוניים ואת כל השירותים שהם נותנים.

רויטל סויד: לפני יומיים הייתי בישיבה הזאת.

רויטל סויד: ישבתי בישיבה עם יושב-ראש מרכז השלטון המקומי חיים ביבס ועם ראשי הרשויות.

רויטל סויד: הם התאמצו מאוד כדי לא להגיע אליה, והנה, הם נאלצו לכך.

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: כי אין להם כסף.

רויטל סויד: כל מאות המיליונים האלה עברו לצרכים אחרים.

רויטל סויד: אדוני ראש הממשלה, זה תקציב עצוב, מעליב וחסר השראה.

רויטל סויד: מה שיש בו מעיד כאלף מונים על מה שאין בו.

רויטל סויד: רק שלשום בלילה, ברגע האחרון, גנבתם את התקציב הזה ולקחתם עוד 1.2 מיליארד.

רויטל סויד: לקחתם את זה מפיתוח של כבישים, לשמן את המגזרים שמקורבים אליך – את ה-base הקדוש – כדי לממן את האובססיה הלא-תיאמן שלך לסגירת תאגיד השידור הציבורי.

רויטל סויד: אם רק היית עסוק, אדוני ראש הממשלה, בחודשים האחרונים פחות ברדיפה אובססיבית אחרי אויבים מדומים בתקשורת ובתאגיד השידור הציבורי, אולי היית מתפנה סוף-סוף לטפל באויבים האמיתיים של כולנו, וגם שלך: העוני, שלא מפסיק להתרחב; הפערים האדירים בחינוך; משבר הדיור שרק הולך ומחריף; ענף החקלאות המצוי על סף קריסה.

רויטל סויד: כל אלה הם תוצר של הקדנציה הארוכה שלך, הארוכה מדי, וכרוח המפקד, כך רוח חייליו.

רויטל סויד: שלשום פורסם מדד הדמוקרטיה של המכון לדמוקרטיה על מוסדות השלטון.

רויטל סויד: בתחתית הרשימה נמצאו המוסדות הפוליטיים: אמון הציבור בכנסת עומד על 26.5%; אמון הציבור בממשלה עומד על 27%; האמון במפלגות עומד על 14%.

רויטל סויד: מתי בפעם האחרונה שאלנו את עצמנו כיצד?

רויטל סויד: ומה עושה עם זה הממשלה?

רויטל סויד: איך ייתכן שהנהגת המדינה ונבחרי הציבור מגיעים למצב שנותנים בהם הכי פחות אמון?

רויטל סויד: תדמו, בבקשה, משפחה שהילדים בה לא מאמינים בהורים שלהם.

רויטל סויד: הרי הם אלה שאמורים לחוס עליהם, לתת להם את החסות, לגדל אותם, לשמור עליהם.

רויטל סויד: אנשים לא מאמינים.

רויטל סויד: האזרחים לא מאמינים בבית הזה ובממשלה הזאת.

רויטל סויד: איך אפשר לנווט את המדינה באוקיינוס הסוער של אירועי העולם?

רויטל סויד: רק שלשום – פיגוע בברלין, טורקיה, כאוס וחורבן בסוריה; מזרח תיכון מדמם שמצטרף לאירופה נבוכה ולארצות-הברית שאינה יודעת לאן יצעידו אותה.

רויטל סויד: ובמקום שהציבור ירגיש בנו בטוח, הציבור מצביע ואומר שנמאס לו, שהאמון שהוא נותן בנו הוא אפס.

רויטל סויד: ואנחנו הגענו לכך בגלל כל החודשים האחרונים.

רויטל סויד: וצריך רק לפתוח את הכותרת היום כדי לראות ולהבין למה: כי אם ראש הממשלה שלנו חושב שמה שהוא עבר כאשר הוא סולק, לדבריו, מבית הממשלה, מהבית בבלפור למלון אי-שם, למלון "שרתון פלאזה" – אם הוא חושב שזה גירוש, אז הוא מנותק.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, בבקשה.

רויטל סויד: אני מסיימת.

רויטל סויד: אדוני ראש הממשלה, אתה לעולם לא תבין.

רויטל סויד: אתה לעולם לא תבין מהי מצוקה; אתה לעולם לא תבין מהי שליחות ציבורית; אתה לעולם לא תבין את השרידים ואת החורבות של האידיאולוגיה שלך.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רויטל סויד, יש לך משפטים ארוכים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

רויטל סויד: לפחות דבר אחד אל תעשה – אל תפלג אותנו בשביל ההישרדות שלך.

רויטל סויד: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת רויטל סויד.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת איציק שמולי.

בצלאל סמוטריץ': עד שאתה עולה, נברך אותך על קבלת "עיטור האור", נדמה לי, על מאבקך הצודק לטובת ניצולי השואה.

בצלאל סמוטריץ': אין ראוי ממך, חבר הכנסת שמולי.

בצלאל סמוטריץ': תשע דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתי יכול, הייתי מוסיף לך יותר בגלל זה, אבל אני לא יכול.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: נו, איך אני אתקוף אותך עכשיו, אדוני היושב-ראש?

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, חבר הכנסת גואטה, אני רוצה להתייחס למה שאמרת פה לפני כמה דקות.

איציק שמולי: הנאום שלך באמת נגע בי והיה מרגש מאוד.

איציק שמולי: אני חושב שאנחנו באמת צריכים היום לעמוד כאן ולבקש סליחה, אבל אני מציע לך שלא לקחת על עצמך את כל החטאים שיש בתקציב הזה, כי אנחנו צריכים אותך פה עוד הרבה שנים כחבר כנסת פעלתן, נמרץ, חרוץ, שמטביע את חותמו יום-יום בתוך הפרלמנט, ופועל בעיקר עבור אותן שכבות חלשות ששלחו אותך לבית הזה.

איציק שמולי: אבל אני אגיד לך למה הרגע הזה של התקציב הוא כל כך מקומם: כי מילא אם ישראל, בלי לפגוע, הייתה קמבודיה; מילא אם ישראל הייתה איזו מדינה נידחת וחלשה מבחינה כלכלית באפריקה.

איציק שמולי: אבל כבר שנים על שנים על שנים מספרים לנו, ואנחנו גם פותחים את הספרים של ה-OECD, ורואים שהכלכלה הישראלית היא כלכלה חזקה.

איציק שמולי: הכלכלה הישראלית בשנים האחרונות הפגינה צמיחה שהיא בסדר גמור בחלק השנים על אף המשבר העולמי, אפילו צמיחה טובה.

איציק שמולי: בכלכלה הישראלית מנפנפים באבטלה נמוכה; בכלכלה הישראלית מראים שיעורי החזר גבוהים מאוד של החוב הלאומי; הכלכלה הישראלית נחשבת ל-Start-up Nation, מוכרת בזכות היזמות, היצירתיות ומה לא בכל רחבי העולם.

איציק שמולי: אבל אתה יודע מה הבעיה, אדוני חבר הכנסת יגאל גואטה?

איציק שמולי: שאף אחד כמעט מאותם אזרחים לא מכיר, לא שמע ולא מרגיש שותף לאותה כלכלה מנצחת וחזקה.

איציק שמולי: הכלכלה החזקה שלנו אכן מפגינה שיעורי אבטלה נמוכים, אבל הסיפור של שוק התעסוקה הישראלי הוא אחר – הוא שיותר ויותר ישראלים יוצאים לשוק העבודה ולא מצליחים לסגור את החודש.

איציק שמולי: 15% מהעובדים במשק הם עובדי קבלן; 30% מהעובדים השכירים במשק, חלקם בגיל שלי, עשו את המסלול הנכון – הלכו לצבא, ואחרי זה לאוניברסיטה או למכללה, ויצאו לשוק העבודה, ולא מבקשים ממדינת ישראל להדליק משואה ביום העצמאות, מבקשים שני דברים: קורת גג, להגיע לדירה, ולהקים משפחה בגיל נורמלי.

איציק שמולי: ואת שני החלומות האלו היום מדינת ישראל מונעת מהדור שלי.

איציק שמולי: היום אתה נדרש או לוותר עליהם כליל, או לדחות אותם לגיל מאוד מאוד מאוחר.

איציק שמולי: והדבר הזה, הרעיון הזה שכלכלה שהיא מוצלחת וחזקה, שאמורה בסופו של דבר לשרת את כלל האוכלוסייה – את הדבר הזה פספסו פה גם במדינה בשנים האחרונות וגם בתקציב הנוכחי.

איציק שמולי: כי התפקיד של כלכלה זה לשרת את החברה; התפקיד של הכלכלה זה לייצר יותר רווחה לחברה.

איציק שמולי: אבל בשוק תעסוקה שבו 15% מהעובדים הם בכלל עובדי קבלן, מחצית מהעובדים מגרדים את ה-6,000 שקל, אז היוצרות קצת התבלבלו, וכנראה שהחברה והאנשים הם אלו שמשרתים את אותה כלכלה חזקה.

איציק שמולי: אבל היא חזקה רק למתי מעט, היא חזקה וטובה ומיטיבה רק עם שכבה מאוד מאוד דקה באוכלוסייה.

איציק שמולי: ואתה דיברת כל כך יפה כאן על אותם 2 מיליון עניים שנשכחו מאחור.

איציק שמולי: בסופו של דבר כשמדינה באה ושמה תקציב מדינה על השולחן, היא צריכה לשאול את עצמה שאלה אחת פשוטה: על אילו בעיות מרכזיות אני רוצה לענות בעזרת התקציב הזה.

איציק שמולי: ואין שום ספק ששלוש בעיות היסוד של הכלכלה הישראלית, לטעמי, הן העוני, ששובר שיאים גם בהשוואה לכל מדינה אחרת במערב; האי-שוויון, שמכרסם בצורה הקשה ביותר בערך הבסיסי שעליו הוקמה המדינה הזאת: סולידריות חברתית, האמונה שישראל ערבים זה לזה, האמונה והתפיסה שלעולם לא יזרקו אותך בפינת רחוב מהדיור הציבורי, לא יותירו אותך חסר כול אם אתה במצב סיעודי, לא ימנעו ממך שירותי בריאות בסייסים אפילו אם אתה גר בפריפריה – והדבר הזה בשנים האחרונות הולך ונשחק.

איציק שמולי: מי שפתח את הדוח החמור של משרד הבריאות בשבוע שעבר רואה את זה שחור על גבי לבן.

איציק שמולי: לא אנחנו אומרים את זה, הממשלה אומרת את זה.

איציק שמולי: הפערים בין מרכז לפריפריה – בבריאות, ברווחה, בחינוך, במה לא, בתחבורה – מעולם לא היו גבוהים יותר.

איציק שמולי: והדבר השלישי, השכר שעומד במקום.

איציק שמולי: הכלכלה צומחת ופורחת.

איציק שמולי: זה בסדר גמור, אבל פעם אחרי פעם בדרך הכואבת הישראלים מגלים את השקר הזה שאם רק החזקים יתחזקו, כולם ייהנו מהפירות ומהצמיחה.

איציק שמולי: ואני רוצה להגיד לכם, שמשנת 2000, מתחילת המילניום הזה, הכלכלה הישראלית צמחה; איפה זה בא לידי ביטוי בשכר הריאלי של השכירים במשק, שבמקרה הטוב עומד במקום ובמקרה הרע, אם מחשבים את זה בצורה ריאלית, הוא גם הולך לאחור, וכוח הקנייה וכוח ההישרדות הכלכלי של הישראלים פשוט הולך ונשחק?

איציק שמולי: ועל כל הבעיות הללו, כאשר באה מדינת ישראל ושמה תקציב מדינה על השולחן, על כל הבעיות האלה, על האי-שוויון, על העוני ועל השכר הקפוא – שגם מייצר בצד השני של המשוואה בעיה חמורה של יוקר מחיה ויוקר דיור – הייתה המדינה והיה התקציב הזה אמור לענות.

איציק שמולי: אבל כאשר אנחנו רואים איך מתנהל התקציב הזה – ובאמת, בואו נודה על האמת, כספים קואליציוניים היו פה גם בעבר, אבל אני לא חושב שאי-פעם מישהו העז לעמוד ככה בצורה כל כך גבוהה על המקפצה, וסליחה על הביטוי, ולהשתין על הכול.

איציק שמולי: פשוט לא יאומן.

איציק שמולי: מגיעים לוועדת הכספים, ועוד לפני שחברי הכנסת יודעים לאילו מטרות הם רוצים להעביר את הכסף, הם דואגים שה-20 מיליון, ה-40 מיליון – הכול יהיה רשום על שמם.

איציק שמולי: אז אני רוצה להגיד לכם כמה מהדברים שניסיתי להעביר פה השנה, ולהם לא נמצא כסף: טיפולי שיניים לניצולי השואה, הגדלת הסיוע בדיור הציבורי, הכנסת תרופות מצילות חיים לסל הבריאות הממלכתי.

איציק שמולי: ואולי החמור מכול, וזו גם הפרה של התחייבות שלטונית שהייתה פה בחצי השנה האחרונה: ביטוח סיעודי ממלכתי.

איציק שמולי: במשך חצי שנה מסתובב ואומר לנו משרד הבריאות מעל כל במה שזה הצורך הדחוף ביותר במערכת, כי בכל שנה יש 200,000 קשישים שפשוט ברגע שהם נקלעים למצב סיעודי כל העסק הכלכלי הזה נופל להם על הראש.

איציק שמולי: ובואו רק נבין, כי כנראה צריך להסביר פה את זה לכמה אנשים: אם ראש הממשלה אומר שהטרגדיה שקרתה לו בחיים זה שזרקו אותו מבלפור לבית-מלון מפואר, אז בוא אני אסביר לך, אדוני ראש הממשלה, מה זה אומר להיות במצב סיעודי, ואני מאחל לך כמובן אריכות ימים ובריאות טובה.

אראל מרגלית: אבל שיצא עוד פעם מהבית.

איציק שמולי: זה עניין של זמן.

איציק שמולי: להיות במצב סיעודי, מבחינה כלכלית זה אומר 17,000 שקל שצריך להשכיב כל חודש, כדי לממן את הסבתא או את הסבא שלך במוסד סיעודי.

איציק שמולי: ואם אתה בבית כסיעודי, זה 10,000 שקל לעובד הזר.

איציק שמולי: כל שנה 200,000 קשישים שנקלעים למצב הזה לא יודעים מה לעשות, כי ברגע האמת הביטוח הלאומי אומר להם: חפשו את החברים שלכם, סיעודי זה לא מצב למדינה, סיעודי זה מצב למשפחה.

איציק שמולי: והמשפחה לוקחת על עצמה התחייבויות והלוואות ומה לא.

איציק שמולי: וזו הפרת התחייבות בוטה במיוחד – שהייתה אמורה להיות בתקציב ואיננה.

איציק שמולי: אז לסיכום, אדוני היושב-ראש, אני לא מופתע מהתקציב.

איציק שמולי: אני חושב שהתקציב הזה לא יסייע לפתור את הבעיות המרכזיות שמהן סובלות גם החברה וגם הכלכלה, ואני מאוד מאוד מקווה שאם לא בתקציב, לפחות במהלך השנה נצליח להכניס את התיקונים הנדרשים.

איציק שמולי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת איציק שמולי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין – בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': ואחריו – חברת הכנסת ציפי לבני.

בצלאל סמוטריץ': תשע דקות, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה תחילה להתייחס לאירוע שבעיני הוא אירוע מאוד חמור, ואני חושב שהוא צריך להיות ככה גם בעיני כל חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: בביתן הסטודנטים בטכניון הוצב על-ידי הסטודנטים, אני אומר שזה היה אגודת הסטודנטים, עץ אשוח.

יוסף ג'בארין: אנחנו מתקרבים לחג המולד.

יוסף ג'בארין: הוצבה גם חנוכייה.

יוסף ג'בארין: זה היה סמל גם דתי וגם תרבותי, ומאוד מחמם את הלב, אולי, לראות את העושר הזה בקמפוס.

יוסף ג'בארין: אלא מה?

יוסף ג'בארין: אלא שהרב של בית-הכנסת בטכניון כותב בפייסבוק שלו, ואחר כך הדברים פורסמו גם באתרים, שעץ האשוח הוא סמל לא רק אנטי-דתי; הוא כותב, הוא כותב שעץ האשוח הוא סמל אנטי-יהודי, ועל כן הוא קרא לסטודנטים לא להיכנס לביתן הסטודנטים ולא לקנות אוכל במסעדות או במקומות האוכל שקיימים שם.

יוסף ג'בארין: פשוט איך שאתם שומעים.

יוסף ג'בארין: רב של בית-הכנסת בטכניון קורא לסטודנטים לא להיכנס לביתן בגלל עץ האשוח ולא לקנות שם.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על מוסד אקדמי ש-20% ממנו הם סטודנטים ערבים – – –

דוד אזולאי: אולי האוכל לא כשר.

יוסף ג'בארין: זה לא היה קשור לאוכל.

יוסף ג'בארין: אני מדייק, כבוד השר, זה קשור רק לעובדה שהוצב שם עץ אשוח.

יוסף ג'בארין: ולכן פניתי בעניין הזה לנשיא הטכניון ואמרתי שרב שמתבטא בצורה כזאת, עם קריאה לסטודנטים לא להגיע ולא לאכול שם, הוא רב שמסית לגזענות, הוא רב שמתבטא באופן גזעני במובהק.

יוסף ג'בארין: ולכן אני חושב שרב שמתבטא כך ושיש לו את העמדות הללו, לא יכול להיות רב במוסד אקדמי, בבית-הכנסת של מוסד אקדמי.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שבאמת בטכניון יבינו את חומרת הדברים הללו.

יוסף ג'בארין: וכשאני מתייחס לטכניון, אני יודע שבשנים האחרונות מושקעים מאמצים מאוד מרשימים כדי להביא לשילוב הסטודנטים הערבים בטכניון, ואכן יש הצלחה ניכרת בשנים האחרונות, ובמקום שכל מי שעובד שם ישמח על הגיוון התרבותי, ועל הגיוון הדתי, ויעודד את העושר התרבותי הזה, שבתוך הטכניון אולי מסמל גם את העושר התרבותי שכולנו צריכים לראות אותו בחברה בתוך ישראל בכלל – הרב הזה קורא בעצם לסטודנטים להחרים את ביתן הסטודנטים, ובאופן מובהק, לדעתי, הוא גם מסית לגזענות.

יוסף ג'בארין: לכן אני גם פניתי ליועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה, ואני לא חושב שעל דברים כאלו צריכים לעבור לסדר-היום.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשאול אותך, כבוד השר: דיברת – אמרת שאולי זה קשור לאוכל.

יוסף ג'בארין: אני אומר לך, זה לא קשור לאוכל.

יוסף ג'בארין: זה קשור רק לעצם הצבת עץ האשוח.

יוסף ג'בארין: נדמיין מצב שבקמפוס בצרפת איש דת מוסלמי או איש דת נוצרי היה אומר – הוצבה חנוכייה בביתן הסטודנטים, ולכן אני קורא לכלל הסטודנטים לא להיכנס ולא לאכול שם.

יוסף ג'בארין: היינו בטח רואים בזה קריאה גזענית ואנטישמית, ובצדק.

יוסף ג'בארין: ואני רוצה להגיד לך גם, כבוד השר, שמי שמתבטא ככה בצרפת, הוא לא נשאר בתפקידו אפילו יום אחד, ובצדק.

יוסף ג'בארין: רק מצער שבחברה בישראל התבטאויות כה קשות וכה גזעניות וכה פוגעניות וכה קיצונית אינן זוכות לתגובה הראויה, בשלב הזה, לא מראשי הטכניון, ולא מראשי המערכת המשפטית, ודאי לא משרים בממשלה, שלדעתי גם את קולם היה צריך לשמוע.

יוסף ג'בארין: בענייני תקציב – אני רוצה להגיד לכם שהדיונים בתקציב השנה הראו לי דבר ברור, והדבר הזה הוא שיש כסף; כשרוצים – יש כסף.

יוסף ג'בארין: כשרוצים "לתגמל" חברי כנסת כדי שיצביעו בעד, אפילו שהם בקואליציה, אז יש כסף לתת להם.

יוסף ג'בארין: נכון, אדוני, כבוד היושב-ראש?

קריאה: – – –

מסעוד גנאים: – – – כיושב-ראש.

מסעוד גנאים: הוא בראשם.

יוסף ג'בארין: וכשרוצים להחליט על הטבות במס לחברות מסחריות, והורדת המס מ-25% ל-23% בתוך שנתיים, החלטה שעולה לתקציב המדינה – זו החלטה שעולה לאוצר המדינה מיליארדים; אני פניתי למרכז המחקר והמידע של הכנסת וביקשתי הערכה, כמה זה עולה לתקציב המדינה או לאוצר המדינה, ואמרו לי: זה עולה מיליארדים.

יוסף ג'בארין: ההערכה היא שאולי כל 1% של מס החברות יעלה כמיליארד שקל.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים לפחות על 3 מיליארדים בתקציב הנוכחי.

יוסף ג'בארין: מצד שני, אני רואה, מדברים על שירותים חברתיים, שצריך אולי לקדם אותם ולסייע להם, אבל אין כסף.

יוסף ג'בארין: מדברים על פריפריה, שצריך לחזק אותה, אבל אין כסף.

יוסף ג'בארין: מדברים על מצ'ינג כמעט בכל השירותים של משרד העבודה והרווחה, והמצ'ינג הזה פוגע ברשויות המוחלשות, אבל מה לעשות, אין כסף.

יוסף ג'בארין: מדברים על שירותי בריאות מאוד קשים, בעיקר בפריפריה.

יוסף ג'בארין: אבל מה לעשות, אין כסף, תחכו קצת.

יוסף ג'בארין: גיבורי הקואליציה החברתיים בוועדה לצדק חברתי, או צדק חלוקתי, אני לא יודע איך קוראים לוועדה הזאת, של חבר הכנסת מיקי – – –

אורלי לוי אבקסיס: מכלוף זוהר.

קריאה: – – –

יוסף ג'בארין: מיקי זוהר, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת החינוך – כולם אומרים: כן, צריך לעזור, צריך לקדם, לא ייתכן, הפריפריה, והיישובים המוחלשים, וכו' וכו'.

יוסף ג'בארין: אבל בתכל'ס, להם לא עוזרים, ולחברות המסחריות כן עוזרים.

יוסף ג'בארין: פתאום יש את המיליארדים הללו.

יוסף ג'בארין: ולכן, כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השיעור שאני למדתי מהדיונים על התקציב הזה: כשרוצים כסף – יש, ויש מיליארדים, אבל זו שאלה של סדר העדיפות.

יוסף ג'בארין: ואני עדיין לא דיברתי לא על עמונה, ולא על ההתנחלויות, ולא על הכיבוש, ועל כל המיליארדים שמושקעים שם; את זה אני אשאיר אולי להזדמנות אחרת.

יוסף ג'בארין: אבל לא ייתכן שאותה ממשלה שכאילו רוצה להגיד שהיא רוצה לעזור לשכבות המוחלשות, מפלגות שמתיימרות להציג את העניינים החברתיים: כולנו, ישראל ביתנו, לא יודע, הבית היהודי, אבל בטח גם חברי כנסת בתוך הליכוד – אז הנה, הכסף קיים, אתם מחליטים איך לחלק את הכסף הזה, ואנחנו רואים איך אתם החלטתם – –

בצלאל סמוטריץ': תודה.

יוסף ג'בארין: – – להעביר את זה דווקא לחברות המסחריות – –

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

יוסף ג'בארין: – – ושהאוכלוסיות המוחלשות ימשיכו לחכות.

יוסף ג'בארין: תודה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תודה רבה לך.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת ציפי לבני, ואחריה – חבר הכנסת עפר שלח.

בצלאל סמוטריץ': תשע דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

ציפי לבני: תראו, רבותי, אין דרך יפה לומר את זה – אין דרך יפה לומר את זה: משהו רקוב לא בדנמרק, לא במדינת ישראל, שזאת המדינה האהובה שלנו, אלא בממשלת ישראל, בקואליציה הזאת.

ציפי לבני: מה שראינו כאן כל השנה האחרונה, אבל במיוחד בלילות האחרונים, של אישור התקציב, ובדברים שאומר ראש ממשלה בישראל לתושבי עמונה, שהוא מבין איך זה לאבד בית, כי בבחירות 1999 סילקו אותו מהמעון הרשמי והוא נאלץ לעבור למלון, מעידים על חוסר הבנה עמוק של התפקיד, של האחריות שמוטלת על ראש ממשלה בישראל, ושל המותר והאסור.

ציפי לבני: אני רוצה לומר לא רק לחברי הכנסת, אני רצה לומר היום לאזרחי ישראל: מגיע לכם יותר.

ציפי לבני: אתם לא חייבים להיות הפראיירים של הממשלה הזאת.

ציפי לבני: האמת היא שראש הממשלה חושב שהוא יכול לעשות מה שהוא רוצה, כי הוא יודע, לצערי, או לפחות חושב, שביום הדין, שזה יום הבוחר, היום של חגיגת הדמוקרטיה, הוא יוכל תמיד לשלוף מכיסו את כמות השנאה הראויה, לצעוק שהערבים מגיעים, או שהשמאל מגיע, ואז תשכחו אתם את כל העוולות שהממשלה הזאת עושה לכם, ולילדיכם, ולהוריכם, יום-יום, שעה-שעה, ותצביעו עבורו שוב.

ציפי לבני: אז הדבר הזה צריך להיגמר, כי ראש הממשלה הזה צריך ללכת הביתה – לא ל"שרתון פלאזה", לא למלון אחר, לבית הפרטי שלו.

ציפי לבני: זאת לא תהיה עקירה, זה לא יהיה גירוש – –

קריאה: – – –

ציפי לבני: – – זה יהיה – או זה צריך להיות – רצון העם – –

עפר שלח: – – – אבל בכל מקרה אנחנו נשלם.

ציפי לבני: – – שמאס בזה שלא סופרים אותו, לא רואים אותו ממטר, וחברי הכנסת והשרים וראש הממשלה שולחים את ידם הארוכה לכיסי אזרחי ישראל וגוזרים קופון על חשבונם.

ציפי לבני: עכשיו, תראו, זה לא משנה מה אתם חושבים על המצב המדיני, ואתם יכולים גם להסכים עם חלק מהדברים שהממשלה הזאת עושה, או עם המדיניות שלה בנושאים אחרים, אבל יש נקודה שבה הממשלה מאבדת את הלגיטימיות שלה, וזכותכם לכעוס היום, כשראש הממשלה עוסק בעצמו, וכך כל אחת מהמפלגות השותפות בקואליציה וכל חברי הכנסת בקואליציה הזאת.

ציפי לבני: והכי נורא זה שהאיש שיושב ברחוב בלפור, המעון הרשמי של ראשי ממשלה, לא מבין מה לא בסדר; מבחינתו, המעון שלו בטאבו, המדינה זה הוא; אין חוק, אין מערכות שלטון, אין שומרי סף, אין בלמים, אין איזונים, ואם עיתונאי כותב משהו, אז צריך להסתלבט עליו, או לפגוע בו, או ליצור מצב שבו הציבור ירצה גם הוא לפגוע בבית-המשפט העליון או בעיתונאים.

ציפי לבני: פשוט, ראש הממשלה איבד – צריך להבין את זה – הוא איבד באופן העמוק ביותר את המשמעות של דמוקרטיה.

ציפי לבני: ולכן, אדוני ראש הממשלה, אתה צריך להבין שהבית ברחוב בלפור זה לא הבית שלך, זה הבית של ראשי ממשלה בישראל, שנבחרים לתקופה קצובה כדי לשרת את הציבור ולדאוג לאזרחי ישראל, לכל אזרחי ישראל, באופן שוויוני.

ציפי לבני: לא לדאוג רק לעצמם או למקורבים שלהם.

ציפי לבני: וכשראש ממשלה מפסיק לדאוג לציבור ומתחיל לדאוג רק לעצמו, הוא צריך ללכת הביתה – לבית האמיתי שלו – ולחיות שם כאחד האדם.

ציפי לבני: לא גירוש, לא פוטש, לא להפיל ראש ממשלה.

ציפי לבני: להחליף אותו בבחירות דמוקרטיות, זו זכותו של הציבור, וחובתנו כאופוזיציה לקרוא לכך בעיקר בימים האלה.

ציפי לבני: אתם יודעים, כשיש נתק כל כך עמוק בין ראש הממשלה והציבור, כשהוא באמת לא רואה אף אחד ממטר, כשמה שמעניין אותו זה רק הוא עצמו – גם בנושא ביטחון – וכשהמאבק הצודק באיראן מתחלף בזה שממשלת ישראל מוצאת את עצמה קונה צוללות עם שותפות איראנית; כשיושבים חברי כנסת וגוזרים כל אחד מיליונים כדי להחליט אחר כך למה הם יחלקו אותם, כשראש ממשלה נסחט ככה, זה כבר לא משנה מה הוא אומר בכל שאר הנושאים.

ציפי לבני: הוא פשוט לא יכול להיות יותר ראש ממשלה.

ציפי לבני: הוא לא יכול להיות ראש ממשלה כשהוא משלם 130 מיליון שקל לקבוצת אנשים רק כדי שיקיימו את החוק ואת פסקי-הדין.

ציפי לבני: נתניהו הוא סך כל פחדיו, וכשמישהו חלש, כולם מריחים את זה, גם חברי הכנסת שלו.

ציפי לבני: השערורייה שבה חברי הכנסת לוקחים לעצמם – לא לעצמם, לכיסם, אבל לוקחים כסף, מין קופה קטנה כזאת, כספי חלוקה – התחילה במשמרת של נתניהו מתוך חולשתו, ובחולשתו הוא משחית את מדינת ישראל.

ציפי לבני: זאת שחיתות מובנית ועמוקה שאי-אפשר להשלים אתה ואי-אפשר להשוות אותה לשום דבר.

ציפי לבני: הרי זה בסדר שחבר כנסת מתעקש בוועדות לדרוש שיהיה תקציב למטרה ראויה.

ציפי לבני: זה ממש בסדר; זו חובתו, זו שליחותו, זה מה שהופך אותו לאיש ציבור.

ציפי לבני: אבל המצב שקודם חבר כנסת מקבל כסף בשביל האצבע שלו ואחר כך הוא יחליט כבר למי הוא נותן ולאיזה מקורבים הוא נותן – זאת שחיתות.

ציפי לבני: וזה ההבדל בין אנשי ציבור לבין מושחתים.

ציפי לבני: "מושחתים נמאסתם" כבר אמרנו פעם?

ציפי לבני: והליכוד הלך הביתה.

ציפי לבני: וזאת הפעם לחזור ולומר את זה שוב, כי מה שאתם ראיתם, ככה, זו הדוגמית למה שקורה עם כל התקציב.

ציפי לבני: אבל, יש דבר אחד שהממשלה הזאת יודעת לעשות טוב יותר – אפילו טוב יותר מאשר לפזר כספים – וזה לפזר שנאה בין חלקי העם.

ציפי לבני: הבחירות האחרונות, הטקסטים של נתניהו, הסמ"ס של מירי רגב עלינו, על האשכנזים, המתנשאים, הגזעניים כדבריה – אז מסתבר שאפשר לזלזל בציבור, לא חשוב מאיזה עדה אתה – וכן, יש בי אמפתיה לאנשים שצריכים לפנות בית, אבל אנחנו היינו מפנים את תושבי עמונה ומסתכלים להם בעיניים, ולא הייתי מייללת על בחירות שהפסדתי בהן או לא, ולא משלמת מיליון שקל למשפחה מהכסף שלכם, אזרחי מדינת ישראל.

ציפי לבני: האמת היא, אני מודה באשמה, אני מרגישה יותר אמפתיה למישהו שצריך לפנות בית כי אין לו כסף לשלם את המשכנתה, למשל.

ציפי לבני: ובתקציב שלנו לא תראו את כל השטיקים והטריקים של מילים מכובסות, שכל כולן העברת כספים להתנחלויות.

ציפי לבני: אצלנו המתנחלים יהיו אזרחים שווי זכויות והילדים שלהם יהיו זכאים לחינוך כמו כל אחד מילדי מדינת ישראל; כפי שאתם, אזרחי מדינת ישראל, זכאים לאותו מספר תלמידים בכיתה כמו בחינוך הדתי-לאומי וכמו בחינוך החרדי.

ציפי לבני: אצלנו הרשויות המקומיות הן שותפות ביחד אתנו לספק לאזרחי ישראל תושבי הרשות את החינוך ואת איכות החיים שמגיעים להם.

ציפי לבני: הקיצוץ הזה עכשיו הוא לא עוד מספר טכני, זה בדיוק לפגוע ברשויות החלשות ובמקומות שגרים בהם אנשים שהם חלשים יותר, להעמיק את חולשתם ולהגדיל את הפערים שקיימים בחברה הישראלית.

ציפי לבני: אני הראשונה להצטרף לאמירה שראיתי בפייסבוק, של איש ליכוד, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי חיים ביבס: דין דימונה כדין עמונה – לא פחות.

ציפי לבני: אם צריך קיצוץ, הוא חייב להיות למטרות ראויות, אבל זה ההבדל בין סדר עדיפות לאומי שוויוני, ממלכתי, עם שוויון הזדמנויות לכולם, ולא שלטון שבו יש כאלה ששווים יותר ויש כאלה שלא רואים אותם בכלל.

ציפי לבני: חובתנו לומר את הדברים, זכותכם לדעת לאיפה הולך הכסף שלכם, וכשרואים לאיפה הולך הכסף, צריך להבין עד כמה השחיתות הפכה להיות כאילו דבר נורמלי.

ציפי לבני: זה אפילו כבר לא קורה בחושך, זה קורה לאור יום.

ציפי לבני: ופעם אמר מי שאמר, שאור השמש מחטא, אפילו זה כבר לא.

ציפי לבני: באור הזרקורים, באור השמש, הכסף עובר מיד ליד, המקורבים מקבלים, מפרי החוק מקבלים, ואף אחד לא סופר את הציבור ההגון, העובד, משלם המסים, שבכספו נעשים כל הדברים האלה.

ציפי לבני: אז כפי שאמרתי כשראיתי את הכותרת של היום על ראש הממשלה שהשווה את עצמו לזה שנאלץ לעזוב את ביתו, שבדבר הזה, בדבר אחד הוא צודק, בזה שהוא ומתיישבי עמונה דומים באמת, אלה גם אלה מתעקשים להישאר במקום שהם לא צריכים להיות בו ואלה גם אלה גורמים בהתעקשות הזאת נזק למדינת ישראל, וכולנו משלמים את המחיר.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחברת הכנסת ציפי לבני.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת עפר שלח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת מיכאלי, מאחר שאנחנו אמורים להפסיק את הדיון במליאה בשעה 14:00, אני מעדיף לא לפצל אותך לפעמיים, אלא אנחנו נפסיק קצת קודם ואת תדברי בחלק הבא.

בצלאל סמוטריץ': עשר דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עפר שלח: חס וחלילה לפצל את חברת הכנסת מיכאלי.

בצלאל סמוטריץ': התכוונתי לפצל את – – –

עפר שלח: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, איש היה במשרד האוצר בירושלים, משה כחלון שמו.

עפר שלח: והאיש חביב על הבריות, חיוכו רב-קסם ודיבורו ביישני.

עפר שלח: אבל לא רק בגלל זה הכול מחבבים אותו: השר כחלון, בניגוד לקודמיו בתפקיד, שחשבו שתפקידם הוא לשמור על הקופה הציבורית, הוא נדיב ידוע.

עפר שלח: הם התפרסמו כמי שענו לכל מי שתבע דברים לא ראויים בתשובה הקרויה על שמו של יגאל הורביץ: "אין לי".

עפר שלח: השר משה, חביב הבריות, הוא "כחלון יש לי".

עפר שלח: 6 מיליארד לתקציב הביטחון, בלי לקבל דבר ממה שאמור להבטיח שאכן יהיה ביטחון?

עפר שלח: יש לי.

עפר שלח: 9 מיליארד לאתנן קואליציוני לכל המבקש ובטח למי שדורש?

עפר שלח: יש לי.

עפר שלח: עלייה של פי-2.5 בתקציב המשרד לשירותי דת בשנתיים של כחלון כשר אוצר?

עפר שלח: נשבע באלוהים, יש לי.

עפר שלח: יותר ממיליארד לישיבות ו-80 מיליון שקל אישית לחבר הכנסת גפני, שיואיל בטובו להעביר את התקציב בוועדת הכספים?

עפר שלח: בסייעתא דשמיא, יש לי.

עפר שלח: 41 מיליון ליושב-ראש הקואליציה שהודיע ברבים שתפקידו הוא לשמן ראשי ערים של הליכוד?

עפר שלח: בטח שיש לי.

עפר שלח: 40 מיליון לחבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, שיחלק לפוקדים שלו בפריפריה?

עפר שלח: אין עוד מלבדו, יש לי.

עפר שלח: 40 מיליון לחבר הכנסת אמסלם, כדי שיעביר לראשי רשויות שקרובים אליו?

עפר שלח: בחייאת, דודי, יש לי.

עפר שלח: 50 מיליון לחברים של חבר הכנסת סמוטריץ, 33 מיליון לקיש, ולקינוח, 10 מיליון בלבד לחברי הכנסת בוקר וחזן שיצאו פראיירים – יש לי, יש לי, יש לי.

עפר שלח: מאז אסף אשתר ב"קומדי סטור", חברים, לא היה איש שיש לו כמו השר כחלון.

עפר שלח: ומאיפה יש לו? נו, זה הרי ברור: מההבטחות הקודמות שהוא הבטיח ואין לו שום כוונה לקיים.

עפר שלח: למשל, מהתקציב שהבטיח האוצר לקרן, שהוקמה ברעש גדול, שתחלק את כספי הארנונה כך שרשויות חלשות יקבלו יותר.

עפר שלח: 230 מיליון שקל הובטחו למטרה הזו, והשבוע התבשרנו: נעלמו ואינם.

עפר שלח: כי כשזה מגיע לרגע האמת, לדברים החשובים, לסגירת פערים ולצמיחה ולשירות לאזרח, אז הופך השר כחלון לחתול הצ'שייר ההוא מ"עליסה בארץ הפלאות": הכסף נעלם, ההבטחה מתפוגגת, ובאוויר נשאר רק החיוך החביב.

עפר שלח: קחו חיוך, החולים באזור הדרום, כי שוב אין כסף לתוכנית להגדלת מספר המיטות בבית-החולים סורוקה; קחו חיוך, האוטיסטים והעובדים הסוציאליים ומקבלי קצבאות הנכות, כי שר האוצר שיש לו בשביל העשירים הפיל ויפיל את כל הצעות החוק שנועדו לתת לכם חיים ראויים ותנאי עבודה סבירים והכנסה מינימלית שמאפשרת קיום בכבוד; קחו חיוך, העניים והמוחלשים, כי שוב אין כסף ליישום מסקנות ועדת אלאלוף.

עפר שלח: אתם זוכרים?

עפר שלח: הקים אותה חברי מאיר כהן כשהיה שר הרווחה.

עפר שלח: הוא העמיד בראשה את האיש המצוין אלי אלאלוף.

עפר שלח: אחר כך בא אלי אלאלוף לכנסת, למפלגתו של השר כחלון, כדי ליישם את מה שהניח על השולחן.

עפר שלח: היום הוא עצמו, כפי שהזכרת, חבר הכנסת מיקי לוי, מודה בקול רם שנכשל במשימתו.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: כי השר שלו גמר את הכסף על אלה שלוחצים אותו, שהוא חייב להם פוליטית, שעוסקים בכסף גדול שאין לו מושג בו, כמו תקציב הביטחון.

עפר שלח: לכם, חברים, לא נשאר.

עפר שלח: קחו חיוך והבטחות מלוא החופן, תושבי הצפון.

עפר שלח: כשתגמרו להתבשם מהם, תגלו שהתוכנית החדשה שעליה הוכרז אתמול, אחרי מאבק אדיר של תושבי הצפון בסיוע רבים בבית הזה, היא בסך הכול צביעה של כספים לכבישים שכבר תוכננו באזור שלכם, הכרזה על תקציבים קיימים כשייכים לתוכנית החדשה, מיחזור של הבטחות שכבר קיבלתם פעם אחר פעם ולא מולאו.

עפר שלח: הכסף התוספתי האמיתי לצפון, כמה מאות מיליונים, יבוא כמעט כולו מהקרן הקיימת, זו הקופה הגדולה של הממשלה, שאליה הולכים כדי לשנורר במקום להסדיר אחת ולתמיד את מעמדה, ולהעביר את המיליארדים ששייכים לאזרחי המדינה חזרה אלינו.

עפר שלח: קחו חיוך, חברים, אבל אל תיקחו אותו לריאות.

עפר שלח: כמו בדברים אחרים, אתם עלולים לגלות שגם לכם אין, רק לשר האוצר יש.

עפר שלח: מה יש?

עפר שלח: יש לו כותרת בעיתון, זה מה שמעניין אותו.

עפר שלח: ועוד מילה אחרונה, בנושא שאני עוסק בו יומם ולילה.

עפר שלח: במשך שבועות דנה הוועדה לתקציב הביטחון בתקציב לשנתיים הקרובות.

עפר שלח: במשך שבועות התמודדנו עם השלכות העבודה הרשלנית של השר כחלון על ההסכם הזה, שעליו כבר אמר מבקר המדינה כי נוהל באופן לא תקין ולא יעיל.

עפר שלח: הניסיונות של חברי הוועדה, קואליציה ואופוזיציה, לשפר את השלכות ההסכם ולהבטיח שהסכום העצום שנוסף לביטחון אכן יקנה לנו ביטחון, ולא משהו אחר, המאמצים האלה נתקלו בחומה של שר האוצר, שסירב לכל שינוי, כולל שינויים שאנשי המקצוע תמכו בהם בהתלהבות.

עפר שלח: יש לי ספק גדול אם שר האוצר יודע בכלל על מה הוא חתום בהסכם שנקרא על שמו ועל שם השר יעלון.

עפר שלח: יש לי ספק אם הוא מכיר משהו מהפרטים של התקציב החשוב ביותר, הגדול ביותר, בתקציב המדינה.

עפר שלח: כמו בכל עניין, גם כאן, הכותרת של "השגתי הסכם" עניינה את השר משה הרבה יותר מלהבטיח שהכסף, 70 מיליארד שקל מהמסים של כולנו, יקנה ביטחון ראוי.

עפר שלח: האשמה היא של השר כחלון, אבל עוד יותר היא שייכת לאיש שמתחבא מאחורי חיוכו של שר האוצר, האיש שנוסע במכונית הריקה שעליה כתוב: רכב ראש הממשלה.

עפר שלח: בכל אותם שבועות של דיונים לא שמענו פעם אחת על מעורבות של ראש הממשלה, האיש המתיימר להיות "מר ביטחון", בדגשים של תוכנית העבודה של צה"ל ובמשמעותה התקציבית.

עפר שלח: לא שמענו דבר אחד שיבהיר שנתניהו מבין ומיישם את לקחי המחדל האדיר שהוביל בחמש השנים שקדמו ל"צוק איתן":

עפר שלח: אז לא נוצל התקציב חסר התקדים של משרד הביטחון כדי לבנות צבא מוכן למשימתו, כפי שניכר היטב במבצע עצמו.

עפר שלח: שר האוצר הוא "כחלון יש לי"; ראש הממשלה הוא "ביבי לא קיים".

עפר שלח: בניין הכוח שיגן על מדינת ישראל – הוא לא עוסק בזה.

עפר שלח: אחריות חברתית ותקציבית – מעניין הרבה פחות מעוד פוסט על רביב דרוקר.

עפר שלח: ככה הוא יכול להיות ראש ממשלה כבר שמונה שנים ולא להיות אחראי לכלום.

עפר שלח: ואל תטעה, שר האוצר – כשיבוא היום לשלם פוליטית על המעשים המגונים שאתה חותם עליהם מדי יום, וביתר שאת בתקציב הזה, מי כמוך יודע, ביבי לא יהיה גם שם.

עפר שלח: האחריות והמחיר יהיו שלך בלבד, וגם עליהם תוכל להגיד: יש לי ורק לי, לביבי אין כלום, הוא לא אחראי לכלום.

עפר שלח: לא פלא שעכשיו הוא מחייך, ואני ועם ישראל בוכים.

עפר שלח: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

בצלאל סמוטריץ': מרב, את צריכה עשר דקות מלאות?

מרב מיכאלי: כן.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אז אנחנו יוצאים כרגע להפסקה, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': לא נועלים את הישיבה, אלא מפסיקים את הישיבה עד 15:30.

בצלאל סמוטריץ': ישיבת מליאת הכנסת תתחדש, בעזרת השם, היום בשעה 15:30.

בשעה 13: דברי יושב-ראש הכנסת על נטילת חסינות מחבר הכנסת באסל גטאס

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את ישיבת מליאת הכנסת שהופסקה לשעה וחצי לצורך כינוס ועדת הכנסת, כינוס מאוד חריג.

יולי יואל אדלשטיין: לפני זמן קצר סיימה ועדת הכנסת לדון בהסרת החסינות של חבר הכנסת באסל גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה התכנסה היום לאור פנייתו של היועץ המשפטי לממשלה אלי הבוקר, לכנס את הוועדה בדחיפות כדי לאפשר את המשך פעולות החקירה לנוכח החשדות החמורים.

יולי יואל אדלשטיין: חסינותו של חבר הכנסת אכן הוסרה, כדי לאפשר חיפוש ומעצר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הסרת חסינות של חבר הכנסת איננה דבר של מה בכך; מתן חופש פעולה לנבחר ציבור הוא מאבני היסוד של הדמוקרטיה ולחם חוקו של חבר הכנסת, כדי לאפשר לו למלא את תפקידו ללא מורא וללא מגבלות.

יולי יואל אדלשטיין: ככל הידוע, ועל-פי היועץ המשפטי לממשלה, קיים כבר עתה בסיס ראייתי מוצק ואיתן נגדו – ואני ציטטתי – על ביצוע עבירות פליליות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, יש לראות את הדברים בחומרה יתרה.

יולי יואל אדלשטיין: החסינות היא כלי בשירות הדמוקרטיה, אבל אל לאיש מאתנו לנצל אותה לרעה.

יולי יואל אדלשטיין: ביום הזה, מחובתו של כל אדם ישר היושב כאן, חבר וחברת הכנסת, ללא הבדלי השקפה, לומר ללא סייג: בית-הנבחרים איננו מקלט למי שפועל נגד מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: חד וחלק וברור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מחזק את גורמי אכיפת החוק, וקורא להם לסיים את החקירה בהקדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016;

יולי יואל אדלשטיין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נחזור לדיון המשולב בתקציב ובחוק ההתייעלות הכלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: רק להכניס אותנו חזרה למתווה – נשארו לנו שלושה דוברים מסבב הנמקת ההסתייגויות, שהם חברי הכנסת מרב מיכאלי, מיכל רוזין וזהבה גלאון, ואחר כך אנחנו נגיע לשלב הסיכומים עם ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג, יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני ושר האוצר משה כחלון.

יולי יואל אדלשטיין: מייד לאחר סיום דבריהם החשובים, אנחנו נעבור להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמחים שהשר התורן, השר יובל שטייניץ, נמצא אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי הייתה בישיבה של ועדת הכנסת, היא חברה בוועדה, לכן אני מבין שהיא עדיין לא הגיעה, אז יש לנו המתנה של כמה שניות, אני מקווה שלא יותר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה, את יכולה לעלות ולנמק את ההסתייגויות שלך בדיון המשולב שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך עד עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת מיכל רוזין.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני, אני אפתח ואגיד שאני ככה, קצת, איך להגיד, מעורערת מהדיון שהיה עכשיו, שבו ועדת הכנסת המליצה להסיר את חסינותו של חבר הכנסת באסל גטאס.

מרב מיכאלי: זה רגע קשה מאוד.

מרב מיכאלי: עצוב מאוד שאנחנו הגענו לרגע הזה.

מרב מיכאלי: אני, אדוני, ברשותך, וחברי חברי הכנסת – אין חברות כרגע – אה, ענת, סליחה, היי – אני רוצה להסתכל על התקציב הזה דרך איש, אזרח ישראלי, אדם, שנקרא לו לצורך העניין דני – שם בדוי, איש אמיתי.

מרב מיכאלי: דני נולד בירושלים, כן, כן, חברות, חברים, ירושלים בירתנו.

מרב מיכאלי: ירושלים, שלמרות התקציבים המיוחדים שהיא מקבלת, ולמרות הדיבורים גבוהה-גבוהה על אודותיה – ירושלים ירדה במיצוב הסוציו-אקונומי שלה לדרגה הנמוכה של 3, כי אין בה השקעה בתעשייה, כי אין בה מספיק השקעה בחינוך, כי למרות כל הדיבורים שראש הממשלה מעלה בכל הסרטונים שלו על אחדותה ועל חשיבותה של ירושלים, ירושלים היא עיר ענייה על גבול הענייה-מרודה.

מרב מיכאלי: עכשיו, זאת לא העיר, זה תושבי ותושבות העיר, זה האזרחיות והאזרחים שחיים בירושלים.

מרב מיכאלי: עוני מרוד.

מרב מיכאלי: אז – דני נולד בירושלים, אותה ירושלים שראש הממשלה שלנו בקמפיין הבחירות האחרון שלו איים שציפי ובוז'י יביאו את "דאעש" לירושלים.

מרב מיכאלי: וראו מה זה, זמן קצר אחרי שהוא נבחר בבחירות האלה, והפך לראש ממשלה, תחת שלטונו התחיל גל טרור של דקירות ומעשי טרור נוראים ואיומים בירושלים ומחוץ לה.

מרב מיכאלי: אבל דני כבר לא גר בירושלים, אף-על-פי שכשהוא נולד – בירושלים – הייתה לו, איך להגיד, לידה מאוד לא פשוטה; אימא שלו נאלצה לנטוש אותו, ממש בינקות, נאלצה לנטוש אותו, והוא מצא את עצמו מסתובב בין מוסדות.

מרב מיכאלי: ומוסדות, כולנו יודעים, אדוני היושב-ראש, כולנו יודעים מה משמעות השם: מוסדות.

מרב מיכאלי: ממש לא רחוק בהרבה מהימים השחורים שתיאר דיקנס בספריו, במדינת ישראל היום, עדיין, מוסדות, אם הם לא נלקחו על-ידי עמותה, מצבם רע מאוד.

מרב מיכאלי: גם אם הם נלקחו על-ידי עמותה, למשל, עמותת "אור שלום", לא בטוח שהממשלה מעבירה להם את הכסף לטיפול בילדים ובילדות שנמצאים תחת חסותה; או, למעשה היא לא מעבירה להם את הכסף, ויותר מזה צריך להגיד: גם אחרי שהיא עושה אתם הסכמים על כמה כסף היא תיתן להם בשביל לטפל בילדות והילדים האלה, שהמדינה עצמה לא מטפלת בהם, היא פשוט מקצצת להם בבת אחת את מה שהיא סיכמה לשלם להם, ואז שוב אנחנו מוצאות את הילדות והילדים האלה במוסדות, בתת-טיפול.

מרב מיכאלי: ככה גדל דני, שאימא שלו נאלצה לנטוש אותו.

מרב מיכאלי: הוא לא סיפר לי למה, אבל אני יכולה רק להניח שמצבה הכלכלי היה כל כך גרוע, שיש סיכוי לא רע שגם היא מצאה את עצמה אחת מאלפים רבים רבים רבים של נשים שנמצאות בזנות; חיים של עבדות נוראה, של אונס מתמשך, של סבל בל-יתואר, כשאין בתקציב הזה מי-יודעת-מה כסף בשביל לטפל בנשים האלה ולהוציא אותן ממעגל הזנות.

מרב מיכאלי: אנחנו עוד לא הצלחנו להעביר בבית הזה את החוק שאוסר זנות כשוק צריכה, שנותן כסף למגר את התופעה הזאת ובאמת להציל את הנשים שנמצאות שם ואחד הדברים שהן נאלצות לעשות זה פשוט להפקיר את התינוקות שלהן שנולדים להן.

מרב מיכאלי: ככה גדל דני, בין מוסדות, ולימים, כשבגר, מצא את עצמו חבר בתנועת "הפנתרים השחורים".

מרב מיכאלי: כן, "הפנתרים השחורים", אלה שראש ממשלתנו דאז גולדה מאיר אמרה עליהם שהם לא נחמדים, ובכלל היה עיוורון גדול לזעקה שלהם, היו חירשות לזעקה שלהם ועיוורון לאפליה שהם דיברו עליה.

מרב מיכאלי: ואילו היום, הממשלה שמביאה לנו את התקציב הזה עושה המון המון רעש מהאפליה הזאת, אבל לא נותנת שקל בתקציב הזה לרשויות – 190 רשויות מוחלשות שבהן ממשיכה להתקיים האפליה הזאת.

מרב מיכאלי: אתן יודעות, חברות וחברים, הרשויות המקומיות היו פה הבוקר בכנס חירום.

מרב מיכאלי: האם תעלו על דעתכן ודעתכם שמ-255 רשויות מקומיות במדינת ישראל, 190 הן רשויות מוחלשות?

מרב מיכאלי: הרוב המכריע, בפער עצום, הן רשויות מוחלשות, שלא מסוגלות לספק לתושבות ולתושבים שלהן את השירותים הבסיסיים שהם נזקקים להם ושמגיעים להם בדין; והתושבות והתושבים, מצדם, עניים ומוחלשים ומוחלשות מכדי לשלם מספיק ארנונה, שבה אפשר יהיה לשלם את השירותים האלה.

מרב מיכאלי: אבל בתקציב הזה קיצצו מהרשויות האלה, מכל הרשויות האלה, המוחלשות, והאפליה הזאת, של כל אלה שבשמם זועקים cut the bullshit, האפליה הזאת לא מטופלת בתקציב הזה.

מרב מיכאלי: אז דני זרק רימון.

מרב מיכאלי: תאמינו או לא, את הדבר הנורא הזה הוא עשה, הוא זרק רימון על שוטרים, ולכן הוא נכנס לכלא לחמש שנים.

מרב מיכאלי: אני רוצה לספר לכם רק על כלא אחד מכל בתי-הכלא שלנו, כלא "נווה תרצה", הכלא היחידי שיש לנו לנשים, שכבר דוח שלישי ברציפות מעיד עליו שהוא לא ראוי למגורי אדם, אפילו לא אם האדם הזה הוא אישה, אפילו לא אם האישה הזאת היא אישה שעברה עבירה, ובתקציב הזה, ראו זה פלא, אין ולו שקל בשביל לשקם את הכלא הזה, לשפץ אותו, לבנות כלא אחר לנשים, משהו שיקרה אחרי שאומרים שכלא במדינת ישראל לא ראוי למגורי אדם?

מרב מיכאלי: אה-אה, לא בתקציב הזה.

מרב מיכאלי: אז כשדני יצא מהכלא, הוא הוגלה מירושלים, בגלל הבעיות שהוא עשה בה, אבל הוא הצליח להתחתן, הוא הוליד חמישה ילדות וילדים, ש-שערו בנפשכן, חברות וחברים, שניים מהם הצליחו להיות ממש ממש בעלי ובעלות מקצוע מוצלחות, אבל אחת מהם – אחת מהם היא היום תחת השגחה של קצין מבחן, משום שגם לדור הזה, הילדות והילדים של דני, הממשלה הזאת, שלפחות שבע שנים – זאת אומרת, מי שעומד בראשה עומד בראש ממשלת ישראל כבר שבע שנים – לא דואג לתנאים, שהדור הבא יוכל לחוות מציאות אחרת ממה שחוו ההורים שלו.

מרב מיכאלי: אבל אז דני התגרש, וכשדני התגרש ועזב את הבית שבו גרים חמשת הילדות והילדים שלו, לא הייתה לו שום אפשרות למצוא לעצמו קורת גג, ולכן הוא עבר לגור ברחוב.

מרב מיכאלי: כן, חברות וחברים, שנים ארוכות דני חי ברחוב.

מרב מיכאלי: ככה, פשוט חי ברחוב.

מרב מיכאלי: הוא לא זכאי לדיור ציבורי, משום שאין לו שני ילדים.

מרב מיכאלי: הוא עובר ברחובות ירושלים ורואה את הניהול הירוד של "עמידר" ואת הדירות הריקות והנטושות שעומדות, שהוא לא זכאי לגור בהן, ואנחנו יודעות ויודעים שאלפים, אלפים, עומדות ועומדים בתור, עם ילדות וילדים, בלי ילדות וילדים, ולא מצליחים לקבל דיור ציבורי, משום שהמדינה הזאת לא משקיעה כסף בדיור הציבורי.

מרב מיכאלי: בתקציב הזה אין כסף לדיור ציבורי.

מרב מיכאלי: יתרה מזאת, הכסף של הדיור הציבורי, שנמכר והיה מחויב לחזור לדיור הציבורי, לא חוזר לדיור הציבורי, ודני ואנשים אחרים כמוהו ימשיכו לגור ברחוב.

מרב מיכאלי: דני מצליח לעבוד, ממש, מדי פעם; הוא כמובן נאלץ לעשות את זה בשחור, משום שהוא מקבל הבטחת הכנסה, ואם ייוודע שהוא עובד, תילקח ממנו הבטחת ההכנסה, אבל השכר שהוא מרוויח לא מגיע אפילו ל-3,200 שקל שהוא מקבל הבטחת הכנסה.

מרב מיכאלי: ואנחנו, בכנסת הזאת, אפילו שהממשלה הזאת, שר הרווחה בה הבטיח שהוא יתקן את המנגנון הזה, שאם את אימא יחידה שמקבלת את המזונות שלך מביטוח לאומי, כי האבא של הילדות והילדים שלך לא משלם, אז לא תוכלי להרוויח יותר שקל, כי הגג של ההכנסה שלך יהיה 6,000 שקל – זה לא מתוקן, גם לא בתקציב הזה.

מרב מיכאלי: ואותה שיטה פסולה, פסולה והרסנית, לא מתוקנת לגבי שום קצבה אחרת, ולא תועלה גם הקצבה, לא של הבטחת הכנסה ולא של קצבת נכות שאילן גילאון הצליח להעביר כאן לפני שבוע בקריאה טרומית, למרבה הנס.

מרב מיכאלי: יש לי עוד תיאורים רבים לתת לך, אדוני, על דני ועל תנאי חייו הבלתי-אפשריים במדינת ישראל שלנו, כשאני שומעת את ראש הממשלה מתאר חדשות לבקרים כמה היא רק פורחת, כמה הכלכלה שלה חזקה, אבל הכלכלה הזאת לא מטפטפת לאנשים כמו דני.

מרב מיכאלי: אני רק אגיד לסיום, ברשותך, אדוני, שדני משלם היום 2,600 שקל מ-3,200 שקל הבטחת הכנסה שלו בשביל לגור עם אשתו הנוכחית בחדר צנוע.

מרב מיכאלי: on this note, מה שנקרא – בהקשר הזה – צריך להגיד: אני מבינה שראש הממשלה מבין ללבו, שכן גם הוא פונה פעם אחת מהבית ברחוב בלפור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכל רוזין – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: עד שמונה דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחרייך תעלה חברת הכנסת זהבה גלאון.

מיכל רוזין: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חברי וחברות הכנסת שכאן, עוד מעט המליאה כאן תצופף שורות, ייכנסו כל חברי הקואליציה שכמעט לא נמצאים כאן, כל השרים, כדי להצביע על תקציב דו-שנתי.

אלי אלאלוף: מה זה כמעט?

אלי אלאלוף: אנחנו לא נראים מספיק?

מיכל רוזין: אתה נראה היטב, אבל חבריך פחות.

אילן גילאון: הוא נראה טוב, הוא לא נראה היטב.

מיכל רוזין: הוא נראה מצוין.

אילן גילאון: הוא לא נראה היטב, הוא נראה טוב.

מיכל רוזין: אתם מסבכים אותי, חברים.

מיכל רוזין: אתם מסבכים אותי.

מיכל רוזין: תקציב המדינה, כמו שאמרו חברי לפני, מוכיח פה מעבר לכל הססמאות וכל הפופוליזם, באמת, לצערי הרב, שלא רואים את הציבור.

מיכל רוזין: לא את ציבור האזרחים והאזרחיות – שלום גם לך, חברת הכנסת מועלם-רפאלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני הייתי שם מאחור, גברתי.

מיכל רוזין: אז גם את נראית היטב, נפלא, כמו שאילן אמר.

מיכל רוזין: לצערי הרב, באמת דוח העוני האחרון, יוקר המחיה, הקיצוץ המתמיד, באמת, בתקציבי הרווחה, הבריאות והחינוך – לא סתם אמרתי שאתה נראה היטב, חבר הכנסת אלאלוף – התכוונתי לא למראה החיצוני, התכוונתי באמת לעמידה שלך, האמיתית, הכנה, הישירה והישרה, שאומרת: כן, יש לנו עוד דרך ארוכה מאוד לטפל בעוני ולטפל ברשויות הרווחה, ובבריאות, ובאמת להביא שוויון וצמצום פערים בקרב אזרחי ואזרחיות המדינה.

מיכל רוזין: תראו, אני לא כל כך יודעת אם לצחוק או לבכות, כי, אתם יודעים, השבוע נקעתי את הרגל, לצערי הרב, וזה מאוד כואב, וקשה מאוד ללכת.

יולי יואל אדלשטיין: רפואה שלמה.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אבל, בעקבות נתניהו, קצת חשבתי על אבי, שהוא נכה צה"ל וסובל מכאבים בערך מגיל 19, ומתקשה בהליכה, אז חשבתי, בשיטת נתניהו, להגיד לו: הנה, גם אני צולעת על הרגל וכואב לי.

מיכל רוזין: אז אני רוצה לשתף אתכם, באמת – כי באמת, לא נותר לי אלא לעמוד פה על הדוכן, ועשה את זה כבר חברי חבר הכנסת רוזנטל, ולפצוח בבכי, בכי מרורים, כמו שאמרו, רחל בוכה על בניה.

מיכל רוזין: אז הוא פרץ בבכי, ואני מעדיפה אולי קצת, בהומור, לנסות להעביר את המסר.

מיכל רוזין: התחיל קמפיין חברתי הבוקר שמטרתו באמת להראות עד כמה מנותק ראש הממשלה מהצרות האמיתיות של הציבור, שהוא מנפנף באותו סיפור הזוי, שהוא היה צריך לעבור ל"שרתון פלאזה" כמה ימים לפני, ולא נתנו לו להישאר בבית ראש הממשלה רק עוד כמה ימים כדי לעבור, כנראה, בצורה יותר קלה, מהירה, נוחה.

מיכל רוזין: אז פרץ קמפיין ברשת, שאני חושבת שהוא קמפיין שראוי להקריא אותו פה במליאה, מכיוון שהוא מסמל את האבסורד בדברים שנאמרים על ראש הממשלה, ואת הניתוק, הניתוק החמור שלו, באמת מהמצב של רוב הציבור.

מיכל רוזין: אז הנה, אני מקריאה לכם.

מיכל רוזין: "אני לא איבדתי בית, מהסיבה הפשוטה שאין לי כסף לקנות אחד.

מיכל רוזין: יותר מביבי" – אני הכול מקריאה מאנשים שכתבו ברשת; "אני מבינה מה זה לאבד בית, אחרי שהיו לי ימים שלא היה לי מה לאכול.

מיכל רוזין: יותר מביבי"; "אני גם יודעת מה זה לאבד בית.

מיכל רוזין: פעם נסעתי עם סבתא שלי ברכבת בגיל עשר ובגלל שהיא הלחיצה אותי שכחתי את הבית-ברביות הקטן שלי ברכבת.

מיכל רוזין: בכיתי לילה שלם וכאבתי שבוע את האובדן", כמובן, "יותר מביבי"; "אני מבינה מה זה לאבד בית.

מיכל רוזין: הבית שלי עף אל ארץ עוץ ונחת על מכשפה עם נעליים אדומות של כריסטיאן לובוטין, ועוד במידה 37", כמובן, "יותר מביבי"; "באוגוסט האחרון עברתי מקטמון לגבעה-הצרפתית.

מיכל רוזין: פי-אלף יותר מביבי"; "גם אני יודע מה לזה לאבד בית.

מיכל רוזין: פעם כתבתי שיר עם שלושה בתים ופזמון, ואז רציתי לכתוב עוד בית, אז כתבתי אותו על פתק קטן ושמתי בכיס, ואז בטעות הכנסתי את הג'ינס לכביסה.

מיכל רוזין: יותר מביבי".

מיכל רוזין: "אני מבינה מה זה לאבד בית, כי פעם הייתי צריכה לשבור חוזה על דירה בתל-אביב ולחזור לגור עם אימא בסביון.

מיכל רוזין: יותר מביבי"; "פעם איבדתי בית ב'מונופול'.

מיכל רוזין: הרבה יותר מביבי"; "גם אני מבינה מה זה לאבד בית.

מיכל רוזין: אחרי הבחירות לוועד סילקו אותי מאחד העם 1, נאלצתי לעבור למגדלי YOO.

מיכל רוזין: יותר מביבי"; "הרגע הזה בשש-בש, שיוצא לך אחת, שתיים, ואתה חייב לפתוח בית – גם אני יודע מה זה לאבד בית.

מיכל רוזין: יותר מביבי"; "היה לכם פער של כמה ימים במעבר בין דירה לדירה?

מיכל רוזין: נאלצתם להתגורר במגורים מתחת לרמתכם?

מיכל רוזין: טעיתם בהזמנה וגרמו לכם לעבור ממלון למלון?

מיכל רוזין: יותר מביבי"; "אני מבין מה זה לאבד בית", כותב מישהו, "ב-1992, ואני בן 12, ההוצאה לפועל זרקו אותנו לרחוב, הורים ושמונה ילדים, בלי אמפתיה.

מיכל רוזין: יותר מביבי".

מיכל רוזין: תראו, יש לי עוד הרבה הרבה דוגמאות, הרשת באמת מוצפת בדוגמאות רבות שאנשים, הציבור, באמת, מרוב ייאוש, כבר, הם מגחיכים את המצב, כי המצב הוא מגוחך.

מיכל רוזין: העובדה, באמת, שדואגים ל-40 משפחות לפיצויים של מיליון שקלים לכל משפחה, שמעבירים אותם מקרקע פרטית אחת לקרקע שנייה, שבאמת אנחנו רק התוודענו לתוכנית המצוינת ב"המקור", שיושבים תושבי עמונה ואומרים: ידענו מלכתחילה שמדובר בקרקע פרטית, ידענו.

מיכל רוזין: ידענו שיש צווי פינוי, ידענו שיש צווי הריסה.

מיכל רוזין: איך אמרה מישהי?

מיכל רוזין: תחפור בכל בית ביסודות, תמצא צו הריסה.

מיכל רוזין: אז נכון שכל ממשלות ישראל שותפות לפשע, נכון שכל ממשלות ישראל או עצמו עיניים או היו שותפות לפשע הזה.

מיכל רוזין: אבל זה לא אומר שצריך להמשיך את הפשע, ובוודאי לא לתקצב אותו בסכומים כאלה, לא כשכל היום מספרים לנו שאין מספיק תקציב לרווחה, ואין מספיק תקציב לבריאות, ואין מספיק תקציב לחינוך, ועם כל נושא שאנחנו באים – פנימיות שנסגרות, דירות מעבר לנפגעות תקיפה מינית, דירות לחסרי בית, והדיור הציבורי, שמקוצץ ב-30 מיליון שקלים – כל היום מספרים לנו – ועל צעירים חסרי בית שגרים ברחוב.

מיכל רוזין: וכל היום מספרים לנו: מה אתם רוצים?

מיכל רוזין: השמיכה קצרה, אי-אפשר למשוך הכול, יש דברים שאפשר לתת ויש דברים שלא, אי-אפשר לתת להכול.

מיכל רוזין: ומשום מה, מי שמשלם את המחיר כל הזמן זה השכבות המוחלשות, השכבות החלשות, אותן שכבות שאנחנו לא רואים אותן.

מיכל רוזין: הכנסת הזאת, בתקציב האחרון, הדו-שנתי, מוכיחה שהיא לא רואה אותם, היא לא רואה את האנשים האלה.

מיכל רוזין: והכסף הזה, הכסף שמועבר, לצערי הרב – שהיום הוא יותר שקוף, והוא מוצג לציבור – באמת, האבסורד הזה של כספים, שאם זה נכון והם צריכים לעבור, שיועברו בבסיס התקציב.

מיכל רוזין: מדוע צריך את המסחרה הזאת?

מיכל רוזין: מדוע צריך את השוק הטורקי הזה?

מיכל רוזין: ולא התכוונתי להעליב אף אחד מטורקיה.

מיכל רוזין: מדוע צריך את השוק הזה?

מיכל רוזין: את הבזאר הזה?

מיכל רוזין: באמת, כל אחד מושך, ו"אני נתתי" ו"אני הבאתי".

מיכל רוזין: אם הדבר נכון, שימו את זה בבסיס התקציב, תוסיפו את זה למשרדים, כך צריך להיות.

מיכל רוזין: אם משרד האוצר חושב שנכון להוסיף בין 2 מיליון ל-20 מיליון שקלים לתקציב משרד הפנים, לתקציב משרד הבריאות, לתקציב משרד הרווחה – שיתכבד ויוסיף את הכסף.

מיכל רוזין: מדוע צריך את כל ה"תן וקח" הזה?

מיכל רוזין: אני חושבת שזה מבזה אותנו, בסוף זה מבזה אותנו.

מיכל רוזין: לצערי הרב, בסוף הציבור מסתכל על כולנו, ולא תמיד הוא עושה הפרדה בין קואליציה לאופוזיציה, בין אלה שחטאו ופשעו לאנשים ישרי דרך, בין אלה שמקללים, מעליבים, מתנהגים באופן לא ראוי לבין אנשים שמשתדלים להתנהג כראוי.

מיכל רוזין: הציבור רואה אותנו כמכלול, וצריך לזכור את זה גם כשאנחנו מחלקים כספים באופן לא ראוי, באופן אישי כמעט, ובזוי.

מיכל רוזין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון; בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה יעלה ראש האופוזיציה – סליחה, עוד לפניו – סגן שר האוצר יצחק כהן, ואחריו – ראש האופוזיציה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מבינה ששנת 1999 נחרתה כנראה בזיכרונו של ראש הממשלה נתניהו כשנה ממש טראומטית.

זהבה גלאון: אני מדברת על 1999.

זהבה גלאון: בשנה הזאת בדיוק גירשו אותו מהמעון שלו ברחוב בלפור לקיטון צנוע ב"שרתון פלאזה", והוא בקושי הספיק לארוז את כל 700 המתנות שהוא לקח אתו, ותאמינו לי, בטח לא היה לו קל לשכנע את המלון לאחסן את כל המתנות האלה.

זהבה גלאון: וסיפרו לי מקורבים יודעי דבר שראש הממשלה ממש נאלץ לישון על העוקם, בין כתר מזהב למגש של כסף פשוט.

זהבה גלאון: אני מתארת לעצמי, חברי חברי הכנסת, איזה ימים קשים עברו עליו אז, על ראש הממשלה.

זהבה גלאון: והייתם חושבים שאדם כזה, שיודע איך זה לאבד בית, יגלה קצת יותר רגישות, למשל, למחוסרי דיור, שנאלצים להמתין שנים על שנים כדי לזכות בדירה מתפוררת, אבל איכשהו – אתם יודעים מה, גם לא ממש מפתיע – עיקר הרחמים של ראש הממשלה מופנים חודשים ארוכים אך ורק ל-40 משפחות בעמונה, שכמו שראינו אתמול בתחקיר המצוין של "המקור", מדובר בחבורה של גנבים בחסות המדינה, שחמסו וגזלו אדמות פרטיות של פלסטינים וצפצפו על כולנו.

זהבה גלאון: מספיק היה לראות אתמול את הפרצוף הזחוח של פנחס ולרשטיין כדי להבין איזו גנבה זו הייתה, איזה גזל, ואיך מכשירים את הגזל.

זהבה גלאון: ועכשיו המדינה הולכת לתת להם עוד פעם פרס על חשבוננו – 140 מיליון שקל ועוד מיליון לכל משפחה.

זהבה גלאון: ואליהם, אל הקבוצה הזאת, ראש הממשלה מפנה את כל האמפתיה שלו, הוא מבין אותם, הוא הרי נאלץ לישון ב"שרתון פלאזה", העבירו אותו מהדירה שלו, איזה קשה היה לו ב"שרתון פלאזה" בין מגש הכסף למגש הפשוט.

זהבה גלאון: חברי חברי – – –

מיקי לוי: דווקא בגלל זה – – –

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, איזו אמפתיה עקומה.

זהבה גלאון: ראש ממשלה – אבל זה לא מפתיע –שדורש מאות-מיליוני שקלים, שעכשיו ירכשו לו מטוס לשימושו הפרטי, בזמן שהציבור סופג עוד ועוד קיצוצים בשירותים החברתיים, הוא ראש ממשלה שאינו ראוי לכהן בתפקידו, וצריך לשלוח אותו הביתה, אבל אולי הפעם, אם אפשר, ממש ממש הביתה, ולא ל"שרתון פלאזה".

זהבה גלאון: וכשראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, כל כך מנותק מהציבור, ככה גם נראה התקציב שלו, ככה גם נראה התקציב שהממשלה מביאה.

זהבה גלאון: במקום לקחת את כספי המסים שלנו ולהשקיע אותם בחינוך, בדיור ציבורי, בבריאות וברווחה, שופכים את הכסף הזה עוד פעם על מי?

זהבה גלאון: על מתנחלים בשטחים.

זהבה גלאון: שוב אותה משוואה: פחות לאופקים, יותר לתפוח ויצהר; פחות לחקלאות ויותר לאוטוסטרדות ריקות בלב אזורים פלסטיניים.

זהבה גלאון: וזה הסיפור של כל התקציב הזה.

זהבה גלאון: ואני רוצה להגיד לכם, אני יודעת ששר האוצר משה כחלון יעלה כאן בהמשך – אני מכירה אותו מצוין, ואני בטוחה שיש לו כוונות טובות, ואני באמת מאמינה שהוא רוצה שיהיה כאן טוב יותר.

זהבה גלאון: אבל כשכל הכסף בקופה זורם בנתיב חד-סטרי לשלושה קרוונים וברוש בלב קרקע פלסטינית פרטית, תקציב המדינה הופך להיות בן-ערובה של הבנטים ושל הסמוטריצים.

זהבה גלאון: זה המקום שבו אנחנו עומדים היום – תקציב מדינה שהולך לשטחים.

זהבה גלאון: אני רוצה, חברי חברי הכנסת, כדי לסבר את האוזן, לתת כמה דוגמאות – בדיוק סמוטריץ נכנס.

זהבה גלאון: אני רוצה שתדעו שההשקעה הממשלתית הכוללת בתושב יהודה ושומרון גבוהה ב-70%, שימו לב לנתון הזה, מהשקעה ממוצעת בשאר חלקי הארץ.

זהבה גלאון: ובואו ניקח עוד דוגמה – –

בצלאל סמוטריץ': – – –

זהבה גלאון: – – המדינה משקיעה בתלמיד בהתנחלות בממוצע כ-13,000 שקלים, שזה פי-שניים מהממוצע הארצי.

זהבה גלאון: ועוד לא אמרנו כלום על הבנייה הציבורית לנפש בהתנחלויות, שהיא גבוהה פי-שניים מאשר בדרום ופי-שלושה מאשר במרכז ובצפון.

זהבה גלאון: מה נדבר על הרשויות המקומיות ביהודה ושומרון שמקבלות פי-שלושה ממענקי איזון לתושב ממוצע בשאר הארץ?

זהבה גלאון: הזכרתי קודם את חבר הכנסת סמוטריץ, שנכנס השבוע בישיבה של ועדת הכספים של הכנסת – שימו לב, מי שלא ידע, כשביטלו את עיר העולים והקימו קרן ארנונה ממשלתית מה הצליח חבר הכנסת סמוטריץ לעשות?

זהבה גלאון: הוא הצליח להכניס לחוק את המילים: "לרבות יהודה ושומרון".

זהבה גלאון: סיפוח דה-פקטו – – –

בצלאל סמוטריץ': למה, לא מגיע לנו?

זהבה גלאון: אני לא אמרתי שלא מגיע, אני רק אומרת שבחקיקה הישראלית, שמקסימום מגדירה את השטחים כאזור, עשית "נה" בעין; לא מספיק שפי-שלושה ופי-20 ופי-70 – "נה" בעין, שגם יהיה כתוב שזה אזור יהודה ושומרון.

זהבה גלאון: כי כשבכיתה ממוצעת בישראל, חברי חברי הכנסת, יש כ-30 תלמידים או יותר, 30.4, אם אפשר לומר את זה באופן הזה, כמה תלמידים יש בכיתה ממוצעת בהתנחלות?

זהבה גלאון: 21.7 תלמידים.

זהבה גלאון: הנתונים האלה, חברי חברי הכנסת – – –

בצלאל סמוטריץ': – – –

זהבה גלאון: אני לא שומעת, אני נואמת.

זהבה גלאון: הדבר הזה, חברי חברי הכנסת – –

בצלאל סמוטריץ': – – –

זהבה גלאון: – – הנתונים האלה מלמדים אותנו יותר מכול על תפיסת העולם המעוותת, המנותקת ובמידה רבה גם האכזרית של ממשלת נתניהו.

זהבה גלאון: עכשיו הוא יצא, הוא בטח דואג לעוד משהו להתנחלויות.

זהבה גלאון: בזמן שיותר ויותר מאזרחי ישראל מתקשים לגמור את החודש, חברי חברי הכנסת, וכששיעורי העוני בישראל מרחיקים שחקים, כל מה שמעניין את הממשלה הזאת זה ההתנחלויות וההתנחלויות וההתנחלויות, ואחריהם המבול.

זהבה גלאון: עמונה כבר אמרנו, אז: עמונה ועמונה ועמונה.

זהבה גלאון: אבל מה זה מפתיע, חברי חברי הכנסת, כשראש ממשלה בישראל, שכל האמפתיה שלו, הרגישות שלו, מופנית לתושבי עמונה, והוא מסביר לנו שהוא מבין כמה זה קשה להתפנות מהבית כי הוא התפנה ל"שרתון פלאזה".

זהבה גלאון: כמו שאמרתי קודם, אני מניחה כמה קשה היה להם לארוז את כל 700 המתנות שהם קיבלו בכל מיני ארגזי קרטון ולצופף את זה בחדר הזה ב"שרתון פלאזה".

זהבה גלאון: איך הוא ישן, אני תוהה, ככה?

זהבה גלאון: על העוקם?

זהבה גלאון: או ככה?

זהבה גלאון: זה ראש ממשלה שמבין מה זה להתפנות מהבית.

זהבה גלאון: זה הפרצוף של הממשלה הזאת, כפרצוף התקציב הזה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לך, חברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן, ואחריו אנחנו נשמע את הסיכומים של ראש האופוזיציה, יושב-ראש ועדת הכספים ושר האוצר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, בהמשך להודעתי אתמול פה על הדוכן בדבר ההסכמים בכתב הקשורים להצבעה על חוק התקציב, לפני ההצבעות על חוק התקציב לשנים 2017 ו-2018, אני מבקש, למען הסדר הטוב, למסור הודעה זו – – –

יעקב פרי: לא הודעה אישית.

יצחק כהן: ממלכתית.

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה חושב שזו הודעה אישית אז למה אתה מחייך בחיוך כזה מרוצה?

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מסתדר לי, חבר הכנסת פרי.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, מתוך הרצון המשותף למנוע את המשך הפגיעה באזרחים, ובדגש על הצורך לחזק את השלטון המקומי ולצמצם פערים חברתיים, התקיימה היום ישיבה בנושא בין נציגי משרד האוצר, משרד הפנים והשלטון המקומי.

יצחק כהן: עקב ההנחיה המשפטית שלא לבצע, למען הסדר הטוב, סיכומים תקציביים שעשויים להתפרש כקשורים להצבעה על חוק התקציב 24 שעות לפני ההצבעה על תקציב המדינה, הוחלט בדיון על הקפאת מצב עד ליום ראשון הקרוב, 25 בדצמבר 2016, ועל סיום השביתה.

יצחק כהן: הבשורה היא ההכרזה היא על סיום השביתה.

יצחק כהן: בעזרת השם, ביום ראשון ייפגשו הצדדים בנפש חפצה כדי לפתור את המחלוקות התקציביות לשנים 2017–2018.

יצחק כהן: נוסף על כך, בשל טענות שונות ומשונות שעלו בשבועות האחרונים, ובעיקר בימים האחרונים, נגד פרק מס ריבוי נכסים, מצאתי לנכון להתייחס באופן מיוחד במסגרת נאומי בפניכם לפרק האמור.

יצחק כהן: מדינת ישראל נתונה זה שנים במשבר דיור.

יצחק כהן: כדי להתמודד עם המשבר, משרד האוצר פועל ביתר שאת להגדיל את היצע הדיור.

יצחק כהן: במקביל, וכדי להבטיח שזוגות צעירים יוכלו לרכוש דירות, יש צורך מיידי לפעול גם בצד הביקוש.

יצחק כהן: בשל שיעור הריבית הנמוך, משקיעים רבים רוכשים דירות לשם השקעה, וכך תורמים להעלאת מחירי הדירות.

יצחק כהן: בשל כך, אנחנו מציעים להטיל מס על משקיעים שיחזיקו שלוש דירות ומעלה, כדי לעודד אותם למכור את הדירות, ובמקביל לתת למי שאכן יבחר למכור את דירתו חלופת השקעה פטורה ממס רווחי הון וכן מענק נוסף, כדי לאפשר לו השקעה חלופית של הכספים.

יצחק כהן: נגד הליך אישור הפרק בנושא מס ריבוי נכסים בוועדת הכספים הועלו כמה טענות.

יצחק כהן: אני דוחה מכול וכול את הטענות שהועלו.

יצחק כהן: בהצעת החוק התקיימו שני דיונים: דיון אחד ארך יותר משש שעות, ובמסגרתו הוצגו כל הסעיפים, לרבות השינויים המוצעים בהשוואה להצעת החוק שאושרה בקריאה ראשונה.

יצחק כהן: אבקש להדגיש כי בהצעה שאושרה בוועדה נעשו כמה שינויים לאחר שהתבקשנו – – –

עיסאווי פריג': הנייר סופג את הכול.

יצחק כהן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עיסאווי פריג': אני יושב.

יצחק כהן: – – – לרבות השינויים המוצעים בהשוואה להצעת החוק שאושרה בקריאה ראשונה.

יצחק כהן: אבקש להדגיש כי בהצעה שאושרה בוועדה נעשו כמה שינויים לאחר שהתבקשנו על-ידי יושב-ראש הוועדה לשבת עם חברי הכנסת ועם נציגי לשכת עורכי-הדין ומועצת רואי-החשבון ולהרחיב את ההסכמות, בעקבות הערות שהעלו חברי הוועדה בדיון הראשון.

יצחק כהן: כל השינויים שנעשו נועדו להקל על הנישומים, ובפרט על מי שיבחר למכור את דירתו בשל הצעת החוק.

יצחק כהן: למען הסדר הטוב, אפרט בפניכם שוב את עיקרי השינויים שנעשו בהצעת החוק.

יצחק כהן: אני חייב לציין, אדוני היושב-ראש, שהיועצת המשפטית של הוועדה, עם אנשי צוותה, ישבו לאורך כל שעות הדיון של הוועדה, העירו הערות – וקיבלנו את ההערות שלהם.

יצחק הרצוג: אז למה הם אמרו מה שהם אמרו?

יצחק כהן: זו שאלה טובה, שאלה מאוד טובה, בוז'י.

יצחק כהן: 1.

יצחק כהן: מי שימכור דירה עד יום 1 באוקטובר 2017 למי שאין בבעלותו דירה, או למשפר דיור, יהיה זכאי להפקיד בקופת גמל את הכספים שהתקבלו מהמכירה עד סכום של 2 מיליון ו-500,000 ש"ח.

יצחק כהן: סכומים אלה יהיו פטורים ממס רווחי הון אם משך את הסכומים לאחר שהגיע לגיל 60 וחלפו חמש שנים מהמועד שהפקיד אותם; 2.

יצחק כהן: שר האוצר יקבע בתקנות, באישור ועדת הכספים של הכנסת, תנאים וסכומים למתן מענק למי שמכר דירה שהייתה בחזקתו לפני 16 בדצמבר 2016 ובמועד תחילתו של החוק היה חייב במס; 3.

יצחק כהן: חייב במס שערך דירות ההשקעה שבהחזקתו לפי הנוסחה שבחוק נמוך ממיליון ו־150,000 ש"ח יהיה פטור מהמס; 4.

יצחק כהן: חייב במס שערך דירות ההשקעה שבהחזקתו לפי הנוסחה שבחוק גבוה ממיליון ו־150,000 ש"ח, אך נמוך ממיליון ו-400,000 ש"ח, יהיה חייב במס מופחת.

עיסאווי פריג': איך הגעתם לסכומים האלה?

עיסאווי פריג': מעניין איך הגעתם.

עיסאווי פריג': גפני אומר שזה לא היה ככה.

יצחק כהן: 5.

יצחק כהן: בוטל עונש המאסר על מי שלא הגיש הצהרות לגבי הדירות המוחזקות על-ידיו או הגיש הצהרות כוזבות; 6.

יצחק כהן: בהצעת החוק נקבע ששטח הדירה ייקבע לפי חיוב הארנונה.

יצחק כהן: בהתאם לשינוי שנעשה, שטח הדירה ייקבע בהתאם לרשום בחיוב הארנונה, או שטח הדירה שהופיע בנסח בשנה שקדמה לשנת המס, או בהתאם לגודל הדירה בהיתר הדירה, לפי בחירת הנישום.

יצחק כהן: 7.

יצחק כהן: דירת מגורים שפוצלה תיחשב חדירת מגורים אחת; 8.

יצחק כהן: דירת מגורים שהתקבלה בירושה בשנה הראשונה לאחר פטירת המוריש, שאינה מושכרת וטרם חולקו נכסי העיזבון, לא תיחשב לדירה לעניין חוק זה; 9.

יצחק כהן: מי שימכור דירה במהלך השנה הראשונה לתחולת החוק יהיה פטור ממס בגין דירה זו; 10.

יצחק כהן: המס יוטל רק על מי ששיעור בעלותו בכלל הדירות עומד על 250% או יותר, וזאת בשונה מהצעת החוק המקורית, שלפיה המס יוטל על כל מי שלו בעלות שעולה על שליש בכל דירה.

יצחק כהן: מורי ורבותי, ראינו צורך מיוחד לומר את הדברים האלה לנוכח הטענות שנשמעו, כביכול, שהחוק הזה לא נדון בצורה הראויה.

יצחק כהן: אני מכיר הרבה חוקים.

יצחק כהן: אני בכנסת הזאת כבר הרבה שנים.

יצחק כהן: החוק הזה עבר דיון מעמיק, והשינויים האלה שהזכרתי כרגע הם פועל יוצא של תוצאות הדיון שהיה בין כל חברי הכנסת, אופוזיציה, קואליציה, היושב-ראש, היועצת המשפטית, כך שהדיון היה בהחלט דיון ראוי.

יצחק כהן: החוק כשלעצמו מודפס – ה-blue print, מה שנקרא – ועבר קריאה ראשונה יחד עם כל חוק ההסדרים.

יצחק כהן: כך שאני לא ידוע מה מקור הטענות.

יצחק כהן: אני יכול רק לנחש, אבל אני מעדיף לומר דבר אחד ויחיד: החוק הזה אכן עבר דיון ממצה, חוקי, מושלם, כמו שכל חוק כזה צריך לעבור.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: עד 20 דקות לרשות אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר וסגן השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, קודם כול, אני חייב לענות לסגן שר האוצר, כיוון שאנחנו מתמידים בעמדתנו שנפל פגם שיורד לשורש העניין, בדיוק כפי שקבע היועץ המשפטי של הכנסת, בהליך הכנת החוק והבאתו להצבעה בוועדת הכספים של הכנסת.

יצחק הרצוג: אני מקווה שכשזה ייבחן, גם החוק הזה ייפסל.

יצחק הרצוג: מסתבר שאתמול בלילה אראלה עשתה סבב טלפונים לאנשי הליכוד ובישרה להם על הזכייה הגדולה: הם הפכו למיליונרים.

יצחק הרצוג: כולכם זכיתם בפיס.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת דוד ביטן זכה ב-47 מיליון שקלים, חבר הכנסת מיקי זוהר וחבר הכנסת דודי אמסלם זכו ב-40 מיליון שקלים, חבר הכנסת יואב קיש זכה ב-33 מיליון שקל, וחברי הכנסת נאוה בוקר ואורן חזן – רק ב-10 מיליון שקלים.

יצחק הרצוג: לאורן חזן לפחות הייתה חוכמה לבקש לפרוס את הפרס על-פני שנתיים – 5 מיליון ל-2017 ו-5 מיליון ל-2018.

יצחק הרצוג: ובכן, רבותי, חוק ההסדרים ותקציב המדינה לשנים 2017–2018 שמגיעים היום – הוא משעמם, הוא ללא בשורה.

יצחק הרצוג: תקציב שחוטא לחלוטין למטרה; תקציב ללא תקווה וללא פתרונות למצוקות הכלכליות היומיומיות של אזרחי ישראל; לא למשבר הדיור שממנו סובלים מאות-אלפי זוגות צעירים, לא לחקלאים, שבהם הממשלה פוגעת ללא הרף, לא לעסקים הקטנים והבינוניים, לא לתעשיינים וליצרנים – כל אלה לא מצליחים לשרוד, נסגרים זה אחר זה; לא לאימהות החד-הוריות שלא גומרות את החודש; לא לניצולי השואה שהולכים ונעלמים; לא לרשויות המקומיות הקורסות – ושמענו את ההודעה על הפסקת השביתה, אבל פתרון אין; לא לאף אחד אחר מלבד המקורבים לצלחת, למקורבי נתניהו ושות'.

יצחק הרצוג: איזה הישגים יש בחוק הזה?

יצחק הרצוג: איזה הישגים יש בתקציב הזה?

יצחק הרצוג: פגיעה בדמוקרטיה – נתניהו ייצר.

יצחק הרצוג: הוא פגע בחופש הביטוי.

יצחק הרצוג: פגעת בחופש הביטוי.

יצחק הרצוג: הוא פגע במרקם העדין ביותר של אזרחי ישראל, הסתה פרועה מכאן ומכאן, וכעת גם באמצעות הכלים הכלכליים.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, אתה לא תוכל להתעלם עוד מממדי העוני המבהילים, וגם לא אתם, חברי הממשלה והקואליציה.

יצחק הרצוג: תושבי ישראל נמצאים במצב שבו 2.5 מיליון נפש, ימין ושמאל, חיים מתחת לקו העוני – מקום ראשון במדינות ה-OECD.

יצחק הרצוג: ואתם עסוקים בהפקות ענק.

יצחק הרצוג: אתה, נתניהו, וחבריך לקואליציה מנותקים מהעם, מטילים מסים סמויים וגלויים על האזרחים, מבזבזים סכומי עתק ומחלקים את הכסף על-פי אינטרסים צרים למקורבים ולמעטים.

יצחק הרצוג: כל השלטון המקומי, מאות רשויות – הורים וילדים נשארים בבית ומפספסים יום עבודה בגלל שאתם בשלכם.

יצחק הרצוג: מעבירים מיליוני שקלים, מאות-מיליוני שקלים מעל הראש של כולם, אלוהים יודע למה.

יצחק הרצוג: וכמובן, איך כל זה ממומן?

יצחק הרצוג: זה ממומן מהמסים הכבדים שאתם משיתים על אזרחי ישראל; זה ממומן בקיצוצים רוחביים שפוגעים בחינוך, ברווחה ובבריאות של אזרחי ישראל.

יצחק הרצוג: לפני שנחגוג יובל שנים למלחמת ששת הימים ו-70 שנים למדינה, נציין 40 שנים של שלטון הליכוד.

יצחק הרצוג: תשע שנים מתוכן – שלטונו של הקיסר נתניהו; תשע שנים של פערים חברתיים, של עוני, של הדרה חברתית, של פגיעה בדיור, יוקר המחיה, עמלות הבנקים ומה עוד.

יצחק הרצוג: את כל זה לא יצרו לא פנחס ספיר ולא לוי אשכול.

יצחק הרצוג: הכול ממשלות הליכוד.

יצחק הרצוג: הבטחתם, אכזבתם ונכשלתם.

יצחק הרצוג: קונה לעצמו מטוס במאות-מיליוני שקלים, בונה בית ראש ממשלה חדש ב-650 מיליון שקלים, ומבקש תרומות לחגיגות.

יצחק הרצוג: הפוך.

יצחק הרצוג: הפוך, ביבי, הפוך.

יצחק הרצוג: למטוס ולאחזקתו תתרים את החברים שלך, המיליארדרים, ואת החגיגות שלנו נממן בעצמנו, בצניעות, על-פי יכולותינו.

יצחק הרצוג: הקיסר רוצה פרוסה ושעשועים, והעם זקוק, זקוק לקיום בכבוד, לתרופות ולחינוך.

יצחק הרצוג: אתה לא מכיר את הרעד ביד שפותחת בסוף החודש את המעטפות שמגיעות בדואר עם חשבונות החשמל והמים והארנונה.

יצחק הרצוג: מתי בכלל שילמת מכיסך חשבונות כאלה – אגרת רישוי, ביטוח, טסט, דלק לאוטו?

יצחק הרצוג: אתה מכיר את ההתלבטות מול מדפי הסופר?

יצחק הרצוג: חיפוש במבצעים, מה לשים בעגלה ולעבור בשלום את הקופה, לבקש לחלק לשישה תשלומים; עוני בקרב ילדים, מחסור בחלב, מחסור בבשר, מחסור במזון, בתרופות.

יצחק הרצוג: אלה החיים האמיתיים של אזרחי ישראל.

יצחק הרצוג: לפני שאתה עושה חיים, תדאג לחיים עצמם.

יצחק הרצוג: יש לך מושג לאיזה סכום זה מצטבר יחד עם המשכנתה החודשית, איך מתחילים את החודש ואיך גומרים את החודש?

יצחק הרצוג: ראיתי היום, מר נתניהו, את הכותרת בעיתון ונמלאתי רחמים עליך.

יצחק הרצוג: פינו אותך מהמעון ונאלצת לעבור לסוויטה.

יצחק הרצוג: מרגיש יותר כאילו עברת לצוללת.

יצחק הרצוג: אתה מנותק ואין ממך אות חיים.

יצחק הרצוג: אנשים מפונים מבתיהם לרחוב לגור באוהלים – זה קשה; שנתיים שתושבי עמונה ידעו שהם מתפנים – זה קשה.

יצחק הרצוג: לא רק את הבית איבדת, ביבי, איבדת את המדינה כולה, ואחרי 40 שנות שלטון גם הליכוד צריך ללכת הביתה.

יצחק הרצוג: השקופים מקופחים והמקופחים הם השקופים.

יצחק הרצוג: למשה כחלון, שר האוצר, ידידי – אמרת בזמנו שאם לא תצליח לפתור את בעיות הדיור, לא תמשיך בחיים הפוליטיים.

יצחק הרצוג: אנחנו מוחקים לך את זה מהפרוטוקול.

יצחק הרצוג: אני יודע שעבודתך לא קלה.

יצחק הרצוג: אתה עובד עם אנשים לא קלים.

יצחק הרצוג: אבל תראה את המחיר שאנחנו משלמים בדרך להשגת המטרה הנעלה שלך.

יצחק הרצוג: הכול מופקר והכול מתפורר – הדמוקרטיה, הערבות ההדדית, מערכת המשפט, השידור הציבורי, העסקים הקטנים, אזרחי המדינה כולם.

יצחק הרצוג: תבנה בתים כמה שיותר, אבל מה יישאר בסוף?

יצחק הרצוג: גם אם יהיו בתים, אלה יהיו בתים בג'ונגל.

יצחק הרצוג: ולכן, עליך מוטלת האחריות לעצור את הטירוף של הממשלה הזאת, לעצור את זה לפני שזה יהיה מאוחר מדי.

יצחק הרצוג: תודיע שהממשלה הזאת חצתה כל קו אפשרי, כל קו אדום; שהיא עושה ככל העולה על דעתה ועל רוחה, ולכן היא חייבת להפסיק לכהן – לא בצורה הזאת ובטח לא עם התקציב הזה.

יצחק הרצוג: מכובדי, התקציב הזה הולך לשחוק ולפגוע עוד יותר ביכולתם של האזרחים במדינה שלנו להשתכר בכבוד, לכל מי שמנסה לחיות פה בכבוד ולכל מי שמדמיין פה את עתידו.

יצחק הרצוג: המשפחה העובדת לא תרוויח דבר מהתקציב הזה.

יצחק הרצוג: איך אתם רוצים לשפר את חיי אזרחי המדינה בלי לאפשר להם יכולת להתפרנס בנגב, בגליל, למצוא תעסוקה, לפתח תעשייה, לייצא, לייצא רעיונות חדשים ופורצי דרך בעידוד המדינה?

יצחק הרצוג: שנתיים הצפון ממתין לתוכנית שהובטחה לו, ל-18 מיליארד שקלים.

יצחק הרצוג: איפה הם?

יצחק הרצוג: רק מילים, מילים והבטחות.

יצחק הרצוג: שנים שצעירים דורשים לקבל דיור במחיר סביר.

יצחק הרצוג: איפה זה?

יצחק הרצוג: איפה הקיצוץ?

יצחק הרצוג: איפה ההבטחה בהורדת המחירים?

יצחק הרצוג: את דוח אלאלוף – אלי אלאלוף היקר, שנמצא פה – כבר מזמן היה צריך לחוקק בחוק מלא.

יצחק הרצוג: נכון, אלי?

יצחק הרצוג: בחוק מלא, בצורה מלאה.

יצחק הרצוג: אבל סופרים את הכסף רק למקורבים.

יצחק הרצוג: מאות-מיליוני שקלים שנלקחים כלאחר יד ועוברים למקורבים מוכיחים שוב שהממשלה הזאת סחיטה, שזאת חבורת אנשים שמחזיקה את הממשלה בת-ערובה ומורידה את ראש הממשלה נתניהו על הברכיים.

יצחק הרצוג: ככה חולקו בן-רגע רבע מיליארד שקלים שיכלו למלא את הבור שחפרתם בתקציב המדינה; רבע מיליארד שקלים שיכלו להשלים את 88 מיליון השקלים שקיצצתם מהחינוך של ילדי ישראל, את 25 מיליוני השקלים שלקחתם מהביטחון של האזרחים ברחובות, את 20 מיליון השקלים שחתכתם בלי למצמץ ממענקי השיכון והבינוי, ממאות המיליונים לרשויות המקומיות שעכשיו נעמדות על הרגליים, מהקליטה, מהעלייה, מכיבוי האש וההצלה, מאלה שעכשיו הצילו עשרות משפחות בצפון ובמרכז בשרפות הגדולות.

יצחק הרצוג: מכל מי שלא מקורב – חתכתם.

יצחק הרצוג: ראש הממשלה נתניהו, אתה ושותפיך לא הבאתם בשורה כלשהי לעם ישראל.

יצחק הרצוג: דאגתם אך ורק למקורבים, וזו הבשורה הגדולה של התקציב.

יצחק הרצוג: מח"ל – מחויבים למקורבים.

יצחק הרצוג: לך אין לא יכולת להעריך את הדרך שבה אתה מוביל את המדינה, ולא אומץ לשנות את הדרך, אלא אתה נכנע לסחיטות ואיומים.

יצחק הרצוג: לפני הבחירות אתם מבטיחים לעם ישראל הרים וגבעות, והגבעה היחידה שבראש מעייניכם זאת הגבעה בעמונה.

יצחק הרצוג: ואנשי עמונה יודעים את זה, ושריך יודעים את זה, וכעת כל עם ישראל יודע את זה, ויהיו לכך השלכות.

יצחק הרצוג: 140 מיליון שקלים לפינוי שהיה צריך להתבצע לפני שנתיים; 9 מיליון שקלים למבנים זמניים.

יצחק הרצוג: הכול פה זמני.

יצחק הרצוג: ומיליון שקלים לכל משפחה.

יצחק הרצוג: זו סחיטה.

יצחק הרצוג: ומי שרוצה להתעשר מממשלת נתניהו, שיעלה על גבעה לא לו, וימתין.

יצחק הרצוג: בסוף היא תשלם לו.

יצחק הרצוג: הנרי קיסינג'ר הגדול אמר פעם, שתפקידו של מנהיג הוא להוביל את ההולכים אחריו מהיכן שהם נמצאים אל מקום שלא היו בו מעולם.

יצחק הרצוג: שנים שאתה בשלטון, ואנחנו אכן הולכים למקום שלא היינו בו מעולם – לעוני שלא ראינו מעולם, למחירי נדל"ן שלא נראו פה מעולם, ולשיא השיאים בכל מדד שלילי אפשרי.

יצחק הרצוג: ואני מסתכל אליך, ראש הממשלה, שלא נמצא פה, ואומר: בוא נדבר דוגרי.

יצחק הרצוג: הרי זה לא באמת התקציב שלך.

יצחק הרצוג: אם זה היה תלוי בך, היית מכסח עוד יותר את הקשישים, את הילדים ואת החד-הוריות.

יצחק הרצוג: אתה הרי חושב שמשפחות ברוכות ילדים זה נטל, שקצבאות נכות וזיקנה שהמדינה משלמת זה נטל.

יצחק הרצוג: אתה מאמין שרק בעלי הון יחלצו את הפריפריה מעוני.

יצחק הרצוג: רק – אתה יודע שזה לא פופולרי, ולכן אתה לא אומר את זה.

יצחק הרצוג: אבל מה הפתרון שלך?

יצחק הרצוג: נעשה גירעון, נחלק באופן מביש כסף לג'ובניקים של הליכוד, נעשה תקציב בלי בשורה.

יצחק הרצוג: נהרוג תקציב וננוח.

יצחק הרצוג: אל תטעה, האופציה הראשונה שבה היית עושה את מה שאתה באמת מאמין בו הייתה אסון לאומי אמיתי.

יצחק הרצוג: אבל אם כבר אתה בורח מהאמת שלך, ואם אתה כבר עושה תקציב שאתה לא מאמין בו, אז קח את דמי השתיקה שחילקת, תפתח את הראש ואת הלב ותן אותם בצעד אמיץ למי שבאמת רוצה לשנות את החברה הישראלית.

יצחק הרצוג: תפנה מבט לחבר הכנסת אילן גילאון ותגיד לאילן גילאון: אני משווה את קצבאות הנכים לשכר המינימום.

יצחק הרצוג: לך לחברים שלך ותגיד: נהיה כולנו אילנים גילאונים.

יצחק הרצוג: ואנחנו הרי יודעים שלא יהיה קשה לך להגיד את זה, ממילא אתה לא מתכוון לזה.

יצחק הרצוג: אבל היות שאתה באמת באמת לא באמת מעוניין בשר האוצר שלך, ולא סובל אותו, ואתה חושב שהוא לא מבין בכלכלה, ורק אתה מבין בכלכלה, ושזו תקלה של שיטת הממשל שהוא שר האוצר ויכול להגיד לגאון כלכלי כמוך מה לעשות, אז דע לך, התקציב הזה גרוע ורע, והתקציב הזה הוא תקציב שלא יאפשר לא רק שום צמיחה ותקווה, אלא פוגע עוד ועוד בעם ישראל; בחקלאים, ברשויות, באזרחים, במשפחות הנזקקות, ומחר יהיו פה גם הרופאים.

יצחק הרצוג: אבל מה לעשות, הקרקע הפוליטית מתחילה לזוז; פה במליאה אנחנו תמיד רואים את זה אחרונים.

יצחק הרצוג: דע לך, מר נתניהו, אף אחד לא גירש אותך מהבית ב-1999, ב-2006 אף אחד לא גירש אותך ממשרד האוצר לאופוזיציה.

יצחק הרצוג: עד התקציב הבא וב-2018 אתה לא תהיה מחוסר דיור ומגורש, אתה פשוט תהיה ראש הממשלה לשעבר.

יצחק הרצוג: לשעבר.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

טלי פלוסקוב: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לוח תיקונים להצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, וכן לוח תיקונים להסתייגויות ולבקשות רשות דיבור להצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: לוח תיקונים להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, וכן לוח תיקונים להסתייגויות ולבקשות רשות דיבור להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו־2018), התשע"ז–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016;

טלי פלוסקוב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

טלי פלוסקוב: אני מתכבדת להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני; בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: גם לרשותך 20 דקות, אדוני.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני שאדבר על המהות של התקציב, וכבר דיברתי על כך אתמול, אני רוצה לדבר על השלכות של התקציב.

משה גפני: היות שאנחנו נעמוד, לאחר שיאושר התקציב הזה, בעזרת השם, בפני שנתיים שבהן האוצר יהיה רדום, לא יהיה ערני, והממשלה גם לא כל כך תסתכל על זה, כי התקציב הבא יהיה בעוד שנתיים – אני סבור שחוק ההסדרים עבר מן העולם.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על מה שהיה בתקציב הזה, בחוק ההסדרים הזה – – –

מיקי לוי: תגביה את הדוכן ותגיד את המשפט הזה עוד פעם בבקשה.

משה גפני: – – – ולכן כל חברי הוועדות, ובעיקר ועדת הכספים, אבל לא רק – הזמן שעמד לרשות הוועדות היה זמן בלתי אפשרי; בלתי אפשרי מבחינת חקיקה, והתוצאה בסוף גם הייתה שהחוק על מס על דירה שלישית, שדנו בו בשעת לילה מאוחרת והיה צריך לסיים את זה, כי היה צריך לסיים את החוק, לנסח אותו ולהביא אותו למליאת הכנסת, היה בסופו של דבר בתהליך כזה, שהיום זה הזמן לגבש החלטה שלא צריך חוק הסדרים.

משה גפני: צריך להביא חוקים שיש להם השלכה ישירה על תקציב המדינה.

משה גפני: צריך את הכסף הזה, כי אחרת לא מסתדר גובה התקציב, או שצריך להפחית, מכיוון שזה החלק התקציבי, זה צריך להיות.

משה גפני: ואני לא מזלזל במה שהיה ב-1985; אילולא חוק ההסדרים, הכלכלה הישראלית הייתה קורסת לחלוטין.

משה גפני: ההמצאה של חוק הסדרים הייתה המצאה גאונית – המצאה גאונית ששר האוצר דאז הביא אותו, יחד עם ראש הממשלה דאז, שניהם מנוחתם עדן.

משה גפני: המציאות הזאת הייתה אז נכונה.

משה גפני: יש דברים – ואני אומר את זה לעצמנו – יש דברים שהם נכונים, והציבור מוחא כפיים.

משה גפני: שלא נתבשם מהעניין הזה.

משה גפני: צריך לדעת את העיתוי.

משה גפני: צריך לדעת מתי אנחנו משתמשים בדבר כזה ומתי לא.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון בוועדה.

משה גפני: פנה אלי פרופסור טרכטנברג, ואני מתכוון לקיים דיון בוועדה, שבעיקרו יהיה דיון פילוסופי, אבל הוא יהיה דיון שנשתף – – –

מיקי רוזנטל: אולי בג"ץ יוציא את הערמונים מהאש.

משה גפני: לא, לא, לא.

מיקי רוזנטל: כן, כן, כן.

משה גפני: זה לא קשור לעניין הזה בכלל.

מיקי רוזנטל: תאמין לי שכן.

משה גפני: דבר נוסף שאני חושב שצריך לקיים עליו דיון זה הנושא הזה של חלוקת כסף שנרשם על שם חברי כנסת.

משה גפני: אני אומר לכם: אני ראיתי את מה שאני שמתי.

משה גפני: אני שמתי כבר כמעט עשרות שנים.

משה גפני: 4 מיליון שקל לחברה להגנת הטבע, זה לא בדיוק נושא שאני יכול ללכת אתו לפריימריז בציבור החרדי, אם מישהו חשב.

משה גפני: הביא לי את זה אז, לפני הרבה שנים, הביא את זה ג'ומס, חבר הכנסת שהיה אז חבר בוועדת הכספים, ועוד דברים מהסוג הזה.

משה גפני: והדברים האלה הם נכונים.

משה גפני: לא יכול להיות ששר בממשלה אומר: אם לא נותנים לי לפרויקטים מסוימים שאני דורש, אני לא מצביע בעד התקציב, וזה בסדר.

משה גפני: לא יכול להיות שאנחנו נשב פה, הציבור פונה אלינו במהלך השנה, אנחנו יודעים שהממשלה שגתה בחלוקת הכסף וצריך לתגבר סעיף מסוים – ואמר יושב-ראש הקואליציה, ואני מסכים אתו: צריך לשנות את החוק בעניין הזה.

משה גפני: לא יכול להיות שאנחנו לא נוכל להשפיע, אפילו לא בשקל אחד, על תקציב המדינה.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה.

יעל כהן-פארן: אז תשפיעו בוועדה על תקציב המדינה – – – מה זה הדבר הזה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: את יודעת מה, אני לא רוצה לחזור על הדוגמה הזאת – כבר הרבה פעמים – –

יעל כהן-פארן: אתה היית בוועדה, השפעת על תקציב המדינה.

משה גפני: – – אבל היו כמה פרויקטים של בריאות, ודיברתי עם שר הבריאות, פרויקטים לאומיים באמת מהמדרגה הראשונה, והוא אמר – אגב, הוא אמר את זה גם בוועדה – הוא אמר: אין לי כסף, תשיגו כסף.

נחמן שי: ביטוח סיעודי?

משה גפני: לא.

משה גפני: ביטוח סיעודי זה לא קופה קטנה.

משה גפני: ביטוח סיעודי זה כסף גדול.

משה גפני: לכן, מה שכתבו עלי, על החינוך העצמאי, מה שאותו כתב – שפעם הוא היה אצל הרפורמים, עכשיו הוא ב"כלכליסט" – הוא כתב שהחינוך העצמאי – לא הכנסתי את החינוך העצמאי; החינוך העצמאי נמצא בתקציב המדינה, הוא לא קופה קטנה.

משה גפני: אבל דברים שאנחנו יכולים לבוא ולהגיד: אנחנו דורשים שאותם פרויקטים בריאותיים ייכנסו בתקציב.

משה גפני: אז אני אומר שזה נראה רע.

משה גפני: באמת.

משה גפני: זה נראה רע.

משה גפני: חבר כנסת, פה הוא אומר ככה ופה הוא אומר ככה, והוא מקבל את הכסף.

משה גפני: צריך למסד את העניין הזה.

משה גפני: הגיע הזמן שיהיה אפשר לבוא ולהגיד – אני אומר לך שיש תקציב שאתם רוצים, שההצדקה לגביו היא מיליון אחוז, לא מאה אחוז, וזה לא נמצא.

יעל כהן-פארן: – – – שירד לרזולוציה יותר נמוכה.

אלי אלאלוף: קשה למסד סחטנות.

משה גפני: מה?

אלי אלאלוף: קשה למסד סחטנות.

אלי אלאלוף: זה היה – – – מה אתה עושה את עצמך – – – זה היה מצב של סחטנות.

אלי אלאלוף: חברי כנסת שייהנו מתקציב – – –

משה גפני: חבר הכנסת אלאלוף, אני אומר שצריך למנוע את זה.

אלי אלאלוף: למנוע – באיזו תקנה?

אלי אלאלוף: באיזה חוק?

משה גפני: נקיים את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: ברגע שאתה מתחיל בסחטנות, אין לה סוף.

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: אני אראה לך – – –

אלי אלאלוף: צריך לרדת מזה.

אלי אלאלוף: לצערי, הרב גפני, פה אתה כבר מביע דעות אישיות, כולל על חוק ההסדרים.

אלי אלאלוף: חוק ההסדרים לדברים טובים זה פשוט הסדר מצוין, אז תעשה.

משה גפני: אמרתי.

אלי אלאלוף: אמרת את ההפך – –

משה גפני: לא.

משה גפני: אמרתי שיש דברים – –

אלי אלאלוף: – – לפסול את החוק הזה.

משה גפני: – – שזה לא חוק הסדרים, צריך לעשות את זה בחקיקה רגילה.

משה גפני: בסדר, נדבר על זה עוד.

משה גפני: הרי בלאו הכי הבנתי את חוק ההסדרים, זה לא שאני עמדתי מהצד.

משה גפני: אני אומר שצריך עכשיו לעשות חשיבה.

משה גפני: יש חוקים שאינם קשורים לחוק ההסדרים.

משה גפני: למה?

אלי אלאלוף: אבל אל תפסול את האפשרות הזאת.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: אמרתי שמה שצריך בחוק ההסדרים, צריך.

משה גפני: מה שלא צריך, צריך לעשות בחקיקה רגילה.

משה גפני: אמרתי את זה הרבה פעמים ואני אומר את זה גם עכשיו, ונדבר על העניין הזה.

משה גפני: מורי ורבותי, התקציב הזה הוא ללא גזירות.

משה גפני: שמעתי את נאומו של ראש האופוזיציה, נאום יפה, אבל התקציב הזה הוא ללא גזירות.

משה גפני: אני מכיר חוקי תקציב, אני מכיר חוקי הסדרים שהיו מלאים בגזירות שהציבור לא יכול היה לעמוד בהן.

משה גפני: אין בתקציב הזה – אנחנו יכולים לעבור סעיף-סעיף.

משה גפני: אגב, גם הציבור הדרוזי, הציבור הערבי, נמצא במערכת שלמה של תקצוב, והדרוזים גם נמצאים; חבר הכנסת, הם נמצאים בתוך התקציב, בבסיס התקציב.

משה גפני: אי-אפשר לטעון נגד התקציב הזה שיש בו גזירות.

משה גפני: זה תקציב שיש בו הרבה הטבות.

משה גפני: יש בו הטבות בעניין של הטבות המס, בעניין שאלה שמשתכרים שכר בינוני, מעמד הביניים, מס ההכנסה עליהם יורד.

משה גפני: הוא יורד לעומת מה שהיה קודם.

משה גפני: החברות יורדות במיסוי שלהן.

משה גפני: נכון שיש דיון, ואני לא פוסל את הדיון הזה.

משה גפני: הוא דיון נכון, האם צריך בעידוד השקעות הון להוריד את המס שם?

משה גפני: לעודד מפעלים שיבואו לכאן, באמצעות החוק לעידוד השקעות הון, או לעשות את זה באמצעות הפחתה במס החברות?

משה גפני: זה דיון אמיתי.

עמר בר-לב: או במע"מ.

משה גפני: או במע"מ.

משה גפני: הפחתת המע"מ, האם היא תורמת במשהו?

משה גפני: יכול להיות שבסופו של דבר הפחתת המע"מ שהייתה השנה – האם היא גרמה לכך שאנשים הרגישו אותה?

משה גפני: זה הרבה כסף – – –

עמר בר-לב: זה 1%.

משה גפני: זה 1%; יכול להיות שיותר אחוזים, אבל זה הרבה מאוד כסף.

משה גפני: זה דיון של מקרו-כלכלה, כשהתוצאה של הדיון הזה זה מה אנחנו עושים עם הפחתות מס.

משה גפני: הדבר הנוסף שממשלות קודמות לא העזו להתמודד אתו, זה הנושא של עיר עולים.

משה גפני: דיברתי על זה אתמול.

משה גפני: עיר עולים – אף אחד לא נגע בזה.

משה גפני: אמרו עיר עולים, אפילו שהערים שעליהן מדובר אין בהן אפילו עולה חדש אחד, והעיר בעלת צביון סוציו-אקונומי גדול – היא קיבלה להיות עיר עולים.

משה גפני: הממשלה הנוכחית התמודדה עם הדבר הזה, יותר טוב או פחות טוב, עם דיונים ארוכים אל תוך הלילה, אבל הסאגה הזאת שבה מדברים רק על עיר שבאמת קולטת עלייה כיום, שמגיעים אליה עולים חדשים מרוסיה או מאתיופיה, וההתמודדות התקציבית זה עם הערים האלה, ולא בגלל שבשנות ה-50 הגיעו לשם עולים מתוניסיה או ממרוקו או מפולין.

משה גפני: בתקציב הנוכחי, בחוק ההסדרים הנוכחי – זה נמחק.

משה גפני: עיר עולים – עיר עולים, עיר שקולטת עלייה.

משה גפני: היה דיון שהוביל אותו חבר הכנסת עודד פורר, כמה אחוזים זה נותן לעיר קולטת עלייה, וזה נכון.

משה גפני: וזה בסדר.

משה גפני: אבל אי-אפשר לבוא ולהגיד היום, לאחר האישור של חוק ההסדרים – לבוא ולהגיד שאנחנו עוד נמצאים בהיסטוריה האנכרוניסטית הזאת, שנותנים לעיר מסוימת אחוז גבוה או שנותנים לה אפשרות לגבות ארנונה ב-100% ממשרדי הממשלה או ממתקני הממשלה, וזה יכול להיות בסיס צבאי, רק מכיוון שלפני 60 שנה או 50 שנה היא קלטה עלייה.

משה גפני: יש דברים נוספים בוועדות אחרות.

משה גפני: אצלי היו הדברים הקשים.

משה גפני: חבר הכנסת אלאלוף, אצלך היה הדברים היותר-קלים.

אלי אלאלוף: אתה יכול להתחלף, כי אני נשארתי יומיים.

אלי אלאלוף: היה לי זמן.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין לי טענות.

אלי אלאלוף: – – –

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: אני רק מצייר את תמונת המצב הכוללת.

אלי אלאלוף: לקחת את נושא החיסכון לילדים כאילו זה רק שלך.

משה גפני: לא, לא.

אלי אלאלוף: תסלח לי, לפני שחתמת על הסכם קואליציוני, זה היה חלק אינטגרלי, דוח העוני.

אלי אלאלוף: תדע לך.

אלי אלאלוף: רק החלוקה לא מוצאת חן בעיני, ואמרתי.

אלי אלאלוף: אבל שתדע, זה התחיל שם.

אלי אלאלוף: כתבתי על זה מזמן.

יצחק הרצוג: – – – יש הרבה אבות לעניין.

משה גפני: אני לא חולק על זה.

אלי אלאלוף: אתה מעביר את זה במהלך חברתי.

אלי אלאלוף: זה לא כספי ולא כלכלי.

משה גפני: אני לא חולק על זה.

אלי אלאלוף: אתה חולק.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא חולק על זה, אני רק אמרתי שאנחנו הסיעה היחידה – – –

אלי אלאלוף: – – – רק בזכות ההסכם.

משה גפני: אבל אנחנו הסיעה היחידה שדרשה את הכסף הזה.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: כתוב בהסכם הקואליציוני שלנו: דוח טרכטנברג.

יואל חסון: חבר הכנסת גפני – – –

משה גפני: דוח אלאלוף – –

יואל חסון: חבר הכנסת גפני – – –

משה גפני: – – לא טרכטנברג.

משה גפני: כתוב.

משה גפני: אנחנו דרשנו את זה.

משה גפני: הדרישה הייתה דרישה לאומית.

רחל עזריה: – – –

משה גפני: יש עוד כמה דברים כאלה, גם עם טיפולי שיניים וגם עם הביטוח הסיעודי.

רחל עזריה: – – – גפני, גם אצלנו זה נמצא.

רחל עזריה: דוח העוני מופיע אצלנו.

אלי אלאלוף: – – –

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל מה אכפת לכם?

משה גפני: הרי אנחנו לא מתמודדים על אותם קולות.

רחל עזריה: אז תחלק מראש – –

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: קצת עומס שיעבור.

אלי אלאלוף: היה עליך עומס, אז תתחלק.

רחל עזריה: – – לא מתאים לך.

רחל עזריה: גפני, אנחנו מהמפרגנים.

משה גפני: תודה, באמת.

משה גפני: בעזרת השם, בתקציב הבא נעשה חלוקה.

רחל עזריה: – – –

יואל חסון: גפני, כפי שאני מכיר אותך אתה לא דורש, אתה פשוט לוקח.

יואל חסון: אז נא לתקן את האמירות שלך.

משה גפני: לקחתי בשביל הילדים שלך.

איתן כבל: מאה אחוז, אבל תגיד את האמת.

משה גפני: אבל אמרתי.

משה גפני: אני אמרתי, אחרת הוא אומר שלא אני עשיתי, הוא אומר שהם עשו.

משה גפני: בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: אני שמח בדברים שהם חיוביים שהם שייכים לכולם, לא רק לי, אני לא אמרתי את זה.

איתן כבל: יפה מאוד, כל הכבוד.

משה גפני: מורי ורבותי, אני חוזר ואומר, לגבי הנושא הזה של כל מה שדיברנו, גם בנושא של חוק מיסוי מקרקעין: אנחנו אישרנו את החוק שמקצר את הזמנים של מי שאמור לקבל אישורים, שזה אצלו כסף, וזה אצלו בעיות שהוא הרבה פעמים צריך להתמודד עם זה עד שרשות המסים נזכרת ונותנת לו את הדברים.

משה גפני: אנחנו העברנו את החוק הזה.

משה גפני: אגב, רוב החוקים בוועדת הכספים עברו פה-אחד, הקואליציה והאופוזיציה.

משה גפני: ישבנו הרבה מאוד זמן לגבי הדברים שעמדו על סדר-היום, כמו ההתחשבנות בין קופות-החולים, שחברי הוועדה, גם מהאופוזיציה, אבל גם מהקואליציה, רצו לדעת מה תוצאת הנוסחה שעליה מדברים כאשר אנחנו מדברים על ההתחשבנות בין קופות-החולים.

משה גפני: ישבנו בישיבה סגורה – מה שלא היה אפשר להוציא לציבור, ישבנו בישיבה סגורה, כדי שחברי הוועדה ידעו מה המשמעות של העניין כלפי בית-חולים ציבורי, כלפי בית-חולים ממשלתי, כלפי בתי-חולים בירושלים, כלפי קופות-החולים השונות.

משה גפני: ידענו מה התוצאה של הדברים, ואז היה ויכוח אם הולכים לפי שנת 2013, 2014 ו-2015, או 2013, שהיא שנה בעייתית, הולכים על-פי המחצית.

משה גפני: הממשלה הציעה את כל שנת 2013, ולאחר שאנחנו ישבנו וראינו את הנתונים, ההחלטה – וכך היא מופיעה בחוק, ההחלטה היא מחצית שנת 2013.

משה גפני: כל שינוי בדבר הזה הוא שינוי של משמעות עצומה, של מיליונים, ולפעמים מאות מיליונים, על קופת-חולים או על בית-חולים, וההשלכה של זה יכולה להיות השלכה טובה, ויכולה להיות חס וחלילה להפך.

משה גפני: יש לנו מערכת שלמה, והמערכת הזאת, בסופו של דבר – ואני זוכר את המקרים שבהם היה כאן בתקציב – היו ויכוחים סוערים וקשים, לא פילוסופיים; לא ויכוחים כפי שהיה פה קודם, שהם ויכוחים לגיטימיים וחשובים ורציניים – ויכוחים על כל פרק בחוק ההסדרים, על כל סעיף בחוק ההסדרים, והוויכוחים האלה היו ויכוחים מעשיים, על מה שהממשלה הביאה, ומה שהכנסת הייתה אמורה לתת, הייתה אמורה לשלם, והנושא הזה הוא נושא שלא קיים בתקציב הנוכחי, לא קיים בחוק ההסדרים הנוכחי, להוציא המס על דירה שלישית, שזה דיון בפני עצמו.

משה גפני: כל האחרים היו בהסכמה.

משה גפני: היה בהסכמה עם שר האוצר, שלא היה בתקציב הזה, שמאריכים את המועד של העלאת גיל הפרישה לנשים.

משה גפני: מכיוון שלא הייתה החלטה אם מעלים את גיל הפרישה לנשים, וההשלכה של העלאת גיל הפרישה – יש לה השלכה רבת-אופנים, זה לא סיפור של מה בכך, שמחליטים שמגיל 60 מעלים את זה לגיל 62, ונשים כבר קיבלו הודעות על כך.

משה גפני: אנחנו – פה-אחד, לאחר ששוחתי עם שר האוצר על הנושא של העלאת גיל הפרישה, והגענו להסכמה שהדיון יתקיים במלואו, ואנחנו דוחים את המועד, גם של העלאת גיל הפרישה, שמאריכים את זה בשבעה חודשים, וגם בטבלאות של המוסד לביטוח לאומי, שהוא שולח לנשים שמתקרבות לגיל הזה – שהכול נדחה ליולי 2017.

משה גפני: ועד אז יקיים שר האוצר את ההתייעצות עם הוועדה שעל-פי החוק הוא היה אמור לכנס, והוא כינס אותה.

משה גפני: לאחר מכן הוא יגבש את המלצותיו בנושא של העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: לאחר מכן הוועדה תקיים דיון ותקבל החלטה כפי שמופיע בחוק.

משה גפני: ואגב, חוק ההסדרים הזה, יש בו תיקון של דבר שהייתה עליו התרעמות רבה, דיונים בוועדות הכנסת – היו גם טענות על זה שהתייעצות לא התקיימה, והנה, הנושא הזה מסודר.

משה גפני: אנחנו הוספנו גם בדיון הזה תיקון לחוק על ניצולי השואה, שאם בן-הזוג נפטר לפני שנת 2011, ואז בן-זוגו או בת-זוגו היו נותרים לבד בלי שהם יקבלו את הגמלה, בחוק ההסדרים הנוכחי הנושא תוקן, וגם הוא תוקן פה-אחד.

משה גפני: אני מבקש לאשר את החוק, גם את חוקי ההסדרים וגם את התקציב, מכמה סיבות: א.

משה גפני: אין בחוק הזה גזירות; ב.

משה גפני: המדינה תתנהל בלי תקציב מאושר – זה יהיה נזק עצום לכולם.

משה גפני: והסיבה השלישית והעיקרית היא שאין לי כוח יותר, ואני לא הולך לקיים דיונים מחודשים על מה שכבר דנו.

מנואל טרכטנברג: זו הסיבה האמיתית.

משה גפני: אני מבקש, אדוני יושב-ראש הכנסת, להודות לך על הסיוע בהעברת החוק הזה.

משה גפני: אני רוצה להודות לשר האוצר משה כחלון, לסגן שר האוצר הרב יצחק כהן, למנכ"ל הכנסת אלברט סחרוביץ, שעזר, למזכירת הכנסת הגברת ירדנה מלר, ליושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת דוד ביטן, למרכז הקואליציה בוועדה מיקי זוהר, לכל חברי ועדת הכספים – – –

אלי אלאלוף: לכל היועצים המשפטיים – – –

משה גפני: אני הולך להגיד.

משה גפני: אני רוצה להודות גם בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, גם בשם כל ראשי הוועדות, ובשמי, להודות לכל היועצים המשפטיים והיועצות המשפטיות שעשו מלאכה בלתי רגילה בכל מהלכי הדיונים הקשים שהתקיימו בימים ובלילות.

משה גפני: אני כמובן רוצה להודות לעו"ד שגית אפיק, ולבתה אמילי, שהייתה חלק מהדיונים בתקציב.

משה גפני: אני רוצה להודות למנהל הוועדה טמיר כהן, ליועצים המשפטיים שלומית ארליך, אייל לב-ארי, שיר שפר, עדי אמיתי, לצוות הוועדה: ליאת קרפטי, אורית ארז, אילנה זינתי, מיכל יצחקוב, אייל קציר, שהוא דובר הוועדה.

משה גפני: לאמיר, ולכל סדרני הכנסת ומשמר הכנסת שהיו אתנו, לעובדי מחלקת הפרוטוקולים, לעובדי הניקיון, למחלקת המחשוב, לעובדי מזנון הכנסת, שהיו אתנו בימים ובלילות, באמת, ולעובדי משרד האוצר – לשי באב"ד, המנכ"ל, לאמיר לוי, הממונה על התקציבים, נדב שיינברגר, רמ"ט שר האוצר, סגני הממונה, יעל מבורך ויאיר פינס, ולכל הסגנים; לאיתי טמקין ולכל עובדי אגף התקציבים, למחלקה המשפטית במשרד האוצר, בראשות עו"ד אסי מסינג, לרשות המסים, בראשות מנהל הרשות משה אשר.

משה גפני: לעוזרי הנאמן, שהולך אתי כבר 25 שנה, משה שיפמן, ולכל העוזרים שנמצאים אתי בעבודה הקשה הזאת, לטייבי גלבשטיין, שהיא רכזת הסיעה של יהדות התורה, ולכולם – תודה רבה, אני מודה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו ודאי מודים לך.

יולי יואל אדלשטיין: נודה לך ולשאר ראשי הוועדות בתום ההצבעות, בהנחה שהתקציב עובר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שר האוצר מר משה כחלון לסכם – עד 20 דקות לרשות שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: מייד לאחר מכן ניגש להצבעות.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי השר שטייניץ, בראשית הדברים, אני רוצה לפנות ליושבת-ראש הוועדה לביקורת המדינה חברת הכנסת קארין אלהרר ולומר לך, באמת בידידות, אני אומנם הסתכלתי עלייך, אבל חס וחלילה שלא תחשבי שזה איזה משהו אישי, מכוון.

משה כחלון: את היית פה, אז צריך להסתכל על מישהו.

יולי יואל אדלשטיין: מוסר השכל – אל תבואו למליאה, כן?

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמשתמע.

קריאות: – – –

משה כחלון: וזה לא סוד שיש לי הערכה גדולה מאוד אלייך.

משה כחלון: וזו הזדמנות, אם חמק לי, אז זו הזדמנות להתנצל.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, בשנה שעברה עמדתי כאן והצגתי בפניכם את התקציב לשנים 2015–2016.

משה כחלון: היו רבים שפקפקו ולא האמינו שזה יעבור.

משה כחלון: אמרו, לא תגיעו ל-2015, לא תגיעו ל-2016.

משה כחלון: הגענו, ברוך השם, ל-2015–2016, היום אני עומד כאן ומציג תקציב לשנים 2017–2018.

משה כחלון: זאת אומרת, סך הכול ארבע שנות תקציב.

משה כחלון: אני עומד כאן כשהכלכלה יציבה, חזקה, איתנה, צומחת.

משה כחלון: נתוני המקרו הם מצוינים; גירעון – סיימנו ב-2.2.

משה כחלון: צמיחה מרשימה, אבטלה נמוכה, יחס חוב–תוצר ממשיך להיות נמוך בצורה ניכרת, חברות הדירוג ממשיכות להאמין בנו, ויש לזה משמעות גדולה – חברים, כשחברת דירוג מאמינה, זה גיוס הון זול יותר, גיוס כסף זול יותר, וזה חיסכון של מיליארדים בריביות, והמיליארדים האלה מופנים למשק.

משה כחלון: נפלה בידינו זכות גדולה, בשנה וחצי האחרונה, לעשות פעולות לטובת המשק, לטובת החברה, לטובת הכלכלה, ואנחנו רואים ברכה, הרב גפני, בעשייה – רואים ברכה בעשייה.

משה כחלון: אני חושב שאחד הדברים שאנחנו יכולים להיות גאים בהם, וכל כנסת ישראל, כי כל הכנסת תמכה בזה, בשנה האחרונה, זה התוכנית הלאומית "חיסכון לכל ילד".

משה כחלון: אני חושב שזה משהו חסר תקדים שמדינת ישראל דואגת לכל ילדה וילד עד גיל 18, וזה לא חשוב אם הילד הוא יהודי או ערבי, חרדי או חילוני, חובש כיפה כזאת או אחרת, אם הוא גר בצפון או בדרום.

משה כחלון: אנחנו מכירים – אנחנו יודעים כמה זה חשוב שכשנער מגיע לגיל 18, יש לו כמה עשרות-אלפי שקלים ביד, זה יכול להיות 20,000, ואם ההורים משתתפים זה 40,000 – אני חושב שזה נותן לו צעד לקראת החיים.

משה כחלון: אני יכול להעיד, אפילו, שיש מיליוני צעירים שמגיעים לגיל הזה, מה שנקרא בלי שקל, בלי אגורה, ופה המדינה דואגת להם, זה דבר שאני מאוד מאוד גאה בו.

משה כחלון: אני גאה בהעלאת שכר חיילי החובה ב-50%, זה לא יורד מסדר-היום; זה עזר למשפחות, זה מסייע לחיילות ולחיילים שלנו.

משה כחלון: אני גאה בקצבאות השלמת הכנסה לקשישים בכחצי מיליארד שקלים, ואין ספק שזה יגדל בתקופה הקרובה בעוד 400 מיליון שקלים.

משה כחלון: אני גאה בכך שהפסקנו את הספסרות בקרקעות של מדינת ישראל בבנייה הרוויה.

משה כחלון: אני גאה בכך שהחזרנו לאנשים את האפשרות לרכוש דירות.

משה כחלון: נכון שהעסק – נראה שזה הולך קצת לאט, אבל 7,000 זוגות כבר יש להם הסכמים לדירות, חלקן בבנייה, במחיר למשתכן.

משה כחלון: 7,000 זוגות שלפחות ממה שאני שומע מהסביבה, לא חשבו שתהיה להם האפשרות הזאת.

משה כחלון: ואני מדבר על אזורי פריפריה ואזורי ביקוש – רעננה, ראשון-לציון, ראש-העין, ירוחם, עפולה, לוד, יהיה בהמשך הרצליה, מודיעין, שוהם, הקריות, וכל אחד מהם יזכה בהנחה ממוצעת של 300,000 שקלים.

משה כחלון: הנושא של הדיור הציבורי – התחלנו בו, השר יואב גלנט התחיל בו, הוא רכש בשנה שעברה 600 דירות, ושיפץ מאות, אם לא אלפים.

משה כחלון: בתקציב הקרוב נכלל פרויקט משותף עם הסוכנות היהודית לבניית 3,000 דירות.

משה כחלון: מעל מיליארד שקלים יגיעו גם בגיוס וגם מחוק המכר.

אורלי לוי אבקסיס: לא לא, על הדיור הציבורי צריך לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: לא הייתה תוספת לדיור הציבורי.

משה כחלון: בשנה החולפת הודענו על זכייתן של שש חברות זרות שיגיעו לכאן לבנות ולקחת חלק בבנייה של הדיור במדינת ישראל.

משה כחלון: כשאני מדבר על שש חברות אני מדבר על 6,000 עובדים, בהם מהנדסים, מקצועות רטובים, הם מגיעים עם הציוד שלהם, עם הכלים שלהם, דבר שייתן דחיפה גדולה לשוק הבנייה.

משה כחלון: תקציב הביטחון – מסוכם עד 2020.

משה כחלון: חברים, התקציב שתאשרו היום הוא תקציב חברתי, ותקציב עיוור צבעים.

משה כחלון: הוא תקציב שמיטיב ועוזר ומסייע, לצד הצמחת המשק, לכל האוכלוסיות; מסייע לאוכלוסיות מרובות ילדים, עם הגדלת הקצבאות, המישור של צמצום העוני או מאבק בעוני, לאימהות חד-הוריות, לצפון, ותכף אני אפרט בשניים-שלושה משפטים על התוכנית המתגבשת, שתוצג כבר בשבוע הבא, באזור מעלות – תהיה מסיבת עיתונאים ביום ראשון במעלות ותוצג התוכנית – בהיקף של כ-12 מיליארד שקלים.

משה כחלון: יחד, כמובן, עם השר אריה דרעי – יחד – גם השר דרעי וגם השר כץ – הוזלנו את מחירי התחבורה הציבורית.

משה כחלון: קרן ארנונה ממשלתית, למי שלא יודע, חברים – שלום, אדוני ראש הממשלה – הקמנו קרן ארנונה ממשלתית לצמצום הפערים בין רשויות חזקות לחלשות.

משה כחלון: אני מבקש להתעכב במשפט אחד: קרן ארנונה זה שמדינת ישראל, באמצעות המוסדות שהיא משלמת עליהם ארנונה, לוקחת את הכסף ממוסדות הציבור האלה ומעבירה אותו מהערים החזקות לערים החלשות.

משה כחלון: זה צמצום פערים.

משה כחלון: המדינה הוסיפה 200 מיליון, עוד הוסיפה בלילה של התקציב, ובסך הכול, לדעתי, זה גבולות החצי-מיליארד שקלים שעוברים לרשויות החלשות.

משה כחלון: בניגוד לכל התחזיות הפסימיות, המשק ממשיך לרשום מדדי צמיחה יוצאי דופן בהשוואה לעולם המערבי.

משה כחלון: סוכנויות הדירוג, כפי שאמרתי, מביעות אמון בכלכלה.

משה כחלון: רבים ביקרו את המדיניות שלנו, אבל אני אומר לכם, המדיניות שלנו, שגם מדברת על צמיחה, השקעות, הגדלת העוגה, גם מוסיפה לתקציבים החברתיים ולמשרדים האזרחיים הרבה מאוד כסף.

משה כחלון: היא מוסיפה יותר מורים, יותר רופאים ויותר אחיות, ויותר עובדים סוציאליים.

משה כחלון: זו המשמעות של הגדלת ההוצאה הציבורית.

משה כחלון: אני שמח שנפל בחלקי, יחד עם חברי בממשלה, לקלוט עובדי קבלן.

משה כחלון: חברים, אנחנו קלטנו עד היום אלפי עובדי קבלן, לצערי בחלק הנמוך של האלפים, אבל אנחנו עוד נרחיב את זה ונגדיל את זה.

משה כחלון: הגדלנו מענקי עבודה, מה שנקרא מס הכנסה שלילי, כדי לתמרץ אנשים לצאת לעבודה, וזה קורה – יותר מ-50,000 נשים חד-הוריות נהנות מזה.

משה כחלון: היו התנגדויות, זה לא היה פשוט, זה לא היה קל, אבל אני שמח שאנחנו כאן.

משה כחלון: אני זוכר את הזעקות שקמו כשדיברנו על קרן ברירת מחדל לפנסיה.

משה כחלון: היום אנשים יכולים לעבור לקרן ברירת מחדל לפנסיה ולשלם סכומים אפסיים בדמי הניהול.

משה כחלון: זה יכול להגיע לחיסכון של מאות שקלים בחודש.

משה כחלון: לא היה פשוט – לא היה פשוט, אבל עשינו את זה, הורדנו את דמי הניהול בעשרות אחוזים ושברנו שוק ריכוזי פוגעני ומקפח.

משה כחלון: עשינו את זה גם בתחום ביטוחי החובה, הבריאות ובתחומים נוספים.

משה כחלון: ועדת הרפורמות בראשות חבר הכנסת אלי כהן סיימה רפורמה היסטורית בבנקים; הפרדת כרטיסי אשראי, הגדלת נפח האשראי, הגדלת היקף האשראי והסרת חסמים לכניסה של בנקים חדשים.

משה כחלון: לא היה בישראל תחום יותר ריכוזי ופחות תחרותי מהתחום הזה.

משה כחלון: ועדת הכספים של הכנסת אישרה פה-אחד, ללא הבדל קואליציה ואופוזיציה, את החוק להגבלת שכר הבכירים.

משה כחלון: ההזדמנות הזאת להודות לכם, הרב גפני, חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחברת הכנסת זהבה גלאון, באמת, על ההתגייסות, על המאמץ, אפשר להגיד על היוזמה הראשונית – שאת העלית את זה, אז באמת תודה רבה, בשם אזרחי מדינת ישראל, זה לא שלי.

משה כחלון: חבר הכנסת איתן כבל, הזדמנות גם לך לומר תודה על רפורמה אדירה, אמיצה, שאנשים לא האמינו שתצליחו להעביר אותה, בשוק התקשורת ובתקשורת הרב-ערוצית, רפורמה שתגביר תחרות ותוריד מחירים.

משה כחלון: ידידי יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף, גם לך אני רוצה לומר תודה, על רפורמת הקורנפלקס – אנחנו רואים סממנים של תחרות והורדת מחירים, והעבודה המאומצת שלך על פנסיה לעצמאים, שאני חושב שהיא ברכה שחיכינו לה הרבה מאוד שנים.

משה כחלון: התקציב שנאשר היום ימשיך בהגשמת החזון של צמיחה, של צמצום פערים, של הגדלת הוצאה ציבורית, הפחתת מסים והפחתת מסים והפחתת מסים והגדלת הוצאות המשרדים החברתיים.

משה כחלון: תקציב מערכת הבריאות יגדל ב-8.5 מיליארד, למרות ה"פלאטים".

משה כחלון: תקציב התוכנית לקיצור תורים וליישום הצינון – 780 מיליון שקלים.

משה כחלון: סל הבריאות ייהנה מתוספת – חברים, זה דרמטי.

משה כחלון: זה דרמטי לכל מדינת ישראל – של חצי מיליארד שקלים.

משה כחלון: תקציב החינוך, שיקום שכונות – יעלה מ-90 ל-160, שיקום שכונות חברתי.

משה כחלון: זה כרגע מאוד נמוך, אנחנו מתכוונים לטפל בו בהמשך, להעלות אותו יותר.

משה כחלון: יש פה איזונים, יש פה בלמים, על מנת להתמודד עם האתגרים הדו-שנתיים.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש גם הזדמנות – אדוני ראש הממשלה – להודיע שאתמול סיימנו את כל נושא תוכנית הצפון: 14 מיליארד שקלים – אני מתקן.

משה כחלון: ביום שני, אני מקווה שתוכל להגיע, אנחנו נהיה במסיבת עיתונאים בצפון, במעלות.

משה כחלון: נציג אותה.

משה כחלון: תוכנית מדהימה.

משה כחלון: תוכנית שתדחוף את הצפון קדימה בתשתיות, בחינוך, בבריאות: בית-חולים שיקומי בפוריה, חיזוק בית-חולים צפת.

משה כחלון: חיזוק המכללה בצפת.

משה כחלון: הערים חצור, קריית-שמונה – כל האזורים האלה.

משה כחלון: ואני חושב שאנחנו יכולים להיות גאים בתוכנית הזאת.

זוהיר בהלול: משה – – –

משה כחלון: זוהיר בהלול, מה זה אתה יכול?

משה כחלון: אתה חייב להיות.

משה כחלון: זה צפון.

משה כחלון: אני לא אומר – – –

איתן ברושי: כל מי שגר ב-04.

משה כחלון: 04 מוזמנים.

משה כחלון: לא, מוזמנים גם מ-02.

משה כחלון: אין בעיה.

משה כחלון: תוכנית חומש למגזר הערבי נכללת בתקציב.

משה כחלון: עד היום כבר הועברו מעל מיליארד שקלים, ו-800 מיליון נמצאים בצינור.

משה כחלון: כמובן, התוכנית של אחינו הדרוזים, שזה נכנס לבסיס התקציב.

משה כחלון: רפורמות בביטוחי בריאות.

משה כחלון: רשת ביטחון לעצמאי, כפי שאמרתי.

משה כחלון: לסיכומו של עניין – איפה ביטן?

יולי יואל אדלשטיין: הנה הוא.

משה כחלון: חבר הכנסת ביטן, תגיד לי מתי שכנעתי אותך.

דוד ביטן: עדיין לא.

משה כחלון: עוד לא?

יולי יואל אדלשטיין: יש לאדוני השר עוד עד שש דקות לשכנע – עוד שש דקות לשכנע אותנו.

משה כחלון: חברים, כשעושים רפורמה זה מאבקים, זה קשיים, זה הכפשות, זה השמצות, זה הפחדות.

משה כחלון: ואנחנו רואים את זה יום-יום.

משה כחלון: ואני רוצה לומר לכם: כשאנחנו היום נכנסים לסופר ורוכשים וקונים דגים או בשר או גבינות או מוצרים מהסוג הזה, או ירקות ופירות – ונכון, עשינו מאמצים, פתחנו את הייבוא – השתדלנו להגן על החקלאים כמה שרק אפשר.

משה כחלון: ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.

משה כחלון: נדמה לי, נשארו לו עוד שניים-שלושה סעיפים, גם את זה נסיים.

משה כחלון: מצד אחד, לפצות אותם; מצד שני, לפתוח לייבוא, כדי שאפשר יהיה לספק פה מזון במחירים נורמליים וסבירים.

משה כחלון: החקלאים הפגינו.

משה כחלון: שאף אחד לא יבין לא נכון: אין לנו שום דבר נגד החקלאים.

משה כחלון: אנחנו מעריכים את החקלאים ורואים חשיבות בחקלאות, אבל העולם רץ קדימה.

משה כחלון: אנחנו מסייעים להם בטכנולוגיות, בחדשנות, כדי שיוכלו לרוץ ויוכלו להתקדם.

משה כחלון: וזה לא סוד שהחקלאות של מדינת ישראל, אני חושב – תראו, את המערכות הביטחוניות אני לא מכיר יותר מדי טוב, אבל את הכלכליות אני מכיר – הם כרטיס הביקור ותעודת הכבוד שלנו בעולם.

משה כחלון: כל הנושא של החקלאות – – –

חיים ילין: משה, אז איך?

חיים ילין: איך הם נעלמים מהמפה?

משה כחלון: לא, הם לא נעלמים, הם מתייעלים.

חיים ילין: – – – בחייאת – – –

משה כחלון: הם מתייעלים.

משה כחלון: אבל חשוב לי להגיד, באמת, חבר הכנסת ילין, שזאת העמדה.

משה כחלון: שלא ייראה אחרת.

משה כחלון: אנחנו אתם במשא-ומתן כל הזמן.

משה כחלון: אנחנו מתקדמים אתם יפה.

משה כחלון: אבו וילן ומאיר צור, הדלת שלי פתוחה בפניהם.

משה כחלון: אני נפגש אתם פה, עם מאיר צור אני נפגש בחיפה.

משה כחלון: באמת, כדי לסייע, לדחוף.

משה כחלון: אנחנו רואים חשיבות בזה.

משה כחלון: יכול מאוד להיות שאנחנו לא יכולים לתת להם כל מה שהם רוצים, יכול מאוד להיות שאנחנו דורשים מהם קצת דברים, אבל כשאנחנו מדברים בגדול – עוד יש לנו אתם שיג ושיח, ואין לי ספק שעוד שניים-שלושה דברים אחרונים שנותרו, אנחנו נסיים.

משה כחלון: התקציב הזה הוא תקציב של כל אזרחי המדינה.

משה כחלון: לא תקציב של ימין ולא תקציב של שמאל ולא תקציב של מרכז.

משה כחלון: זה תקציב חברתי שנותן מענה בכל התחומים מתחומי חיינו.

משה כחלון: בשנים הקודמות הייתה השקעה אדירה באזור באר-שבע.

משה כחלון: בשנים הקרובות הולכת להיות השקעה אדירה באזור הצפון.

משה כחלון: וכפי שאמרתי: בימים הקרובים אנחנו נציג את תוכנית הצפון, יחד עם ראשי ערים, חברי כנסת שמוזמנים.

משה כחלון: אמרתי, גם מ-02; הוא שאל אם רק מ-04.

משה כחלון: חברי כנסת שלקחו חלק ובאמת פעלו למען, מוזמנים להגיע.

משה כחלון: זה יהיה במעלות.

משה כחלון: ונשמח באמת שתהיה פה חזית אחידה של כל כנסת ישראל, לא רק של הממשלה ולא רק של אנשים מסוימים.

משה כחלון: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים; ליושב-ראש הקואליציה דוד ביטן, שהיו לנו, ככה, חודשים לא קלים; מיקי זוהר; יושב-ראש ועדת הפנים דודי אמסלם; יושב-ראש ועדת הכנסת יואב קיש; יושב-ראש ועדת הכלכלה, כמובן, איתן כבל; יושב-ראש ועדת הרפורמות אלי כהן; לכל חברי הכנסת שהשתתפו בדיונים ולקחו חלק.

משה כחלון: כמובן, עובדי משכן הכנסת, יועצים משפטיים, עוזרים, מנהלי הוועדות, הסדרנים שעברו שעות ארוכות, אנשי משרד האוצר, וכמובן חברי לממשלה.

משה כחלון: ואדוני ראש הממשלה, אני צריך להודות לך.

משה כחלון: היה לנו תקציב קשה הפעם.

משה כחלון: יותר מהפעם – – –

בנימין נתניהו: – – – מודה לך.

משה כחלון: הפעם הרבה יותר מהשנה שעברה.

משה כחלון: באמת תקציב לא קל: דו-שנתי, עם הרבה מאוד רפורמות, הרבה מאוד שינויים.

משה כחלון: וללא הסיוע שלך, אדוני ראש הממשלה, באמת, גם "כיפת ברזל" וגם "חץ".

משה כחלון: ביחד – לא היינו יכולים להגיד, לעמוד פה גאים היום ולהציג את זה.

משה כחלון: אז שוב, חברי השרים, תודה לכולכם על המאמץ, תודה לכולכם על התמיכה.

משה כחלון: וחברי הכנסת, אין לי ספק שגם האופוזיציה וגם הקואליציה יתמכו בזה.

משה כחלון: ואם לא, אז רק הקואליציה.

משה כחלון: חברים, תודה רבה.

משה כחלון: ואני מבקש – ביטן, השתכנעת או שאתה רוצה שאני אמשיך?

משה כחלון: השתכנעת.

משה כחלון: היות שחבר הכנסת ביטן השתכנע – אה, נדב שיינברגר, שי, אנשי משרד האוצר ומי שאני לא הצלחתי להודות להם, בשבוע הבא אנחנו נשב ואני אודה לכולם באופן אישי.

משה כחלון: חברים, תודה רבה, ושיהיה בהצלחה למדינת ישראל – תקציב 2017–2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר האוצר משה כחלון.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים 2 להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לרבות השרים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: שרת המשפטים, נא לשבת.

דוד ביטן: כולם לשבת.

דוד ביטן: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016;

דוד ביטן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: חברים, המצב הוא כזה; גם למנוע בהמשך שאלות על הפרוצדורות של ההצבעות – שר האוצר, אני יודע שאתה לא צריך להצביע, אבל שב אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: כי חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף כן צריך להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש לנו לפנינו – – –

דוד ביטן: אפשר להתחיל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

דוד ביטן: לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: לא ייאמן.

דוד ביטן: כולם לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברי הכנסת, המצב הוא כדלקמן: אני מודיע הודעה אחת שלא קשורה לסדר ההצבעות, והודעה שנייה שקשורה לסדר ההצבעות, כדי למנוע שאלות בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: א.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא יהיה פתאום איזה מצב שאני לא צופה, קרי, הסרת כל ההסתייגויות, אנחנו כנראה צפויים להצביע במהלך כמה שעות.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני כבר עכשיו אצטרך להרים את הקול, הקול שלי ייעלם מהר מאוד, וזה יקשה מאוד על האנשים לשמוע על מה אנחנו מצביעים, יהיו בלבולים, ואז החוק כידוע יורד לוועדה, ונהיה פה שעות נוספות ארוכות.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מפציר בחברי הכנסת לשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: וודאי, כל מה שנוגע לתאי המומחים, אנחנו צמצמנו את הנוכחות בתאי המומחים, אבל עדיין, את האנשים הרלוונטיים, מנהלי הסיעות, אנשי אגף התקציבים, אנחנו מקבלים בברכה כל עוד אין רעש מתאי המומחים – אין צורך בשלוש קריאות, אנשים פשוט יורחקו לאלתר אם יפריעו.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, לגבי סדר ההצבעות – זה כבר מפריע לי.

יולי יואל אדלשטיין: ב.

יולי יואל אדלשטיין: סדר ההצבעות – גם כן, היו כמה פניות אלי בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על שלושה חוקים, בזה הסדר: הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2017 ו-2018, התשע"ז–2016, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כמובן.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, גם כן בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: ולאחר מכן, הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית – חוק ההסדרים, בפי העם – (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, גם כאן בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד ביטן: – – –

קארין אלהרר: ביטן – – –

דוד ביטן: כולם להכניס את הספרים והמחשבים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הקואליציה והאופוזיציה הגיעו לסיכום שכנראה, לפחות למיטב זיכרוני ולזיכרון ותיקי הבית, זה לא היה – זה לגיטימי ואפילו מעניין, הניסוי הזה, אבל אני מבקש לשים לב: במהלך ההצבעות, סוכם כי 30 פעם אנשי האופוזיציה יוכלו לעלות – נכון, השר חיים כץ?

חיים כץ: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנשי האופוזיציה יוכלו לעלות ולנמק את ההסתייגויות שלהם ממש לפני ההצבעה, במשך שתי דקות.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי רשימה – היא הוגשה מראש על-ידי אנשי האופוזיציה, איזו הסתייגויות, מי מנמק במשך שתי דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אם יושב-ראש ועדת הכספים יבחר להשיב, הוא יוכל להשיב, אם לא, אז מייד – – –

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה זאת אומרת, כל אחד מן הקואליציה יוכל להשיב?

דוד ביטן: זה הסיכום.

יולי יואל אדלשטיין: או יושב-ראש ועדה רלוונטית או שר האוצר או סגן שר האוצר יוכלו להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: אם ישיבו, ישיבו, הם לא מוגבלים בזמן.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא, אנחנו נמשיך בהצבעות, ודאי, מאותה הסתייגות והלאה.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון המסתייגים יהיה חבר הכנסת מאיר כהן, אני מבין, זה יקרה בעוד – לא לא לא, לא עכשיו, אני אכריז, מסומן אצלי, אדוני ייגש לאחד המיקרופונים באולם, שתי דקות לרשותו.

יולי יואל אדלשטיין: זה יקרה בעוד דקות מספר, כי אתה בעמוד 13 להצבעה.

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: יש – מספר ההצבעות על ההסתייגויות לא יעלה על 220.

יולי יואל אדלשטיין: יש פה מונה או מונה מטעם הלשכה המשפטית, הם יודיעו לי – – –

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, בכל ההצבעות גם יחד, על ההסתייגויות, לא כל ההצבעה, ויש פה מונה או מונה שיגישו לי פתק כשנגיע ל-200 הצבעות, ואני אתריע.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, כדי למנוע הצבעות חוזרות – ניירות, פלאפונים, מחשבים ניידים, אייפדים, יכולים להפריע למסך ההצבעה; מי שמעוניין שהצבעתו או הצבעתה ייקלטו, תרחיקו את הניירת או את המכשירים האלקטרוניים ממסך ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, אם כן, עובדים עם הדפים הצהובים.

יולי יואל אדלשטיין: יש בינינו גם כאלה שעוקבים אחרי ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נתחיל, כמו שאמרתי, בחלק המילולי – הצעת חוק התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018, התשע"ז–2016.

יולי יואל אדלשטיין: נתחיל בהסתייגויות לשם החוק – חברי הכנסת זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג', מיכל רוזין, תמר זנדברג, להלן: קבוצת סיעת מרצ, חברי הכנסת איימן עודה, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עבד אל חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, טלב אבו עראר, יוסף ג'בארין, באסל גטאס – הוא לא נמצא, אז הסתייגותו לא נחשבת – אוסאמה סעדי ועבדאללה אבו מערוף, להלן: קבוצת סיעת הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: מול מי אני עובד, אופוזיציה?

יולי יואל אדלשטיין: מול מישהו אחד עובד?

מרב מיכאלי: מולי.

קריאה: מול מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכאלי, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 לשם החוק?

מרב מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לשם החוק לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 49, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין, גברתי – מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (א) – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לשם החוק לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 48 בעד, 62 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות לחלופין (ב) לאותו סעיף – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (ב) – ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ב) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לשם החוק לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, 62 מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם לחלופין (ב) לא התקבלה.

מרב מיכאלי: (ג) ו-(ד) – לא.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים את (ג) ו-(ד), על-פי בקשת האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 1 אין הסתייגויות, לכן נצביע על שם החוק ועל סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: זה על שם החוק וסעיף 1, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 47 נמנעים – אין שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 64, 47 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי שם החוק וסעיף 1 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרי סעיף 1 – עיסאווי פריג' מנמק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', גש למיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: אני טעיתי, לא מאיר כהן, עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: שתי דקות לרשותך – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרי סעיף 1, הסתייגות מס' 2 – בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אנחנו, קבוצת מרצ, מגישים הסתייגות על מטרת החוק, ואנחנו רוצים שהציבור – פשוט מאוד הנתונים שנמצאים בתקציבי המדינה יקבלו אכן, הלכה למעשה – גם לשם מטרת החוק.

עיסאווי פריג': תקציב שהחלוקה התקציבית בו היא לא חלוקה שוויונית והגיונית, צריך לתקן את המטרה בהתאם.

עיסאווי פריג': המטרה של התקציב היא מטרת הישרדות הממשלה.

עיסאווי פריג': כשאנחנו רואים שהמגזר של ההתנחלויות מקבל את האחוז ואת השליטה בתקציב, צריך להגיד שמטרת התקציב הנה שמירה על הישרדות הממשלה, והיא אכן – בואו נקרא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': לשם כך אנחנו מגישים הסתייגות למטרת החוק, צריך לקרוא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 2, לאחרי סעיף 1, של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 48 בעד, 62 נגד, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 לאחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (א) – להצביע, גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (א) מצביעים, לאחרי סעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, 62 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (א) לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: (ב), גברתי?

מרב מיכאלי: (ב), (ג), (ד) – – –

יולי יואל אדלשטיין: הוסרו (ב), (ג) ו-(ד) לחלופין, ולסעיפים 2–14 אין הסתייגויות; הסרנו את ההסתייגויות – או שהן הוסרו – לאחרי סעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על סעיפים 2–14, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 2–14, כנוסח הוועדה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 2–14 – 62 נגד – 49 נמנעים – אין סעיפים 2–14 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 62, נגד – 49, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 2–14 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: כל הסעיפים, ללא הסתייגויות, אושרו בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שנצביע קודם כול על החלק המספרי.

משה גפני: לא לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: ברור, אנחנו נסיים עם כל ההסתייגויות, בוודאי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים.

יולי יואל אדלשטיין: מי שעוקב, סיימנו את החוברת הזאת בקריאה השנייה, ואנחנו עוברים לחוברת העבה של ההסתייגויות, מי שעוקב – החוברת הצהובה העבה.

יולי יואל אדלשטיין: ממשיכים עם ההסתייגויות לחלק המספרי של תקציב המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, זה מסודר בצורה מאוד ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: יש הסתייגויות של קבוצת הרשימה המשותפת לסעיף 01.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכאלי, מצביעים על ההסתייגויות?

יולי יואל אדלשטיין: מה מצביעים?

מרב מיכאלי: כן כן – – –

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של קבוצת הרשימה המשותפת – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו – נשיא המדינה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 50 בעד, 62 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: 2 – של הרשימה המשותפת – גברתי?

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 2 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות של חברי הכנסת איל בן ראובן, איתן כבל, ציפי לבני, עמיר פרץ, יצחק הרצוג, יואל חסון, שלי יחימוביץ, יחיאל חיליק בר, נחמן שי, מרב מיכאלי, סתיו שפיר, אראל מרגלית, איציק שמולי, מיקי רוזנטל, מיכל בירן, יוסי יונה, עמר בר-לב, מנואל טרכטנברג, רויטל סויד, זוהיר בהלול, איתן ברושי, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין ויעל כהן-פארן, להלן: קבוצת סיעת המחנה הציוני – הסתייגות לתוספת תקציב, הסתייגות מס' 1 של המחנה הציוני, מצביעים?

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 1 לסעיף תקציבי 01 – מי בעד ומי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של סיעת המחנה הציוני לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות קבוצת מרצ, גברתי.

מרב מיכאלי: מ-1 עד 5 מסירים, אבל 6 – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מסירים את ההסתייגויות מ-1 עד 5.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 6 של קבוצת מרצ, שזה בעמוד 1 לחוברת, לסעיף 1 – מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו – רזרבה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 6 של קבוצת מרצ לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב שאנחנו בכל ההצבעות לשנת 2017 כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגויות של אילן גילאון בעמוד 2.

מרב מיכאלי: מצביעים רק על 3.

יולי יואל אדלשטיין: 1, 2 ו-4 מוסרות, מצביעים על הסתייגות מס' 3 של אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אילן גילאון לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו – נשיאי המדינה לשעבר, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות של חבר הכנסת גילאון הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של זהבה גלאון?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע רק על הסתייגות מס' 2.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 ו-3–6 מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2, של חברת הכנסת זהבה גלאון – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו – נשיא המדינה ומוסדותיו, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 של חברת הכנסת גלאון לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגויות של תמר זנדברג, גברתי?

מרב מיכאלי: מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: מוסרות, גם 1 וגם 2.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 3, שזה עדיין סעיף 01 לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מה עם עמיר פרץ, גברתי?

מרב מיכאלי: – – – 7 ו-8.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים מ-1 עד 6 ומצביעים על הסתייגות מס' 7 של חבר הכנסת פרץ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (7) של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו – חשבון מעבר, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 7 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 8 של חבר הכנסת פרץ – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של חבר הכנסת עמיר פרץ לסעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו – חשבון מעבר, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 8 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מיכל רוזין, באותו עמוד?

מרב מיכאלי: כל שאר ההסתייגויות – – –

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, ההסתייגויות של שאר חברי הכנסת מן האופוזיציה לסעיף 01 – שזה מביא אותנו לעמוד 6 בואכה עמוד 7 – כל ההסתייגויות, גם לשנת 2017 וגם לשנת 2018, לסעיף 01 מוסרות, ולכן נצביע על הסעיפים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר הצבעה אחת על 17 ו-18, נכון?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, להצביע בנפרד.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא שומע.

יולי יואל אדלשטיין: היא תגיד לי אחרת, אני לא יודע לעבוד פרטנית בהצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 01 – – –

עודד פורר: לא, היא לא – – – אופוזיציה – – –

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי לוי, אם יש לך אי-הסכמה ואת כן רוצה שיצביעו על ההסתייגות שלך, תרימי יד ותמשכי את תשומת הלב שלי.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 01, נשיא המדינה, לשנת 2017 – מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 15 בעד סעיף תקציבי 01, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 51 נמנעים – אין סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 51, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף, 01, נשיא המדינה, לשנת הכספים 2018 – מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 16 בעד סעיף תקציבי 01 – 61 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, 50 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 1 לשנת 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 7, סעיף 2.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, ההסתייגויות של אילן גילאון?

מרב מיכאלי: מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: זה ל-2017.

יולי יואל אדלשטיין: ל-2018 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע, קודם כול, על סעיף 02 לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 17 בעד סעיף תקציבי 02 – 61 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, 50 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 02 לשנת 2017 אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על אותו סעיף 02, לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 18 בעד סעיף תקציבי 02 – 61 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, מתנגדים – 50, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 02 לשנת 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עוברים לעמוד 9, סעיף 04.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על ההסתייגויות של חברי הכנסת איל בן ראובן, איתן כבל, ציפי לבני, עמיר פרץ, יצחק הרצוג, יואל חסון, שלי יחימוביץ, יחיאל חיליק בר, נחמן שי, מרב מיכאלי, סתיו שפיר, אראל מרגלית, איציק שמולי, מיקי רוזנטל, מיכל בירן, יוסי יונה, עמר בר-לב, מנואל טרכטנברג, רויטל סויד, זוהיר בהלול, איתן ברושי, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין ויעל כהן-פארן, להלן: קבוצת סיעת והמחנה הציוני – הסתייגות מס' 1 לסעיף 04 לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1.

יואל חסון: פיתוח הנגב והגליל.

אורן אסף חזן: תפסיק לספר סיפורים, יואל.

אורן אסף חזן: יואל, כמעט האמנתי לך, יואל.

אורן אסף חזן: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (איל בן ראובן) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – פיתוח הנגב והגליל, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: של יואל חסון?

מרב מיכאלי: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: לא, מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: של המחנה הציוני – יצחק הרצוג ונוספים?

מרב מיכאלי: הראשונה כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 לסעיף 04, לשנת הכספים 2017, בעמוד 10.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יצחק הרצוג) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – השלמת טיפול במפוני, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 51, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 לסעיף 04 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות מוסרות – – –

מרב מיכאלי: לא, לא.

מרב מיכאלי: 5 כן.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, לא הבנתי אותך.

יולי יואל אדלשטיין: אז 2, 3 ו-4 מוסרות, ועל הסתייגות מס' 5, של אותו חבר הכנסת, יצחק הרצוג, וקבוצת חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 5.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יצחק הרצוג) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – מערך הגיור, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 5 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: 20 עד – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז מוסר מ-6 עד 20, כולל, ועל 21 מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 21 לאותו סעיף 04 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יואל חסון: הנגב והגליל, בעד הנגב והגליל.

יואל חסון: מי יחזיק את הנגב?

יואל חסון: אתה יודע כמה מתפקדים יש בנגב?

אורן אסף חזן: יואל, שמעת – – –

עיסאווי פריג': – – –

יולי יואל אדלשטיין: שקט.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יצחק הרצוג) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – פיתוח הנגב והגליל, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: 22?

מרב מיכאלי: – – – מ-21 עד 34 – – –

יואל חסון: מיקי זוהר לא – – – במיליונים – – –

עיסאווי פריג': – – –

אורן אסף חזן: בחייך, נשמע כמעט אמין.

אורן אסף חזן: כמעט – – –

עיסאווי פריג': יואל – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני פונה אלייך, מרכזת האופוזיציה.

מרב מיכאלי: מסירים מ-21 עד 43 ומצביעים על 44.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני פונה אלייך בדבר נוסף – את זה בקושי שמעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני חשבתי שההנמקות של שתי דקות נועדו למנוע דווקא את הקריאות האלה לפני הצבעה על כל הסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: אם את יכולה לעזור לי עם זה, אני מאוד אשמח.

יצחק הרצוג: היא לא צריכה למנוע – – –

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, מ-22 ועד 43, כולל, מוסרות כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על 44, שזה בעמוד 11.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עדיין בסעיף 04.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 44.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יצחק הרצוג) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – המשרד לשיתוף פעולה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 60, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 44 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת – עד עמוד 13, מוסרות ההסתייגויות מ-45 עד 47 ולאחר מכן מ-1 עד 7 בעמוד 12 לסעיף 04.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 13, עדיין סעיף 04, הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: מה נצביע, גברתי?

מרב מיכאלי: 1.

יולי יואל אדלשטיין: 1 בעמוד 13, בסעיף 04, לשנת הכספים 2017 – הסתייגות מס' 1 של הרשימה המשותפת, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – נציבות שירות המדינה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 50, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: גם על 2 וגם על 3.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים על הסתייגות מס' 2 לסעיף 04 בעמוד 13.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – המשרד לשוויון חברתי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 51 בעד, 60 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גם על 3 נתבקשנו להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3, מי בעדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – המשרד לשוויון חברתי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 47, 61 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגויות 4 עד 11 מוסרות, שזה מביא אותנו להסתייגות של יש עתיד, שחבר הכנסת מאיר כהן מבקש לנמק אותה במסגרת שתי דקות.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 בעמוד 13.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אחרי אין-ספור הבטחות והתחייבויות, אנחנו מבינים היום שהתוכנית לחיזוק הצפון לא תהיה בתקציב 2017 ו-2018.

מאיר כהן: אין תוכנית לחיזוק הצפון.

מאיר כהן: היום מבינים כולם, בעיקר 1.3 מיליון תושבי הצפון, שהם לא בתוכנית של הממשלה הזאת.

מאיר כהן: נכון, מייד ישיב מי שישיב בשם הממשלה שממש ביום ראשון או שני ישבו הגורמים הרלוונטיים וידונו כיצד משפים את הצפון, כיצד זורקים לתושבי הצפון קצת סוכריות על הדרך.

מאיר כהן: אתם טובים בלזרוק, כמו שזרקתם את התוכנית, שעליה הם עמלו, לפח.

אורן אסף חזן: זה לא נכון.

מאיר כהן: ביוני 2015 אישרתם את התוכנית לחיזוק הצפון: תוכנית לפיתוח כלכלי של מחוז הצפון, קראתם לה.

מאיר כהן: ובכן, חברות וחברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה ושר האוצר איש הצפון, התוכנית לפיתוח הצפון נקברה.

מאיר כהן: היא לא תהיה בתקציב.

מאיר כהן: מה תחליטו ביום ראשון או ביום שלישי כבר לא חשוב.

מאיר כהן: זה עניין של עיקרון, של מהות.

מאיר כהן: זה התחיל בהצהרה חגיגית ונגמר בכלום, באפס.

מירב בן ארי: – – –

אורן אסף חזן: – – –

מאיר כהן: היכן תושבי הצפון?

מאיר כהן: ימכרו לכם פירורים.

מאיר כהן: ימכרו לכם כספים שכבר קיימים בתקציב.

מאיר כהן: שמעו טוב, אחי תושבי הצפון, עובדים עליכם בעיניים.

מאיר כהן: בושה וחרפה שהבטחתם ולא קיימתם.

אורן אסף חזן: מאיר, אתה משקר לכל עם ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: תמשיכו להתעצבן, זה כואב, הא?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר האוצר, אתה מעוניין להשיב?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אין זמן פציעות.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע ששר האוצר יורד מהדוכן, אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו לא צריך לתת לו זמן להגיע למקום מושבו.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת מאיר כהן, אני רוצה להעמיד אותך על טעותך, יכול להיות – טעית.

משה כחלון: 14 מיליארד שקלים, מהם 400 מיליון – – –

סתיו שפיר: איפה?

מאיר כהן: איפה זה, תגיד.

משה כחלון: תקשיב, תקשיב, הכסף כולו פה, חוץ מ-400 מיליון של קק"ל, לפי החלוקה של – מעונות, כבישים, סיוע לבית-חולים פוריה.

יצחק הרצוג: מיועד לצפון?

משה כחלון: הכול צפון.

משה כחלון: אבל בוא נראה אותך – – –

מירי רגב: – – – מפעלי תרבות – – – מגרשי ספורט, מגרשי כדורגל – – –

משה כחלון: מגרשי ספורט – אבל אני רוצה לראות אותך, באמת, חבר הכנסת כהן – ואני לא הולך להתנגח – איך אומרים החבר'ה, תגיד לי שאתה בא יום שני הקרוב, תגיד, אבל, אתה בא.

מאיר כהן: אני בא.

משה כחלון: מדימונה, תבוא לאירוע ותראה 14 מיליארד על הלוח, ואז הטלוויזיה תצלם אותך אומר את מה שאתה אומר, בסדר?

מאיר כהן: אנחנו מדברים על – – –

משה כחלון: לא, לא, לא, בכסף.

משה כחלון: חברים, מי שחושב שזה לא קיים, אני אומר, אני מזמין אותך – – –

מאיר כהן: – – – תוספתי

משה כחלון: תוספתי.

משה כחלון: מאות מיליונים – תוספתי.

משה כחלון: מאיר, אני מזמין אותך.

משה כחלון: אתה בא?

משה כחלון: מתראים?

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חברי חברי הכנסת, יש כסף, יש תוכנית, כולל קק"ל, שזאת הזדמנות להגיד להם תודה על 400 מיליון שהם מעבירים, משרד הנגב והגליל, 150 מיליון מה-flat המפורסם גם עברו לשם, מה-flat האחרון.

משה כחלון: 1.5% של מ-9 ל-7.5 גם ירד לשם.

משה כחלון: כל הכסף הזה הוא תוספתי.

משה כחלון: מאיר כהן, תחפש משהו אחר.

משה כחלון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 בעמוד 13 לסעיף 04.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד (מאיר כהן) לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה – פיתוח הנגב והגליל, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 14.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מסירים את כל ההסתייגויות בעמוד 14 שזה מ-1 עד 2 ואחר כך מ-1 עד 3.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 15?

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 04, גם ל-17' וגם ל-18', הסרנו את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע בקריאה שנייה קודם כול.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נצביע על סעיף 04 כנוסח הוועדה, שנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 28 בעד סעיף תקציבי 04, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 64, 49 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 04 ל-2017 אושר בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: 2018, אותו סעיף – 04.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסעיף כנוסח הוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: 04, לשנת 2018, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 29 בעד סעיף תקציבי 04 – 63 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, נגד – 50, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם סעיף 04 לשנת 2018 אושר, כנוסח הוועדה.

דוד ביטן: – – – תקציב הגליל.

יולי יואל אדלשטיין: אתה תכף תעלה לכאן להודיע אם יש הסכמים בעל-פה או בכתב לגבי סוכריות שהשפיעו על ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 38, בסעיף 05.

יולי יואל אדלשטיין: יש הסתייגויות של המחנה הציוני, גברתי?

מרב מיכאלי: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 38, סעיף 05, הסתייגות מס' 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 לסעיף 05 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (שלי יחימוביץ) לסעיף תקציבי 05 – משרד האוצר – לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: עד 14 מסירים?

יולי יואל אדלשטיין: מוסרות הסתייגויות מ-2 עד 14 וגם הסתייגות מס' 1 בעמוד 38.

מרב מיכאלי: מצביעים על 6.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד הבא, הסתייגויות 1 עד 5 בעמוד 39 לאותו סעיף – מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים על הסתייגות מס' 6.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 05 – משרד האוצר – שכר והסכמי עבודה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 6 – 51 בעדה, 63 נגדה, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 6 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: כל שאר ההסתייגויות בעמוד 39, שזה מ-7 עד 16 – מוסרות על-ידי האופוזיציה.

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, זה באמת מאוד מקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא שומע את חברת הכנסת מיכאלי, איך אנחנו נצביע?

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר כהן, אני באמת לא שומע.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא הצגות.

מרב מיכאלי: מ-1 עד 11 מושכים.

מרב מיכאלי: מצביעים על 12.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 40, הסתייגויות מ-1 עד 11 מוסרות על-ידי האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 12.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 12 בעמוד 40 – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אילן גילאון לסעיף תקציבי 05 – משרד האוצר – רשות החברות הממשלתיות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 12 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מוּסר?

מרב מיכאלי: מוסר כל 05.

יולי יואל אדלשטיין: מוסר כל 05.

יולי יואל אדלשטיין: אז ההסתייגויות שאחרי הסתייגות מס' 12 שהסרנו בהצבעה, לסעיף 05 – מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, נצביע על סעיף 05 לשנת הכספים 2017, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 33 בעד סעיף תקציבי 05, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 48 נמנעים – 1 סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דוד ביטן: אתה רוצה סוכרייה, כבוד היושב-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה שיאכלו סוכריות במליאה, אם אתה שואל אותי.

איתן כבל: צודק.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 64, 48 מתנגדים, יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו אישרנו בקריאה השנייה את 05 ל-2017.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על 05 לשנת 2018, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 34 בעד סעיף תקציבי 05 – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 52.

יולי יואל אדלשטיין: את 51 סיימנו.

יולי יואל אדלשטיין: 52.

יולי יואל אדלשטיין: 63 בעד, 48 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 05 ל-2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: 06 – עמוד 52, גברתי.

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כל ההסתייגויות בסעיף 06 מוסרות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 06 לשנת הכספים 2017 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: 06, 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 35 בעד סעיף תקציבי 06 – 64 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 64 בעד, 46 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 06 ל-2017 אושר בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 06 ל-2018 – מי בעד הסעיף כנוסח הוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 36 בעד סעיף תקציבי 06 – 63 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בקריאה שנייה, 06 ל-2018: 63 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 63, סעיף 07 לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מוסרות כל ההסתייגויות ל-07.

מרב מיכאלי: לא לכל סעיף 07.

מרב מיכאלי: בעמוד 63.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 63 מוסרות כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 64.

מרב מיכאלי: 64 גם.

יולי יואל אדלשטיין: מוסרות גם כל ההסתייגויות בעמוד 64.

מרב מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, בעמוד 65, שזה סעיף 07 לשנת הכספים 2017, קיימת הסתייגות מס' 1 של המחנה הציוני, ואנחנו נצביע על ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים – כבאות והצלה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, 64 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 בעמוד 65 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 65, כל ההסתייגויות הנותרות – הוסרו.

מרב מיכאלי: וגם בעמוד 66.

יולי יואל אדלשטיין: גם בעמוד 66 אותו דין.

מרב מיכאלי: עמוד 67, הסתייגות מס' 2.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 67; עד אז הסרנו את כל ההסתייגויות ואנחנו הגענו להסתייגות מס' 2 בעמוד 67, שעליה נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אילן גילאון לסעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים – הרשות להגנה על עדים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 50, נגד – 63, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 ל-07, 2017, לא התקבלה.

מרב מיכאלי: בעמוד 67 הסרנו את השאר.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 67 – הוסרו שאר ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: עמוד 68 – מסירים מ-1 עד 7.

מרב מיכאלי: מצביעים על 8.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 68, עדיין בסעיף 07, מצביעים על הסתייגות מס' 8.

יולי יואל אדלשטיין: עד 8 הכול הוסר בינתיים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 8 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 39 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון לסעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים – שירות בתי-הסוהר, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 8 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: מסירים את שאר ההסתייגויות ל-07.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 07, כל שאר ההסתייגויות הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 07 לשנת הכספים 2017, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 40 בעד סעיף תקציבי 07, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, 46 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 07 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באותו סעיף 07 אבל לשנת הכספים 2018, בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 41 בעד סעיף תקציבי 07 – 63 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, 47 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 07 לשנת הכספים 2018 התקבל בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 79 – מסירים את כל ההסתייגויות בעמוד 79.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 80 מוסרות כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 81.

מרב מיכאלי: ב-81 מצביעים על 1, 2 ו-3.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים?

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, בעמוד 81 יש שלוש הסתייגויות, על כל ההסתייגויות נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של חברי הכנסת קארין אלהרר, אלעזר שטרן, יאיר לפיד, יעל גרמן, מאיר כהן, יעקב פרי, עליזה לביא, עפר שלח, יואל רזבוזוב, מיקי לוי וחיים ילין, להלן: קבוצת סיעת יש עתיד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד (קארין אלהרר) לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים – הסנגוריה הציבורית, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 48, נגד – 63, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 באותו עמוד – 81 – הסתייגות מס' 2 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד (קארין אלהרר) לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים – הסיוע המשפטי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 51 בעד, 63 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות מס' 2 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התנגדות מס' 3 באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד (קארין אלהרר) לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים – נציבות שוויון זכויות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 51 בעד, 63 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: אנחנו מסירים עד עמוד 89, לא כולל, כלומר עד 88, ומצביעים ב-89.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגויות בעמודים 82–88, כולל, הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 89.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אה, סליחה, נכון, נכון, נכון, צודקת מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע קודם על סעיף 08 לשנת הכספים 2017, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסעיף או נגד הסעיף, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 45 בעד סעיף תקציבי 08, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, 50 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 08, לשנת 2017, אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו ל-08 לשנת 18'.

מרב מיכאלי: על 1 ועל 2 מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 89 – עד אליו הוסרו ההסתייגויות, ונצביע על הסתייגויות מס' 1 ומס' 2 בעמוד 89.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסתייגות מס' 1?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים – בתי-הדין השרעיים, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 49 בעד, 63 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי התנגדות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים – בתי-הדין הדרוזיים, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, 62 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עדיין בעמוד 89, גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: מסירים את כל שאר ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: לסעיף 08.

מרב מיכאלי: כל ההסתייגויות לסעיף 08.

יולי יואל אדלשטיין: לכל סעיף 08 לשנת הכספים 2018 – הוסרו שאר ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע על סעיף 08 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 48 בעד סעיף תקציבי 08, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, 50 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 08 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים – בקריאה שנייה, כמובן.

יולי יואל אדלשטיין: 09 בעמוד 94, לשנת 2017 – גברתי?

מרב מיכאלי: כן – – –

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 94.

מרב מיכאלי: מסירים את 1 ואת 1–3, ואז מצביעים על 4.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים כאן, ב-94, את ההסתייגויות 1, ואז את 1–3 של המחנה הציוני, ומצביעים על הסתייגות מס' 4.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 4 בעמוד 94; נא להצביע בעד ההסתייגות או נגד ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 49 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יוסי יונה) לסעיף תקציבי 09 – משרד החוץ – תפעול הנציגויות בחו"ל, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, 62 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 4 בעמוד 94 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: מסירים את 94, מסירים את 95 וב-96.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים את שאר ההסתייגויות ב-94, וגם כל ההסתייגויות ב-95 ו-96.

מרב מיכאלי: וב-97 וב-98.

יולי יואל אדלשטיין: 97 ו-98 גם – מסירים את כל ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: בעמוד 99 מסירים את 1–7 ומצביעים על 1.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, אבל קודם נצביע על שנת הכספים 2017, סעיף 09, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

דוד ביטן: היושב-ראש, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי כנוסח הוועדה, אדוני.

דוד ביטן: תגיד בהתחלה.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי כנוסח הוועדה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי שלא ידבר ויקשיב גם ידע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 50 בעד סעיף תקציבי 09, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 09 לשנת כספים 2017 אושר, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 97 הוסרו ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 98, גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: הוסרו ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: ב-99, מ-1 עד 7 – הוסרו.

מרב מיכאלי: הצבעות על 1.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 99 המצב כדלקמן: הוסרו הסתייגויות 1–7, אבל יש עוד הסתייגות, מס' 1, של חברת הכנסת לבני – נצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת ציפי לבני לסעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגות מס' 1 בעמוד 99 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכאלי, אנחנו מדינת סטרט-אפ, כידוע, ולכן ארגנו מיקרופון, שתוכלי להודיע את הדברים במיקרופון, וזה יעזור גם לפרוטוקול וגם לי לשמוע.

יולי יואל אדלשטיין: אז עוד שנייה יגיע אלייך מיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: בואי נמשיך.

אראל מרגלית: .

אראל מרגלית: Start-up Nation

יולי יואל אדלשטיין: Start-up Nation, בדיוק.

יולי יואל אדלשטיין: בואי נמשיך בינתיים, עמוד 100 – אה, לא, סיימנו עם סעיף 09 לשנת הכספים 2018, כולל.

יולי יואל אדלשטיין: יש לוח? אין.

יולי יואל אדלשטיין: אז 09 לשנת הכספים 2018 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 52 בעד סעיף תקציבי 09, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 09 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 100.

מרב מיכאלי: נכון.

מרב מיכאלי: אנחנו מסירות את כל ההסתייגות בעמוד 100 ובעמוד 101 – עכשיו שומעים חזק מדי, אה?

יולי יואל אדלשטיין: לא, בסדר גמור.

מרב מיכאלי: – – ובעמוד 102, מה שאומר שאפשר להצביע על הסעיף לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על סעיף 10 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 53 בעד סעיף תקציבי 10 – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 10 – המטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, 48 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 10 לשנת 2017 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: אדוני, עמוד 103 – מסירים את 1–5.

מרב מיכאלי: נצביע על 1, 2 ו-3.

יולי יואל אדלשטיין: כפי ששמעתם, בעמוד 103 מסירים את ההסתייגויות, תחילה, מ-1–5, אבל לעומת זה נצביע על ההסתייגויות של עפר שלח וקבוצת יש עתיד – 1, 2 ו-3.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 62 נמנעים – 1 ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, 62 מתנגדים, יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות – 42 נגד – 62 נמנעים – 4 ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 42, נגד – 62, ארבעה נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 – – –

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נסיר גם את 3, אנחנו נסיר את כל שאר ההסתייגויות לסעיף 10 לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: מ-3 ועד תום סעיף 10 לשנת 2018, הוסרו כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 10 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

דוד ביטן: בעד.

מרב מיכאלי: נגד.

דוד ביטן: – – – למה לנו אין מיקרופון?

יולי יואל אדלשטיין: מימי האימא של צחי הנגבי לא היה פה מיקרופון באולם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עושים היסטוריה.

דוד ביטן: ולנו אין מיקרופון?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: קיפוח של הקואליציה.

דוד ביטן: אני צריך לצעוק.

דוד ביטן: למה אני צריך לצעוק "בעד" ו"נגד"?

דוד ביטן: הצבעה מס' 56 בעד סעיף תקציבי 10, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, 49 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף מס' 10 לשנת הכספים 2018 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: על 2017 בטוח הצבענו, כן?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 12, ואנחנו הגענו לעמוד 105.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, 105.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1, תוספת לגמלאות ופיצויים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף מס' 12, הסתייגות מס' 1 בעמוד 105 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים – גמלאות ופיצויים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

מרב מיכאלי: מסירים את שאר ההסתייגויות לסעיף 12.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות לסעיף 12 הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, לפנינו שתי הצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קודם נצביע על סעיף 12 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 58 בעד סעיף תקציבי 12, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, 48 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 12 לשנת 2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 12 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 59 בעד סעיף תקציבי 12 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 47 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם לשנת 2018, סעיף מס' 12 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 113, לסעיף מס' 13.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את הסתייגות מס' 1 ונצביע על הסתייגות מס' 2 – שיפוי רשויות מקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 2 בעמוד 113.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (שלי יחימוביץ) לסעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות – שיפוי רשויות מקומיות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 60, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 113.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושים הלאה, גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות?

מרב מיכאלי: בעמוד 113 אנחנו מושכות את כל שאר ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: ב-114 מושכים את 1, ואז את 1–3, ואז את 4, אבל מצביעים על 5 – פיצויים לנפגעים ונזקי טבע.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו להסתייגות מס' 5 בעמוד 114, לסעיף 13.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות – פיצויים לנפגעים ונזקי טבע, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, אבל 59 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 5 בעמוד 114 לסעיף 13 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מיצינו את ההסתייגויות לסעיף 13.

יולי יואל אדלשטיין: הוסרו כל ההסתייגויות לסעיף 13, לכן אנחנו נצביע, לשנת הכספים 2017, על סעיף 13, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 62 בעד סעיף תקציבי 13, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 59, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף מס' 13 לשנת הכספים 2017 אושר בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 13 לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 63 בעד סעיף תקציבי 13 – 61 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 61 בעד, 45 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר, כנוסח הוועדה, סעיף 13 לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 125, לסעיף תקציבי 14.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: סעיף 14, את 1 ו-2 נמשוך, ואז נצביע על 1.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים, שימו לב, בעמוד 125, הסתייגות מס' 1 של קבוצת מרצ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

מרב מיכאלי: ובזאת אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות שלנו לסעיף 14.

מרב מיכאלי: הצבעה מס' 64 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות – בחירות ומימון מפלגות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול התוצאות: בעד – 49, 61 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של קבוצת מרצ לסעיף 14 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות הוסרו, לכן נצביע על סעיף מס' 14 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 65 בעד סעיף תקציבי 14, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף מס' 14 לשנת הכספים 2017: 61 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 14 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 66 בעד סעיף תקציבי 14 – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 61, 47 התנגדו, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 14 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אדוני שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר האוצר, התקציב שלך, תעזור לי להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה באמת מפריע.

משה כחלון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו הגענו לעמוד 131.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות שלנו לסעיף 15.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לסעיף 15 קיימות הסתייגויות אך האופוזיציה מסירה אותן, ולכן אנחנו נצביע על סעיף 15 לשנת הכספים 2017 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 67 בעד סעיף תקציבי 15 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, 48 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 15 ל-2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, נצביע על סעיף 15 לשנת הכספים 2018, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 68 בעד סעיף תקציבי 15 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, 47 התנגדו, אפס נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 15 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 137, סעיף 16.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את הסתייגות מס' 1, ונצביע על הסתייגות מס' 1 הבאה, של יעל כהן-פארן והמחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 137, סעיף 16.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על ההסתייגות של חברת הכנסת יעל כהן-פארן וקבוצת המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 69 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות – מיגון אוכלוסייה, סופת, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 49 בעד, 61 התנגדו, אפס נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לשנת 2017 בסעיף 16.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע כרגע על סעיף 16 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – כי הוסרו כל ההסתייגויות – כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 70 בעד סעיף תקציבי 16, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 16 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 141, גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו נסיר את ההתנגדויות גם לשנת 2018 בסעיף תקציבי 16.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מאפשר לנו להצביע על סעיף 16 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 71 בעד סעיף תקציבי 16 – 59 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 16 לשנת הכספים 2018 אושר, כי בעדו הצביעו 59, ונגדו – 48, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 17, עמוד 145.

מרב מיכאלי: לסעיף 17 אנחנו מסירים את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 17 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 72 בעד סעיף תקציבי 17 – 60 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 17 – תיאום הפעולות בשטחים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 17 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 17, אבל לשנת הכספים 2018, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 73 בעד סעיף תקציבי 17 – 63 נגד – 43 נמנעים – אין סעיף תקציבי 17 – תיאום הפעולות בשטחים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יואל חסון: תראה, המספרים יורדים.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, 43 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 17 לשנת הכספים – – –

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, יש תקלה במערכת.

יואל חסון: תראה, יש הצבעות אפורות אף-על-פי שאנשים מצביעים, והמספרים יורדים, ואנשים לא משתנים.

יואל חסון: יש איזו תקלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעתם בשורה – – –

איילת נחמיאס ורבין: לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אנחנו נבדוק את זה בהצבעה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאה: 63 בעד, 43 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 17 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בהצבעה הבאה אני אבדוק באמת אם כל מי שהצביע גם נרשם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בסעיף 18 לשנת הכספים 2017, עמוד 154.

מרב מיכאלי: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: את ההסתייגויות בעמוד 154 אנחנו נסיר.

מרב מיכאלי: בעמוד 155 נסיר את 1, 2 ו-3, ונצביע על ההסתייגויות של הרשימה המשותפת 1, 2, ו-3.

יולי יואל אדלשטיין: הרשימה המשותפת בעמוד 155, נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אני, עוד פעם, לא מתגבר על הרעש.

יולי יואל אדלשטיין: חברים יקרים בתאי המומחים – אנחנו דיברנו על זה – וליד תאי המומחים, שזה עוד יותר חמור.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 בעמוד 155, של הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 74 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 60 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות – העברות לרשויות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: מתקתק.

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 60, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

דוד ביטן: – – – מריר.

קריאה: אז למה מריר?

דוד ביטן: – – –

יואל חסון: אז תן לנו הסתייגות.

יואל חסון: תן לנו הסתייגות.

אראל מרגלית: אז למה מריר?

אראל מרגלית: ביטן, תתחיל לאכול שוקולד מריר.

אראל מרגלית: יש בזה אנטי-אוקסידנטים, תשאל את – – –

דוד ביטן: מריר, אני הבאתי את זה לבני בגין – – –

אראל מרגלית: תשנה מחלב למריר.

דוד ביטן: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נו, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 2 באותו עמוד, 155.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 75 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות – מענקים לרשויות מקומיות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 48, נגד – 60, אפס נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3 בעמוד 155, של הרשימה המשותפת – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 76 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות – קרן לצמצום פערים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, 62 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מסירות את שאר ההסתייגויות לסעיף 18.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, אנחנו נצביע על סעיף 18 לשנת הכספים 2017, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 77 בעד סעיף תקציבי 18, כהצעת הוועדה – 64 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד הסעיף – 64, 48 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באותו סעיף 18, אבל לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד הסעיף?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה, כמובן.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 78 בעד סעיף תקציבי 18 – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 63 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 18 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 164, סעיף 19.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 19, עמוד 164.

מרב מיכאלי: סעיף 19, אנחנו מסירות את ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: כל ההסתייגויות לסעיף 19 הוסרו, ולכן אנחנו נצביע על סעיף 19 לשנת הכספים 2017 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 79 בעד סעיף תקציבי 19 – 64 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 64, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 19 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 19 לשנת הכספים 2018, קריאה שנייה, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 80 בעד סעיף תקציבי 19 – 63 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 63, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 19 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 178 – סעיף 20.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: מושכים את ההסתייגויות מסעיף 20.

יולי יואל אדלשטיין: כל ההסתייגויות לסעיף 20 הוסרו, ולכן נצביע, כדרכנו, שתי הצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 20 – קריאה שנייה, כנוסח הוועדה, לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 81 בעד סעיף תקציבי 20 – 63 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: להלן התוצאות: 63 בעד, 50 נגד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 20, לשנת הכספים 2017, אושר בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באותו סעיף 20, כולל לוח התיקונים, אבל לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 82 בעד סעיף תקציבי 20 – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 49, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 20 לשנת 2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 216.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, בסעיף 21, השכלה גבוהה – אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1, סיוע לסטודנטים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 בעמוד 216, לסעיף 21 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 83 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 21 – השכלה גבוהה – סיוע לסטודנטים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 51, נגד – 62, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף 21.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נשארנו ללא הסתייגויות לסעיף 21.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע על סעיף 21 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 84 בעד סעיף תקציבי 21, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 21 – השכלה גבוהה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, בעד – 60, 48 מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 21 לשנת 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 21 אבל לשנת הכספים 2018, כולל לוח התיקונים – קריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 85 בעד סעיף תקציבי 21 – 61 נגד – 51 נמנעים – אין סעיף תקציבי 21 – השכלה גבוהה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 51, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 21 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 225.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מוסרות ההסתייגויות לסעיף 22, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 22 – הוסרו כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע קודם כול על סעיף 22 לשנת הכספים 2017, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 86 בעד סעיף תקציבי 22 – 60 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 50, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 22 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 22 לשנת הכספים 2018, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 87 בעד סעיף תקציבי 22 – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 61, נגד – 47, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 22 לשנת הכספים 2018 אושר בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 232.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נמשוך את ההסתייגות הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: ואז נזמין את חברת הכנסת מיכל בירן לנמק לנו, בתוך שתי דקות, את הסתייגות מס' 1 בעמוד 233.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בבקשה.

יואל חסון: תנצלי את כל שתי הדקות.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההסתייגות של הפרק נוגעת לתקציבו של משרד הרווחה.

מיכל בירן: בתקציב הזה ראינו תקציב פחדני לחלוטין.

מיכל בירן: הגיע חוק הסדרים שלא היו בו גזירות כמו בשנים קודמות, שום דבר שהציבור מזדעזע ממנו או שהלב נשבר, אבל כשאנחנו מגיעים לתקציב אנחנו רואים מה המשמעות.

מיכל בירן: יש לנו קיצוץ רוחבי שכבר ידענו עליו; יש קיצוץ רוחבי שבדרך.

מיכל בירן: מה המשמעות, בסוף, בחיים של האנשים?

מיכל בירן: זה אומר, למשל, שמערך האומנה, שחסרים לו מיליוני שקלים כדי שנערים ונערות שהוצאו מהבית בצו בית-משפט יוכלו לקבל הסדרים מתאימים – –

אורן אסף חזן: – – –

מיכל בירן: – – לא מתוקצב; כשמדברים על חסות הנוער, שהעובדים מנוצלים – הזכיינים טוענים שזה לא מתוקצב במספיק כסף; הטיפול בנוער מנותק, במשפחות במצוקה.

מיכל בירן: בסופו של דבר, אתם באים להצביע כאן על תקציב שהוא לא הגון ולא הוגן.

מיכל בירן: הוא תקציב פחדני.

מיכל בירן: מי יצטרך לטפל בכל הקיצוצים הרוחביים?

אורן אסף חזן: את – – –

מיכל בירן: בסופו של דבר, ראש הממשלה גלגל את זה אל השרים.

מיכל בירן: השרים יצטרכו להחליט את ההחלטות הכואבות, לחתוך בבשר החי.

מיכל בירן: במקרה זה, שר הרווחה, יש לי הערכה רבה כלפיו, אבל ידיו יהיו קשורות, כי בסופו של דבר, התקציב הזה לא חברתי, לא מספיק, והוא מצביע על המדיניות האמיתית של הממשלה הזאת – לא זו שמצהירים אותה אלא זו שמבצעים אותה.

מיכל בירן: אני מפצירה בכם להצביע בעד ההסתייגות הזאת, כדי שנגדיל את תקציב משרד הרווחה, כדי שהציבור הישראלי יקבל את השירותים שלהם הוא ראוי ושמגיעים לו.

מיכל בירן: הגיע הזמן שכל המפלגות בקואליציה שטוענות שהן חברתיות, יתחילו גם לספק תוצאות ולא רק הבטחות.

מיכל בירן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחברת הכנסת מיכל בירן.

יולי יואל אדלשטיין: האם הממשלה רוצה להשיב?

יולי יואל אדלשטיין: ועדת הכספים?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע.

קריאה: יובל, יובל, תעלה.

יצחק כהן: אה, אה, משיב.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: שב, שב.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: – – –

דוד ביטן: – – – מה אתה רוצה?

יולי יואל אדלשטיין: תפסיקו עם זה, קואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: אתם רוצים להשיב – תשיבו, אבל לא לעשות עם זה התגייסויות פה.

אורי אריאל: לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 בעמוד 233, של חברת הכנסת מיכל בירן והמחנה הציוני, לסעיף 23.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 88 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (מיכל בירן) לסעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 41, נגד – 62, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכות את כל ההסתייגות מ-2 עד 25, ואז נצביע על הסתייגות מס' 26.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, בעמוד 233 שאר ההסתייגויות, עד 25, כולל, הוסרו, ואנחנו בעמוד 234, הסתייגות מס' 26.

יולי יואל אדלשטיין: שמית?

יולי יואל אדלשטיין: לא הבנתי.

יולי יואל אדלשטיין: את ביקשת שמית על זה?

מרב מיכאלי: כן, כן.

מרב מיכאלי: עכשיו, על זאת.

מרב מיכאלי: אה, נכון, על זאת ביקשתי שמית.

מרב מיכאלי: אדוני, נכון.

מרב מיכאלי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, על הסתייגות מס' 26, שזה בעמוד 234, לסעיף 23, אנחנו נבצע הצבעה שמית.

מרב מיכאלי: לא, אדוני.

מרב מיכאלי: אה, אדוני צודק.

מרב מיכאלי: סליחה.

מרב מיכאלי: כמובן.

מרב מיכאלי: אדוני צודק.

מרב מיכאלי: 234.

מרב מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כיוונתי לדעת גדולים.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, נא להתחיל בהצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 26, לסעיף 23.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע הצבעה שמית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח טלב אבו עראר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – נגד דוד ביטן – נגד מיכל בירן – אינה נוכחת מירב בן ארי – נגד אלי בן-דהן – נגד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – בעד נפתלי בנט – נגד יחיאל חיליק בר – בעד איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד יגאל גואטה – נגד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד יהודה גליק – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – אינו נוכח שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד אכרם חסון – נגד יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – בעד שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – אינו נוכח איתן כבל – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יעל כהן-פארן – אינה נוכחת חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – בעד יריב לוין – נגד יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – בעד אברהם נגוסה – נגד איילת נחמיאס ורבין – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – בעד ניסן סלומינסקי – נגד בצלאל סמוטריץ – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – נגד חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – נגד יעקב פרי – בעד עיסאווי פריג' – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – נגד מיכל רוזין – אינה נוכחת מיקי רוזנטל – אינו נוכח יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – בעד נחמן שי – בעד עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד סתיו שפיר – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: נא לעבור לרשימת חברי הכנסת שלא השתתפו עד כה בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד רוברט אילטוב – אינו נוכח זוהיר בהלול – בעד מיכל בירן – אינה נוכחת יואב בן צור – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח יצחק הרצוג – בעד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח אורן אסף חזן – נגד יואל חסון – בעד מנואל טרכטנברג – בעד חיים ילין – אינו נוכח אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד יעל כהן-פארן – בעד חיים כץ – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד ז'קי לוי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת בנימין נתניהו – נגד בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – בעד חמד עמאר – נגד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – בעד נורית קורן – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יובל שטייניץ – נגד עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – נגד

טלי פלוסקוב: חברים, חברי הכנסת שעד כה לא הצביעו ומעוניינים להצביע – בבקשה, שמות.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: אחד-אחד.

טלי פלוסקוב: מרב מיכאלי, חיים ילין, מיכל בירן, אוסאמה סעדי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מרב מיכאלי – בעד חיים ילין – בעד מיכל בירן – בעד אוסאמה סעדי – בעד

טלי פלוסקוב: עוד מישהו, חברים?

טלי פלוסקוב: יש עוד מישהו באולם שרוצה להצביע, רבותי, לפני שאני נועלת את ההצבעה?

טלי פלוסקוב: אין.

טלי פלוסקוב: תמה ההצבעה.

טלי פלוסקוב: נא לסכם – בבקשה – ולהציג לנו את התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, גם מן הקואליציה וגם מן האופוזיציה, אנחנו מייד ממשיכים בהצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: להזכיר לכולנו, אנחנו הצבענו על הסתייגות מס' 26 בעמוד 234, והיא לסעיף 23.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות הצביעו 49 חברי כנסת, נגד ההסתייגות הצביעו 63 חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע הגענו – רגע, סליחה, קודם אשאל את חברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: באותו עמוד, 234, מסירים את שאר ההסתייגויות?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נסיר עד 35, ונצביע על 36 – שירותים לזקן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, אם כן, רואים שהוסרו ההסתייגויות 27–35, כולל, ונצביע על הסתייגות 36 בעמוד 234.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 89 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (מיכל בירן) לסעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה – שירותים לזקן, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 35, נגד – 56, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 37, גברתי?

מרב מיכאלי: מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 235, ואני מזמין את חברת הכנסת יחימוביץ לעלות לכאן ולנמק את הסתייגות מס' 1 של המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: הזמנתי אותך לנמק את ההסתייגות, מן הדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשותך.

שלי יחימוביץ': אדוני שר העבודה והרווחה, ההסתייגות הזאת קשורה למשרד שלך.

שלי יחימוביץ': השר חיים כץ – גילה, תשחררי בבקשה את השר – ההסתייגות הזאת נוגעת למשרד שלך, אז אני מבקשת ממך לתמוך בה ולהצביע עבורה.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שאתה עושה עבודה מצוינת במשרדך, אבל עדיין התקציב הוא זעום ביותר – הוא עומד על 8 מיליארד שקלים.

שלי יחימוביץ': בהסתייגות הזאת אנחנו מבקשים להעניק לך 1.8 מיליארד שקלים נוספים.

שלי יחימוביץ': זה מספר מאוד משונה, כי הוא נופל בדיוק על הקיצוץ הרוחבי שהיה כעת, על הקיצוץ הרוחבי שיהיה – הם שניהם 1.8 מיליארד.

שלי יחימוביץ': גם זה סכום – 1.8 מיליארד – זה גם הסכום שהולכים להעביר עכשיו לתקציב הביטחון.

שלי יחימוביץ': אז אנחנו אומרים: אם אפשר לעשות קיצוץ רוחבי פעמיים על 1.8 מיליארד, אם אפשר להעביר למשרד הביטחון, למה לא למשרד הרווחה?

שלי יחימוביץ': שאלתי אותך מה אתה צריך, לא ידעת להחליט מרוב דברים שאתה צריך: קצבאות נכות ללא תלות ביציאה לעבודה; הצמדת הבטחת הכנסה לשכר הממוצע במשק – –

חיים כץ: אם ההכנסה של הנכים תהיה צמודה לשכר הממוצע, זה יוריד את שיעור העניים בישראל ב-10%.

חיים כץ: 187,000 עניים יצאו מה – – –

שלי יחימוביץ': אם ככה, סיבה נוספת להצביע עבור ההסתייגות.

שלי יחימוביץ': – – הגדלת תקציבים לנפגעות תקיפה מינית; לפנימיות של ילדים בסיכון; ביטול המצ'ינג ליישובים שהם באשכולות 1 ו-2.

שלי יחימוביץ': הרי זה דבר מטורף – אין להם מה לתת כמצ'ינג, אז הם לא מקבלים כלום, לעומת היישובים העשירים שיש להם לתת מצ'ינג, אז הם מקבלים עוד.

שלי יחימוביץ': זה מנגנון להנצחת פערים שאתה רוצה לבטל.

שלי יחימוביץ': אז באמת אני קוראת לך ולכל מי שרוצה לחזק את משרדך החשוב, להצביע בעד ההסתייגות הזאת.

שלי יחימוביץ': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יחימוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' – סליחה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה האחרון שהיום אני רוצה לפגוע בו – גם בשאר הימים.

אורן אסף חזן: מגיע לו מזל טוב, יש לו יום הולדת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להשיב.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש – –

קריאה: יולי, יש לו היום יום הולדת.

יולי יואל אדלשטיין: לזה התכוונתי.

חיים כץ: – – אתמול-שלשום – בלי לספור את הימים – פורסם דוח העוני.

חיים כץ: כשאנחנו מסתכלים על דוח העוני, אחת ההצעות שהציעה חברת הכנסת שלי יחימוביץ – להצמיד את קצבאות הבטחת ההכנסה לקשישים לשכר הממוצע במשק ולא למדד.

חיים כץ: זה ייתן מענה ל-187,000 איש ויפחית את שיעור העניים לפי דוח העוני ב-10%.

חיים כץ: 10%.

חיים כץ: ואני חושב שהיא צודקת, שצריך להצמיד את קצבאות הבטחת ההכנסה לשכר חברי הכנסת.

חיים כץ: אם שכר חברי הכנסת יכול להיות צמוד לשכר הממוצע במשק, למה שכר קצבאות הבטחת ההכנסה של הקשישים לא יכול להיות צמוד לשכר חברי הכנסת?

חיים כץ: זה ייתן מענה ענק.

חיים כץ: בדוח העוני הבא, אני אומר לכם – 10%.

חיים כץ: 187,000 איש מתוך – כמה?

חיים כץ: 1.7 מיליון?

חיים כץ: 11%.

חיים כץ: שלי, הלוואי שההסתייגות תעבור.

חיים כץ: תודה רבה.

יואל חסון: תעזור לנו – – –

מרב מיכאלי: תצביע בעדה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים כץ, שר העבודה והרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1, בעמוד 235, של קבוצת המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 90 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (מיקי רוזנטל) לסעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה – מטה המשרד – כוח-אדם, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 38 בעד, 58 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מיכאלי, מחכה – – –

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו מסירים את שאר ההסתייגויות לסעיף תקציבי 23, משרד הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני לא שומע את עצמי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, רוצים להצביע או לא? השר גלנט, סגן השר בן-דהן, חברי הכנסת, השר אלקין, נו, באמת, אני לא שומע את עצמי.

יולי יואל אדלשטיין: פתרתי את הבעיה של המיקרופון של חברת הכנסת מיכאלי אבל את עצמי אני לא שומע.

יולי יואל אדלשטיין: מ-2 – אחרי ההסתייגות שהצבענו עליה – כל שאר ההסתייגויות לסעיף 23 מוסרות, ולכן אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 23 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 91 בעד סעיף תקציבי 23, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, 59 בעד, 41 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 23, לשנת הכספים 2017, אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על אותו סעיף – 23, אבל לשנת הכספים 2018, גם כן, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 92 בעד סעיף תקציבי 23 – 59 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 59 בעד, 45 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 23 אושר בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, גם לשנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 24, בעמוד 266.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 – לרפואה מונעת, תוספת תקציב לרפואה מונעת.

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1, בעמוד 266.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 93 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות – רפואה מונעת, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, 58 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, גם על שיקום שכונות, תוספת לשיקום שכונות – בהסתייגות מס' 2.

יולי יואל אדלשטיין: 2, כן.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 – בבקשה, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 94 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות – שיקום שכונות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 45, נגד – 58, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הסתייגות מס' 2 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: 3 מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: 3 מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: וזה מביא אותנו – ו-1?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של הרשימה המשותפת מוסרת?

יולי יואל אדלשטיין: כי יש לנו הסתייגות מס' 2, שעאידה תומא סלימאן תנמק.

יולי יואל אדלשטיין: אז 1 מוסרת?

מרב מיכאלי: 1 מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: 1 מוסרת.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מזמין את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לנמק את הסתייגות מס' 2 של הרשימה המשותפת – קופות-חולים ובתי-חולים.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, ההסתייגות מופנית כמובן לשר הבריאות חבר הכנסת ליצמן.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, בסדר, הורדתם את ההסתייגות שלנו בעניין רפואה מונעת, זאת אומרת שאנשים כנראה יחלו יותר.

עאידה תומא סלימאן: במצב הקיים היום כבר יש בעיה בתקציבים של בתי-החולים, יש בעיה במספר המיטות, יש בעיה בתקנים של צוותים רפואיים, יש בעיה בצוותי המיילדות – יש מחסור אדיר.

עאידה תומא סלימאן: יש בעיה איפה שנוגעים בבתי-חולים וקופות-חולים.

עאידה תומא סלימאן: התור הוא ארוך מאוד, מנסים כל הזמן לגבות כספים על גבי החולים שמנסים להגיע לטיפולים שיצילו את החיים שלהם בזמן המתאים.

עאידה תומא סלימאן: בא המשרד וכנראה לא חושב שצריך להוסיף תוספת נאותה לבתי-החולים וגם לקופות-חולים כדי שיתפקדו וייתנו בריאות יותר טובה.

עאידה תומא סלימאן: אז רפואה מונעת לא, אבל לפחות בריאות בעת חולי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: כמובן, יש לנו עוד הסתייגות גם כן.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר להתעלם מהעובדה שלמרכזי בריאות הנפש שמתם אפס כסף.

עאידה תומא סלימאן: בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על רפורמה ולא רוצים לתקצב רפורמה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן להתעקש על זה שתהיה לנו תוספת תקציבית.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מסתייגים מהמצב הקיים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: אם אין תשובה – יש תשובה, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת הכספים רוצה להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: אבל נא לשבת, מייד בתום דבריו תהיה הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי אופוזיציה, חברי קואליציה, שבו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו ישבנו יחד עם שר הבריאות, כל חברי ועדת הכספים, ואנחנו שינינו דברים בהסכמה.

משה גפני: אבל שנדע שבחוק הזה, כמו שהיה גם ב-cap הקודם, המשמעות של העניין, שמה שאנחנו מורידים כאן אנחנו מוסיפים במקום אחר.

משה גפני: אין מציאות כזאת שאנחנו עושים טובה לקופות-החולים, אנחנו גורמים נזק לבתי-החולים.

משה גפני: בקופות-החולים עצמן יכול להיות שינוי שאנחנו נותנים לטובת קופה אחת, גורמים נזק לקופה אחרת, ואותו דבר בבתי-החולים.

משה גפני: ישבנו בישיבה סגורה של הוועדה, נתנו לנו, לכל חברי הוועדה, את מה שלא מתפרסם בציבור, מה התוצאה של החוק הזה.

משה גפני: כולנו השתכנענו שנעשה מה שאפשר.

משה גפני: שינינו, בהסכמת השר, שינינו את השנה, שזה לא יהיה 2013 מלא, אלא 2013, חצי 2013 – הייתה שנה בעייתית מבחינת העניין הזה והייתה תוספת של 400 מיליון שקל שמופיעים בתקציב שאנחנו מאשרים.

משה גפני: על כן אני מבקש לאשר את זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת כספים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, חברי הכנסת, הצבעה אלקטרונית על הסתייגות מס' 2 של הרשימה המשותפת לסעיף 24.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 95 בעד ההסתייגות – 42 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות – קופות-חולים ובתי-חולים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 42, נגד – 56, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 לסעיף 24 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 266.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את 2 ו-3.

יולי יואל אדלשטיין: לא, 2 הצבענו.

מרב מיכאלי: סליחה, את 3.

מרב מיכאלי: כן, כמובן.

מרב מיכאלי: בעמוד הבא, ב-267, נמשוך את 1–8, אבל נצביע על 1, על בריאות הנפש, תוספת לבריאות הנפש.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, זה מביא אותנו להסתייגות מס' 1 של סיעת המחנה הציוני, בריאות הנפש.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות – בעמוד 267.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 96 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 56 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות – בריאות הנפש, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 44, נגד – 56, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 268.

קריאה: זה לא בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: 268.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: 268 – אנחנו מסירות את ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: כן, 269?

מרב מיכאלי: ב-269 אנחנו מושכים מ-26 עד 31.

מרב מיכאלי: נצביע על 32 – הכשרת אחיות שבמחסור.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 32 בעמוד 269.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 32.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 97 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות – הכשרת אחיות, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 46 בעד, 60 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 32 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות שלנו לסעיף 24.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי קואליציה, חברי קואליציה, אתם אתי?

יולי יואל אדלשטיין: היו כמה חברי קואליציה שהגישו הסתייגויות לסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: מישהו מהם מעוניין שיצביעו על ההסתייגויות?

יולי יואל אדלשטיין: הסירו.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אז גם חברי הקואליציה הסירו את ההסתייגויות, ולכן אין הסתייגויות יותר לסעיף 24.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע קודם על סעיף 24 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 98 בעד סעיף תקציבי 24, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 45, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף התקבל כנוסח הוועדה, כולל לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 24, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה – – –

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: האמת שכך עשו לכל הסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: 24, ל-2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 99 בעד סעיף תקציבי 24 – 60 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 46, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 24 לשנת הכספים 2018 התקבל כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 288.

מרב מיכאלי: נכון, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נסיר את ההסתייגויות מעמוד 288.

מרב מיכאלי: ובעמוד 289 נסיר את מס' 1, ונצביע על הסתייגות מס' 2 – תגמולים לנכים.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 289.

יולי יואל אדלשטיין: חבר'ה, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 2 בעמוד 289.

מרב מיכאלי: הכול בתוך הרשות לניצולי שואה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 100 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (מיקי רוזנטל) לסעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי השואה – תגמולים לנכים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 46 בעד, 60 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף 25.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, סעיף 25 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 101 בעד סעיף תקציבי 25, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי השואה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 45 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 25 ל-2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן נצביע על אותו סעיף 25 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 102 בעד סעיף תקציבי 25 – 60 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי השואה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 25 לשנת הכספים 2018: 60 בעד, נגד – 44, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 296, סעיף 26.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת יעל כהן-פארן תנמק את הסתייגות מס' 1.

מרב מיכאלי: לא את 2, את 1.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מה שרשום לנו – –

מרב מיכאלי: זה משנה?

יולי יואל אדלשטיין: – – אבל אם זה במכסת ה-30, אין בעיה.

מרב מיכאלי: זה במקום, לא נוסף, חלילה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי.

מרב מיכאלי: פשוט במקום 2, את 1.

קריאה: במקום מה?

מרב מיכאלי: במקום הסתייגות מס' 2, היא תנמק את הסתייגות מס' 1, זה הכול.

מרב מיכאלי: לא מסירים אותה, פשוט היא תנמק אותה, ואז נצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: אז כן.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אז אנחנו נאפשר זאת ונעשה חשבון בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה גברתי, עד שתי דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 מוסרת, אני מבין, והסתייגות מס' 2 – – –

מרב מיכאלי: אוקיי, אז נעשה את זה ככה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1, הנושא שלך הוא המשרד להגנת הסביבה, נכון?

מרב מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, הסתייגות מס' 1.

יעל כהן-פארן: תודה, אדוני.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אדוני היושב-ראש, חברי חברות וחברי הכנסת, הנושא שאנחנו מצביעים עליו עכשיו, הסעיף בתקציב הוא של המשרד להגנת הסביבה.

יעל כהן-פארן: השר אלקין, אני חושבת שבימינו, 2017–2018, תקציב המשרד להגנת הסביבה צריך להיות קצת יותר מ-0.08% מתקציב המדינה.

יעל כהן-פארן: אנחנו עומדים בפני אתגרים אדירים בתחום הסביבתי.

יעל כהן-פארן: ההשקעה היחסית בהגנת הסביבה היא פחות מעשירית הממוצע של מדינות ה-OECD, ולכן הגיע הזמן להעלות את התקציב.

יעל כהן-פארן: אני פועלת פה בשבילך, אדוני, אולי אתה תצביע אתי.

זאב אלקין: אבל שיראו בכמה הוא גדל.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר – אני מסתכלת על ספר התקציב – הוא גדל אולי במעט, אבל הוא לא גדל מספיק.

יעל כהן-פארן: עדיין יושבים בוועדות מנכ"ל המשרד שלך, סמנכ"לית המשרד שלך – –

זאב אלקין: הוא גדל ביותר מ-50%.

יעל כהן-פארן: – – ואומרים שחסרים מאות תקנים, מאות תקנים של מפקחים, כדי שהמשרד יוכל לבצע את עבודתו, לעשות את מה שהוא אמור לעשות, לפקח על המפעלים המזהמים, לדאוג שלא יהיה זיהום עודף ותקלות אין-סוף במפרץ-חיפה.

יעל כהן-פארן: כדי לפקח על הדברים האלה – הדברים נאמרו בוועדת ביקורת המדינה, בוועדת הפנים, בוועדות אחרות – המשרד זקוק למאות תקנים נוספים.

יעל כהן-פארן: מאות ברמה של מאות רבות, לא 100–150; מאות – מעל 500.

יעל כהן-פארן: לכן אני קוראת לכל חברי הכנסת, לקואליציה, להצטרף להסתייגות שלנו להוסיף 130 מיליון שקלים, שזה בערך הסכום שאתם סיכמתם עם עמונה כדי לפצות אותם, כדי להביא לכך – –

שולי מועלם-רפאלי: – – – בכסף הזה – – –

יעל כהן-פארן: – – שימותו פחות ילדים במפרץ-חיפה, כדי להביא לכך שאנחנו נוכל לנשום אוויר נקי במדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: השר להגנת הסביבה רוצה להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב אלקין, השר להגנת הסביבה.

זאב אלקין: תודה לחברת הכנסת כהן-פארן על הדאגה הכנה – והיא באמת כנה – לתקציב המשרד להגנת הסביבה, אבל אני מניח שעקבת אחרי דיוני התקציב.

זאב אלקין: את ביקשת תוספת 130 מיליון שקל.

זאב אלקין: במסגרת התקציב הזה, סוכם בין משרדנו למשרד האוצר שאנחנו נקבל בשנתיים הקרובות פי-שניים ממה שאת ביקשת, 260 מיליון שקל, לתוכנית "זיהום בתחבורה".

זאב אלקין: לכן, אני מודה לך על הדאגה.

זאב אלקין: אני אשמח אם תמשיכי להתגייס לטובתנו בכנסת – –

יעל כהן-פארן: קשה לי – – –

זאב אלקין: – – אבל התקציב הזה, באופן חסר תקדים, כולל תוספת למשרד להגנת הסביבה.

זאב אלקין: יושב פה שר האוצר מהקדנציה הקודמת, לא שמתי לב שאז תקצבו את המשרד להגנת הסביבה בכמויות כאלה ובהיקפים כאלה.

זאב אלקין: לכן, אני דווקא רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להודות לשר האוצר, להודות לראש הממשלה, על התמיכה ועל כך שבאופן חסר תקדים תקציב המשרד הזה בסך הכול גדל בשנתיים האחרונות ביותר מ-50%.

זאב אלקין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הגנת הסביבה חבר הכנסת אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 בעמוד 296, לסעיף 26, כפי שנימקה אותה חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 103 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יעל כהן-פארן) לסעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 44 – בעד, 58 – נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: נמשוך את כל שאר ההסתייגות לסעיף 26, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: פרט להסתייגות שנימקה חברת הכנסת כהן-פארן, כל שאר ההסתייגויות לסעיף 26 הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, אנחנו נצביע שתי הצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 26 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 104 בעד סעיף תקציבי 26, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 57, נגד – 46.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 26 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 26 אבל לשנת הכספים 2018 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 105 בעד סעיף תקציבי 26 – 59 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, בעד – 59, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 26 לשנת הכספים 2018 התקבל בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 303.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות לסעיף 27.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, שימו לב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים ללא הסתייגויות על סעיף 27.

יולי יואל אדלשטיין: תחילה 27 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 106 בעד סעיף תקציבי 27 – 58 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 58 בעד, 46 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 27 לשנת הכספים 2017 התקבל כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 27 אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 107 בעד סעיף תקציבי 27 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, 47 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 27 לשנת הכספים 2018 התקבל בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עם סעיף 29 בעמוד 313 – גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: בעמוד 313 מושכות את כל ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: בעמוד 314 – את כל ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: בעמוד 315 – את כל ההסתייגות.

מרב מיכאלי: בעמוד 316 אנחנו נצביע על 1 ו-2.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 316.

יולי יואל אדלשטיין: אבל – זאת אומרת, אנחנו קודם נצביע על סעיף 29 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 108 בעד סעיף תקציבי 29 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

מרב מיכאלי: אבל אדוני זה עדיין ב-2017, ההסתייגות הזו.

יולי יואל אדלשטיין: לא, ב-316 – – –

מרב מיכאלי: לא, ב-315.

יולי יואל אדלשטיין: לא, את אמרת 316.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אם זה מאוד עקרוני לך אז – – –

מרב מיכאלי: לא, לא נורא.

מרב מיכאלי: נצביע על אותה הסתייגות ב-2018, שזה בעמוד 317 – – –

יולי יואל אדלשטיין: קיבלתי.

יולי יואל אדלשטיין: אז קודם כול נכריז על התוצאות: 60 בעד, 47 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 29 לשנת הכספים 2017 התקבל – כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו בשנת הכספים 2018 עם אותו סעיף.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אני אתך.

יולי יואל אדלשטיין: בעמוד 316.

מרב מיכאלי: עמוד 316 מושכים.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

מרב מיכאלי: 317 מושכים, וב-317א הסתייגויות 1 ו-2.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עמוד 317א, הסתייגויות 1 ו-2 – צריך להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: קודם נצביע על הסתייגות מס' 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 109 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון – שיקום שכונות חברתי במגזר הערבי, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות מס' 2 באותו עמוד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 110 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון – סיוע בשכר דירה במגזר הערבי, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 48, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 גם לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, נצביע על סעיף 29 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 111 בעד סעיף תקציבי 29, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 29 לשנת הכספים 2018, קריאה שנייה: בעד – 59, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 318, לסעיף 30.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: מסירות את כל ההסתייגויות לסעיף 30, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 30 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 112 בעד סעיף תקציבי 30 – 60 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 60, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 30 לשנת הכספים 17' אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 30, לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 113 בעד סעיף תקציבי 30 – 59 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 59, נגד – 49.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 30 אושר בקריאה שנייה גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף היסטורי שבו אני לא צריך לשאול אף אחד שום דבר כי אין לו הסתייגויות, והוא סעיף 31.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 31 כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע – ל-2017, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 114 בעד סעיף תקציבי 31 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 31 ל-2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 31 לשנת 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 115 בעד סעיף תקציבי 31 – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 31 אושר כנוסח הוועדה ל-2018, כן.

יולי יואל אדלשטיין: גם ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 333א.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 1 יש הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, נצביע?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: לא של 334 אלא ב-335 אנחנו נצביע על – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, בעמודים 333א ו-333ב מסירים?

מרב מיכאלי: כן, מסירים, מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, אם כן, לסעיף 33 לשנת 2017 בעמוד 334.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים, נכון?

מרב מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: 335?

מרב מיכאלי: מצביעות על מס' 1 – הסתייגות לתמיכות לפי חוק צער בעלי-חיים.

יולי יואל אדלשטיין: אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 335, הסתייגות מס' 1 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 116 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יואל חסון) לסעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות – תמיכות לפי חוק צער בעלי-חיים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: מסירים את שאר ההסתייגויות לסעיף 33, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 33 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, כולל לוח תיקונים, בקריאה שנייה – בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 117 בעד סעיף תקציבי 33, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 33 לשנת 17' אושר, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף, 33, רק לשנת הכספים 2018, כולל לוח תיקונים – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 118 בעד סעיף תקציבי 33 – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 33 לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה: בעד – 63, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 348, סעיף 34.

מרב מיכאלי: מוסרות כל ההסתייגויות לסעיף 34.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 34 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 119 בעד סעיף תקציבי 34 – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה והמים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 49 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 34 אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 34 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 120 בעד סעיף תקציבי 34 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה והמים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

דוד ביטן: – – – אתם מבלבלים לי את המוח – – –

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 34 אושר כנוסח הוועדה גם לשנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 35 – אין הסתייגויות לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 35 לשנת 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 121 בעד סעיף תקציבי 35 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 – בעד, 48 – נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 35 – –

קריאה: הלחצן לא עובד.

יולי יואל אדלשטיין: תכף נטפל בזה.

יולי יואל אדלשטיין: – – לשנת 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לא היו הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תבדקו רק מה שביקשתי: להרחיק ניירת ומכשירים אלקטרוניים מן המסך.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 35 לשנת 2018, עמוד 357.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים על סעיף 35 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 122 בעד סעיף תקציבי 35 – 60 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 50 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 35 ל-2018 התקבל בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 36 ל-2017, עמוד 358.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נצביע על ההסתייגות הראשונה – נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

מרב מיכאלי: תוספת לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

יולי יואל אדלשטיין: ברור, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 בעמוד 358.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 123 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יואל חסון) לסעיף תקציבי 36 – משרד הכלכלה – נציבות שוויון, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 51, נגד – 59, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: אה, כאן יש לנו חבר הכנסת איתן כבל, שיעלה ויבוא לנמק את ההסתייגות מס' 1 בעמוד 359.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשות אדוני.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, רשמת פרלמנטרית, אני מבקש לדעת – חבר הכנסת גפני, זה קשור גם אליך – איך נתתם לשערורייה הזאת לצמוח לממדים כל כך מפלצתיים?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שבוועדות השונות – אדוני ראש הממשלה, אני שמח שיש לך הזדמנות לדבר עם השר כץ.

איתן כבל: אני שמח, אדוני ראש הממשלה.

איתן כבל: הזדמנות נאותה.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה, יש לך הזדמנות, הרבה זמן לא דיברתם – –

בנימין נתניהו: – – – מהשיח – – –

איתן כבל: – – אז ברשותך, אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לומר כך: בוועדות, אדוני ראש הממשלה, נלחמנו על כל שקל.

איתן כבל: על כל שקל, בנושאים מנושאים שונים.

איתן כבל: ובמה אנחנו מוצאים את עצמנו, אדוני ראש הממשלה?

איתן כבל: הקואליציה הקימה בנקים חדשים.

איתן כבל: יש הבנק הוותיק של גפני; יש הבנקים החדשים הגדולים – הבנק של דוד ביטן, הבנק של סמוטריץ – – –

אורן אסף חזן: – – – אוי, אוי, אוי.

איתן כבל: אתה תשתוק, אתה בנק קטן.

אורן אסף חזן: אני אמרתי לך – – –

איתן כבל: אתה בנק קטן.

איתן כבל: תשתוק.

איתן כבל: תשתוק.

אורן אסף חזן: מהפינה שלך הכול נראה גדול.

איתן כבל: תשתוק.

איתן כבל: הוא מפריע לי, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני אוסיף לך זמן, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, חבר הכנסת דוד ביטן, שמחזיק הון עצמי של 41.7 מיליון, סמוטריץ שמסובב את כולם על האצבע עם הון של 50 מיליון, כשאנחנו נאבקים על כל שקל.

איתן כבל: על כל שקל.

איתן כבל: אדוני – –

נחמן שי: אלה המיליונים של מפעל הפיס.

נחמן שי: המיליונרים החדשים של מפעל הפיס.

איתן כבל: – – זה פשוט מדהים – 300 מיליון שקל, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: כאן נפתחו בנקים.

איתן כבל: כל אחד מסתובב לו עם בנק אישי.

אורן אסף חזן: איי, איי, איי.

איתן כבל: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר לכם – קודם כול, דוד, אל תיקח את זה אישית.

איתן כבל: אני מבקש ממך לא לקחת את זה אישית, כי לדעתי יכולת להשיג יותר.

איתן כבל: בנתונים שעומדים לרשותך אתה יצאת קטן.

איתן כבל: לדעתי.

ז'קי לוי: הוא פגוע.

איתן כבל: לכן, אני מבקש שהממשלה תיאות לתת, מהבנקים החדשים שנפתחו, כספים לצרכים האמיתיים שנדרשים.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת כבל.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אדוני, אתה לא יכול לענות.

יולי יואל אדלשטיין: או יושב-ראש ועדה או שר.

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: או יושב-ראש ועדה או שר.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאומר התקנון.

אורן אסף חזן: – – –

דוד ביטן: יש החלטת ועדת הכנסת שהקואליציה משיבה.

דוד ביטן: לא שר ולא – – אני יכול לענות?

יולי יואל אדלשטיין: מטעם הקואליציה – צריך להיות שר או ראש ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: תשאלו את הייעוץ המשפטי מה הם אומרים.

דוד ביטן: – – –

קריאות: – – – די, דוד – – –

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: התקנון לא מאפשר.

יולי יואל אדלשטיין: רגע אחד, חבר הכנסת אמסלם, אם תקבל אישור מהייעוץ המשפטי, נעלה אותו.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא, אני מעלה את חבר הכנסת אמסלם, יושב-ראש ועדת – בבקשה, סליחה מחבר הכנסת אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד ביטן יכול לעלות ולענות, כי בהחלטה מיוחדת של ועדת הכנסת לגבי סדרי הדיון כתוב שחבר קואליציה יכול לענות.

דוד ביטן: עמדתי על זה.

דוד ביטן: עמדתי על זה.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: כבל, בוא אני אלמד אותך משהו: כל מה שאמרת פה לא ענייני ולא לעניין.

דוד ביטן: לצערי הרב, הממשלה מגישה תקציב; אם חבר כנסת מבקש לתקן את התקציב – וזאת זכותו המלאה – זה הופך להיות כסף ייחודי.

דוד ביטן: אם, למשל, אני מבקש עכשיו לתקן את התקציב ש-20 מיליון יעברו לשיקום שכונות, באותו רגע זה נחשב כסף ייחודי.

דוד ביטן: לכן כל הנושא של הכסף הייחודי כיום זה רק עניין של רישום.

דוד ביטן: אין לזה שום משמעות אחרת.

דוד ביטן: הכסף עובר, על-פי הנחיות היועץ המשפטי, למשרד, והמשרד עושה עם זה מה שהוא רוצה.

דוד ביטן: על כן אנחנו נגיש הצעת חוק שמתקנת את החוק באופן כזה שאם יש תיקוני תקציב על-ידי חברי הכנסת, זה יירשם בבסיס התקציב ולא יירשם ככסף ייחודי.

דוד ביטן: כל מה שאתם אומרים, יחד עם התקשורת, זה פשוט בלוף אחד גדול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נאפשר לו להגיע למקומו ולהצביע.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 בעמוד 359 לסעיף 36, כפי שנימק אותה חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 124 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (זוהיר בהלול) לסעיף תקציבי 36 – משרד הכלכלה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגות לסעיף מס' 36.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על סעיף 36 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 125 בעד סעיף תקציבי 36, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 36 – משרד הכלכלה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 48, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 36, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 126 בעד סעיף תקציבי 36 – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 36 – משרד הכלכלה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 49, אין מתנגדים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 36 לשנת 2018 התקבל כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בסעיף 37 בעמוד 376.

מרב מיכאלי: מושכים את כל ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, אנחנו נצביע על סעיף 37 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 127 בעד סעיף תקציבי 37 – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 – בעד, 49 – נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 37, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 128 בעד סעיף תקציבי 37 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 37 לשנת 2018 אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 385, סעיף 38.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בבקשה.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכים את כל ההסתייגויות לסעיף 38.

יולי יואל אדלשטיין: בסעיף 38 הוסרו כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן בנוהל הרגיל אנחנו נצביע קודם כול על שנת הכספים 2017 – סעיף 38, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 129 בעד סעיף תקציבי 38 – 61 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 38 – תמיכות בענפי משק, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 50, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 38 לשנת 2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 38 אבל ל-2018 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 130 בעד סעיף תקציבי 38 – 61 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 38 – תמיכות בענפי משק, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 38 ל-2018 בקריאה שנייה: בעד – 61, נגד – 49, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 39 בעמוד 394.

מרב מיכאלי: מושכות את כל ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 39 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 131 בעד סעיף תקציבי 39 – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 48, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 39 אושר בקריאה שנייה לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 39, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 132 בעד סעיף תקציבי 39 – 62 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 39 לשנת 2018 בקריאה שנייה: בעד – 62, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 402, סעיף 40.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: מושכים את כל ההסתייגויות בעמוד 402, את כל ההסתייגויות בעמוד 403.

מרב מיכאלי: בעמוד 404 מושכים את 1 ו-2, ונצביע על הסתייגות מס' 3 – תוספת לרשות תחבורה ציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, בעמוד 404 אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 3 לסעיף 40.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נמנע?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 133 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה – רשות תחבורה ציבורית, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בבקשה.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו עוברים לעמוד 406.

מרב מיכאלי: ב-406 גם נמשוך את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו היינו בעמוד 404.

יולי יואל אדלשטיין: אז משכנו ב-404 וב-405 את הכול.

מרב מיכאלי: וגם ב-406 וב-407.

מרב מיכאלי: ב-408 אנחנו נמשוך את ההסתייגויות מ-1 עד 7, ונצביע על הסתייגות מס' 8 – תוספת לבטיחות בדרכים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 408, הסתייגות מס' 8 לסעיף 40.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 134 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת מיכל רוזין לסעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה – בטיחות בדרכים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 59, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות בעמוד 408, ונצביע על הסתייגות מס' 1 של הרשימה המשותפת – כבישים עירוניים במגזר הערבי.

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 408א, אם כן, בהסתייגות של הרשימה המשותפת שמספרה 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 135 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, כבישים עירוניים במגזר הערבי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 60, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, גברתי.

מרב מיכאלי: גם על ההסתייגות הבאה, של יש עתיד – כביש 89, קטע כברי לנהריה.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות קבוצת יש עתיד בעמוד 408א.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 136 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, כביש 89 – קטע כברי לנהריה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 61, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן לסעיף 40 לשנת הכספים 2017 אין יותר הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 40 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסעיף 40 או נגד סעיף 40?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 137 בעד סעיף תקציבי 40, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 50 נמנעים – אין סעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 58, נגד – 50, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 409.

דוד ביטן: ישראל, ישראל, הצבעתם נגד בטעות.

דוד ביטן: מה עכשיו?

דוד ביטן: אתה וראש הממשלה הצבעתם נגד.

דוד ביטן: צריך להפסיק לדבר.

קריאה: לאכול אפשר, ביטן?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

דב חנין: – – – וגם ראוי לברך את ראש הממשלה על – – –

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: 41 – נמשוך את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 40 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 138 בעד סעיף תקציבי 40 – 59 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסעיף – 59, 47 מתנגדים, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 40 לשנת 2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 414.

מרב מיכאלי: לסעיף 41, כן?

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 41.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכות את כל ההסתייגויות ממנו, גם ל-2017 וגם ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 41 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 139 בעד סעיף תקציבי 41 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 41 – רשות ממשלתית למים וביוב, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, סעיף 41 ל-2017 בקריאה שנייה – 60 בעד, 47 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו באותו סעיף – 41, אבל לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 140 בעד סעיף תקציבי 41 – 59 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 41 – רשות ממשלתית למים וביוב, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 47, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 41 אושר גם לשנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: שזה מביא אותנו לעמוד 421, לסעיף 42.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: נצביע על ההסתייגות הראשונה, שהיא סיוע בשכר דירה.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 בעמוד 421.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 141 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון – סיוע בשכר דירה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 49 בעד, 59 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: נמשוך את כל שאר ההסתייגויות לשנת 2017 בסעיף הזה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אז נצביע על סעיף 42 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 142 בעד סעיף תקציבי 42, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 42 לשנת הכספים 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אנחנו מגיעים לעמוד 425, לשנה הבאה.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: 425.

מרב מיכאלי: בעמוד 425 נסיר את הסתייגויות 1–6 ונצביע על הסתייגות מס' 7, של המחנה הציוני, לסיוע בשכר דירה.

יולי יואל אדלשטיין: אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 7 לסעיף 42 בעמוד 425.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 143 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות של סיעת המחנה הציוני (יחיאל חיליק בר) לסעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון – סיוע בשכר דירה, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נבקש על ההסתייגות הבאה הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: על הסתייגות מס' 8, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: פשוט שלא – בעמוד 425.

יולי יואל אדלשטיין: אכן?

מרב מיכאלי: לא, לא על ההסתייגות הזאת, על ההסתייגות הבאה שרוצים להצביע עליה.

מרב מיכאלי: זה מה שהתכוונתי.

יולי יואל אדלשטיין: אה, אוקיי.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכים את כל השאר בעמוד 425.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

קריאה: מושכות.

מרב מיכאלי: נכון, מושכות ומושכים.

מרב מיכאלי: ונצביע על ההסתייגות הראשונה בעמוד 426, של נחמן שי והמחנה הציוני – מענקי בינוי ושיכון.

יולי יואל אדלשטיין: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו – – –

מרב מיכאלי: הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: כן, ברור.

יולי יואל אדלשטיין: ב-425 הסרנו את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 426, סעיף 42.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 – מבקשים הצבעה שמית, הוגשו חתימות כדין.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן מזכירת הכנסת תתחיל את ההצבעה.

דוד ביטן: מה זה, הסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר: הסתייגות מס' 1 בעמוד 426, של המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: נא להתחיל להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – נגד דוד ביטן – נגד מיכל בירן – אינה נוכחת מירב בן ארי – נגד אלי בן-דהן – נגד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – בעד נפתלי בנט – נגד יחיאל חיליק בר – בעד איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד יגאל גואטה – נגד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד יהודה גליק – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד אכרם חסון – אינו נוכח יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – בעד מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – בעד שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – אינו נוכח איתן כבל – אינו נוכח אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד יעל כהן-פארן – בעד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – נגד יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח אראל מרגלית – אינו נוכח אברהם נגוסה – נגד איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – אינה נוכחת רויטל סויד – בעד ניסן סלומינסקי – נגד בצלאל סמוטריץ – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – בעד רחל עזריה – נגד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – נגד יעקב פרי – אינו נוכח עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח איוב קרא – נגד מירי רגב – נגד מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – בעד נחמן שי – אינו נוכח עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח סתיו שפיר – בעד איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

טלי פלוסקוב: גברתי, תודה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לעבור על שמות חברי הכנסת שעדיין לא השתתפו בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) טלב אבו עראר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח מיכל בירן – אינה נוכחת יואב בן צור – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח אורן אסף חזן – נגד אכרם חסון – נגד יואל חסון – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח חיים ילין – אינו נוכח איתן כבל – בעד ז'קי לוי – נגד מיקי לוי – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: יהיה עוד סיבוב שלישי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – בעד בנימין נתניהו – נגד קסניה סבטלובה – בעד בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח יעקב פרי – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – נגד נחמן שי – בעד איציק שמולי – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

טלי פלוסקוב: חברי הכנסת, מי נמצא באולם ועדיין לא הצביע?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

טלי פלוסקוב: איך אתה מצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסאמה סעדי – בעד יאיר לפיד – בעד מיכל בירן – בעד חיים ילין – בעד יעל גרמן – בעד

טלי פלוסקוב: הצבעת, גברתי.

טלי פלוסקוב: מי עוד, חברים?

טלי פלוסקוב: אני לא רואה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיקי לוי – בעד אראל מרגלית – בעד

טלי פלוסקוב: יש עוד חברי כנסת שמעוניינים להצביע?

טלי פלוסקוב: חברים, תמה ההצבעה.

טלי פלוסקוב: גברתי מזכירת הכנסת, אני מבקשת לסכם ולהציג לנו את התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להמשך ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אדוני יושב-ראש הקואליציה, זה אתה צריך לצעוק נא לשבת, לא אני.

דוד ביטן: נא לשבת.

דוד ביטן: כולם לשבת.

דוד ביטן: כולם לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הצבענו על הסתייגות מס' 1 בעמוד 425, של המחנה הציוני, לסעיף 42.

יולי יואל אדלשטיין: להלן התוצאות: 48 בעד ההסתייגות, 61 נגד ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף 42 לשנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, אנחנו נצביע על סעיף 42 לשנת הכספים 2018, כי על 2017 כבר הצבענו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: 42, לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 144 בעד סעיף תקציבי 42, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 41 נמנעים – אין סעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 60 – למה זה לא מופיע?

יולי יואל אדלשטיין: נגד – 41, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 42 לשנת הכספים 2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יותר מדי רעש באולם.

יולי יואל אדלשטיין: יותר מדי רעש באולם.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר, סגן שר האוצר, יותר מדי רעש באולם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי זוהר, נא לשבת במקומך, זה מאוד מאוד מפריע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 43 בעמוד 429.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, לסעיפים 43, 45, 46 אנחנו מסירות את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, סעיף 43 לשנת הכספים 2017 ו-2018.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נלך אחד-אחד.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 43 לשנת הכספים 2017 הוסרו ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 145 בעד סעיף תקציבי 43 – 60 נגד – 43 נמנעים – אין סעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 43 ל-2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – התוצאה היא 60 בעד, 43 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אושר.

יולי יואל אדלשטיין: 43 ל-2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 146 בעד סעיף תקציבי 43 – 60 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 43 ל-2018: 60 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 45 – גברתי הציעה להסיר את כל ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: נכון, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, 45 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 147 בעד סעיף תקציבי 45 – 61 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף תקציבי 45 – תשלום ריבית ועמלות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 44 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 45 לשנת הכספים 2017 אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 45, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 148 בעד סעיף תקציבי 45 – 61 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף תקציבי 45 – תשלום ריבית ועמלות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 46, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 45 לשנת 2018 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בסעיף 46 בעמוד 439.

מרב מיכאלי: מושכות את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 46 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 149 בעד סעיף תקציבי 46 – 61 נגד – 45 נמנעים – אין סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 45 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף התקבל בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 46 לשנת הכספים 2018 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 150 בעד סעיף תקציבי 46 – 62 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 47 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 46 לשנת 2018 התקבל בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, הצבעתי נגד וזה לא סימן.

יולי יואל אדלשטיין: היית במקומך, אדוני?

חיים ילין: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מודיע שחבר הכנסת חיים ילין ניסה להצביע נגד; זה לא משנה את התוצאות, אבל אנחנו מודיעים את זה לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו הגענו לעמוד 446, לסעיף 47.

מרב מיכאלי: גם ממנו אנחנו מסירים את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, סעיף 47 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 151 בעד סעיף תקציבי 47 – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 47 – רזרבה כללית, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 47, אבל לשנת הכספים 2018 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה, כנוסח הוועדה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 152 בעד סעיף תקציבי 47 – 63 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 47 – רזרבה כללית, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עם התוצאה הבאה: 63 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר גם לשנת 2018 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 448, לסעיף 51, דיור ממשלתי.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, מכיוון שהוסרו ההסתייגויות, על 51 לשנת 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 153 בעד סעיף תקציבי 51 – 62 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, נצביע על סעיף 51 גם לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 154 בעד סעיף תקציבי 51 – 62 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר גם לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 52 בעמוד 456.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מסירות את ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, אם כן, על סעיף 52 לשנת 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי-הסוהר, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לאותו סעיף 52, אבל לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע – כנוסח הוועדה – בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי-הסוהר, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, נגד – 46, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 464, לסעיף 53.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נמשוך את ההסתייגויות 1–4 ואז את 1–5, ונמשוך גם את 1, ונצביע על הסתייגות מס' 2 של אילן גילאון: פיתוח משפטים ובתי-משפט.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 464 – הסתייגות של אילן גילאון שמספרה הסידורי 2.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של חבר הכנסת אילן גילאון לסעיף תקציבי 53 – משפטים ובתי-משפט – פיתוח משפטים ובתי-משפט, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה, כדורגל פה?

יולי יואל אדלשטיין: מה הקולות האלה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 49, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 2 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף הזה לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 53 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 53 – משפטים ובתי-משפט, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 53 לשנת הכספים 2017 אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 466.

מרב מיכאלי: בהחלט, ואנחנו נמשוך את ההסתייגויות לסעיף 53 ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 53 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 53 – משפטים ובתי-משפט, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 63 בעד, 47 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר גם לשנת הכספים 2018 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 468 – לסעיף 54.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, בסעיף 54 אנחנו נסיר את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 54 לשנת הכספים 2017, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 48 נגד ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 54 – אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 49 נגד ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 54 אושר גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בעמוד 486, בסעיף מס' 60.

מרב מיכאלי: בהחלט.

מרב מיכאלי: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 – בניית כיתות לימוד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1 של המחנה הציוני בעמוד 486.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (איל בן ראובן) לסעיף תקציבי 60 – חינוך – בניית כיתות לימוד, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

עיסאווי פריג': – – –

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 62, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 1 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לשנת 2017 בסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 60 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 60 – חינוך, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 50 נגד, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 490 עם אותו סעיף 60, אבל ל-2018.

מרב מיכאלי: אנחנו נסיר ממנו את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: בסעיף הקודם זה כולל לוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: לא הכרזתי.

יולי יואל אדלשטיין: גם בסעיף 60 לשנת הכספים 2018 הוסרו ההסתייגויות, ולכן נצביע, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 60 – חינוך, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 47 נגד, ואפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 60 אושר גם לשנת הכספים 2018, וזה כולל את לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 495, לסעיף 67.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו מסירים את כל ההסתייגויות בסעיף 67, גם 2017 וגם 2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נצביע על סעיף 67 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 67 – בריאות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

מרב מיכאלי: אדוני, יש תקלה במסך.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ביקשנו מאנשי המחשבים לטפל.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה בהצבעה השמית הבאה הם יצליחו יותר ממה שהצליחו עד עכשיו.

אורן אסף חזן: התעוררת.

אורן אסף חזן: בוקר טוב אליהו – – –

יולי יואל אדלשטיין: לפני המסך תקין, ואני מכריז על התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 67 אושר לשנת הכספים 2017 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לאותו סעיף 67 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

דוד ביטן: קיש.

דוד ביטן: קיש, לך תצביע.

דוד ביטן: סעיף תקציבי 67 – בריאות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: עשינו זאת, אדוני, אבל נעשה את זה בשמחה עוד פעם.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 55, נגד – 45, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם לשנת 2018 סעיף 67 אושר.

יולי יואל אדלשטיין: לכבוד אישור הסעיף, ראש הממשלה ביקש לברך את השר חיים כץ לרגל יום הולדתו, ואנחנו מאחלים לו בריאות טובה, הצלחות, ועד מאה-ועשרים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך למחוא כפיים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לסעיף 68 בעמוד 499: רשות האוכלוסין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: ללא הסתייגויות, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכות.

אילן גילאון: חיים – – – מתנה – – –

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 68 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 68 – רשות האוכלוסין, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 61 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע נצביע על סעיף 68 ל-2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: הסתייגות?

דוד ביטן: מה זה?

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 68 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 68 – רשות האוכלוסין, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי 68 אושר גם לשנת 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, ראיתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לעמוד 509, לסעיף 70.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת סתיו שפיר לנמק את הסתייגות מס' 1, שעניינה דיור ציבורי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשות גברתי.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אני קראתי את התקציב הזה מכריכה לכריכה, ואני לא מבינה איך אתם קוראים לו תקציב מדינה.

סתיו שפיר: זה לא תקציב של מדינת ישראל.

סתיו שפיר: זה תקציב אולי של מדינת קיסריה.

סתיו שפיר: זה תקציב בלי עניים.

סתיו שפיר: זה תקציב בלי פריפריה.

סתיו שפיר: זה תקציב שאין בו שקל ממה שהובטח לצפון.

סתיו שפיר: זה תקציב שאין בו שקל ממה שהובטח למלחמה בעוני.

סתיו שפיר: תקציב שאין בו שקל ממה שהובטח בשביל יוצאי אתיופיה ובשביל צמצום פערים למגזר הערבי.

סתיו שפיר: שקל.

סתיו שפיר: הבטחות יש, אבל פה בספר התקציב הן לא נמצאות.

סתיו שפיר: הן פשוט לא קיימות.

סתיו שפיר: אתם רוצים שאתן לכם דוגמה?

סתיו שפיר: קחו סעיף אחד קטן, הדיור הציבורי.

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים שאתם קיצצתם עכשיו מאנשים שמקבלים סיוע בשכר דירה.

סתיו שפיר: כלום, גרושים, מאות שקלים בחודש הם אמורים לקבל בשביל דירה, בשביל קורת גג, שאתה הם יוכלו אולי גם להשיג עבודה נורמלית, לעזור לילדים שלהם להיחלץ ממעגל העוני.

קריאות: – – –

סתיו שפיר: אדוני ראש הממשלה, בבקשה תישאר באולם כדי שנוכל לקבל את תשובותיך על השאלות האלה.

סתיו שפיר: אתה יודע מה זה 30 מיליון שקלים?

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים – רק במושגים שאתם מכירים – זה כמו 87 שנים ב"שרתון פלאזה", אדוני ראש הממשלה.

סתיו שפיר: 87 שנים, לילה-לילה, ב"שרתון פלאזה".

סתיו שפיר: זה 30 מיליון שקלים שקיצצתם בדיור הציבורי.

סתיו שפיר: שר החינוך, אתה יודע מה זה 30 מיליון שקלים?

קריאות: – – –

סתיו שפיר: זה פחות מחמישית ממה שאתם נתתם במתנה ל-40 משפחות שעברו על החוק בעמונה.

סתיו שפיר: 3 מיליון שקלים למשפחה, בזמן ש-30 מיליון שקלים אתם קיצצתם למשפחות שאין להן בית, שרוצות דיור ציבורי כדי שהן יוכלו לחיות, כדי להוציא את ילדיהן ממעגל העוני.

קריאות: – – –

סתיו שפיר: יושב-ראש הקואליציה – – –

מירב בן ארי: – – –

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים, דוד ביטן, זה פחות ממה שאתה הוצאת בכל מיני דילים קואליציוניים בשביל הקופה הפרטית שלך.

סתיו שפיר: 30 מיליון שקלים שלקחתם מאנשים שרק רוצים מקום לגור בו, כדי שאולי יהיה להם עתיד במדינה הזאת.

סתיו שפיר: ולא תכננתם, אפילו לא חשבתם לרגע מה יהיה אתם.

סתיו שפיר: איך ייראה העתיד שלנו במדינה שיש בה 2.3 מיליון עניים – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

סתיו שפיר: – – במדינה שבה האחריות החברתית הבסיסית שלנו הולכת ודועכת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

סתיו שפיר: לא תכננתם פה תקציב למדינה; תכננתם פה תקציב לפוליטיקאים, לקומבינות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סתיו שפיר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חבר הכנסת חזן ישיב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

קריאות: – – –

אורן אסף חזן: כשיהיה שקט, אשיב בקצרה.

אורן אסף חזן: ממה אתם חוששים?

אורן אסף חזן: אני לא מבין.

אורן אסף חזן: כל האופוזיציה – ממה אתם חוששים?

אורן אסף חזן: אני אמתין בסבלנות.

קריאות: – – –

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, השרים, כנסת נכבדה, אני תוהה מאיפה להתחיל – מחברת כנסת שבקושי יודעת לספור עד עשר, אבל מספרת פה סיפורים על מיליונים, כזו שרצה בכל מקום והטיפה על שכר חברי הכנסת, אבל הייתה הראשונה שלא לוותר על העלאת השכר שלה; או לדבר על האורח המיוחד שהגיע לכאן היום, יאיר לפיד – –

סתיו שפיר: – – –

אורן אסף חזן: – – ששלח את הנציג שלו מהמפלגה הלבנה לדבר כאן על כספים קואליציוניים, רק שכח לספר לציבור כולו שבתקופתו כשר אוצר התבצעה פרשת השחיתות מהגדולות שידענו בכספים קואליציוניים.

אורן אסף חזן: תחת האף שלך, יאיר.

אורן אסף חזן: במה אתה היית עסוק?

אורן אסף חזן: אין גבול לצביעות.

אורן אסף חזן: אין גבול.

אורן אסף חזן: אני תוהה מה יגיע קודם – המירוץ המגוחך שלך לאיזה תפקיד בעתיד, או חקירת משטרה שצריכה להיפתח על מה שעבר תחת ידיך.

עיסאווי פריג': – – –

אורן אסף חזן: אני לא ארבה בדיבורים.

אורן אסף חזן: אני רק אגיד דבר אחד: ראש הממשלה והשרים כולם, בלי יוצא מן הכלל, בניגוד לאנשים שיושבים פה ומברברים בססמאות, הביאו בשורה ענקית לציבור בישראל.

אורן אסף חזן: את השקרים שאתם מנסים לספר לציבור, לא תצליחו להעביר – –

קריאות: – – –

אורן אסף חזן: – – אבל את הבלוף שלכם, חבורת צבועים, אנחנו נצליח לגלות לציבור.

אורן אסף חזן: אז אולי במקום להמשיך לבכות, מאחור יש לא רק פלאפלים; גם ממחטות.

אורן אסף חזן: פשוט תנגבו את הדמעות.

אורן אסף חזן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חזן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1, של המחנה הציוני, לסעיף 70, בעמוד 509.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (יואל חסון) לסעיף תקציבי 70 – שיכון – דיור ציבורי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 37.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – 59, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, כולי אוזן.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו מושכים את שאר ההסתייגויות בסעיף הזה, גם ל-2017 וגם ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 70 לשנת הכספים 2017, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 70 – שיכון, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 37, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 70 אושר לשנת הכספים 2017, כולל לוח התיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לאותו סעיף 70, אבל לשנת הכספים 2018, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 70 – שיכון, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 58, נגד – 41, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: תיקון טעות: זה ללא לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 521, לסעיף 73 – מפעלי מים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת מיכאלי.

מרב מיכאלי: מסירים את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: ל-73 מוסרות כל ההסתייגויות, לכן אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: 73, לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 73 – מפעלי מים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 58 – בעד, 45 – נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף 73, לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 73 – מפעלי מים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, לשנת הכספים 2018: 58 בעד, 45 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 76 – תעשייה, בעמוד 528.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מסירות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 76 הוסרו כל ההסתייגויות, ולכן אנחנו נצביע על 76 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 76 – תעשייה, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 59 בעד, 44 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: 76, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 76 – תעשייה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, התוצאות: 58 בעד, 43 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיף אושר גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לעמוד 533, לסעיף 78.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מושכות את כל ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: 78, לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 78 – תיירות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 42 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף – 78, אבל לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 78 – תיירות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 46, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 78 אושר לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 541, לסעיף 79.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את הסתייגות מס' 1, אבל נצביע על הסתייגות מס' 2 – תוספת לתחבורה ציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 2 של סיעת המחנה הציוני, בעמוד 541.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (נחמן שי) לסעיף תקציבי 79 – תחבורה – תחבורה ציבורית, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 45, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: הסתייגות מס' 3 – בטיחות בדרכים, תוספת לבטיחות בדרכים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 3 בעמוד 541, של המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (נחמן שי) לסעיף תקציבי 79 – תחבורה – בטיחות בדרכים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 41, נגד – 59, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: לשנת 2017 אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 79, לשנת כספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 79 – תחבורה, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 57, נגד – 42, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 79 התקבל לשנת הכספים 2017 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, הגענו לעמוד 547.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את ההסתייגות הראשונה – נמשוך את הסתייגויות 1–9 ונצביע על הסתייגות 10 – תמיכות בתחבורה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, חברי הכנסת, על הסתייגות מס' 10, של המחנה הציוני, לסעיף 79, לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני (נחמן שי) לסעיף תקציבי 79 – תחבורה – תמיכות בתחבורה ציבורית, לשנת הכספים 2018, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 50, נגד ההסתייגות – 58, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את שאר הסתייגויות לסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, סעיף 79 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 79 – תחבורה, לשנת הכספים 2018, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 79 ל-2018 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 550, בסעיף 83.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: הגב של ציפי לבני מסתיר לי אותך.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, הצעה לסדר.

מרב מיכאלי: אני מקבלת דיווחים מכל עבר על זה שראש הממשלה מדווח בפייסבוק שלו, שהוא יוצא מההצבעות מדי פעם לצ'אט בפייסבוק.

מרב מיכאלי: אני מבטאת פה את תחושת חברות וחברי הכנסת שזה, איך להגיד, קצת מבזה את ההצבעה על תקציב מדינת ישראל בכנסת ישראל.

ציפי לבני: – – – שאתה עומד בראשו.

יצחק הרצוג: גם אותך.

מרב מיכאלי: אז אלא אם כן אתה משחרר גם אותנו לעשות צ'אטים בפייסבוק – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני, חברי הכנסת, אדיש לרצון של חברי כנסת אלו או אחרים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מכיוון שמדובר בראש הממשלה, אין לי אלא לבקש מיושב-ראש הקואליציה לבדוק את הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לי אין פה מכשירי קשר, אז אני לא יודע מה קורה בפייסבוק.

יצחק הרצוג: – – – בכבוד הכנסת.

מרב מיכאלי: אולי הוא ישיב להסתייגויות שלנו בצ'אט שלו בפייסבוק.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו בסעיף 83 בעמוד 550.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני יכול – – –

מרב מיכאלי: אנחנו מושכים את ההסתייגויות לסעיף 83.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודה וחברת הכנסת לבני, אני חייב את האינטראקציה עם חברת הכנסת מיכאלי, אחרת אני לא יכול לנהל את ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שמשכתם את ההסתייגויות לסעיף 83, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: נכון?

מרב מיכאלי: זה נכון, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע, אם כן, על סעיף 83 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 83 – הוצאות פיתוח אחרות, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 83 אושר לשנת הכספים 2017 בקריאה שנייה, כולל לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אותו סעיף, 83, אבל ל-2018, כולל לוח תיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 83 – הוצאות פיתוח אחרות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 61, נגד – 43, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 83 ל-2018 אושר, כולל לוח תיקונים, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 84 בעמוד 563.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אדוני, אני מבקשת שאנחנו נעשה הפסקה במליאה עד שראש הממשלה יסיים את הצ'אט שלו בפייסבוק.

מרב מיכאלי: באמת, זה דבר לא מתקבל על הדעת, לא סביר, לא ייתכן.

מרב מיכאלי: באמת.

יצחק הרצוג: אנחנו רואים את זה ב"לייב".

אורן אסף חזן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני, כמו שאמרתי לך, כיושב-ראש הכנסת, לא יכול להתערב ולהחליט מי באופוזיציה ומי בקואליציה מצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אני ראיתי, גם כשהצביעו בטעות – –

קריאה: אבל זה לא עוד – – –

מרב מיכאלי: זה לא עוד – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – בניגוד לעמדת האופוזיציה או הקואליציה – – –

יצחק הרצוג: אז אדוני יעשה הפסקה ויקרא לראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אדוני יעשה הפסקה ויקרא לראש הממשלה.

יחיאל חיליק בר: ראש הממשלה זה לא אורן חזן – – – זה ראש הממשלה.

יחיאל חיליק בר: קצת כבוד – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אנחנו ממשיכים להצביע, חברים.

אורן אסף חזן: – – –

יצחק הרצוג: זה לא קרה עם אף ראש ממשלה.

יצחק הרצוג: אף ראש ממשלה, בהצבעה על התקציב – זה לא קרה.

יצחק הרצוג: אתה רוצה לזלזל בהצבעה על התקציב?

יצחק הרצוג: בוא נזלזל בכול.

יצחק הרצוג: זה הכול.

יצחק הרצוג: אתה יושב-ראש הכנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, מה אתה רוצה שאני אשיב לך?

יולי יואל אדלשטיין: מה אתה רוצה שאני אשיב לך?

יצחק הרצוג: שתפסיק את הדיון.

מרב מיכאלי: אדוני, אני מבקשת ממך לעשות הפסקה בהצבעות עד שנברר את העניין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אנחנו לא נעשה הפסקה בגלל – – –

מרב מיכאלי: בואו נעשה הפסקה במליאה – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – – כי מחר חבר כנסת אחר ירצה להיעדר ויבקש שיעשו הפסקה כי הוא הלך לכתוב צ'אט.

יחיאל חיליק בר: אבל זה לא עוד חבר כנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, אתה צודק.

מרב מיכאלי: אבל זה לא עוד חבר כנסת.

מרב מיכאלי: אדוני, ראש ממשלה מביא לכנסת לאישור את תקציב המדינה ויושב ועושה צ'אט בפייסבוק?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו רוצים להמשיך להצביע?

יצחק הרצוג: לא, אבל זה לא ייתכן, הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אדוני, זה באמת לא ייתכן.

מרב מיכאלי: אנחנו לא מוכנים לקבל את זה.

יולי יואל אדלשטיין: מה אתם רוצים ממני?

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מבין.

יצחק הרצוג: שאדוני יגיד שלוש דקות הפסקה, הוא ראש הממשלה – – –

יולי יואל אדלשטיין: ומחר, כשיהיה נוח כי לא יהיה לו רוב, הוא גם יצא וגם אני אפסיק את המליאה, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: נו, באמת, תחליטו.

יולי יואל אדלשטיין: כבר ניסו לעשות דברים כאלה.

ציפי לבני: זה מבייש אותך, את הכנסת, את חברי הכנסת, את הקואליציה – – –

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, בסדר, תכתבי לו על זה בפייסבוק, מה רוצים ממני?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אורן אסף חזן: – – –

יואל חסון: איך אתם סמרטוטים ולא אכפת לכם בכלל.

יואל חסון: אתם סמרטוטים.

יואל חסון: אתם סמרטוטים.

אורן אסף חזן: – – –

יואל חסון: הוא עושה על הגב שלכם פוליטיקות ולא אכפת לכם.

יואל חסון: סמרטוטים.

קריאות: – – –

יואל חסון: מפלגת נתניהו נהייתם, מפלגת נתניהו.

יואל חסון: הרגתם את הליכוד, הרגתם את הכול.

יואל חסון: נתניהו המלך הגדול.

יואל חסון: נתניהו המלך הגדול.

אורן אסף חזן: יואל, איך שאתה מדבר – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת מיכאלי, אייך?

קריאות: – – –

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו יוצאים מהאולם.

יולי יואל אדלשטיין: החלטה שלכם, אני מאוד מצטער עליה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מצטער על ההחלטה הזאת, כן.

יואל חסון: זו לא החלטה שלנו, זו הצגה, פשוט הצגה.

יחיאל חיליק בר: תתביישו לכם.

יחיאל חיליק בר: תתביישו לכם.

יחיאל חיליק בר: תתביישו לכם.

אורן אסף חזן: לוזרים.

אורן אסף חזן: אתם לא יודעים להפסיד בכבוד.

אורן אסף חזן: אתם לוזרים.

אורן אסף חזן: לוזרים.

אורן אסף חזן: זו המסורת שלכם, מסורת של לוזרים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רוצים להמשיך בסדרי ההצבעה התקינים שהיו עד עכשיו, או שאנחנו רוצים לעשות הפגנות?

אורן אסף חזן: – – – בוז'י הלוזר – – –

יואל חסון: אתם הלוזרים, אתם הפראיירים.

יואל חסון: אתם הלוזרים, אתם הפראיירים.

אורן אסף חזן: חיליק, אתה חם על הפלאפל.

אורן אסף חזן: אני יודע, אתה חם על הפלאפל.

יואל חסון: אתם עבדים שלו, אתם כולכם עבדים.

יואל חסון: עבדים.

יואל חסון: הוא צוחק על כולכם, הוא שם על כולכם, אתם יודעים מה הוא שם – – –

אורן אסף חזן: הלו, אתה מפחד – – –

יחיאל חיליק בר: תתבייש, אורן, תתבייש שראש הממשלה לא פה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעות.

אורן אסף חזן: – – – תתביישו לכם.

יואל חסון: אפסים.

יואל חסון: אפסים נהייתם.

יואל חסון: אפסים.

יואל חסון: אפסים.

יואל חסון: הוא צוחק עליכם, הוא צוחק על כולכם.

אורן אסף חזן: יואל, כשאתה מבקש פלאפל תשים חומוס, אני יודע שאתה – – – עזוב אותך – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, גברתי, אנחנו ממשיכים בסדר התקין או לא?

יחיאל חיליק בר: עכשיו כשהוא הוא בצ'אט ולא מאשרים בתקציב, תתבייש.

אורן אסף חזן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נמשיך, אנחנו בסעיף 84.

יולי יואל אדלשטיין: לא, חברים, אני לא שם, אין דרישה יותר חסרת היגיון, כמו שאמרתי.

יצחק הרצוג: מה חסרת היגיון?

יולי יואל אדלשטיין: כבר היו לי מקרים פה שהשר יצא כי לא היה רוב.

יולי יואל אדלשטיין: נו, באמת – – –

יצחק הרצוג: זה לא קשור.

יולי יואל אדלשטיין: ודרשו שיפסיקו את הישיבה.

יחיאל חיליק בר: אדוני, זה לא עוד שר, זה ראש מממשלה בתקציב דו-שנתי, אדוני, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: ומחר ראש ממשלה יעשה אותו דבר, אתה מבין את זה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 84.

יצחק הרצוג: זה לא נכון, הוא מודיע – – –

קריאה: אתם מפחדים להחזיר אותו לפה.

קריאה: אתם צריכים להחזיר אותו לפה.

אורן אסף חזן: אתה לוזר, אתה לוזר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חזן, מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, יש כאן הסתייגות של המחנה הציוני, בעמוד 563, להצביע?

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, הוסרה ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הרצוג, הוסרה ההסתייגות או לא?

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברי הכנסת מרגלית, כבל, לבני, פרץ, הרצוג, חסון, יחימוביץ, בר, נחמן שי, מיכאלי, סתיו שפיר, איציק שמולי, מיקי רוזנטל, בירן מיכל, יוסי יונה, עמר בר לב, מנואל טרכטנברג, רויטל סויד, זוהיר בהלול, איתן ברושי, קסניה סבטלובה, נחמיאס ורבין, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן – מישהו מבקש להצביע על ההסתייגות שלו?

יולי יואל אדלשטיין: אין כאלה, אז הסרנו את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת מרצ, להצביע על ההסתייגויות?

זהבה גלאון: כן.

אילן גילאון: כן, ברור.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגויות של קבוצת מרצ בסעיף 84, עמוד 563.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 של קבוצת מרצ בעמוד 563 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות פנים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 21, נגד – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 2 – להצביע?

יולי יואל אדלשטיין: עם מי אני עובד?

יולי יואל אדלשטיין: אילן גילאון?

אילן גילאון: כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 באותו עמוד של קבוצת מרצ – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

אילן גילאון: להצביע על כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור, אדוני, אני רק מזכיר שסך הכול 220 הצבעות נקבעו להסתייגויות.

חיים ילין: בסוף יהיה כדאי לכם להביא את ראש הממשלה בשביל – – –

חיים ילין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – ביטוח לאומי, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 19, נגד – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3 באותו עמוד, של קבוצת מרצ – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות סחירים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3: בעד ההסתייגות – 21, נגד ההסתייגות – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3 לא התקבלה.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 4.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 4 לאותו עמוד, של קבוצת מרצ – – –

דב חנין: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חנין, לא שומע אותך.

יואל חסון: אתם רואים?

יואל חסון: בזכותנו הוא חזר.

יואל חסון: בזכותנו הוא חזר.

יואל חסון: תאמינו לי, תפעילו עליו יד קשה.

אורן אסף חזן: יואל, אכלת פלאפל וחזרת?

אורן אסף חזן: יצאת לאכול סנדוויץ'?

יואל חסון: רק יד קשה הוא מבין.

יואל חסון: כל מי שמכיר את ראש הממשלה יודע שזו השפה שהוא מבין.

אורן אסף חזן: יצאת לאכול סנדוויץ'?

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 4 של קבוצת מרצ באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות לא סחירים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 29, נגד – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 4 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 5 של קבוצת מרצ באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות חוץ, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 32, נגד – 56, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגות מס' 5 של קבוצת סיעת מרצ לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 6 של קבוצת מרצ באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות העצמאות והפיתוח, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 39 בעד, 57 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגות מס' 6 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 7 של קבוצת מרצ באותו עמוד – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות העצמאות והפיתוח, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 40, נגד – 57, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הסתייגות מס' 7 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 8 של קבוצת מרצ.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף תקציבי 84 – תשלום חובות – מלוות אחרים, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הסתייגות מס' 8: 38 בעדה, 57 נגדה, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם היא לא התקבלה.

מרב מיכאלי: אדוני, אנחנו נמשוך את שאר ההסתייגויות לסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

מרב מיכאלי: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: רק למען הסר ספק, הודעתי לפרוטוקול – קראתי בשמות של כל חברי המחנה הציוני, ואף אחד לא ביקש להצביע על ההסתייגויות שקדמו להסתייגויות של קבוצת מרצ.

יולי יואל אדלשטיין: שאר ההסתייגויות לסעיף 84 הוסרו, ואנחנו נצביע קודם כול על 84 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 84 – תשלום חובות, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 39, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 84 ל-2017 אושר כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו 84 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 84 – תשלום חובות, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סעיף 84 ל-2018: בעדו – 59, נגדו – 41, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לעמוד 567, סעיף 89.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מוסרות ההסתייגויות לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 89 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 89 – מפעלי משרד רה"מ והאוצר, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 58, נגד – 44, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 89 אושר גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: 2017, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 571, אותו סעיף ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מושכות את ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: 89 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 89 – מפעלי משרד רה"מ והאוצר, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 45, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי 89 אושר גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו בסעיף 91 בעמוד 574.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מושכות את ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לשתי השנים, לשנתיים, כן?

מרב מיכאלי: בהחלט.

יולי יואל אדלשטיין: 91 לשנת 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לשנת 2017, 91, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה: 60 בעד, 44 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אושר.

יולי יואל אדלשטיין: אותו 91, לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 91 – פיתוח לאומי, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: לשנת הכספים 2018, סעיף 91, בקריאה שנייה כנוסח הוועדה: בעד הצביעו 57, נגד – 45, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, הצבעתי – – –

יולי יואל אדלשטיין: שולי מועלם-רפאלי טעתה בהצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: רשמנו את זה בפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 579, בסעיף 94.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: מושכות את ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: 94 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 94 – בתי-חולים ממשלתיים, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסעיף – 60, נגד – 44, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אושר ל-2017.

יולי יואל אדלשטיין: עוברים להצביע על סעיף 94 לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 94 – בתי-חולים ממשלתיים, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 59 בעד, 44 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי 94 אושר גם לשנת הכספים 2018 בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 605, בסעיף 95.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אנחנו מסירים את ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על סעיף 95.

מרב מיכאלי: לשנת 2017.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, אם כן, כרגע, על 95 לשנת 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 95 – נמל חדרה, לשנת הכספים 2017, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 42 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 95 אושר לשנת הכספים 2017.

יולי יואל אדלשטיין: זה מביא אותנו לעמוד 607, ל-95 ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: נמשוך את ההסתייגויות, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: 95 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, קריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 95 – נמל חדרה, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 95 ל-2018, בקריאה שנייה, התוצאה היא: 59 בעד, 44 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אושר.

יולי יואל אדלשטיין: עמוד 609, סעיף 98.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי חברת הכנסת מיכאלי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו – – –

יולי יואל אדלשטיין: 98, בעמוד 609.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 של דמי חכירה מהוונים מבנייה, אבל אנחנו ניתן, ברשותך, לחבר הכנסת אראל מרגלית להציג אותה, במקום את ההסתייגות שהוא אמור להציג.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אראל מרגלית, עד שתי דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 1 בעמוד 609, במקום ההסתייגות שהוא היה אמור להציג.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות, אדוני.

אראל מרגלית: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לשאול אותך, בבקשה, על אחת מההוצאות התקציביות הגדולות של השנה האחרונה, וזו עסקת הספינות, אדוני.

בנימין נתניהו: – – –

יואל חסון: אל תעשה עם היד.

אראל מרגלית: חתמת עסקת ספינות עם ארגון, וחברה שנקראת – –

יואל חסון: למה אתה בורח, ראש הממשלה?

אראל מרגלית: – –Abu Dhabi MAR, שאנשיך הגיעו אליה ב-2015, ווידאו שישנו את שמה ל-German Naval Yards.

אראל מרגלית: בין בעלי המניות שלה – תשמעו אתם, חברי הקואליציה – נמצא שר הביטחון הלבנוני.

אורן אסף חזן: – – – זה לא צ'אט בפייסבוק.

אראל מרגלית: תקשיב.

אראל מרגלית: תקשיב.

אורן אסף חזן: זה לא צ'אט בפייסבוק.

אראל מרגלית: שר הביטחון הלבנוני – –

אורן אסף חזן: – – –

אראל מרגלית: – – אותו שר ביטחון שעשה עסקאות, והיה אחראי לעסקאות, גם עם נסראללה ו"חיזבאללה", וגם עם רוחאני ואיראן.

אראל מרגלית: אתם עשיתם את העסקה.

אראל מרגלית: שלושה אנשים הגיעו כדי לוודא ששם המספנה ישונה מ-Abu Dhabi MAR ל-German Naval Yards.

מכלוף מיקי זוהר: – – –

אורן אסף חזן: – – –

אראל מרגלית: האנשים האלה קשורים אליך, אדוני ראש הממשלה.

אורן אסף חזן: – – –

אראל מרגלית: יש פה עסקה שעולה ממנה ריח רע – –

אורן אסף חזן: די כבר.

אורן אסף חזן: די.

אורן אסף חזן: די.

אראל מרגלית: – – של שחיתות.

אורן אסף חזן: – – –

אראל מרגלית: ריח רע של שחיתות.

אראל מרגלית: וכל מי שרוצה לראות את בעלי המניות בחברה שרשומה בלבנון וחברה שרשומה באנגליה כ-cover לחברה אחרת בלבנון עם שר הביטחון הלבנוני, שיבוא ויסתכל בניירות.

אורן אסף חזן: אראל, על-פי גורמים זרים זה חברה של המוסד.

אורן אסף חזן: שתדע.

אראל מרגלית: אחד מהדברים הגדולים של ההסתייגות בתקציב הזה לתקציב הזה, זה לשים את הכסף של העסקה הזו בצד, בתוך משרד הביטחון – –

אורן אסף חזן: על-פי גורמים זרים מדובר בחברה של – – –

אראל מרגלית: – – ולבקש הצבעה חוזרת על אותה עסקה, כאשר אנחנו יודעים מי היה מעורב, מי חתך קופון ומה קורה פה מבחינה ביטחונית ומבחינה ערכית, כאשר אנשים חותכים קופון על ביטחון מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אראל מרגלית שנימק את הסתייגות מס' 1 בעמוד 609.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת – – –

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

יולי יואל אדלשטיין: אה, רוצים לענות?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

דוד ביטן: הוא ראש ועדה.

דוד ביטן: מרב, הוא ראש ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי זוהר, יושב-ראש הוועדה לצדק חלוקתי ופריפריה.

יולי יואל אדלשטיין: שמעתי אותך, חבר הכנסת אראל מרגלית, ואני חייב לומר לך שזה כבר הפך להיות בדיחה.

יולי יואל אדלשטיין: הסיפור הזה, שאתם מנסים להציג כל פעם מצג שכביכול ראש הממשלה או מעורב בסיפור או שלא מבין בביטחון – אז אתם טועים פעמיים: פעם אחת, ראש הממשלה, הוכח ללא שום צל של ספק שהוא לא מעורב בסיפור ואין לו מושג מהסיפור.

יולי יואל אדלשטיין: פעם שנייה, אתם כבר מבינים היטב שאף אחד במדינת ישראל לא יודע לטפל בביטחון כמו ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: זה כבר הפך להיות פתטי, אלו אמירות פתטיות.

יחיאל חיליק בר: – – –

אראל מרגלית: – – –

אראל מרגלית: תראה לאן הגעתם.

אראל מרגלית: אתם טוענים שראש הממשלה לא יודע לטפל בביטחון?

יחיאל חיליק בר: כן.

יחיאל חיליק בר: לא, ברצינות.

יחיאל חיליק בר: יש גבול, יש גבול לפתטיות.

יחיאל חיליק בר: חבר'ה, אני מציע לכם הצעה טובה, הצעה הוגנת, הצעה רצינית, הצעה דמוקרטית.

קריאה: – – –

קריאה: לכו תשכנעו את הציבור בצורה רצינית.

קריאה: תבואו תראו לו עשייה, תבואו תראו לו לוחמנות של אופוזיציה.

קריאה: אל תראו לו מצגי שווא שהוא לא מתרשם מהם.

קריאה: אתם פשוט – ברצינות רבה ובכנות רבה – עושים מעצמכם צחוק.

קריאה: – – –

קסניה סבטלובה: – – –

אראל מרגלית: למה הוא ברח?

אראל מרגלית: למה הוא ברח?

אראל מרגלית: האופוזיציה עושה מעצמה צחוק.

אראל מרגלית: אם זה אתם במחנה הציוני – –

אראל מרגלית: למה הוא ברח מהאולם?

אראל מרגלית: – – וכמובן, הפופוליסט מספר אחת במדינת ישראל יאיר לפיד.

אראל מרגלית: חדשות לבקרים אני שומע אותו מדבר באמצעי התקשורת על כל מיני קשקושים שאני לא מבין מה הקשר שלהם לעשייה למען הציבור.

אראל מרגלית: היא לא קיימת בשום מקרה באופוזיציה.

קסניה סבטלובה: מה הקשר – – –

קסניה סבטלובה: העשייה נמצאת בצד הזה של המליאה, בצד של הקואליציה.

קסניה סבטלובה: אתם מוזמנים להתרשם וללמוד גם איך עובדים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זוהר.

יואל חסון: כמה קיבלת על הנאום הזה?

יואל חסון: 10 מיליון?

יואל חסון: 20 מיליון?

יואל חסון: כמה עלה לנו הנאום הזה?

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 1 בעמוד 609 לסעיף 98.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף תקציבי 98 – רשות מקרעי ישראל – דמי חכירה מהוונים מבנייה, לשנת הכספים 2017, לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 47 בעד, 58 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מה נעשה עם שאר ההסתייגויות גם?

מרב מיכאלי: מושכות את שאר ההסתייגויות בסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: לא שמעתי את הסיפה.

יולי יואל אדלשטיין: מושכות את שאר ההסתייגויות?

מרב מיכאלי: בסעיף, גם ל-2017, גם ל-2018.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי, 98 לשנת הכספים 2017, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 98 – רשות מקרקעי ישראל, לשנת הכספים 2017, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 60 בעד, 43 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 98 לשנת 2017 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו נצביע על אותו 98 לשנת הכספים 2018, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף תקציבי 98 – רשות מקרקעי ישראל, לשנת הכספים 2018, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 59 בעד, 46 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי 98 אושר בקריאה שנייה גם לשנת הכספים 2018.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, אנחנו אישרנו בקריאה שנייה את כל הסעיפים, גם של החלק המילולי וגם של החלק המספרי של תקציב המדינה, כנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: לא התקבלו שום הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, אנחנו נצביע עכשיו בקריאה שלישית גם על הפרק המילולי וגם על הפרק המספרי של תקציב המדינה לשנות הכספים 2017–2018.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שלישית – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חוק התקציב לשנות הכספים 2017 ו-2018, התשע"ז–2016, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי תקציב המדינה אושר בקריאה שלישית.

יואל חסון: סעיף שאושר בלי – – – ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

מרב מיכאלי: אדוני, אדוני, על ההצבעה בקריאה שלישית על 2018 אנחנו מבקשות קריאה שמית.

מרב מיכאלי: אנחנו נביא חתימות מייד.

יולי יואל אדלשטיין: אבל כבר הצבענו.

דוד ביטן: אחד יש.

דוד ביטן: 2017 ו-2018 זה תקציב אחד.

דוד ביטן: זה תקציב אחד.

קריאה: לא, לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה אחת, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: כן, זו הצבעה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, הייעוץ המשפטי אומר, הצבעה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: כי אנחנו הצבענו כל הסעיפים בתקציב אחד שהוגש בקריאה שלישית, הצבעה אחת על שתי החוברות.

דוד ביטן: – – – הפסקה רבע שעה לפני – – –

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים 2 להצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, גם הקואליציה וגם האופוזיציה מבקשות רבע שעה הפסקה.

דוד ביטן: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חוזרים, ומייד מצביעים, בשעה 21:35.

יולי יואל אדלשטיין: ב-21:35 מחדשים את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכריז על הפסקה עד 21:35.

בשעה 21: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016;

בשעה 21: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו גם כאן ודאי עם הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: ככה, לשם החוק יש לנו הסתייגויות של קבוצת מרצ, קבוצת המחנה הציוני, קבוצת יש עתיד וקבוצת הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי?

מרב מיכאלי: אנחנו מצביעות על ההסתייגות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אני שומע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעמוד 288, הסתייגות מס' 1, הקואליציה מבקשת הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: חבל מאוד על בזבוז הזמן, זה בדיוק מה שאמרתי לפי ההפסקה.

יולי יואל אדלשטיין: כשלא יודעים להתגייס אז גם לא צריך לבקש הפסקות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי המזכירה.

יולי יואל אדלשטיין: חבל מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: תאמין לי שהכרתי קואליציות שידעו לשבת במקום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי המזכירה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד מיכאל אורן – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – נגד דוד ביטן – נגד מיכל בירן – אינה נוכחת מירב בן ארי – נגד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – בעד אלי בן-דהן – נגד נפתלי בנט – נגד יחיאל חיליק בר – בעד איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד יגאל גואטה – נגד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד יהודה גליק – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – נגד דב חנין – בעד אכרם חסון – נגד יואל חסון – בעד אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – בעד מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – בעד איתן כבל – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד יעל כהן-פארן – בעד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – בעד ז'קי לוי – נגד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – בעד מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – אינו נוכח מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – בעד אברהם נגוסה – נגד איילת נחמיאס ורבין – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – בעד ניסן סלומינסקי – נגד בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – בעד רחל עזריה – נגד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן – נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – נגד יעקב פרי –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – בעד נחמן שי – בעד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח סתיו שפיר – בעד איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, נא לקרוא בשמות חברות וחברי הכנסת שלא ענו לך בסיבוב הראשון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל אורן – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח מיכל בירן – בעד יואב בן צור – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח יוסי יונה – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד ירון מזוז – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת מירי רגב – נגד איציק שמולי – אינו נוכח

יולי יואל אדלשטיין: חברות וחברי הכנסת, האם יש מישהו באולם שלא קראו בשמו או בשמה ומעוניינים להצביע?

יולי יואל אדלשטיין: אין כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, נא לספור את הקולות.

יולי יואל אדלשטיין: סיימנו להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבענו על הסתייגות מס' 1 – חברי הכנסת, אני עוד פעם לא שומע את עצמי.

יואב קיש: לשבת, קואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

דוד ביטן: חיים, הצבעת?

חיים כץ: הצבעתי, הצבעתי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת והשרים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ביקשתי לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: ומהאנשים בתאים ביקשתי לשתוק.

יולי יואל אדלשטיין: הצבענו על הסתייגות מס' 1 בעמוד 288 בחוברת שכרגע התחלנו לעבוד עליה – הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018).

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות: בעד ההסתייגות הצביעו 49 חברי כנסת – –

דוד ביטן: – – –

יואב קיש: דוד.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמצע הכרזה על תוצאות ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: – – נגד ההסתייגות הצביעו 60 חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מה עושים עם לחלופין?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: מושכות את הלחלופין, ומצביעים על הסתייגות מס' – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, אנחנו – – –

מרב מיכאלי: כן, אבל – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, לסעיף 1 מישהו ביקש לנמק.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אז אם כן, נצביע קודם כול על שם החוק, כי הוסרה ההסתייגות והוסרו שאר ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: שם החוק, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 208 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 49 נמנעים – אין שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63 – הנה, גם טופלה התקלה בזמן ההפסקה – 63 בעד, 49 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי שם החוק אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 1, קבוצת מרצ, גברתי, הסתייגות מס' 2 – נצביע?

מרב מיכאלי: כן, הסתייגות מס' 2 – להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 2 בעמוד 289 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 209 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 63, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושים עם כל הלחלופין?

מרב מיכאלי: מסירות את הלחלופין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשמוע – לשמוע – את ההנמקה של חבר הכנסת מיקי לוי להסתייגות מס' 3 בעמוד 290.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שתי דקות לרשותך.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, כך מביא שר האוצר כחלון תקציב מבולבל ולא אפוי.

אורן אסף חזן: מיקי, עוד פעם?

אורן אסף חזן: עוד פעם?

מיקי לוי: אמר חבר הכנסת גפני: לא ראיתי דבר כזה, ואני כאן 26 שנים.

מיקי לוי: אני רק מצטט.

מיקי לוי: ואתן לכם דוגמה לתקציב מבולבל: ביקשו לכנס בדחיפות את ועדת הכספים מחר לביצוע שינויים תקציביים: 53 מיליון שקל ל"מעיין החינוך התורני", 8 מיליון שקל לחינוך העצמאי של אגודת ישראל, 1.8 מיליארד שקל לביטחון.

אורן אסף חזן: כמה אתה חילקת בתור סגן שר אוצר?

מיקי לוי: אולי תשתוק כבר?

מיקי לוי: באמת.

אורן אסף חזן: אולי תספר כמה כסף חילקת.

מיקי לוי: תתאפק קצת.

מיקי לוי: 900 מיליון – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חזן, אתה מפריע כל הזמן לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: אתה היחידי מן הקואליציה שמפריע.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

אורן אסף חזן: אני חניך תורן.

מיקי לוי: 900 מיליון מכלל משרדי הממשלה, ועוד 900 מיליון מהרזרבות של המשרדים רווחה ובריאות.

מיקי לוי: זו שערורייה.

מיקי לוי: מחר יעברו כך 3.5 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: עוד לא התחלנו את שנת התקציב, וכבר מקצצים, אדוני השר כחלון.

מיקי לוי: ב-2017 – 5.8%.

מיקי לוי: ועוד קיצוץ של 5.8% ב-2018.

מיקי לוי: אולי השרים לא יודעים – תצללו לתוך המספרים.

מיקי לוי: סך הכול קיצוץ של 11.6%.

מיקי לוי: מדובר בכסף רב, כ-11 מיליארדי שקלים.

מיקי לוי: חברים, אלה קיצוצים שיפגעו בתקציבי הרווחה, הבריאות והחינוך, ביטחון הפנים והדיור הציבורי.

מיקי לוי: עלה לכאן השר כחלון ואמר: חכו תראו מה יהיה בתקציב הצפון.

מיקי לוי: אז, אדוני, אתה הולך לרכז את כל מה שנתת במשרדים השונים, ולהגיד: זה תקציב הצפון.

מיקי לוי: לא ראינו – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

מיקי לוי: הוא הפריע לי, אדוני, אני מבקש חצי דקה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן, לכן הוספתי לך כמה שניות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא לסיים.

מיקי לוי: לכן אני מבקש, התקציב הדו-שנתי שמובא כאן בפני הכנסת מוגדר בשיחות סגורות של אנשי אגף התקציבים כיום הכיפורים של האגף.

מיקי לוי: ולכן, על מנת שתזכרו את זה, אבקש לשנות את השם: "יום הכיפורים של אגף התקציבים".

מיקי לוי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע – אה, רוצה להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

אורן אסף חזן: כשאתה היית סגן שר האוצר זה היה אסון עולמי.

מיקי לוי: אורן, תשתוק.

אורן אסף חזן: אסון עולמי.

מיקי לוי: תשתוק.

אורן אסף חזן: תפסיקו לעבוד על הציבור.

מיקי לוי: אתה תשתוק.

אורן אסף חזן: תפסיקו לעבוד על הציבור.

אורן אסף חזן: האמת כואבת.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני לא אמרתי אפילו לא פעם אחת שהתקציב הזה מבולבל.

משה גפני: אמרתי שהזמן שעמד לרשות הכנסת, לרשות הוועדות, היה זמן קצר.

משה גפני: ואני חוזר ואומר את זה: היה זמן קצר.

משה גפני: ורצינו לסיים את זה לפני חנוכה.

משה גפני: אבל ההעברות של סוף השנה – זה הרבה פחות מההעברות שאתם עשיתם בהיותכם בשלטון, כשאתה היית סגן שר האוצר.

משה גפני: הרבה פחות העברות ממה שאתם עשיתם.

מיקי לוי: גפני – – – מיליארד שקל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: זה היה – – – אצלכם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות מס' 3 בעמוד 290, כפי שנימק אותה חבר הכנסת לוי.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 3 לסעיף 1 – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 210 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, נגד – 63, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, עמדת ההצבעה שלי לא עבדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון רצה להצביע בעד ההסתייגות אך לא הצליח.

יולי יואל אדלשטיין: אם זה יחזור על עצמו, תגיד לי, תצביע בהרמת יד.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מה עושים עם שאר ההסתייגויות בעמוד 290?

מרב מיכאלי: כן, סליחה, אדוני.

מרב מיכאלי: כן, 4 – מצביעות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על הסתייגות מס' 4 בעמוד 290, הסתייגות מס' 4 לסעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 211 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (4) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 48 בעד, 63 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, הלאה.

מרב מיכאלי: כן, 5 – להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 5 לסעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 212 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (5) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 48 בעד, 63 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 6?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 6 לסעיף 1 – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 213 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (6) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 63, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא אושרה.

יולי יואל אדלשטיין: 7.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 7 – אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 214 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (7) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 49, נגד – 63, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 8.

מרב מיכאלי: בהחלט, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 215 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (8) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות מס' 8 לסעיף 1 – 48, נגד – 64, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 9?

מרב מיכאלי: 9.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 9 לסעיף 1 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 216 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (9) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 47, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 10.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 217 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות (10) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 49, נגד – 61, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: עוברים להסתייגויות המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 11.

מרב מיכאלי: בהחלט.

מרב מיכאלי: במקום "חוק זה בא" יבוא "חוק זה אמור היה".

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 11.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 218 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 49, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 12 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 219 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (12) של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 47, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, הוסרו כל ההסתייגויות לסעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: 2–4 – ממילא אין.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 5(1) – אין.

יולי יואל אדלשטיין: 5(2), של חבר הכנסת יואב בן צור – הוא לא נמצא אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: 6–8 – אין.

יולי יואל אדלשטיין: 9–13 – אין.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע מסעיף 1 עד 13, כולל, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 220 בעד סעיפים 1–13 – 62 נגד – 50 נמנעים – אין סעיפים 1–13, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, מתנגדים – 50, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 1–13, כולל, אושרו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: זה מאוד מפריע, חברי הכנסת, מאוד מפריע.

יולי יואל אדלשטיין: מאוד מפריע.

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 14(1) בפרק ו', זאת קבוצת המחנה הציוני ודב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמופיע בלוח התיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שמופיע בלוח התיקונים?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אז לסעיף הזה יש לוח תיקונים שאומר לנו – – –

מרב מיכאלי: לאיזה סעיף, אדוני?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בלוח תיקונים, אבל בעמוד 291 יש הסתייגות לסעיף 14(1) של המחנה הציוני ודב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: להצביע, גברתי, או לא?

מרב מיכאלי: כן, בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אנחנו נצביע על ההסתייגות הזאת לסעיף 14(1).

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 221 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני וחבר הכנסת דב חנין לסעיף 14(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, בעד ההסתייגות הוגשו 48 קולות, נגד ההסתייגות – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש גם הסתייגות של אראל מרגלית, יעל כהן-פארן ודב חנין – זאת ההסתייגות שהצבענו, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 14(2) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 15 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אנחנו נצביע על סעיפים 14(1) ו-(2) וגם על סעיף 15, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 222 בעד סעיפים 14–15, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 14–15, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 62, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: 14–15 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 16(1), הסתייגות מס' 15 – גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני, להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 15 לסעיף 16(1), של המחנה הציוני – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 223 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות (15) של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 16(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 46 בעד, 64 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מס' 16, גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 16.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 224 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (16) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 16(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 16 – 49 בעד, 61 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, המצב כזה: 16, 17, 18, 19 – עד 22, סעיפים 16–22, אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע על סעיפים 16–22, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 225 בעד סעיפים 16–22, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 49 נמנעים – אין סעיפים 16–22, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 16–22, כולל לוח התיקונים, אושרו ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לסעיף 23(1).

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת הרשימה המשותפת, הסתייגות מס' 17 – גברתי.

מרב מיכאלי: את ההסתייגויות האלה, אדוני, אנחנו מושכים, את 17, 18 ו-19.

יולי יואל אדלשטיין: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו במצב שעד סעיף 23(6) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 23(7), יש פה הסתייגות של הרשימה המשותפת, הסתייגות מס' 20.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רוצים להצביע?

מרב מיכאלי: כן.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה שם?

איתן כבל: כלום, כלום.

איתן כבל: זה בבית, פנימי – – –

יולי יואל אדלשטיין: אה, זה לבבי.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: 23(7).

מרב מיכאלי: כן, אדוני, על זה אנחנו נצביע, על הסתייגות 20.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 20, ל-23(7) – בבקשה, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 226 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (20) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 23(7) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, נגד – 63, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 20 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: וזה מביא אותנו למצב שעד סעיף 35 אין הסתייגויות; 23 – כולל לוח התיקונים, אכן.

יולי יואל אדלשטיין: אז מסעיפים 23 עד 35, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה – נא להצביע בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 227 בעד סעיפים 23–35 – 84 נגד – 29 נמנעים – אין סעיפים 23–35 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 84 בעד, נגד – 29, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 23–35, כולל לוח התיקונים, אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לפרק ט': הגברת התחרות באשראי קמעונאי.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 36(1)–(55) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 36(56) יש.

יולי יואל אדלשטיין: קבוצת מרצ, הסתייגות מס' 21, נצביע, גברתי?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 21 לסעיף 36(56).

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 228 בעד ההסתייגות – 52 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 36(56) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 52, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 21.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 36(57)–(61) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 37–42 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על 36–42 כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 229 בעד סעיפים 36–42, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 50 נמנעים – אין סעיפים 36–42, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 63 בעד, 50 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: איפה היינו?

יולי יואל אדלשטיין: 36–42 אושרו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הגענו לפרק י"א.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 43(1) יש הסתייגות – מס' 22.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע, גברתי?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: נמשוך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: 23?

מרב מיכאלי: נמשוך, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין?

מרב מיכאלי: נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: 24?

מרב מיכאלי: נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין?

מרב מיכאלי: נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 43(2) אין הסתייגויות, לסעיף 43(3) – אבל יעל כהן-פארן כבר נימקה, אז זה נמחק.

מרב מיכאלי: לא, זה לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז על סעיף 25 נצביע?

מרב מיכאלי: על הסתייגות 25, כן.

יולי יואל אדלשטיין: על הסתייגות 25, כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, חברים, נצביע על הסתייגות מס' 25 לסעיף 43(3).

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 25, מי בעדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 230 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (25) של קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 43(3) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 49 בעד, 61 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות מס' 25 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בואי נמשיך – – –

מרב מיכאלי: לחלופין – לא מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אה, לחלופין לא.

יולי יואל אדלשטיין: 43(4), יש פה הסתייגויות, 26 והלאה.

מרב מיכאלי: בהחלט כן.

מרב מיכאלי: את 26 אנחנו נמשוך, 27 נמשוך, 28 נמשוך.

מרב מיכאלי: על 29 נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 29 לסעיף 43(4).

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 29 – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 231 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 63 נמנעים – אין ההסתייגות (29) של קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 43(4) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הסתייגות מס' 29 – 47 תמכו בה, 63 התנגדו לה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הלאה, גברתי, 30 וכן הלאה.

מרב מיכאלי: רגע, אדוני, יש – – –

אחמד טיבי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

אחמד טיבי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גשו לדב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, גברתי, הסתייגות מס' 30 והלאה.

מרב מיכאלי: 30, 31, 32 אנחנו נמשוך, ואת 33 מנמקת חברת הכנסת זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, זה מה שרשום לי.

יולי יואל אדלשטיין: אז הסתייגות מס' 33 – חברת הכנסת תמר זנדברג, עד שתי דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: עד 33, או שהופלו או שהוסרו כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד שתי דקות לרשות גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, קובץ ההסתייגויות האלה, שאולי קצת נשמע כמו ג'יבריש לרובכם, עוסק באחד הדברים החשובים בפרקים האלה, וזה משבר הדיור.

תמר זנדברג: דובר כאן הרבה בכמה ימים האחרונים על משבר הדיור, דובר על הדיור הציבורי שאין, דובר על מס דירה שלישית ששיגע מדינה שלמה, עם הבורסה – בורסת הדירות של 50,000 איש שהפכו את הבתים שלנו – אנחנו שאין לנו לא דירה שלישית ולא שנייה וגם לא ראשונה, אבל את התשואה על הרווחים של הדירות שלנו מישהו סופר.

חיים כץ: בשביל זה העלינו לך את המשכורת, מה את רוצה?

תמר זנדברג: אה, תודה רבה לך, תעלו לנו גם את שכר הדירה.

תמר זנדברג: רק מה ששכחתם זה שאם רוצים ששכר הדירה בשבילנו לא יעלה, אתם יכולים להטיל פיקוח על שכר הדירה, להגביל את העלייה שלו.

תמר זנדברג: במקום ללכת לדירה השלישית ולעשות חישובים על התשואה ועל הבורסה שהפכה להיות, הדירות להשקעה – פשוט בואו נגביל את האפשרות להעלות את שכר הדירה.

תמר זנדברג: אבל הסעיפים האלה נוגעים לדבר שמאוד יקר ללבם של שר האוצר ושל ראש מטה הדיור אביגדור יצחקי, שנשא בקיץ השנה את נאום שקי השינה המפורסם.

תמר זנדברג: אמר אביגדור יצחקי: מצדי שיבנו דירות, זה לא מעניין אותי איך אנשים יצאו וייכנסו, מה הם יעשו בבתים האלה, מצדי שייקחו שק שינה ביום ראשון בבוקר לעבודה ויישנו שם עד יום חמישי.

תמר זנדברג: אני לא מתכוון להשקיע, לא בתחבורה, לא בגני-ילדים, לא במוסדות ציבור, לא בבתי-כנסת, לא בשום דבר מסביב, פשוט תנו לנו לבנות ולבנות ולבנות.

תמר זנדברג: אז נדמה לי שהפקק בדרך לאותם שקי שינה כבר בדרך.

תמר זנדברג: התוצאה היא שמחירי הדירות לא ירדו בשנה וחצי האחרונות.

תמר זנדברג: אותו אביגדור יצחקי הבטיח שאם מחירי הדירות לא ירדו בשנת 2016 הוא יתפטר.

תמר זנדברג: אז מחירי הדירות עלו ב-8% ב-2016, ונשארו לנו עוד תשעה ימים עד לסוף השנה.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לשאול, אם נישאר כאן עוד כל הלילה, האם נכסוס ציפורניים בציפייה להבטחה הזו שתתממש?

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 33 לסעיף 43(4).

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 33 – מי בעדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 232 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (33) של קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 43(4) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות – 48, נגד – 62, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות 33 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בואי נמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: 34?

מרב מיכאלי: מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: הלאה, 35?

מרב מיכאלי: מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: 36?

מרב מיכאלי: מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: 37?

מרב מיכאלי: כנ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין?

מרב מיכאלי: כנ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: 38?

מרב מיכאלי: מושכות.

מרב מיכאלי: 39 מושכים.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, אנחנו כבר נוכל להצביע כאן, גברתי, ואז נמשיך עם העניין.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיפים – איפה עצרנו?

יולי יואל אדלשטיין: 42 ו-43 – על 42 כבר הצבענו, נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נצביע רק על סעיף 43.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אנחנו מצביעים על סעיף 43, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 233 בעד סעיף 43, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף 43, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 49 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 43 אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ואז, אחרי סעיף 43 יש הסתייגות מס' 39, גברתי.

מרב מיכאלי: מושכות את 39, 40, 41, 42.

יולי יואל אדלשטיין: יופי.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, עד סוף החוק הזה אין יותר הסתייגויות, כולל לחלופין משכתם.

מרב מיכאלי: נכון, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי, אז אנחנו – – –

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו גם את לוח התיקונים בסעיף 46(4), אז אנחנו נצביע מ-44 ועד 55 ועד בכלל, כולל לוח התיקונים, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 234 בעד סעיפים 44–55 – 62 נגד – 50 נמנעים – אין סעיפים 44–55 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 50 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 44–55, ועד בכלל, אושרו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: כל סעיפי הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, אושרו כנדרש בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לא התקבלו הסתייגויות, אבל כן קיים לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע בקריאה שלישית על כל החוק, על כל סעיפיו, כולל לוח תיקונים, כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 235 בעד החוק – 63 נגד – 49 נמנעים – אין חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 63, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, המלאכה עדיין רחוקה מסיום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שעוקב, אנחנו עוברים לחוברת הנוספת המכונה: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב שגם כאן יש לוח תיקונים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מגיעים לדפים הצהובים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נמצאים בעמוד 169.

יולי יואל אדלשטיין: לשם החוק יש הסתייגות של כל הקבוצות: מרצ, המחנה הציוני, יש עתיד והרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, הסתייגות מס' 1 – האם להצביע?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: הסתייגויות לשם החוק אנחנו מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: כולל לחלופין.

מרב מיכאלי: כולל לחלופין.

יולי יואל אדלשטיין: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עוד פעם רעש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עוד פעם רעש.

יצחק הרצוג: תספרי את כמות השמיות שיש לנו.

מרב מיכאלי: בדיוק מה שעמדתי לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר.

דוד ביטן: בגלל זה עושים רעש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על שם החוק כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 236 בעד שם החוק – 62 נגד – 48 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לשם החוק כנוסח הוועדה: 62 בעד, 48 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 1 – הסתייגות מס' 2 של קבוצת מרצ, המחנה הציוני, יש עתיד והרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק, במסגרת שתי דקות, חבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שתי דקות.

אילן גילאון: אל חשש, אדוני.

אילן גילאון: אין לי צוללות ושום דבר.

אילן גילאון: פשוט השם והגדרת המטרה לא מתאימים.

אילן גילאון: זה מזכיר איזה אחד שפתח חנות לברית מילה ותלה שעון בחוץ.

אילן גילאון: בא מישהו ואמר לו: מה פתאום שעון?

אילן גילאון: למה אתה שם שעון?

אילן גילאון: הוא אמר לו: ומה רצית שאני אשים?

אילן גילאון: התייעלות כלכלית – חבר'ה, בחייכם.

אילן גילאון: בספר של אורוול, "1984", העבדות הייתה חירות והשקר – אמת, והכול היה הפוך.

אורי אריאל: – – –

אילן גילאון: מה לדבר הזה ולהתייעלות כלכלית, תכל'ס?

אילן גילאון: אלא אם כן עבורכם התייעלות כלכלית זה שאם אין נכים – אין עיכובים, אם אין זקנים – אין בזבוזים, ואם אין אזרחים – בכלל הכי טוב כי אז לא צריך לנקות יותר מדי.

אילן גילאון: לכן, אדוני ראש הממשלה, היות שהשם הזה מבאס, מה שנקרא, ולא מתאים לעניין, כי הוא לא מגדיר באופן אמיתי את המטרה, אנחנו חשבנו להציע שם אחר, הרבה יותר ספרותי, והשם שאנחנו מציעים הוא: מדינת ישראל המפוערת, מדי שנה בשנה – אבל מפוערת באל"ף – שמגדילה את הפערים מדי שנה בשנה.

ניסן סלומינסקי: בעי"ן.

אורן אסף חזן: בעי"ן.

אילן גילאון: אמרתי: בעי"ן.

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: אמרת: באל"ף.

אילן גילאון: טוב, אני דיסלקט.

אילן גילאון: אני לא כמוך, אורן, הולך חזק תלתן 7 על הכסף – תזכור.

אילן גילאון: שמה צריכים לשים.

אורן אסף חזן: תלתן 7 זה לא טוב.

אילן גילאון: לעשות את זה בעי"ן – מפוערת, מבחינת פערים כמובן.

אילן גילאון: זו הכוונה הכללית.

אורן אסף חזן: איך אתה לא – – – אילן?

אילן גילאון: אבל, אתה רואה, אני נדרש לדברים שהם אזוטריים לגמרי.

אילן גילאון: הבעיה המרכזית היא שהתקציב הזה הוא לא התייעלות כלכלית, וההתייעלות הכלכלית הזאת, כפי שאני מצאתי, הייתה צריכה לגרום להרבה יותר אנשים ליהנות ממנה.

אילן גילאון: אדוני ראש הממשלה, אצלנו יש כלכלה שבתוכה כל הזמן פחות אנשים מקבלים יותר ויותר אנשים מקבלים פחות, ואת הפירמידה הזאת צריך להפוך על הראש.

אילן גילאון: לכן אנחנו מתנגדים לחוק כפי שהוא מוגדר במטרותיו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון, שנימק את הסתייגות מס' 2.

יולי יואל אדלשטיין: אני אאפשר לו להגיע למקומו, ואז אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 2 לסעיף 1: מטרות החוק.

אורן אסף חזן: – – – 7 זה אפילו לא – – –

מרב מיכאלי: הממשלה לא עונה?

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתם רוצים להשיב?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: מי משיב?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

קריאה: הופה.

מרב מיכאלי: אבל סיכמנו: יושב-ראש ועדה ושר.

דוד ביטן: את לא רוצה שהיא תשיב?

דוד ביטן: אם את לא רוצה, היא לא תשיב.

דוד ביטן: היא ביקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת אילן גילאון, חברי, אני לא עונה לך.

שולי מועלם-רפאלי: אני עונה לחברת הכנסת יעל כהן-פארן, שעמדה פה קודם וצווחה ככרוכיה.

מרב מיכאלי: מה?

מרב מיכאלי: אדוני, מה זה?

מרב מיכאלי: סליחה.

שולי מועלם-רפאלי: למה "מה זה"?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: סליחה.

מרב מיכאלי: מה?

מרב מיכאלי: מה?

מרב מיכאלי: מה?

מיכל בירן: המילה "צרחה" היא לא מילה – – –

דוד ביטן: שולי, שולי, שולי – – –

מיכל בירן: כולם פה צורחים.

מרב מיכאלי: לא, לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: מה?

קריאה: תחזרי – – –

קריאה: שולי, בואי לפה.

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: שולי, אל תחזרי, שולי.

קריאות: – – –

דוד ביטן: – – – להשיב להסתייגות.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, מה קרה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו – – –

מרב מיכאלי: אז אין תשובה של הקואליציה?

עודד פורר: – – – בגלל שהיא אישה?

עודד פורר: – – –

יהודה גליק: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, רצוי מאוד להצביע, אבל אני לא יכול לעבוד ברעש הזה.

חיים כץ: דוד, דוד – – –

מרב מיכאלי: ההצבעה מתעכבת כי ראש הממשלה עונה לאילן גילאון באופן אישי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות – – –

מרב מיכאלי: למי שפספס, ההצבעה מתעכבת בגלל שראש הממשלה עונה לאילן גילאון באופן אישי.

יולי יואל אדלשטיין: אה, כן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 2, כפי שנימק אותה חבר הכנסת אילן גילאון, לסעיף 1: מטרות החוק.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 237 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 48, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושים עם כל הלחלופין, גברתי?

מרב מיכאלי: מצביעים על לחלופין (א) בהצבעה שמית, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי, אנחנו נצביע על לחלופין (א) לסעיף 1 – מי שעוקב, זה בעמוד 170.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה שמית, גברתי המזכירה.

דוד ביטן: – – –

מרב מיכאלי: השתמשתי רק בשתיים.

מרב מיכאלי: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – נגד דוד ביטן – נגד מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – נגד אלי בן-דהן – נגד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – בעד נפתלי בנט – נגד יחיאל חיליק בר – בעד איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד יגאל גואטה – נגד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – בעד יהודה גליק – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד אכרם חסון – נגד יואל חסון – בעד אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – בעד מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – בעד שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – אינו נוכח איתן כבל – בעד אלי כהן – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – בעד יעל כהן-פארן – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – נגד מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – נגד יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – בעד מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – בעד אברהם נגוסה – נגד איילת נחמיאס ורבין – בעד בנימין נתניהו – נגד קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – נגד בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – בעד רחל עזריה – נגד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן – נגד עודד פורר – נגד טלי פלוסקוב – נגד יעקב פרי –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – בעד נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – נגד מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – אינו נוכח יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח סתיו שפיר – אינה נוכחת איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

טלי פלוסקוב: נא לעבור על שמות חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה עד כה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) טלב אבו עראר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח אורן אסף חזן – נגד חיים ילין – בעד אלי כהן – נגד חיים כץ – נגד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – בעד מיקי לוי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד רויטל סויד – בעד נורית קורן – אינה נוכחת מיקי רוזנטל – בעד אלעזר שטרן – בעד איציק שמולי – אינו נוכח סתיו שפיר – בעד

טלי פלוסקוב: האם יש עוד חברות או חברי כנסת שלא הצביעו עד כה ורוצים להצביע?

טלי פלוסקוב: אין.

טלי פלוסקוב: תמה ההצבעה.

טלי פלוסקוב: נא לסכם את ההצבעה ולהציג לנו את תוצאותיה.

קריאה: – – –

טלי פלוסקוב: לא, לא, לא.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מוטי יוגב, עד שלא יסיימו את עבודת ההצבעה, לא להפריע בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, להזכירכם, הצבענו על הסתייגות לחלופין (א) לסעיף 1 לחוק ההתייעלות הכלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – אני לא שומע את עצמי – השר גלנט – – –

אורי אריאל: – – – מה קורה עם אנשים?

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות הצביעו 48, נגד ההסתייגות הצביעו 63.

יולי יואל אדלשטיין: לכן ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אנחנו נמשיך.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את (ג) ו-(ד).

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (ג) ו-(ד) בעמוד 170 נמשכו.

מרב מיכאלי: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: (ב) הצבענו.

מרב מיכאלי: הצבענו (א).

מרב מיכאלי: אז (ב), (ג) ו-(ד) נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: (ב), (ג) ו-(ד) אנחנו נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו נזמין את חבר הכנסת מיקי לוי לנמק את הסתייגות מס' 3 – זה מה שרשום לי.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשות אדוני.

קריאה: תנמק.

קריאה: תנמק.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: זה עניין שלך מה שאני הולך להגיד.

מיקי לוי: כשאנחנו יושבים כאן וגם מדברים על הגליל, ברגעים אלה נסגר מפעל "ידע פלסט" ברמת-הגולן – עם 100 עובדים – ואנחנו מדברים על הגליל ועל ההעצמה של הגליל.

מיקי לוי: אז רק שתדעו, 100 עובדים בדרך הביתה.

מיקי לוי: שלשום בלילה, אדוני – חבר הכנסת גפני, היכן אתה?

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני – תמסרו לו שהשנה היו 470 העברות, ואנחנו בקושי הגענו למחצית.

מיקי לוי: אז הייתי חייב לו את המספר.

מיקי לוי: שלשום בלילה היינו עדים לנבחרי ציבור שמעלו בתפקידם כנבחרי ציבור, ששכחו שהם הגיעו לבניין הזה כדי להצביע בוועדת הכספים של הכנסת על תקציב המדינה – בעד או נגד – בלי שישלמו להם בכספי ציבור בעבור הצבעתם.

אורן אסף חזן: – – – בוועדת הכספים.

אורן אסף חזן: מה קרה, התנפחת?

מיקי לוי: אני מבין שגם רבים מחברי בקואליציה יודעים וחושבים כי התקציב הזו הוא לא טוב למשק הישראלי, הוא לא טוב לכלכלה הישראלית והוא לא טוב לציבור ולחברה בישראל.

מיקי לוי: הוא טוב לחברים בקואליציה, ששר האוצר שילם להם לפני ההצבעה בוועדת הכספים כדי לזכות בתמיכתם.

מיקי לוי: רבע מיליארד שקל זה עלה, והציבור הוא זה שמימן את החגיגה הזו.

מיקי לוי: לא סתם מכונה התקציב הזה – וההתנהלות של שר האוצר סביב התקציב – "יום הכיפורים של אגף התקציבים".

מיקי לוי: הכסף חולק חופשי-חופשי לחברים בקואליציה, ולציבור נשאר פחות ופחות.

מיקי לוי: לפני שנתיים אני הייתי שם; אנחנו לא נהגנו כך ולא לקחנו שום כסף קואליציוני, לא מפלגתי.

מיקי לוי: לא נתנו כסף ייחודי לחברי כנסת.

מיקי לוי: תתביישו.

מיקי לוי: אבקש כי הכנסת תאשר להכניס למטרת חוק ההתייעלות הכלכלית את המשפט הכי שכיח באגף התקציבים באוצר בימים אלו בקשר אליה: "יום הכיפורים של אגף התקציבים".

מיקי לוי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע, חברים, על הסתייגות 3.

יולי יואל אדלשטיין: עדיין לסעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 238 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 57, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, חברת הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הצבענו על הסתייגות מס' 3 לסעיף 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הלאה?

מרב מיכאלי: את 4, 5, 6, 7, 8, 9 ו-10 אנחנו נמשוך.

מרב מיכאלי: על הסתייגות מס' 11, שאומרת: אחרי "יעדי התקציב" יבוא "הפיקטיביים" – על זאת נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים כרגע על הסתייגות מס' 11, עדיין לסעיף 1, בעמוד 171, מי שעוקב.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 239 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות (11) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הסתייגות מס' 11: בעד ההסתייגות – 50, נגד – 55, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: השרה רגב טעתה בהצבעה על ההסתייגות הקודמת, שהייתה הסתייגות מס' 4.

יואל חסון: היא לא טעתה, היא הלכה עם המצפון.

יואל חסון: היא הלכה עם המצפון.

יולי יואל אדלשטיין: זה מפריע, חברי הכנסת משני הצדדים.

קריאות: – – –

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטן, יושב-ראש הקואליציה, אני לא יכול להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: מבין ללבך, אבל לא יכול לעזור לך בזה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את 12, 13, 14, 15, 16, 17 ונצביע על 18.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 18.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

מרב מיכאלי: אחרי "ההוצאה הממשלתית" יבוא "המושקעת בספינות וצוללות".

מרב מיכאלי: הצבעה מס' 240 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (18) של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 18 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, נמשיך?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: נסיר את – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני לא שומע, אפילו עם המיקרופון.

יולי יואל אדלשטיין: נו?

מרב מיכאלי: אנחנו נסיר את ההסתייגויות 19, 20, 21, 22, 23 ו-24.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, הסרנו את כל ההסתייגויות, בצורה זו אחרת, לסעיף 1, ואנחנו נצביע על סעיף 1, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 241 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 60 – בעד, 49 – נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף מס' 1 אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 2, עודד פורר – מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, 26 – גברתי.

מרב מיכאלי: אראל מרגלית – אנחנו מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: 27?

מרב מיכאלי: מושכות.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו במצב ללא הסתייגויות עד לסעיף 6.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, אנחנו נצביע על 2, 3, 4 ו-5, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 242 בעד סעיפים 2–5 – 59 נגד – 49 נמנעים – אין סעיפים 2–5 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 59 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 2–5 כולל התקבלו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 6, עודד פורר?

עודד פורר: מסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מסיר את כל ההסתייגויות שלך?

עודד פורר: כן.

יולי יואל אדלשטיין: הבנתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נעבוד מול האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אז המצב הוא שמסעיף 6 עד סעיף 19, כולל, אין יותר הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נצביע על סעיפים 6–19, כולל, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

מרב מיכאלי: נגד.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, המיקרופון של מרב מיכאלי מבלבל.

אורן אסף חזן: היא צועקת נגד, זה מבלבל.

אורן אסף חזן: הצבעה מס' 243 בעד סעיפים 6–19 – 60 נגד – 49 נמנעים – אין סעיפים 6–19 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 49, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסעיפים 6–19, כולל, אושרו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 20(1) קיימת הסתייגות מס' 33.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 20(1) – הסתייגות מס' 33.

מרב מיכאלי: על זה אנחנו מצביעות, 33.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 33 לסעיף 20(1) – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 244 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (33) של קבוצת סיעת המחנה הציוני וחברי הכנסת בצלאל סמוטריץ ואורלי לוי אבקסיס לסעיף 20(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות 33 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 34.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי?

קריאה: 34 – – –

מרב מיכאלי: 34 – כן להצביע?

מרב מיכאלי: 34 – כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: מצביעים על הסתייגות מס' 34 לאותו סעיף.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 245 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות (34) של קבוצת סיעת יש עתיד וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 20(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 57, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות 34 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מה הלאה?

מרב מיכאלי: 35 – כן, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 35.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 246 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות (35) של קבוצת סיעת יש עתיד וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 20(1) לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסתייגות מס' 35 – 51, נגד – 62, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 35 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 20(2)–20(4) אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נצביע על סעיף 20 על כל תת-סעיפיו, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 247 בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 48 נמנעים – אין סעיף 20, כהצעת הוועדה, נתקבל.

קריאה: חבל שההקלטה לא רואה – – –

יולי יואל אדלשטיין: פספסתי, גם ל-21 לא היה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 62, נגד – 48, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 20 אושר, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 21 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נצביע על סעיף 21, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 248 בעד סעיף 21 – 62 נגד – 48 נמנעים – 1 סעיף 21 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 62, נגד – 48, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 21 התקבל, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 22 – מה אנחנו עושים עם הסתייגות 36, גברתי?

מרב מיכאלי: מצביעים, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 36 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 249 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות (36) של קבוצת סיעת יש עתיד וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 22 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 50, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות מס' 36 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי – לפחות זה מה שרשום לי – לנמק הסתייגות מס' 37 לסעיף 22.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד שתי דקות לרשות אדוני.

דוד ביטן: אחמד.

דוד ביטן: אחמד, תעצור.

דוד ביטן: דקה.

אורן אסף חזן: טיבי, לא בדיבור רדיופוני, לא בדיבור רדיופוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על התקציב.

אחמד טיבי: בימים האחרונים היה מאבק עיקש של ראשי הרשויות, השלטון המקומי, נגד ההחלטה על קיצוץ רוחבי, של פגיעה במענק האיזון, לרבות של ראשי הרשויות הערביות שב-2016 קיבלו כסף תוספתי – 200 מיליון שקל.

אחמד טיבי: זה לא 200, זה פחות.

אחמד טיבי: המאבק של ראשי הרשויות היהודיות והערביות ביחד, הוכיח את עצמו.

אחמד טיבי: במשך הדיונים של ועדת הכספים וגם בפגישות במשרד הפנים – ,D9 אתה מפריע לי – גם פגישות במשרד הפנים, גם באוצר, גם במשרד ראש הממשלה, הובילו להבנות עם משרד האוצר בעיקר, שהקשיב לדרישות הצודקות של מרכז השלטון המקומי.

אחמד טיבי: ההסכמה להעביר 200 מיליון שקל ב-2017 לרשויות הערביות היא לא מספקת.

אחמד טיבי: לפחות 400 מיליון שקל צריכים להיות מועברים כדי לטפל בתשתיות, משכורות – אגב, רוב מענקי האיזון הולכים למשכורות ברשויות המקומיות.

אחמד טיבי: אין ספק שהקיפוח שהיה במשך שנים כאשר הרשויות הערביות הפסידו כחצי מיליארד שקל כל שנה – בגלל הנוסחה המעוותת של מענקי איזון, שצריכה לחלוף מן העולם, ואולי בסוף ינואר זה יקרה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש הוועדה לצדק חלוקתי ופריפריה חבר הכנסת זוהר מבקש להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי חברי הכנסת, בהקשר למה שהתייחס חבר הכנסת טיבי, לקרן הארנונה שאושרה בוועדת הכספים ממש לאחרונה, רציתי לומר כיושב-ראש הוועדה לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי שזה רגע היסטורי שבו באמת יש איזון, ועזרה וסיוע הדדי בין כל הרשויות במדינת ישראל, לטובת הרשויות החלשות, לטובת אלו שנמצאים במצב סוציו-אקונומי נמוך, לטובת אלו שמפגרות אחרי הגדולות.

יולי יואל אדלשטיין: גם הרשויות הערביות, ללא שום הבדל וללא שום קיפוח.

יולי יואל אדלשטיין: זה מעשה שעושה סוף לקיפוח.

יולי יואל אדלשטיין: על כן, אני סבור שזו אחת מהבשורות הגדולות שיש היום בתקציב המדינה – קרן ארנונה ממשלתית שתעזור לרשויות חלשות על חשבון חזקות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 37 לסעיף 22, כפי שנימק אותה חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 250 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 22 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 49 בעד, 61 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות 37 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 23 אין הסתייגויות, לכן נוכל להצביע על סעיפים 22–23, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 251 בעד סעיפים 23-22, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 23-22, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 62 בעד, 47 נגד, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 22–23 אושרו, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יוסי יונה לנמק הסתייגות מס' 38, שנמצאת אחרי סעיף 23.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשות אדוני.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, חוק התקציב, וגם ביחס לקרן הארנונה, הוא מלאכת מחשבת של נתינה ולקיחה; מצד אחד נדיבות ומצד שני קיצוץ.

יוסי יונה: כפי שאתם יודעים, אני תמכתי – ועדיין תומך – בהצעת החוק הזאת, בחוק ההסדרים, שעוסקת בקרן הארנונה.

יוסי יונה: ואני גם שמחתי שהצעת החוק של חברת הכנסת אורלי לוי ושלי מוזגה עם חוק ההסדרים.

יוסי יונה: אבל ההסתייגות שלי נוגעת בעניין הקיימות, והיכולת של הקרן הזאת לפעול בעתיד כדי אכן לתת מענה לפערים המאוד-גדולים בין הרשויות.

יוסי יונה: כפי שכולכם יודעים, היכולות הכלכליות של רשויות בישראל שונות באופן דרמטי, וזה משפיע על איכות השירותים שהרשויות נותנות.

יוסי יונה: ההסתייגות שלי באה לומר את הדבר הבא: משום שהכסף שנלקח מערים קולטות עלייה לתוך הקרן מתפרס על שנים מאוד מאוד ארוכות, כשמונה שנים, הרי הקרן הזאת, עד שהיא תגיע למיצוי היכולת שלה, של 500 מיליון שקל, יחלוף המון המון זמן.

יוסי יונה: לכן ההסתייגות שלי אומרת שיש להוסיף לקרן הזאת 75 מיליון שקל, שהם 15% על הקרן הנוכחית.

יוסי יונה: דבר נוסף, הסעיף הבא, סעיף 39, ברשותך, אדוני היושב-ראש, הוא גם בא – – –

יצחק וקנין: הסתייגות 39.

יוסי יונה: הסתייגות 39 גם באה להגן על הקרן הזאת מקיצוצים רוחביים.

יוסי יונה: אני אומר שוב, אם לא יהיה הדבר הזה, ולא נגן על הקרן הזאת מקיצוצים רוחביים, אנחנו נראה בעתיד פגיעה מאוד משמעותית בקרן הזאת.

יוסי יונה: שמעו וראו, וכולכם יודעים, שגם בימים האלה חל קיצוץ, או לפחות יש כוונה לקצץ, בתקציבי האיזון.

יוסי יונה: לכן אני אומר שוב, מצד אחד נותנים, מצד אחד לוקחים.

יוסי יונה: זה בא לידי ביטוי כמעט בכל סעיפי התקציבים של הצעת התקציב הזאת, ולכן אני מציע את ההסתייגות הזאת, ואני מבקש שתהיה העלאה של 15% – –

יצחק וקנין: תודה.

יוסי יונה: – – בקרן לצמצום פערים בין הרשויות.

יוסי יונה: תודה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: כן, גברתי.

יצחק וקנין: להצביע על ההסתייגות?

מרב מיכאלי: כן.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו בעמוד – – –

מרב מיכאלי: הממשלה לא עונה?

מרב מיכאלי: הממשלה לא עונה?

יצחק וקנין: הממשלה רוצה לענות?

יצחק וקנין: הממשלה לא רוצה לענות.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו בעמוד 175, סעיף 23, הסתייגות 38 – מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 252 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לאחרי סעיף 23 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 48 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: יש לנו לחלופין, הסתייגות 39.

יצחק וקנין: מרב, להצביע?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יצחק וקנין: להצביע.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיף 23, הסתייגות 39 לחלופין.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 253 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לאחרי סעיף 23 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 60 מתנגדים, 47 בעד.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אם כן, לסעיף 23 הורדו כל ההסתייגויות, ל-24–26 אין הסתייגויות, לסעיפים 27–34 אין הסתייגויות – אנחנו נצביע על סעיפים 23–34, כולל.

יצחק וקנין: 24–34.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: כן כן, אנחנו הסרנו את ההסתייגויות.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: אני יודע.

יצחק וקנין: אני יודע, רבותי.

יצחק וקנין: לא קיימות, אוקיי.

יצחק וקנין: 24–34 – אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים – כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 254 בעד סעיפים 24–34 – 63 נגד – 45 נמנעים – אין סעיפים 24–34 נתקבלו.

יצחק וקנין: 63 בעד, 45 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 24–34 נתקבלו כהצעת הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: לסעיף 35, מרב, להצביע?

מרב מיכאלי: כן, בבקשה, אדוני.

יצחק וקנין: להצביע.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 35, הסתייגות 40.

יצחק וקנין: מי בעד?

מרב מיכאלי: איך 35?

מרב מיכאלי: רגע, אדוני – – –

יצחק וקנין: מי נגד?

מרב מיכאלי: איפה הוא הלך לאיבוד?

מרב מיכאלי: בעד.

מרב מיכאלי: אני לא הבנתי.

מרב מיכאלי: אדוני, באיזה עמוד אתה?

יצחק וקנין: אני בעמוד 176.

מרב מיכאלי: אז 40.

מרב מיכאלי: הצבעה מס' 255 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של חברת הכנסת עליזה לביא לסעיף 35 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אם כן, 60 מתנגדים, 47 בעד.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 35 כהצעת – נכון?

יצחק וקנין: יש לנו הסתייגות 41 לסעיף 35.

יצחק וקנין: להצביע?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: לא להצביע.

יצחק וקנין: 41 יורד כולו.

יצחק וקנין: אם כן, 35 – אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 256 בעד סעיף 35 – 62 נגד – 44 נמנעים – אין סעיף 35 נתקבל.

יצחק וקנין: 62 בעד, 44 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיף 35 נתקבל כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: סעיף 36, להצביע על ההסתייגויות?

יצחק וקנין: הסתייגות 42 של יש עתיד.

מרב מיכאלי: לא, אדוני.

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: לא להצביע.

יצחק וקנין: לחלופין?

מרב מיכאלי: גם לא לחלופין.

יצחק וקנין: לא להצביע.

מרב מיכאלי: גם לא על 43.

יצחק וקנין: גם 43 לא.

מרב מיכאלי: וגם 44 לא.

יצחק וקנין: אם כך – 44 זה כבר סעיף 37.

יצחק וקנין: גם לא להצביע?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: 45 – עפר שלח מנמק.

יצחק וקנין: ו-45?

מרב מיכאלי: 45 – עפר שלח מנמק.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת שלח.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: אז אם כך, בואו נצביע על סעיף 36, ונמשיך ל-37 אחרי כן.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 36 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 257 בעד סעיף 36 – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 36 נתקבל.

יצחק וקנין: 61 בעד, 47 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיף 36 נתקבל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 37.

יצחק וקנין: הסתייגות 44, הבנתי שהורדתם.

מרב מיכאלי: נכון.

יצחק וקנין: 45 – להצביע.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: יציג – עפר שלח.

יצחק וקנין: עפר שלח רוצה לנמק את ההסתייגות.

יצחק וקנין: הסתייגות 45 לסעיף 37.

יצחק וקנין: שתי דקות לרשותך.

עפר שלח: תודה, אדוני, תקציב הביטחון, אדוני שר האוצר, מכיר?

עפר שלח: 70 מיליארד שקל, הנתח הכי גדול והכי חשוב בתקציב המדינה.

עפר שלח: אותך, מסתבר, הוא לא ממש מעניין.

עפר שלח: עשית הסכם עם השר יעלון, ומבקר המדינה כבר הביע דעה חריפה על הדרך החפיפניקית והלא-מקצועית שבה ניהלת אותו.

עפר שלח: ובזה תם העניין שלך.

עפר שלח: בעקבות ההסכם הכנסת לחוק ההסדרים ארבעה חוקים, כולם מנוסחים ברישול, אף אחד מהם, תרשו לי להניח, לא יצא לפועל.

קריאות: – – –

מרדכי יוגב: – – – לתקציב הביטחון?

יצחק וקנין: נא לא להפריע.

עפר שלח: ככה אתה עובד בכל דבר.

מרדכי יוגב: – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת, נא לא להפריע.

עפר שלח: אבל – מוטי, אל תעמיד פנים אפילו שיש בינינו חילוקי דעות, אנחנו הרי בדבר הזה חושבים אותו דבר.

מרדכי יוגב: – – –

עפר שלח: ככה אתה עובד בכל דבר, אבל פה זה דיני נפשות.

עפר שלח: התוצאה האפשרית של מחדליך היא שבעוד כמה שנים יש סכנה שלא יהיה תקציב ולא יהיה ביטחון.

עפר שלח: אני יודע, השר כחלון, שאתה לא כל כך בקי, אז בבקשה, אפרט ואסביר.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: נא לא להפריע.

עפר שלח: קיצור השירות, חברי מוטי יוגב – הרי אנחנו יחד על העניין הזה – קיצור השירות ל-30 חודש לא היה ולא יהיה.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: נא לא להפריע לדובר.

עפר שלח: תשאלו את השר ליברמן.

עפר שלח: חוק הנכים סורס ועוקר.

אורן אסף חזן: אין לך בושה לשקר פעם אחר פעם.

עפר שלח: את ההסכם הרעוע – אורן, הרי אין לך מושג על מה אתה מדבר, אז שב בשקט.

אורן אסף חזן: – – –

עפר שלח: את ההסכם הרעוע עיגנת בחוק מוזר, שרק הייעוץ המשפטי של ועדת החוץ והביטחון, וחברי הכנסת טרכטנברג ואני – שנינו מהאופוזיציה, אבל הרבה יותר אחראיים מכם – איכשהו הצלנו אותו.

ענת ברקו: אל תשמיץ – – –

עפר שלח: מה שמביא אותנו לחוק הפנסיות לאנשי הקבע ולהסתייגות שלפנינו.

עפר שלח: ההסתייגות אומרת שאם בשנת 2021 נראה שמתווה הפנסיה אינו מתקדם כמתוכנן, ששוב – – –

אורן אסף חזן: – – –

יצחק וקנין: נא לא להפריע, חברת הכנסת רחל עזריה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן.

יצחק וקנין: חברים, אי-אפשר לנהל את הישיבה בצורה כזאת.

יצחק וקנין: אדוני ימשיך.

עפר שלח: מה שמביא אותנו לחוק הפנסיות לאנשי הקבע ולהסתייגות שלפנינו.

עפר שלח: ההסתייגות אומרת שאם בשנת 2021 – אדוני, כל פעם – – –

יצחק וקנין: רבותי, אני מוסיף לו זמן כי אתם מפריעים.

קריאה: למה?

קריאה: לא הפרענו.

יצחק וקנין: אתם מפריעים.

יצחק וקנין: מה זה?

יצחק וקנין: אתם לא נותנים לדבר.

יצחק וקנין: מה זה לא מפריעים?

קריאה: – – –

יצחק וקנין: אדוני ימשיך.

עפר שלח: מה שמביא אותנו לחוק הפנסיות לאנשי הקבע ולהסתייגות שלפנינו.

עפר שלח: ההסתייגות אומרת שאם בשנת 2021 נראה שמתווה הפנסיה אינו מתקדם כמתוכנן, ששוב גמלאות הקבע מאיימות לתקוע את תקציב הביטחון כולו ולא נהיה מוכנים למלחמה, תהיה הגבלה מעשית על יכולתו של הצבא להגדיל לפורשים בעצמו וללא בקרה את שיעור הזכאות.

יצחק וקנין: תודה.

עפר שלח: אדוני, עוד חצי דקה.

עפר שלח: הרמטכ"ל עצמו יודע שזה חשוב ונכון.

אורן אסף חזן: – – –

יצחק וקנין: זה לא, אין איזה פריבילגיה – – –

עפר שלח: אנשי האוצר ממש התחננו בפני לקדם את ההסתייגות.

עפר שלח: ידידי יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אבי דיכטר היה מעביר אותה, אבל חזקה עליו מצוות שר האוצר שלא לשנות דבר.

עפר שלח: 70 מיליארד שקל?

עפר שלח: העיקר שיש לכחלון כותרת על הסכם.

עפר שלח: ביטחון המדינה – מה זה עליית מס דירה שלישית?

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

עפר שלח: וראש הממשלה, אתם שואלים?

עפר שלח: בכל הדיונים בתקציב הביטחון לא שמענו פעם על התערבות שלו.

עפר שלח: צודק, זה לא פוסט נגד עיתונאים.

יצחק וקנין: אדוני, אני מבקש – מבקש לסיים.

עפר שלח: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לך.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, מישהו מהקואליציה רוצה?

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בהצבעה.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות לסעיף 37, הסתייגות מס' 45 – מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 258 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד וקבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 37 לא נתקבלה.

רחל עזריה: – – – הצבעת בעד.

קריאה: עפר, תצביע כמו שהצבעת בוועדה.

קריאה: – – – לא יכולים להתמודד מולו – – –

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 45 – אדוני, רבותי, רבותי, אורן חזן, אורן חזן, אני מבקש ממך – זה אמצע ההצבעות.

יצחק וקנין: אתה צועק וצועקים לך משם.

יצחק וקנין: איך אפשר לשמוע?

יצחק וקנין: אתם מפריעים לעצמכם.

יצחק הרצוג: אולי תוציא אותו פעם אחת וזהו – – –

יצחק וקנין: אני לא מוציא אף אחד באמצע ההצבעות.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים ו-45 בעד.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: לחלופין להצביע, מרב?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: לא להצביע לחלופין.

מרב מיכאלי: לא להצביע.

מרב מיכאלי: גם לא 46.

יצחק וקנין: וגם 46 לא להצביע.

מרב מיכאלי: לא, לא.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים.

יצחק וקנין: ל-38 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על 37 ו-38 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 259 בעד סעיפים 37–38, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 44 נמנעים – אין סעיפים 37–38, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 59 בעד, 44 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 37 ו-38 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 39, מרב?

מרב מיכאלי: 47 – מושכות, 48 – מושכים, 49 – גם.

יצחק וקנין: גם.

יצחק וקנין: מה עם 50?

מרב מיכאלי: 50 – נצביע.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 50 לסעיף 39, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 260 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 62 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 39 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 62 מתנגדים, 45 בעד.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים עכשיו, רבותי, על סעיף 39, כולל סעיפים 40–47, כהצעת הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 261 בעד סעיפים 39–47, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 39–47, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 39–47 נתקבלו, כהצעת הוועדה, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: לסעיף 48, מרב?

מרב מיכאלי: מושכים.

יצחק וקנין: מושכים.

יצחק וקנין: 49–53 – אין לי.

יצחק וקנין: אם כן, נצביע על סעיפים 48 ו-49–53, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 262 בעד סעיפים 48–53 – 61 נגד – 44 נמנעים – אין סעיפים 48–53 נתקבלו.

יצחק וקנין: 61 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 48–53 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מרב, סעיף 54 להצביע?

מרב מיכאלי: על כל הסעיף?

מרב מיכאלי: נמשוך את כל ההסתייגויות?

מרב מיכאלי: בסדר.

מרב מיכאלי: לכבודך, אדוני.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש לנו הסתייגות 52, יש לחלופין.

מרב מיכאלי: בסדר.

מרב מיכאלי: לכבודך, אדוני.

יצחק וקנין: אז אתם מסירים את כל ההסתייגויות ל-54.

יצחק וקנין: אתם מסירים את הכול.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יצחק וקנין: אוקיי, אז אנחנו מצביעים על סעיף 54, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: כל ההסתייגויות הורדו, אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: יש לוח תיקונים, אני מבין, נכון?

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: נגמר.

יצחק וקנין: אם כן, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 263 בעד סעיף 54 – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 54 נתקבל.

יצחק וקנין: 60 בעד, 47 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיף 54 נתקבל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 55 – להצביע על ההסתייגויות 56, 57 ולחלופין?

מרב מיכאלי: על 56 ועל 57 להצביע.

יצחק וקנין: להצביע.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות 56 לסעיף 55.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 264 בעד ההסתייגות – 43 נגד – 61 נמנעים – 1 ההסתייגות (56) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 55 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 43 בעד, נמנע אחד.

יצחק וקנין: הסתייגות 56 לא נתקבלה – לסעיף 55.

יצחק וקנין: הסתייגות 57 – אנחנו מצביעים על הסתייגות 57.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 265 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (57) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 55 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 60 מתנגדים, 39 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות 57 לסעיף 55 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מרב, יש לי לחלופין.

יצחק וקנין: להצביע לחלופין?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: על הלחלופין לא.

יצחק וקנין: לא להצביע.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן חזן, יש לך הסתייגות.

יצחק וקנין: אתה מושך אותה?

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: אם כן, לסעיף 56, הסתייגות של אורן חזן – נמשכה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיפים 55, 56 ו-57 כהצעת – סליחה, סליחה; 55–56, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 266 בעד סעיפים 55–56, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 44 נמנעים – אין סעיפים 55–56, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 61 בעד, 44 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 56 ו-57 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

מרב מיכאלי: לא לא, רק 56.

יצחק וקנין: סליחה, 55 ו-56.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: ל-57 אנחנו נמשוך את ההסתייגויות.

יצחק וקנין: מושכים את ההסתייגויות ל-57.

מרב מיכאלי: וגם ל-58.

יצחק וקנין: גם ל-58.

יצחק וקנין: אוקיי, רק דקה אחת.

יצחק וקנין: אורן חזן, אתה מושך את ההסתייגות שלך לסעיף 58?

יצחק וקנין: מושך, מושך.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיפים 57 ו-58, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 267 בעד סעיפים 57–58 – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 57–58 נתקבלו.

יצחק וקנין: 61 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 57 ו-58 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 59, מה עושים, מרב?

מרב מיכאלי: מצביעים על 66, אדוני.

יצחק וקנין: אוקיי, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 66 – –

מרב מיכאלי: באישור ועדת הכספים של הכנסת.

יצחק וקנין: – – לסעיף 59.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 268 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 59 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 60 מתנגדים, 49 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 59, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 269 בעד סעיף 59, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 59, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יצחק וקנין: 61 בעד, 47 מתנגדים.

יצחק וקנין: סעיף 59 נתקבל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: סעיף 60.

יצחק וקנין: מרב.

מרב מיכאלי: אנחנו נצביע על הסתייגות 67 וגם על החלופין, אם יהיה צורך; אולי היא תתקבל.

יצחק וקנין: אוקיי, אנחנו מצביעים על סעיף 60, הסתייגות 67.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 270 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של סיעת קבוצת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 60 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 47 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: לחלופין, להצביע?

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיף 60, הסתייגות 67 לחלופין.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 271 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 60 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 60 מתנגדים, 44 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: לחלופין – לא נתקבלה.

יצחק וקנין: הסתייגות 68 לסעיף 60?

מרב מיכאלי: לא, אנחנו נמשוך.

יצחק וקנין: 69?

מרב מיכאלי: גם.

מרב מיכאלי: עד 74, כולל.

יצחק וקנין: רק דקה.

יצחק וקנין: דקה.

יצחק וקנין: עד 72.

יצחק וקנין: לא לא לא, אני מצביע רק על סעיף 60, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

קריאה: כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: 61 – יש לי הסתייגויות.

מרב מיכאלי: אז אנחנו משכנו אותן.

יצחק וקנין: משכת?

יצחק וקנין: משכת גם את 61.

יצחק וקנין: רק דקה.

יצחק וקנין: אורן, סעיף 62, אתה מושך?

יצחק וקנין: מושך.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיפים 60 ו-61, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 272 בעד סעיפים 60–61, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 60–61, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 61 בעד, 46 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 60 ו-61 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אורן חזן משך לסעיף 62.

יצחק וקנין: מרב, יש לכם הסתייגויות 76, 77 ו-78 לסעיף 62.

מרב מיכאלי: זה נכון, אדוני.

מרב מיכאלי: אנחנו מצביעות רק על 79.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות 79 לסעיף 62.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 273 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 62 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 47 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: לא, 80, אדוני.

מרב מיכאלי: פשוט זה היה בעמוד הבא ולא ראיתי.

יצחק וקנין: זה כבר סעיף 63.

יצחק וקנין: אז נצביע קודם כול על סעיף 62, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 274 בעד סעיף 62, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 62, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יצחק וקנין: 61 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיף 62 נתקבל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 3.

יצחק וקנין: מרב.

מרב מיכאלי: כן, מס' 80.

מרב מיכאלי: אנחנו מצביעות עליה.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע על הסתייגות 80 לסעיף 63.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 275 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 63 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 61 מתנגדים, 49 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הסתייגות 80 לסעיף 63 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיפים 63–66, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 276 בעד סעיפים 63–66, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 48 נמנעים – אין סעיפים 63–66, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: אני הייתי מציע שהוא יוריד את כל ההסתייגויות שלו, ואז הוא יפטור אותנו מהשאלה החוזרת.

יצחק וקנין: 61 בעד, 48 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 63–66 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 67 – חבר הכנסת אורן חזן, מושך, כן?

אורן אסף חזן: – – –

אראל מרגלית: חזן, מה אתה מפחד?

אראל מרגלית: מה הפחד?

יצחק וקנין: חברים, הוא צריך להודיע, לא אני.

יצחק וקנין: חברים, חברים, נא – לא באמצע ההצבעה.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו מצביעים על סעיפים 67–79, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 277 בעד סעיפים 67–79 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיפים 67–79 נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 48 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 67–79 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף – כן, אורן.

אורן אסף חזן: אני רוצה להגיד לך משהו: אני מושך את כל ההסתייגויות שלי.

יצחק וקנין: אורן חזן הודיע שהוא מושך את כל ההסתייגויות שלו.

יצחק וקנין: אם כן, נוכל להתייחס לזה בהתאם להצבעה.

יצחק וקנין: לאחר 79, יוסף ג'בארין מבקש לנמק את ההסתייגות.

אורן אסף חזן: תדע לך, גם משכתי וגם זה היה בחינם.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ג'בארין, שתי דקות לרשותך.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לקרן הארנונה הממשלתית.

יוסף ג'בארין: חברים – – –

יצחק וקנין: חברים, נא לא להפריע.

יוסף ג'בארין: חברים, חשוב לי להדגיש גם בפני ראש הממשלה, גם בפני השרים שנמצאים, שלעניין הארנונה הממשלתית, בדיקה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת העלתה שמסך כל הארנונה הממשלתית שמשולמת לרשויות המקומיות, שיעור הארנונה הממשלתית שמגיע ליישובים הערביים הוא פחות מ-0.5%.

יוסף ג'בארין: אני חוזר על זה: פחות מ-0.5% מהארנונה הממשלתית המשולמת לרשויות המקומיות – פחות מ-0.5% מגיע לרשויות המקומיות הערביות.

יוסף ג'בארין: זה גם מראה, אגב, על היעדר של בנייני ציבור ברשויות המקומיות הערביות.

יוסף ג'בארין: ולכן, אחד הקשיים, עכשיו, מול הקרן החדשה שמוקמת, הוא שהחלוקה של התקציבים שלה תהיה חלוקה הוגנת, ותבטיח שהיישובים הערביים – ואפשר גם להגיד שהיישובים במעמד הסוציו-אקונומי הנמוך – יקבלו באופן הוגן, באופן צודק, באופן שוויוני, את חלק הארנונה הממשלתית שמגיע להם.

אמיר אוחנה: – – –

יוסף ג'בארין: ואני רוצה להגיד לכם: קחו, למשל, את הדוגמה של קריית-הממשלה שבין נצרת לנצרת-עילית; יש שם בניין של קריית-הממשלה, שהוא ממש בגבול בין נצרת לנצרת-עילית.

יוסף ג'בארין: אלא מה?

יוסף ג'בארין: כל הארנונה הממשלתית של אותו מתחם משולמת בנצרת-עילית, ללא כל סיבה.

יוסף ג'בארין: ולכן אני גם חושב שבמקומות שיש בהם מבני ציבור שהם ממש על הגבול בין יישובים ערביים ליישובים יהודיים, או ליישובים מעורבים, צריך לדאוג לכך שהארנונה הממשלתית תהיה משותפת.

אורן אסף חזן: ג'בארין, אתה הצבעת – – –

יוסף ג'בארין: אם כך, אני מברך על הקמת הקרן – –

אורן אסף חזן: – – –

יוסף ג'בארין: – – ואני חושב שהצעד הבא הוא לדאוג שהתקציב בתוך הקרן החדשה יובטח לכל היישובים במעמד הסוציו-אקונומי הנמוך.

יוסף ג'בארין: זה לא יתקן עוול של עשרות שנים, אבל לפחות יעביר אותנו למצב הוגן יותר מבחינת חלוקת הארנונה הממשלתית.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: אני מבין שאף אחד מהממשלה לא רוצה להשיב.

יצחק וקנין: ביטן?

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: מרב, אנחנו בהסתייגות 86, 87 – – –

מרב מיכאלי: מה 86, 87?

מרב מיכאלי: זאת הייתה הסתייגות 82.

מרב מיכאלי: אנחנו צריכים להצביע עליה.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיף 79 – הסתייגות 82, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 278 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (82) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 79 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: נגד – 60, בעד – 41, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הסתייגות 82 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מה עם הסתייגות 83?

יצחק וקנין: להצביע?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אין צורך.

מרב מיכאלי: על 84 להצביע.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות 84 – כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 279 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (83) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 79 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 44, נגד – 59, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הסתייגות 84 לא התקבלה.

יצחק וקנין: מרב, על הסתייגות 85 להצביע?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: אין הסתייגות, אז אנחנו מצביעים על סעיף 79 – הצבענו.

מרב מיכאלי: לא, לא.

יצחק וקנין: לסעיף 80 (1)–(3) אין הסתייגויות, אני מבין.

מרב מיכאלי: לסעיף 80 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: מה עם הסתייגות 86?

מרב מיכאלי: אפשר למשוך.

מרב מיכאלי: גם 87 למשוך.

יצחק וקנין: גם 87 למשוך.

מרב מיכאלי: 88 למשוך, 89 למשוך, 90 למשוך.

מרב מיכאלי: 91 – חיים ילין מנמק.

יצחק וקנין: אז אם כן, חיים ילין יעלה וינמק את הסתייגות 91 לסעיף 80.

יצחק וקנין: לרשותך שתי דקות.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, ראש הממשלה, שרים, ההסתייגות שלי לא עולה כסף – שים לב, ביטן – לא עולה כסף, והיא אך ורק לפריפריה.

חיים ילין: אך ורק.

חיים ילין: עד היום אף אחד לא העז להביא הסתייגות כזאת ולדון בה.

חיים ילין: אין לי מושג למה.

חיים ילין: שנים-שנים קיפחו את אותה תעשייה.

חיים ילין: אין עוררין על חשיבות הטבות המס למפעלים בפריפריה, אלו שעובדים למען מדינה שלמה במקומות שבהם הביטחון הכלכלי והאישי עומד למבחן כל יום מחדש.

חיים ילין: הפריפריה מכנסת לתוכה, בין היתר, את מרבית המפעלים החקלאיים בארץ, אך אלו לא זכאים לכל הטבות מס, בניגוד לאחרים.

חיים ילין: אני מחזיק בידי את דוח צוות הבדיקה לעניין הטבות, על-פי החוק לעידוד השקעות הון שעשה – תחת משרד האוצר ביוני 2015.

חיים ילין: באחד הנספחים שלו מודים באוצר כי רוב המפעלים החקלאיים נמצאים בפריפריה, ולחיזוקם נדרש התיקון שהוא למעשה ההסתייגות שלי.

חיים ילין: אנשים שלך, ראש הממשלה, אנשים שלך, שאתה מינית, הם אלה שכתבו את הדוח הזה, באופן שיתאפשר מתן הטבות למפעלים לעיבוד תוצרת חקלאית טרייה שהם מפעלים תעשייתיים בני-תחרות הממוקמים בפריפריה.

חיים ילין: לאור תמיכת משרד האוצר, ולמען חיזוקה של התעשייה החקלאית, הנחתי את ההסתייגות הזאת.

חיים ילין: אין שום סיבה בעולם – אין שום סיבה בעולם שכשיש הסתייגות שמכניסה מפעלים מהפריפריה – ואתה מכיר את זה, כבוד היושב-ראש, מצוין – שעד היום לא קיבלו חיזוק.

חיים ילין: יש אפשרות לשנות את זה עכשיו על-ידי זה שהקואליציה לא תצביע באופן אוטומטי נגד הסתייגות שיש בה היגיון.

חיים ילין: זה לא ימין ושמאל – –

יצחק וקנין: תודה.

חיים ילין: – – המפעלים האלה נמצאים בפריפריה הרחוקה, מיועדים לייצוא, הם עומדים בכל הסטנדרטים, ועד היום לא שמו לב אליהם.

יצחק וקנין: תודה.

חיים ילין: אני מקווה ששר האוצר, גם כשיגיע לצפון, יוכל להתברך בהסתייגות הזאת ולהגיד, הנה, כולנו יחד עשינו זאת.

חיים ילין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: האופוזיציה ביקשה הצבעה שמית.

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – נגד אורי אריאל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – נגד דוד ביטן – נגד מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – נגד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – בעד אלי בן-דהן – נגד נפתלי בנט – נגד יחיאל חיליק בר – בעד איתן ברושי – אינו נוכח עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד יגאל גואטה – נגד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת יהודה גליק – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – נגד דב חנין – בעד אכרם חסון – נגד יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – בעד מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – בעד איתן כבל – אינו נוכח אלי כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יעל כהן-פארן – בעד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – נגד מיקי לוי – בעד יריב לוין – נגד יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – בעד מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – אינו נוכח מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – נגד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח אראל מרגלית – בעד אברהם נגוסה – נגד איילת נחמיאס ורבין – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – אינה נוכחת רויטל סויד – בעד ניסן סלומינסקי – נגד בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – בעד רחל עזריה – נגד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן – נגד עודד פורר –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח טלי פלוסקוב – נגד יעקב פרי – בעד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת יואב קיש – נגד איוב קרא – אינו נוכח מירי רגב – נגד מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד עפר שלח – בעד איציק שמולי – בעד סתיו שפיר – אינה נוכחת איילת שקד – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

יצחק וקנין: נא להקריא שוב את שמות חברי הכנסת שלא נכחו בהקראה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) טלב אבו עראר – בעד רוברט אילטוב – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איתן ברושי – בעד באסל גטאס – אינו נוכח זהבה גלאון – בעד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד יוסי יונה – אינו נוכח איתן כבל – בעד יצחק כהן – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת מנחם אליעזר מוזס – נגד ירון מזוז – אינו נוכח יעקב מרגי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – בעד עודד פורר – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – אינה נוכחת איוב קרא – נגד אלעזר שטרן – בעד סתיו שפיר – אינה נוכחת

יצחק וקנין: יש מישהו באולם שלא קראו בשמו?

קריאה: או שקראו ולא היה.

יצחק וקנין: יוסי יונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יוסי יונה – בעד

יצחק וקנין: כן, חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: לא זוכר אם הצבעתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יואל חסון – בעד

יצחק וקנין: בעד.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, יש עוד מישהו מחברי הכנסת שמעוניין להצביע?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: נא להגיש אלי את – תמה ההצבעה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה על הסתייגות 91 לסעיף 80: 61 מתנגדים, 46 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 91 לסעיף 80 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להסתייגות מס' – מה עושים, מרב?

יצחק וקנין: הסתייגויות 92, 93, 94.

מרב מיכאלי: 92 – מצביעים.

יצחק וקנין: 92 – מצביעים.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הסתייגות 92 לסעיף 80.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 280 בעד ההסתייגות – 34 נגד – 51 נמנעים – אין ההסתייגות (92) של קבוצת סיעת מרצ וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 80(11) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 51 מתנגדים, 34 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 92 לסעיף 80 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מה עם הסתייגות 93, מרב?

מרב מיכאלי: מושכים.

יצחק וקנין: מושכים.

יצחק וקנין: 94?

מרב מיכאלי: – – –

יצחק וקנין: מושכים.

יצחק וקנין: יש הרבה הסתייגויות.

יצחק וקנין: 95?

מרב מיכאלי: מושכים.

יצחק וקנין: 96 – מושכים; 97 – מושכים.

מרב מיכאלי: רגע, רגע, רגע.

יצחק וקנין: 98?

מרב מיכאלי: אתה מקדים אותי.

מרב מיכאלי: שנייה, שנייה.

מרב מיכאלי: 98 מושכות, ו-99 מושכות גם.

יצחק וקנין: 100?

מרב מיכאלי: 100 גם.

יצחק וקנין: 101, 102, 103, 104.

מרב מיכאלי: לא, על 104 נצביע.

יצחק וקנין: 104.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו מצביעים על הסתייגות 104 לסעיף 80.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 281 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות (104) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 80(15) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 57 מתנגדים, 39 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 104 לסעיף 80 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: יש לנו הסתייגות 105.

מרב מיכאלי: מושכים.

יצחק וקנין: מושכים.

מרב מיכאלי: 106 – מצביעות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על הסתייגות 106 לסעיף 80.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

מרב מיכאלי: מצביעים גם על כל הלחלופין, אדוני.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 282 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות (106) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 80(15) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 58 מתנגדים, 41 בעד.

יצחק וקנין: הסתייגות 106 לסעיף 80 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: לחלופין – להצביע.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על לחלופין (א).

יצחק וקנין: מי בעד לחלופין (א) להסתייגות 106?

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 283 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 80(15) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 58 מתנגדים, 44 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, לחלופין (א) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מה עם (ב)?

מרב מיכאלי: כן, כן.

מרב מיכאלי: את כל לחלופין, אדוני.

יצחק וקנין: כל לחלופין.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על לחלופין (ב).

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 284 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ב) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 80(15) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 58 מתנגדים, 44 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: לחלופין (ב) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: לחלופין (ג) – מי בעד הסתייגות לחלופין (ג)?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 285 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ג) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 80(15) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 59 מתנגדים, 45 בעד.

יצחק וקנין: לחלופין (ג) לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את (ד) ו-(ה).

יצחק וקנין: אתם מושכים?

מרב מיכאלי: נמשוך גם את 107.

יצחק וקנין: 107.

יצחק וקנין: אם כן, את כל 107 את מושכת, אני מבין.

מרב מיכאלי: כן.

יצחק וקנין: כולל לחלופין?

מרב מיכאלי: כולל לחלופין.

יצחק וקנין: כולל לחלופין.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו מצביעים על סעיפים 80, 81–83, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 286 בעד סעיפים 80–83, כהצעת הוועדה – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 80–83, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 47 מתנגדים, 61 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 80–83 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להסתייגות לאחר 83.

יצחק וקנין: להצביע, מרב?

מרב מיכאלי: לאחר 83 – לא.

מרב מיכאלי: 108 אנחנו מושכים, 109 מושכים ו-110 – מצביעים, אבל זה כבר סעיף 85.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 84, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 287 בעד סעיף 84 – 61 נגד – 47 נמנעים – אין סעיף 84 נתקבל.

יצחק וקנין: 61 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיף 84 נתקבל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: לסעיף 85, הסתייגות 110 – זהבה גלאון תנמק.

יצחק וקנין: הסתייגויות 110–111.

אורן אסף חזן: באמת חשבתי שאת איננה, לא שמענו אותך כל הערב.

יצחק וקנין: רק רגע, דקה.

יצחק וקנין: מרב, הסתייגות 110, אתם מושכים אותה, ואני מבין שאתם רוצים לנמק את 111.

מרב מיכאלי: כן.

יצחק וקנין: אז אתם מושכים את 110 – –

מרב מיכאלי: נכון, אדוני.

יצחק וקנין: – – ומנמקים את 111.

יצחק וקנין: שתי דקות לרשותך.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שימו לב למחטף הבא במסגרת חוק ההסדרים: הממשלה רוצה להעניק הטבות מס לחברות רב-לאומיות.

זהבה גלאון: לכאורה, זה רעיון מצוין כדי שתגענה לכאן חברות רב-לאומיות.

זהבה גלאון: אבל יש שתי בעיות: האחת – לא הוגדרו קריטריונים לקבלת ההטבות; והבעיה השנייה – שהממשלה הזאת הולכת להתחייב, מקבעת פסקת יציבות לעשר שנים.

זהבה גלאון: לעשר שנים, שימו לב.

זהבה גלאון: לא הספיק לכם פסקת היציבות במתווה הגז, עשר שנים פסקת יציבות, כשהיועצת המשפטית של ועדת הכספים, שגית אפיק, אמרה בישיבה שהעובדה שהממשלה משאירה את שיקול הדעת בידי שלושה מנכ"לים, בלי פיקוח של הכנסת, לעשר שנים, הופכת את פסקת היציבות הזאת ואת החוק הזה לחוק פרוץ, לחוק לא שקוף.

זהבה גלאון: יש לי הרבה הערכה לשלושת המנכ"לים; אין לי מושג מי הם יהיו ברבות השנים.

זהבה גלאון: אבל להשאיר שיקול דעת של הטבות מס כאלה לשלושה מנכ"לים בלי שוועדת הכספים של הכנסת יודעת מה קורה?

זהבה גלאון: אני הצעתי, חברי חברי הכנסת: בואו נעשה הוראת שעה לשנים 17'–18', נראה אם זה עובד, נראה אם החברות באות, נראה כמה כסף נכנס.

זהבה גלאון: כמובן שלא שמעו בקולי.

זהבה גלאון: אני קוראת לכם שלא להצביע בעד הסעיף הזה.

זהבה גלאון: הסעיף הזה, בעיני, הוא לא חוקי, הוא לא סביר.

זהבה גלאון: אל תיתנו לזה יד.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק וקנין: אם כן – – –

יואב קיש: אני רוצה להשיב.

יצחק וקנין: אתה רוצה להשיב לה.

אורן אסף חזן: זהבה – – – הייתי משתכנע.

יצחק וקנין: תשובה.

יואב קיש: זהבה, אני חייב להשיב לך בקצרה – –

זהבה גלאון: אם אתה חייב, אתה חייב.

יואב קיש: – – אני פשוט מכיר את הסעיף הזה היטב.

יואב קיש: יש לנו הבדל עצום בתפיסות, בכלל בתפיסה של הכלכלה.

יואב קיש: יש פה מהלך מדהים שהובילו משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה, שיביא לפה חברות בין-לאומיות.

יואל חסון: כמה אתה קיבלת עבור הנאום הזה?

יואל חסון: – – – 30 מיליון?

יואב קיש: אתם הרי גם את קריית-גת הייתם הורגים ואומרים: ל"אינטל" לא ניתן הנחות מס, אבל בלי הנחות מס הם היו באירלנד.

יואב קיש: אז הם פה, הם אצלנו, ויבואו עוד, ואנחנו נחזק את הכלכלה.

יואב קיש: ואת יודעת למה אנחנו נאלצנו להביא את פסקת היציבות?

יואב קיש: בגלל ההתנהלות הקלוקלת שלכם במתווה הגז – –

זהבה גלאון: שלנו?

יואב קיש: – – שחייבה אותנו להפסיק להיות פה רפובליקת בננות.

יואב קיש: הגיע הזמן שנלך יד ביד עם הכלכלה העולמית, וכך עושים בממשלה הזאת.

יואב קיש: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על הסתייגות – –

יואל חסון: ככה נשמע נאום של 10 מיליון?

יצחק וקנין: – – מס' 111 לסעיף 85.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 288 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (111) של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 85 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 59 מתנגדים, 46 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הסתייגות 111 לסעיף 85 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיפים 85 ו-86, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 289 בעד סעיפים 85–86, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 85–86, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 47 מתנגדים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 85 ו-86 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 87.

יצחק וקנין: ההסתייגויות, מרב?

מרב מיכאלי: סעיף 87.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את הסתייגויות 111 – –

יצחק וקנין: יש לנו 112, 113.

מרב מיכאלי: – – 112, 113, 114, 115, וגם את 116.

מרב מיכאלי: את 117 ינמק דב חנין.

מרב מיכאלי: מיקי רוזנטל ינמק את הסתייגות 160.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: אז אם כן, אנחנו – חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: דב חנין, דב חנין.

יצחק וקנין: אה, דב חנין ינמק.

יצחק וקנין: לא – – –

מיקי רוזנטל: אני אחר כך.

מיקי רוזנטל: אני את 160.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: שתי דקות לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, לרשותך שתי דקות.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, לילה טוב, עמיתי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, במשך החודשיים האחרונים אתם כל זמן אומרים לנו שאין כסף; אין כסף לדיור ציבורי, ואין כסף לקצבאות נכים, ואין כסף לקצבאות קשישים.

דב חנין: אבל למי אנחנו רואים שלא רק שיש כסף, יש אפילו יותר מדי כסף?

דב חנין: כל כך הרבה כסף יש שאתם מוכנים לוותר על מיליארדי שקלים לטובת חברות גדולות.

דב חנין: ההנחה במס החברות היא מתנה לבעלי הון.

דב חנין: אתם תבואו ותגידו עכשיו: כן, אבל מס החברות אצלנו גבוה מדי.

דב חנין: תסתכלו בהשוואה בין-לאומית, תסתכלו בהשוואה בין-לאומית.

דב חנין: אתם רוצים להוריד את מס החברות ל-23%.

דב חנין: בהולנד זה יותר מ-31%, בלגיה – 33%, צרפת – 33.3%, ארצות-הברית – 35%, גרמניה בין 38% ל-40%.

דב חנין: למה אתם מורידים את מס החברות ל-23%?

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, כשאתה נבחרת לתפקיד שר האוצר מס החברות בישראל היה 36%.

דב חנין: עכשיו הוא 23%.

דב חנין: אתם נותנים מתנות לבעלי הון.

דב חנין: מה שאנחנו מציעים, אדוני ראש הממשלה, זה מס חברות דיפרנציאלי, שחברות קטנות, עסקים קטנים, ישלמו פחות, אבל חברות גדולות, תאגידים גדולים, בעלי הון גדולים ישלמו מסים כמו שצריך.

דב חנין: מה שקורה בתקציב הזה, עמיתי חברי הכנסת, זו ממש ברית מילה: לקטנים מקצצים ולגדולים מחלקים עוגות.

דב חנין: ככה אתם בונים את תקציב המדינה?

דב חנין: אני מציע לכנסת לדחות את ההצעה הבעייתית, הרעה, המשונה, המזיקה הזאת.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: כן, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 117 לסעיף 87.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 290 בעד ההסתייגות – 59 נגד – 46 נמנעים – אין ההסתייגות (117) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 87(7) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 59 מתנגדים, 46 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 117 לסעיף 87 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מרב, הסתייגות 118?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: מושכים.

מרב מיכאלי: מושכים.

מרב מיכאלי: רגע, לא לשגע אותי, שנייה.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיף 87, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

חיים כץ: יש 88.

יצחק וקנין: יש 88.

יצחק וקנין: 87, 88 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 291 בעד סעיפים 87–88, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 87–88, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 47 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 87 ו-88 נתקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: הסתייגות 119, מרב?

מרב מיכאלי: את הסתייגות 119 מושכים.

יצחק וקנין: מושכים.

מרב מיכאלי: הסתייגות 120 מושכים.

יצחק וקנין: לא, אבל אלו כבר סעיפים אחרים.

מרב מיכאלי: אז אוקיי.

יצחק וקנין: אוקיי, בסדר.

יצחק וקנין: זהו?

יצחק וקנין: אז אנחנו מצביעים על סעיפים – – –

קריאות: – – –

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על 88, 89, 90, 91–93, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 292 בעד סעיפים 89–93 – 60 נגד – 49 נמנעים – אין סעיפים 89–93 נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 49 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 89–93, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 94 – הסתייגות 121.

מרב מיכאלי: מושכות.

יצחק וקנין: מושכות.

יצחק וקנין: 122?

מרב מיכאלי: גם.

מרב מיכאלי: עד 128, כולל.

יצחק וקנין: כן.

מרב מיכאלי: כולל 129, עד 132.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: לא, זה סעיף 94.

יצחק וקנין: להצביע על 133, מרב?

מרב מיכאלי: כן.

יצחק וקנין: בסעיף 94 יש לנו הסתייגות 133, להצביע עליה?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: ול-95 אין הסתייגויות, אז אנחנו מצביעים על סעיפים 94 ו-95, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 293 בעד סעיפים 94–95 – 60 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 94–95 נתקבלו.

יצחק וקנין: 60 בעד, 46 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 94–95 נתקבלו, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: סעיף 96, הסתייגות – – –

מרב מיכאלי: 134, 135, 136 – מושכות.

יצחק וקנין: אוקיי.

מרב מיכאלי: אבל על 137 כבר מצביעות, אז אפשר להצביע על הסעיפים בדרך.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 96, 97, 98–102.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיפים 96–102, כולל, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 294 בעד סעיפים 96–102 – 58 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 96–102 נתקבלו.

יצחק וקנין: 58 בעד, 46 מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 96–102, כולל, נתקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: סעיף 103?

מרב מיכאלי: מצביעים על 137 ועל 138.

יצחק וקנין: אוקיי, אז אנחנו מצביעים על הסתייגות 137 לסעיף 103.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 295 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (137) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 103(2) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 59 מתנגדים, 46 בעד.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 137 לסעיף 103 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: מה עם הסתייגות 138?

מרב מיכאלי: גם.

יצחק וקנין: להצביע?

מרב מיכאלי: להצביע.

יצחק וקנין: כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על הסתייגות 138 לסעיף 103, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 296 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (138) של קבוצת סיעת יש עתיד לסעיף 103(2) לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 59 מתנגדים ו-46 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הסתייגות 138 לסעיף 103 לא נתקבלה.

קריאה: הסתייגות – – –

יצחק וקנין: לא, אין לי אותה.

יצחק וקנין: יש לי את הסתייגות 139.

יצחק וקנין: מרב, להצביע עליה?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: לא להצביע.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים על סעיפים 103, 104–107, כהצעת הוועדה; כולל 107, כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 297 בעד סעיפים 103–107, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 103–107, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 46 מתנגדים, 58 בעד, אין נמנעים.

יצחק וקנין: סעיפים 103–107 נתקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: סעיף 108 – הסתייגות 140.

מרב מיכאלי: אורלי לוי.

יצחק וקנין: אורלי לוי תעלה.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת אורלי לוי.

יצחק וקנין: לוי אבקסיס תנמק.

יצחק וקנין: שתי דקות.

יצחק וקנין: רשות הדיבור שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, השרים, חברי הכנסת, אני יודעת שכבר מאוחר וכולם עייפים, אבל אני מציעה לכם להקשיב טוב-טוב להסתייגות הזאת, כי היא הסתייגות עניינית, היא לא קנטרנית.

אורלי לוי אבקסיס: כל מה שאִפשר היום את הרוב שלכם היה תוצאה של משא-ומתן קואליציוני עם ישראל ביתנו, שהיה אמור לבוא ולהבטיח את אלו שלא יכולים לחסוך לפנסיה או לא צברו מספיק שנים לפנסיה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן באתם בהצעת חוק, שאותה הוביל יותר שר האוצר, והמטרה שלה הייתה לבוא ולצמצם את שנות הוותק לזכאות.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, מה שנוצר הוא עיוות.

אורלי לוי אבקסיס: הרעיון הוא רעיון טוב, אבל בשולי החוק ישנה קבוצה גדולה, שאם היא מגיעה למסלול הוותק – כי עכשיו העלו את קצבת הזיקנה באותו מסלול ב-300 שקל – הם נפלטים החוצה – תקשיב טוב, שר הרווחה – מהבטחת הכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על האוכלוסייה החלשה ביותר, על הקשישים העניים במדינת ישראל, שנפלטים מהמסלול של הבטחת הכנסה ומגיעים למסלול של הוותק.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה להם ברגע זה?

אורלי לוי אבקסיס: ברגע זה הם מקבלים 300 שקל תוספת, בגלל חוק שהביא – ותקשיבי לי טוב, השרה סופה לנדבר – אבל הם מאבדים זכויות שיכלו לתת להם ולפנות להם הכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים איזה זכויות?

אורלי לוי אבקסיס: בהבטחת הכנסה יש להם: 50% הנחה על החשמל, 50% הנחה על דמי שימוש ב"בזק", הנחות של עד כ-70% ומעלה בארנונה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על הנחות על חשבון המים וסיוע אפשרי בשכר דירה.

אורלי לוי אבקסיס: יצא שכרו בהפסדו.

אורלי לוי אבקסיס: נתתם להם 300 שקל, והורדתם להם הטבות שיכולות להגיע ל-1,000 שקל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אני מבקשת מכם: יושב-ראש הוועדה אלי אלאלוף ניסה לתקן את הנושא הזה, כשהבאתי אותו לידיעתו.

אורלי לוי אבקסיס: המתמחים המדהימים שלי עלו על זה, ואנחנו ישבנו וניסינו לתקן.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אלאלוף היה קשוב, אבל, לצערי הרב, הנושא הזה לא תוקן.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת שני דברים: תתמכו בהסתייגות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: היא תמנע מאותם קשישים עניים להוציא מהכיס שלהם 700 שקל בתמורה ל-300 שקל שנתתם להם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמענו את ההנמקה של הסתייגות 140, ועכשיו נצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו בלבול מסכים פה.

יולי יואל אדלשטיין: שנייה, שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו בסדר?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 298 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות (140) של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 108 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 44, נגד – 55, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 140 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על סעיפים 108–112, כולל, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 299 בעד סעיפים 108–112, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 43 נמנעים – אין סעיפים 108–112, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 59, נגד – 43.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 108–112 התקבלו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 141 – גברתי?

מרב מיכאלי: הסתייגות 141 – מושכות, וגם את 143, 144.

מרב מיכאלי: זהו.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי, אם כן, אנחנו יכולים להצביע על סעיפים 113 ו-114 כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: ל-113 לא היו הסתייגויות, ול-114 הסירו.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 113 ו-114, כנוסח הוועדה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 300 בעד סעיפים 113–114 – 59 נגד – 46 נמנעים – אין סעיפים 113–114 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 59 בעד, 46 נגד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 113 ו-114 התקבלו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרי סעיף 114 – הסתייגות 145, שאותה תנמק חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, בבקשה, עד שתי דקות לרשותך.

דוד ביטן: גפני – – –

משה גפני: אני פה.

מרב מיכאלי: הו, מים, איזה כיף.

מרב מיכאלי: היה שווה לבוא לפה רק בשביל זה.

מרב מיכאלי: לילה טוב, חברות וחברים.

מרב מיכאלי: ממש לפני דקות ספורות דיבר כאן חברי חבר הכנסת דב חנין בגנות הורדת מס חברות.

מרב מיכאלי: יש את האשליה הזאת שממשלות נתניהו אוהבות לעשות, והנה הממשלה הזאת עושה את זה שוב: כאילו להוריד מסים, או יותר נכון להוריד קצת מסים גלויים, ולהשית מסים סמויים מטורפים.

מרב מיכאלי: אז דיברנו על זה: יש מס צהרונים, מס פקקים, מס בריאות – אלוהים יודעת, המון המון מזה – אבל אחד המסים הסמויים הכי הכי גרועים הוא ההימורים, חברות וחברים.

מרב מיכאלי: זה הסעיף שאנחנו מצביעות ומצביעים עליו עכשיו.

מרב מיכאלי: שר האוצר, אחרי שהפיל את הצעת החוק שלי שרצתה לאסור את מכונות ההימורים, הודיע שהוא יבטל את מכונות ההימורים ובכלל יצמצם את גודל ההימורים, והסעיף הזה אמור לעשות את זה.

מרב מיכאלי: אממה – הוא לא באמת עושה את זה ממש.

מרב מיכאלי: אתם הצבעתם פה ממש, לא כל כך מזמן, נגד ההסתייגות שלנו להוסיף לבניית כיתות, אבל הרי צריך כיתות לימוד, נכון?

מרב מיכאלי: אז מי יבנה?

מרב מיכאלי: מאיפה הכסף?

מרב מיכאלי: מפעל הפיס ייתן כסף.

מרב מיכאלי: צריך כסף לספורט, הממשלה לא נותנת – מי ייתן?

מרב מיכאלי: הטוטו ייתן.

מרב מיכאלי: אבל מי משלם את הכסף הזה של מפעל הפיס ושל הטוטו, חברות וחברים?

מרב מיכאלי: מחקרים, באופן עקבי ורצוף, מראים בצורה הכי מפורשת שרוב הכסף הזה מגיע מהשכבות הכי מוחלשות, שזה עושק אותן עוד הרבה הרבה יותר ממה שהן היו עשוקות קודם.

מרב מיכאלי: אז יש מין דלת מסתובבת כזאת: האנשים הכי עניות ועניים בישראל משלמים מס סמוי דרך הימורים שמשווקים להם בצורה אגרסיבית, שגם זה דבר שלא מרוסן בתקציב הזה.

מרב מיכאלי: בסך הכול, עשינו פה תיקון קטנטן, אבל ההבטחה הגדולה לביטול מכונות ההימורים, שנמצאות בעיקר במוקדי האבטלה והקושי הכלכלי הגדול ביותר בארץ – הן עדיין לא מבוטלות.

מרב מיכאלי: מעניין, אדוני שר האוצר, מתי, אם בכלל, זה יקרה.

מרב מיכאלי: אני מפצירה בכם, חברי וחברותי, להצביע בעד ההסתייגות הזאת, שמבטלת את מכונות ההימורים וגם מגבילה את הפרסום של הימורים לכל אלה שסובלים מההימורים האלה כל כך.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו שמענו הנמקה של הסתייגות מס' 145, שבאה לאחרי סעיף 114, ואנחנו נצביע על ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעדה, כולל לוח התיקונים?

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות ומי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 301 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (145) של קבוצת סיעת המחנה הציוני וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לאחרי סעיף 114 לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: ברור שרוצים להצביע בעד, נו מה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 47 בעד, 59 נגד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הסתייגות 145 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: 146 – מושכים.

יולי יואל אדלשטיין: 146 – מושכים.

יולי יואל אדלשטיין: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רק רוצה להבין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הקואליציה, יש מישהו שרוצה שאני אצביע?

יולי יואל אדלשטיין: סמוטריץ?

יולי יואל אדלשטיין: שרן השכל?

יולי יואל אדלשטיין: רועי פולקמן?

רועי פולקמן: אני כן.

רועי פולקמן: אני כן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, לסעיפים 115 ו-116 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע על סעיפים 115 ו-116, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 302 בעד סעיפים 115–116 – 57 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 115–116 נתקבלו.

קריאה: 114.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 57, נגד – 47, ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 115 ו-116 אושרו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרי סעיף 116 יש הסתייגות של חבר הכנסת פולקמן, הסתייגות מס' 150.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פולקמן מבקש להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

קריאה: נגד.

קריאה: בעד.

דוד ביטן: איזו הסתייגות זו?

דוד ביטן: – – – פולקמן?

יולי יואל אדלשטיין: אני שאלתי פעמיים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות של חבר הכנסת רועי פולקמן, שמספרה 150.

יולי יואל אדלשטיין: רוצים להצביע או לא רוצים?

יולי יואל אדלשטיין: להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות של חבר הכנסת רועי פולקמן – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 303 בעד ההסתייגות – 64 נגד – 2 נמנעים – 1 ההסתייגות (150) של חבר הכנסת רועי פולקמן לאחרי סעיף 116 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 64, שניים מתנגדים, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות התקבלה – לאחרי סעיף 116, היא באה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 150 התקבלה.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, הערה לסדר.

מרב מיכאלי: האופוזיציה מבקשת להדגיש שהיא לא השתתפה בהצבעה על הסעיף הזה.

יולי יואל אדלשטיין: זכותה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: זה גם רשום ודאי בפרוטוקול ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בסעיף 117.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן יש חברי קואליציה שהגישו הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושים עם זה?

משה גפני: לא מצביעים – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא מצביעים?

קריאה: – – –

משה גפני: לא בסדר.

עיסאווי פריג': מה קרה?

עיסאווי פריג': מה קרה?

קריאות: – – –

משה גפני: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא ייאמן.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט לא ייאמן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו בסעיפים 117–151, בהנחה שחברי הקואליציה לא רוצים עוד להצביע על ההסתייגויות שלהם.

משה גפני: אם מצביעים בעד – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, שרן השכל מחקה.

יולי יואל אדלשטיין: אז ל-117–151 אין הסתייגויות.

משה גפני: – – – הצבעתי נגד.

יולי יואל אדלשטיין: ששש.

יולי יואל אדלשטיין: 117–151, אין הסתייגויות – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 304 בעד סעיפים 117–151 – 55 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 117–151 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 55 בעד, 47 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 117–151, כולל, נתקבלו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, את הדיונים הקואליציוניים תנהלו במקום אחר, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 151– – –

משה גפני: הם יתנהלו במקום אחר.

משה גפני: זה לא בסדר.

מרב מיכאלי: כי אנחנו מגישים בג"ץ, ואנחנו רוצים גם לא להשתתף בזה.

מרב מיכאלי: אין לנו שם – – –

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות מס' 160.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי.

מרב מיכאלי: אבל אמרנו שזה שלא השתתפנו – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא רשום לי.

יולי יואל אדלשטיין: עיסאווי?

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: אבל אין לנו הסתייגות כזאת – – –

יולי יואל אדלשטיין: אבל הוא רשום לי על אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: הסתייגות 160.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עיסאווי פריג' רוצה לנמק את הסתייגות 160 או לחלופין (א)?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: מיקי רוזנטל מנמק את 160, ועיסאווי פריג' אחריו ב-151א.

יולי יואל אדלשטיין: 160.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

מרב מיכאלי: אתה תראה שיש לחלופין אחר כך.

מרב מיכאלי: 160 עכשיו זה מיקי רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: אולי היא תעבור, אז אין צורך בחלופין.

מרב מיכאלי: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי רוזנטל יעלה לנמק הסתייגות שמספרה 160 לאחרי סעיף 151.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשותך.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: חברי חברי הכנסת והשרים, אני לא שומע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כול עוצר את השעון, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת בקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת בקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שעמדת והמתנת, אני מוסיף לך עוד דקה.

יולי יואל אדלשטיין: דבר, אדוני.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: חברי השרים וחברי הכנסת, מייד אדבר על גיל הפרישה של נשים, אבל אני חייב לדבר על – לא שומעים.

מיקי רוזנטל: יש בעיה במיקרופון.

מיקי רוזנטל: אפשר להגביר?

יולי יואל אדלשטיין: לא, פשוט המיקרופונים שם שחבויים בגרונות, אז –.

מיקי רוזנטל: אני אנסה, בכל אופן, שלא להפריע למהלך הדיון.

מיקי רוזנטל: ובכן, אני לא יודע, חברי הכנסת, אם אתם יודעים, אבל בחוק ההסדרים יש מס גולגולת.

מיקי רוזנטל: אתם לא תאמינו.

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: מה קורה, אדוני היושב-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטן.

מאיר כהן: מי אתה בשבילו?

מאיר כהן: מי?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביטן, אני עכשיו לא אפעיל את השעון לחבר הכנסת רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: ידבר כמה שהוא רוצה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתם לא אתי, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: יש סדרנים באולם, בבקשה?

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חבר הכנסת פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פולקמן, וחבר הכנסת פורר.

מיקי רוזנטל: זה לא נראה הכי טוב מפה.

יולי יואל אדלשטיין: לא.

מיקי רוזנטל: אני מצטער בשבילך.

יולי יואל אדלשטיין: אני יודע.

יולי יואל אדלשטיין: אני פה כבר כמה שעות.

מיקי רוזנטל: צר לי.

מרב מיכאלי: – – – לא.

מרב מיכאלי: זה על מה שהיה.

מרב מיכאלי: הסתייגות – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: השר כץ.

יולי יואל אדלשטיין: השר כץ, שב.

מרב מיכאלי: – – – פולקמן – אני לא יודעת אם היא עברה או לא עברה.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני.

מיקי רוזנטל: עזוב, תן להם.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: חברי השרים וחברי הכנסת, ובכן, אני רוצה לספר לכם שבחוק ההסדרים יש מס גולגולת.

מיקי רוזנטל: אני יודע שלא ידעתם את זה, אבל אסביר לכם.

מיקי רוזנטל: מס גולגולת בעולם העתיק היה מס לפי גולגולת: אדם היה לו חמישה ילדים ורעיה – הוא היה משלם שבע מטבעות זהב.

מיקי רוזנטל: לא חשוב מה הייתה ההכנסה שלו, אם היה עשיר או עני; היו סופרים ראשים, גולגולות.

מיקי רוזנטל: עכשיו ספינת האוצר של חוק ההסדרים, של שר האוצר כחלון, היא חוק ריבוי הדירות, או הדירה השלישית, מה שמכונה.

מיקי רוזנטל: איך סופרים את זה – השר כחלון, אחוריך יפים, אבל פניך יפים יותר.

מיקי רוזנטל: אני לא יכול לדבר ככה.

מיקי רוזנטל: אני נורא מצטער.

יולי יואל אדלשטיין: צודק.

יולי יואל אדלשטיין: אני עוצר, אדוני, את השעון.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר האוצר, אדוני שר האוצר, אדוני שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה שאפסיק את ההצבעות על התקציב?

יולי יואל אדלשטיין: אעשה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: עוד דקה ואני אעשה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט בושה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פולקמן.

יולי יואל אדלשטיין: אני עכשיו אעצור את ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא צוחק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד ביטן, אני שואל אותך אותה שאלה: אתה רוצה שאעצור את ההצבעות?

קריאה: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז תירגעו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מקלב, שב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מקלב, שב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מרגי, אשמח אם גם אתה תשב.

יולי יואל אדלשטיין: כל אחד קם, הולך.

מיקי לוי: מה קרה, אדוני היושב-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת כספים, שב בשקט.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיקי רוזנטל: טוב.

מיקי רוזנטל: תודה רבה שוב, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: דבר בלי הגבלת זמן, כמה שאתה רוצה.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: יש לי איזה רעיון שאני מנסה להסביר.

מיקי רוזנטל: העניין הוא שלא באקראי סביב החוק הזה פתאום הקואליציה נסערת ונרגשת, משום שרוב חברי הקואליציה מסכימים למה שאני הולך לומר עכשיו.

מיקי רוזנטל: הם חושבים שהחוק הזה, שנקרא "חוק ריבוי דירות", או "מיסוי", או "הדירה השלישית", הוא חוק רע מאוד, ולכן גם זה נראה ככה, אדוני.

מיקי רוזנטל: אבל אני רוצה לומר שהחוק הזה הוא באמת באמת חוק שצריך להתנגד לו, משני טעמים עיקריים: ראשית, כי הוא לא הוגן; ושנית, כי הוא לא יעיל.

מיקי רוזנטל: היה פה איזה מהלך של בלוף אדיר על הציבור.

מיקי רוזנטל: הציגו את זה כמס חברתי, מאוד חברתי, שמשית לכאורה מס על האנשים האמידים או על בעלי האמצעים.

מיקי רוזנטל: כשהתכנסנו בוועדת הכספים וניסינו לשאול את האוצר: תגידו, כמה דירות יש לאנשים שיש – טוב, אני אחכה, נו.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אולי תפסיק את ההצבעה ונתפזר?

יצחק הרצוג: מי צריך תקציב?

יולי יואל אדלשטיין: השר אלקין, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: השר אלקין, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, שבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי זוהר, שב בבקשה במקום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב אשר, שב במקום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

מיקי רוזנטל: אדוני שר האוצר, אולי תקשיב?

מיקי רוזנטל: אתה במשך שלושה חודשים מדבר על החוק הכי חברתי, שמשית מס על העשירים, על בעלי האמצעים, על בעלי הדירות.

מיקי רוזנטל: עכשיו, אתה אמרת את זה ואין לך אפילו נתון אחד.

מיקי רוזנטל: הדרג המקצועי באוצר, כשנשאל בוועדת הכספים: חברים, כמה אנשים יש להם שלוש דירות?

מיקי רוזנטל: אמרו: 56,000.

מיקי רוזנטל: שאלו: כמה מהם ירשו אותן?

מיקי רוזנטל: כמה מהם משקיעים?

מיקי רוזנטל: לאומר אין מידע.

מיקי רוזנטל: עכשיו, אני אגיד לכם: 70% מהדירות האלה, שנספרות – – –

משה כחלון: אבל למה אתה נגד?

משה כחלון: למה?

מיקי רוזנטל: אדוני, תקשיב טוב.

מיקי רוזנטל: עד עכשיו בילפת את כולם, עכשיו תקשיב.

משה כחלון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להשיב, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה תוכל להשיב, אדוני השר.

מיקי רוזנטל: עכשיו תקשיב.

משה כחלון: – – –

דוד אמסלם: אתה, יש לך 20 דירות.

דוד אמסלם: אתה צבוע.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת אמסלם, אם לא תפסיק לשקר עלי, אני אגיד את האמת עליך.

מיקי רוזנטל: תיזהר.

דוד אמסלם: אתה, יש לך 20 דירות – – – חתיכת צבוע.

מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה: אין באוצר שום נתון שאומר כמה מהדירות האלה, מבעלי המשפחות שיש להם שלוש דירות, ירשו אותן וכמה הם משקיעים אמיתיים.

מיקי רוזנטל: ועכשיו אני אגיד לך את המספר האמיתי: 70% מהאנשים שאתם טוענים שהם משקיעים גדולים – 70% – הם תאים משפחתיים שירשו את הדירות הללו.

מיקי רוזנטל: הם לא משקיעים והם לא קנו את הדירות הללו.

מיקי רוזנטל: הם קנו דירה אחת, חלק מהם ירשו מצד אחד – מהאימא, ואחרים – מהאבא.

רחל עזריה: אז – – –

מיקי רוזנטל: רוב האנשים האלה, הרוב המוחלט, הגיל הממוצע שלהם הוא 56 – לא באקראי, לא באקראי, כי זה גיל שכבר, לצערנו, ההורים נפטרים והאנשים, יש להם דירות.

מיקי רוזנטל: ואתם סיפרתם סיפור על משקיעים שמשתלטים על שוק הדירות ולכן צריך למסות אותם, וזה בדיוק בדיוק כמו שהיה מס גולגולת בעולם העתיק.

מיקי רוזנטל: בדיוק; לא התחשבו בכמה כסף יש לאנשים, לא התחשבו בשווי של נכסים יש להם.

מיקי רוזנטל: זה המס הכי לא צודק שיש, כי זה שיש לו דירות בערך 40 מיליון וזה שיש לו שלוש דירות בערך 4 מיליון משלמים אותו דבר.

מיקי רוזנטל: איפה נשמע בעולם מס כזה?

מיקי רוזנטל: אני, לכאורה, הייתי אמור לתמוך במס הזה, הרי זה לכאורה מס צודק, זה מס על בעלי האמצעים.

משה כחלון: רגע, רגע, איזה מפלגה אתה?

מיקי רוזנטל: לא – זה סעיף תקציבי אצלך.

משה כחלון: אתה מפלגת העבודה?

משה כחלון: איזה מפלגה אתה?

מיקי רוזנטל: אתה הונית את הציבור במשך שלושה חודשים.

מיקי רוזנטל: תכף אספר לך הכול.

משה כחלון: – – –

מיקי רוזנטל: שלושה חודשים עמדת וסיפרת מעשיות שאין להן שום בסיס עובדתי.

מיקי רוזנטל: אין לך נתון אחד לעלות הנה ולסתור אותי.

מיקי רוזנטל: תעלה ותסתור אותי.

משה כחלון: – – –

מיקי רוזנטל: אדוני, תעלה ותגיד שמשהו אחד שאמרתי כאן הוא לא נכון – –

משה כחלון: – – –

מיקי רוזנטל: – – אחד.

מיקי רוזנטל: נתון, לא דיבורים.

משה כחלון: אתה מפלגת העבודה?

משה כחלון: אתה מפלגת העבודה?

משה כחלון: אתה מפלגת העבודה?

מיקי רוזנטל: לא קשקושים, לא דיבורים – רק עובדות.

מיקי רוזנטל: בואו נדבר עובדות.

משה כחלון: אתה בא לכאן עם אידיאולוגיה?

מיקי רוזנטל: אל תדבר אתי על מפלגת העבודה, דבר אתי נתונים.

משה כחלון: אני אדבר אתך על מפלגת העבודה.

מיקי רוזנטל: אדוני, תקשיב טוב.

מיקי רוזנטל: אז, 1.

מיקי רוזנטל: המס הזה הוא לא צודק, כי הוא לא מתייחס לא להכנסה של האנשים ולא לערך של הדירות שלהם, רק למספר.

מיקי רוזנטל: כמו שאמרנו – מס גולגולת.

מיקי רוזנטל: ועכשיו בואו נדבר על היעילות שלו; כמה אנשים באמת ימכרו את הדירות?

מיקי רוזנטל: כי הרי זאת הייתה מטרת המס.

מיקי רוזנטל: כמה אנשים ימכרו את הדירות, שיהיו הרבה דירות בשוק והמחירים ירדו?

מיקי רוזנטל: מה ששר האוצר נכשל עד היום, לא מצליח.

מיקי רוזנטל: ואז הוא אמר: תראו, יש 56,000 דירות כאלה; כמה דירות כאלה באמת יימכרו?

מיקי רוזנטל: בסופו של דבר החוק שחוקק אומר שמי שמחזיק 249% דירות – מהמספר הזה הוא ישלם מס.

מיקי רוזנטל: מי שמחזיק אחוז דירות, מהמספר הזה הוא ישלם מס.

מיקי רוזנטל: עכשיו תראו מה יהיה פה בשנה הקרובה: פתאום תראו שאנשים מעבירים 2% מערך הדירה שלהם לילדים שלהם.

מיקי רוזנטל: רק 2%.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אני ואחי ירשנו דירה, אני אעביר לילד שלי 2% ואני פטור ממס.

מיקי רוזנטל: זה כל התרגיל שצריך לעשות בשביל לעקוף.

עמר בר-לב: אל תגלה את הטריק.

מיקי רוזנטל: גיליתי, מה לעשות.

מיקי רוזנטל: ואז, רוב האנשים שמחזיקים דירות – –

דוד אמסלם: הוא כל הזמן קומבינציות, כל הזמן קומבינות.

דוד אמסלם: זה הראש שלו.

מיקי רוזנטל: – – מחזיקים דירות שקיבלו אותן בירושה – – –

רחל עזריה: – – –

קריאות: – – –

מיקי רוזנטל: אני מציע – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – –

מיקי רוזנטל: אני מודה לך.

מיקי רוזנטל: ובכן, האוויר יצא מהבלון הזה, השר כחלון.

מיקי רוזנטל: ועכשיו בואו נדבר על איך העברתם את החוק הזה, שזה השערורייה הכי גדולה, ואנחנו ניפגש בבג"ץ ונראה אותך גיבור גדול.

מיקי רוזנטל: אני יודע איזה לחצים הפעלת על גפני; אני יודע שהחוק הזה חוקק בניגוד לעמדת היועץ המשפטי של הכנסת; אני יודע שהחוק הזה חוקק בניגוד לעמדת היועצת המשפטית של ועדת הכספים; אני יודע שהחוק הזה חוקק בניגוד לרוב האנשים שיושבים פה באולם הזה, בניגוד לדעתם.

מיקי רוזנטל: אנחנו קיבלנו את החוק דקות ספורות לפני תחילת הדיון עליו.

מיקי רוזנטל: ואני אומר לכם, הייתה לכם הזדמנות נהדרת, אחרונה, חברי הכנסת – עכשיו יש לכם הזדמנות נהדרת, אחרונה, לפני שאנחנו הולכים לבג"ץ.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא רוצים שבג"ץ יתערב בהליכי הכנסת, אבל מצד שני, לא תהיה ברירה, כנראה.

מיקי רוזנטל: לכן אנחנו אומרים לכם: תצביעו נגד.

מיקי רוזנטל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים, אם כן, על הסתייגות 160 לאחר סעיף 151.

יולי יואל אדלשטיין: אה, אתה רוצה להשיב, סגן שר האוצר?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הרבה מתנגדים לחוק הזה, והסיבה ברורה: כולם באים מפוזיציה.

יצחק כהן: זה צביעות.

יצחק כהן: כולם מחזיקים שתיים, שלוש, ארבע, עשר, 15, 18 דירות.

יצחק כהן: זה בושה.

יצחק כהן: 50,000 איש מחזיקים 80,000 דירות להשקעה – שנייה ושלישית ורביעית.

יצחק כהן: תשחררו את זה לזוגות צעירים, לחסרי דיור, למשפרי דיור.

יצחק כהן: מה קרה?

יצחק כהן: מה הצביעות הזאת?

יצחק כהן: אני יודע שמתנגדים לחוק הזה, אבל מתנגדים לחוק הזה לא בגלל שהחוק לא טוב.

יצחק כהן: החוק הוא מצוין.

מיקי רוזנטל: הוא נוראי.

יצחק כהן: הוא לא.

יצחק כהן: לא נכון.

מיקי רוזנטל: החוק הכי נורא שיכול להיות.

יצחק כהן: אתם פשוט מתנגדים כי אתם באים מפוזיציה.

מיקי רוזנטל: שקר וכזב.

יצחק כהן: לא שקר וכזב.

יצחק כהן: זו האמת.

מיקי רוזנטל: שקר וכזב.

יצחק כהן: זו האמת.

מיקי רוזנטל: שקר וכזב.

יצחק כהן: זו האמת.

יצחק כהן: בושה.

מיקי רוזנטל: תביא נתונים אחרים, תסתור אותי.

מיקי רוזנטל: תביא לי נתונים אחרים.

יצחק כהן: 50,000 איש.

יצחק כהן: מה זה רלוונטי מי הוריש ומי לא הוריש?

מיקי רוזנטל: תגיד לי מה לא אמרתי נכון.

יצחק כהן: מה זה רלוונטי מי הוריש ומי לא הוריש?

מיקי רוזנטל: אהה.

יצחק כהן: אתה מחזיק חמש-שש-שבע דירות?

יצחק כהן: זה לא רלוונטי איך קיבלת אותן, אם קנית אותן מכונס נכסים או קנית מ – זה לא משנה בכלל.

מיקי רוזנטל: אין לכם שום נתונים.

יצחק כהן: 50,000 איש מחזיקים למעלה מ-80,000 דירות.

מיקי רוזנטל: אין לכם שום מושג על מה חוקקתם את החוק הזה.

יצחק כהן: זה המושגים.

יצחק כהן: תבדוק את זה.

מיקי רוזנטל: זה ביזיון – – –

יצחק כהן: אז תשחררו את הדירות האלה לזוגות צעירים, לחסרי דיור.

יצחק כהן: תפסיקו לחנוק את המשק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות 160, כפי שנימק חבר הכנסת רוזנטל, שבאה לאחר סעיף 151.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 305 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות (160) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 151 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 46, נגד – 58, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן יש לנו הסתייגות לחלופין, שאותה ינמק חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין אחרי הסתייגות 160.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שתי דקות לרשותך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברים, אני, אחרי הקרקס שראיתי כאן, דברי הטעם שהכנתי על החיסכון הפנסיוני הפכו להיות לא דברי טעם.

עיסאווי פריג': אני יושב ביני לבין עצמי שעתיים, והראש כבד, לא מסתדר לי, ואני מתחיל לחשוב מאיפה התחושה הזאת – הייתה לי בעבר.

עיסאווי פריג': משהו, היה לי בעבר.

עיסאווי פריג': כי תקציב – אני זוכר; התקציב הקודם, בזמנו של יאיר, היה מעניין, התקציב הזה עובר, עובר חביבי, יאללה, מאשי.

עיסאווי פריג': מאיפה?

עיסאווי פריג': בעבר, כשהייתי סטודנט, חברים, עבדתי במזרח-ירושלים, וכשהייתי בא לעבודה בשעה 10:00 – – –

דוד אמסלם: אבל תמכת בתקציב שלו?

עיסאווי פריג': תקשיב, דוד ביטן.

עיסאווי פריג': בשעה 10:00, כל העובדים – הרוב היו מזרח-ירושלמים – מביאים לנו מנה של חומוס, ואז אנחנו אוכלים את החומוס.

עיסאווי פריג': כל היום – הראש, מה אתו?

עיסאווי פריג': כבד.

עיסאווי פריג': יש לנו חולשה כללית ויציקת בטון.

עיסאווי פריג': עכשיו אני מתחיל לחשוב, האם הייתה מזימה ממשלתית או קונספירציה, שהלכנו כולנו, עטנו על הפלאפל כאילו קוויאר מחכה לנו, ממש כאילו קוויאר.

עיסאווי פריג': אני אכלתי שתי צלחות חומוס.

עיסאווי פריג': יש חבר שם שגרס 40 כדורי פלאפל.

עיסאווי פריג': גואטה אומר לי: 40 כדור, אני לא יכול, אני רוצה קיזוז.

עיסאווי פריג': זאת הגרסה הרשמית, אני לא יודע מה.

עיסאווי פריג': אולי 80, אני לא יודע מה.

עיסאווי פריג': בינתיים גואטה – 40 כדורי פלאפל, ודוד ביטן הולך עם 40 מיליון.

עיסאווי פריג': תראה את ההבדל – 40 כדור פלאפל – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא, בלי שטויות.

עיסאווי פריג': מה?

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא לך אני אומר.

עיסאווי פריג': עכשיו אני שואל – אני שואל: תקציב כזה, תקציב מדינה – אני חושב ואומר, חיסכון פנסיוני, אני יושב אתמול בלילה – זהבה, כשאמרת לי, ישבתי – מה אני צריך להגיד, לשכנע את שר האוצר ואת ראש הממשלה?

עיסאווי פריג': מה יצא?

עיסאווי פריג': יצא תקציב, ואנחנו נשארנו עם טעם החומוס.

עיסאווי פריג': זה מה שאני אזכור מהתקציב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, את עדיין מבקשת להצביע על ההסתייגות לחלופין?

מרב מיכאלי: מושכת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: ששש, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות לחלופין לאחר הסתייגות 160, שנימק חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 306 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 151 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 48, נגד – 59, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות לחלופין (א) לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות לחלופין (ב) – אנחנו נשמע את חברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: זה עדיין לאחר הסתייגות 160, שלא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: היה לחלופין (א), שלא התקבלה, ואנחנו עכשיו בעמוד 209 עם לחלופין (ב), ומיכל רוזין מבקשת לנמק את ההסתייגות לחלופין (ב).

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד שתי דקות לרשות גברתי.

מיכל רוזין: אחרי החומוס והפלאפל – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, הכול חיוור, הכול חיוור.

מיכל רוזין: אי-אפשר להתחרות בחומוס ובפלאפל של עיסאווי, אבל אני כן רוצה לדבר אתכם בכל זאת על משהו רציני.

מיכל רוזין: אתם מדברים הרבה על הסתה ועל אלימות במרחב הציבורי, ומחוקקים כל מיני חוקים, אז הנה יש לכם הזדמנות להצביע על הסתייגות שמדברת באמת על הכנסת אנשים שסובלים מאוד מהסתה ומפעולות איבה לחוק נפגעי פעולות איבה, ואני מדברת לא רק על כאלה שנפגעים מאויבים מבחוץ, אלא גם מאויבים מבית.

מיכל רוזין: 10% מחברי הקהילה הגאה סובלים מאלימות פיזית מדי שנה, וקהילות מוחלשות נוספות בישראל סובלות מהסתה ואלימות ופעולות איבה.

מיכל רוזין: כולנו זוכרים את מותה – הקשה – של שירה בנקי, זכרה לברכה, את הרצח של ניר כץ וליז טרובישי ב"בר-נוער" בתל-אביב, אנחנו מכירים את הדברים האלה, ומשום מה מדינת ישראל עושה איפה ואיפה והייררכיה בין הרוגים, נרצחים, בין אויב מבחוץ לבין נרצחים מידי אויב מבית – –

אורן אסף חזן: גם אויב מבפנים, אויב מבפנים – – –

מיכל רוזין: – – על הסתה ואלימות.

מיכל רוזין: ולכן, בסופו של דבר, האחריות של המדינה – –

אורן אסף חזן: הכי גרוע זה מה שאתם עושים.

מיכל רוזין: – – ולכך הוקמה מדינה, וחברה, היא להגן עלינו לא רק מאויב מבחוץ אלא גם מאויב מבית.

מיכל רוזין: לכן יש משטרה – –

אורן אסף חזן: – – –

מיכל רוזין: – – ולכך יש אחריות של המדינה.

מיכל רוזין: מן הראוי להכניס את כולן, את הקבוצות המוחלשות שסובלות מחמת דת, מוצא עדתי, נטייה מינית, זהות מגדרית – להכניס אותן במקרים של הסתה ואלימות תחת חוק נפגעי פעולות איבה, ואני מבקשת שתתמכו בהסתייגות.

מיכל רוזין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: יש תשובה?

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על לחלופין (ב), עדיין אחרי סעיף 151, שנימקה חברת הכנסת מיכל רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 307 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ב) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 151 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 48 בעד, 59 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם לחלופין (ב) לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, לחלופין (ג) להצביע?

מרב מיכאלי: לחלופין (ג) – להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: להצביע על לחלופין (ג).

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה אלקטרונית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 308 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 64 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (ג) של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לאחרי סעיף 151 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 41, נגד – 64, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם לחלופין (ג) לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: כל ההסתייגויות לאחר סעיף 151 הוסרו.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו סעיף 152 ללא הסתייגות, ואנחנו נצביע עליו, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: 152, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יצחק הרצוג: גם 151 הצבענו?

יולי יואל אדלשטיין: 151 הצבענו מזמן, כי כל ההסתייגויות היו לאחר הסעיף.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 309 בעד סעיף 152 – 58 נגד – 49 נמנעים – 1 סעיף 152 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 58 בעד, 49 נגד, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 152 אושר, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר סעיף 152 – 161, גברתי?

מרב מיכאלי: אנחנו נמשוך את כל ההסתייגות עד סעיף 154.

יולי יואל אדלשטיין: 154, כולל?

מרב מיכאלי: כן, אנחנו נצביע על 164 – הסתייגות מס' 164.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו מצביעים כרגע על 154-153, ללא הסתייגויות, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 310 בעד סעיפים 153–154– 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיפים 153–154 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 153–154:

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 48, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיפים אושרו בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר 154 – יש הסתייגות מס' 164, ואנחנו מתבקשים להצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 311 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לאחרי סעיף 154 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 48, נגד – 60, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מה עם כל הלחלופין?

יולי יואל אדלשטיין: מה עם כל הלחלופין, גברתי?

מרב מיכאלי: לא, אנחנו נמשוך את הלחלופין.

יולי יואל אדלשטיין: ואז אנחנו בלי הסתייגויות נוספות ל-154– לא, סליחה, אחרי 154.

יולי יואל אדלשטיין: 155 – אין הסתייגויות.

מרב מיכאלי: 155 ללא הסתייגות, ואז אנחנו נמשוך – – –

יולי יואל אדלשטיין: 165 – רוצה להצביע?

מרב מיכאלי: לא, אנחנו נמשוך גם את 165.

יולי יואל אדלשטיין: כן, גברתי.

מרב מיכאלי: אפשר להצביע עד סעיף 156, כולל.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נצביע כרגע על 155 ו-156, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 312 בעד סעיפים 155–156 – 60 נגד – 48 נמנעים – אין סעיפים 155–156 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 60 בעד, 48 נגד.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיפים 155–156 התקבלו, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו הסתייגות מס' – – –

מרב מיכאלי: על 166 אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות 166, שבאה לאחר סעיף 156.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 313 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לאחרי סעיף 156 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד ההסתייגות – 48, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן היא לא התקבלה, אבל יש לנו לחלופין.

מרב מיכאלי: נכון.

מרב מיכאלי: איזה מזל.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין (א), חבר הכנסת יואל – – –

מרב מיכאלי: יציג – – –

יולי יואל אדלשטיין: יואל חסון.

מרב מיכאלי: יואל חסון, כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון מבקש לנמק את ההסתייגות לחלופין (א) אחרי סעיף 156.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שתי דקות לרשותך.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, צריך לברך מעל הבמה הזאת את חבר הכנסת מנו טרכטנברג, שהציע את היוזמה הזאת שחברי כנסת תוך כדי הדיון ינמקו את ההסתייגויות.

מרב מיכאלי: Hear hear.

יואל חסון: אני שמח שגם יושב-ראש הכנסת וגם יושב-ראש הקואליציה נענו ליוזמה הזאת, וזה הופך את הדיון ליותר מעניין, מרתק, אולי גם קצת סוער, אבל זה בסדר, ולא רק לעניין טכני של הצבעות.

יואל חסון: אבל אני רוצה לומר לחברי הכנסת, וגם לשר האוצר, שאיננו פה, אז גם לראש הממשלה – – –

קריאה: אני לא מאמין שהסכמנו לדבר הזה.

מירי רגב: – – –

יואל חסון: – – – אבל גם לראש הממשלה – כן, אני יודע, הדמוקרטיה היא קשה, השרה רגב.

יואל חסון: הדמוקרטיה היא קשה.

יואל חסון: לשר האוצר אני רוצה לומר ששכחנו הסתייגות מאוד חשובה לסעיף מאוד חשוב בתקציב המדינה.

יואל חסון: אנחנו היינו צריכים בתקציב הזה לשלב סעיף – תקשיבו, חברי הכנסת, זה חשוב, שר האוצר – סעיף שיקום לראש ממשלה בסיום תפקידו.

יואל חסון: כשראש ממשלה מסיים את תפקידו, למדנו היום – או אתמול – שיש לו טראומות.

יואל חסון: שהוא נזרק מהבית, והוא צריך ללכת למלון, ל"שרתון".

יואל חסון: לכן אנחנו צריכים לעשות תקציב שיקום.

יואל חסון: צריכה להיות הסתייגות שתאפשר תקציב לשיקום ולהתאקלמות לראש ממשלה שמסיים את תפקידו.

יואל חסון: אני רוצה לומר שהתקציב הזה הוא רלוונטי, מכיוון שאני משער שראש הממשלה הנוכחי יסיים את תפקידו בשנת 2018 – שזה בשנת התקציב הנוכחית והבאה – ולכן חשוב שיהיה סעיף – – –

אראל מרגלית: לדעתי 2017.

אראל מרגלית: 2017, יואל.

יואל חסון: 17'?

יואל חסון: אני אומר 18'.

יואל חסון: אני אומר 18'.

יואל חסון: הערכה שלי – 18'.

יואל חסון: לכן צריך בתקציב הזה, אדוני ראש הממשלה, שיהיה לך סעיף התאקלמות, שחס ושלום, לא תהיה לך טראומה נוספת כשתיזרק מהבית – –

בנימין נתניהו: בוא נראה מי יצטרך את סעיף ההתאקלמות – אני או אתה.

יואל חסון: – – ושתהיה לך התאקלמות.

יואל חסון: אני לא צריך התאקלמות, אדוני, אני בסדר.

יואל חסון: אבל אתה אמרת שהיית צריך להתאקלם, שנזרקת מהבית.

יואל חסון: אז לכן – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

יואל חסון: – – צריך אולי סעיף, אדוני היושב-ראש, שיאפשר לראש הממשלה הנוכחי, ב-2018, לסיים את תפקידו, ולא להיזרק, ולא להיות עם טראומות.

יואל חסון: תודה רבה.

אראל מרגלית: מה 2018?

אראל מרגלית: 2017.

אראל מרגלית: אתה בקרוב מסיים את תפקידך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על לחלופין, גברתי?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על לחלופין (א) – –

יואל חסון: ראש הממשלה רוצה לענות.

יולי יואל אדלשטיין: – – לאחר סעיף 156.

מרב מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 314 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 61 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין (א) של קבוצת סיעת מרצ לאחרי סעיף 156 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 61, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לחלופין (א) לא התקבלה.

מרב מיכאלי: את (ב) ו-(ג) ו-167 ו-168 אנחנו נמשוך.

יולי יואל אדלשטיין: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו מושכים (ב) ו-(ג), 167, 168.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אנחנו יכולים להצביע על הסעיפים 157 ו-158 ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 157–158, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 315 בעד סעיפים 157–158 – 59 נגד – 47 נמנעים – אין סעיפים 158-157 נתקבלו.

מרב מיכאלי: אדוני, לדעתי, לא הצבעת על 156.

יולי יואל אדלשטיין: על 156 הצבענו.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט היו הסתייגויות לאחר סעיף 156.

מרב מיכאלי: הבנתי.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 59, נגד – 47, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיפים אכן התקבלו – 157, 158.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 159 יש הסתייגות שמספרה 169.

יולי יואל אדלשטיין: רשום לי שמסעוד גנאים מבקש לנמק אותה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שההסתייגות הזו, אין יותר חברתי ממנה.

מסעוד גנאים: היא מתייחסת ליום לימוד ארוך.

מסעוד גנאים: לפי חוק ההסדרים מבקשים לדחות את יישום החוק לעוד ארבע או חמש שנים, לשנת 2020.

מסעוד גנאים: ולצערי, זה נוהג.

מסעוד גנאים: בכל תקופה מסוימת הם דוחים את יישום החוק, שהוא משנת 1997.

מסעוד גנאים: חוק כזה, יום לימוד ארוך, אין יותר חברתי ממנו.

מסעוד גנאים: כאשר החוק הזה חוקק, נכתב שם שמטרתו להרחיב ולהעמיק את הידע ולתת הזדמנות שווה בחינוך לכל ילד בישראל.

מסעוד גנאים: אז אני שואל את שר החינוך: מה הבעיה ליישם באופן מלא ושלם את החוק החברתי הזה, שנותן מסגרת לתלמידים, מעמיק את הפעילות החינוכית הלימודית שלהם?

מסעוד גנאים: וגם נותנים להורים, במיוחד לנשים העובדות, זמן שהילדים שלהם, התלמידים, נמצאים במסגרת.

מסעוד גנאים: אני אתייחס, אדוני היושב-ראש, לדבר ההזוי והאבסורדי ששמענו אתמול בוועדת השקיפות, כאשר היה הדיון על התקציב לחברה הערבית.

מסעוד גנאים: ושם נוכחנו לדעת שמתוך 130 המיליון המיועדים לחינוך בלתי פורמלי, עד היום אין תקנה, ויש אפס שקלים, למרות הקול הקורא שהמשרד הוציא.

מסעוד גנאים: יישובים ערביים, רשויות ערביות, רובן, הגישו בקול קורא לגבי 70 המיליון שאמורים להיות מיושמים ב-2016.

מסעוד גנאים: התקציב, עד עכשיו – אפס.

מסעוד גנאים: האבסורד השני וההזוי הוא שכאשר אישרו את 130 המיליון בוועדת הכספים, הם התנו את זה באישור תקציבים לקריית-ארבע.

מסעוד גנאים: כאילו האזרחים הערבים, התקציבים שלהם, הם על תנאי, הם לא בבסיס התקציב – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מסעוד גנאים: – – ואם הם מועברים, על תנאי, שיועבר תקציב למתנחלים.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על הסתייגות 169 לסעיף 159.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 316 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת, קבוצת סיעת המחנה הציוני וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 159 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 45, נגד – 58.

יולי יואל אדלשטיין: אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, 170?

מרב מיכאלי: נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו רק נצביע על סעיף 159 ללא הסתייגויות כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 317 בעד סעיף 159, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 46 נמנעים – אין סעיף 159, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 159 בקריאה שנייה: בעדו הצביעו – 58, נגדו – 46.

יולי יואל אדלשטיין: לכן הוא התקבל.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 160 קיימת הסתייגות שמספרה 170, ואנחנו נתבקשנו להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 318 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מאיר כהן ואורלי לוי אבקסיס לסעיף 160 לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: אדוני, איזה הסתייגות אתה עכשיו – – –?

יולי יואל אדלשטיין: 170 אנחנו מצביעים.

מרב מיכאלי: 170, כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן, ואת הבאה מנמקים.

מרב מיכאלי: כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 57, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 170 הוסרה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל קיימת גם הסתייגות 171 לאותו סעיף, ותנמק אותה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשעה מאוחרת זו אני רוצה לדבר אתכם על העלויות של להיות הורה במדינת ישראל נוכח תקציב 2018-2017.

איילת נחמיאס ורבין: העלויות של הצהרונים, העלויות של מה שמכונה במדינת ישראל חינוך חינם, מה שכמובן לא הובא בחוק הזה שוב – יום חינוך ארוך; אנחנו מוצאים הורים פשוט קורסים תחת הנטל.

איילת נחמיאס ורבין: שלא לדבר על איזושהי שביתה קטנטונת שהייתה היום ומנעה מהורים ללכת לעבודה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל השיא בעיני הוא 370 מיליון שקלים שקוצצו מתקציב משרד החינוך, תקציב שנועד, אדוני השר, לוודא שכל ילד בכיתות א' וב' במדינת ישראל יקבל את הלימודים הקריטיים כל כך, קריאה, כתיבה וחשבון, בכיתות קטנות, בכיתות של 20 תלמידים.

איילת נחמיאס ורבין: הממוצע הוא 28 תלמידים, אבל כשאנחנו רוצים לבקש את הנתון החציוני כדי לדעת באמת כמה תלמידים בכיתה יש במדינת ישראל, אנחנו לא יכולים לקבל את הנתון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה בלתי נסבל משום ששם מתחיל שוויון הזדמנויות.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני השר, אני יודעת שלך חשוב ה-Start-up Nation; גם לך, אדוני ראש הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כשאנחנו רואים 2 מיליון עניים במדינת ישראל, יש דבר אחד שצריך לזכור: אנחנו לא נוכל להיות Start-up Nation לעד, אם 2 מיליון עניים במדינת ישראל לא יהיו חלק מהחדשנות והיצירה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נהיה "איך משאירים מאחור את החלשים "nation, וזה הדבר הגרוע ביותר.

איילת נחמיאס ורבין: תחזירו את הכסף הזה לילדים, תחזירו את הכסף הזה להורים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע על הסתייגות 171 לסעיף 160.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 319 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת הרשימה המשותפת וקבוצת סיעת המחנה הציוני לסעיף 160 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 46, נגד – 57, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הסרנו את ההסתייגויות לסעיף 160.

יולי יואל אדלשטיין: ל-161–163 לא היו מלכתחילה הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו מצביעים על סעיפים 160–163, כולל, כנוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 320 בעד סעיפים 160–163, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 48 נמנעים – אין סעיפים 160–163, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 59, נגד – 48, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיפים 160–163, כולל, התקבלו בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

קריאה: איך 163?

קריאה: הייתה לנו – – –

יולי יואל אדלשטיין: לאחר פרק י"ג יש לנו הסתייגות 172, שאותה ביקש לנמק חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשותך.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, לאחר הדברים של עיסאווי פריג', הייתי צריך לדבר על אסדו, אבל השעה מאוחרת ואסדו זה לא בריא.

מנואל טרכטנברג: אז בוא ניגש לדברים יותר רציניים.

מנואל טרכטנברג: תראו, לפני כמה שבועות פקד אותנו גל שרפות קשה ביותר שכילה בתים ורכוש רב של אזרחים שלא היה להם ביטוח – לחלקם – והמדינה לא יודעת לטפל.

מנואל טרכטנברג: יש לקונה בחוק שלא מאפשרת לפצות את אותן משפחות, אלא אם כן הוכח שזה פיגוע ונעשה ממניעים לאומניים.

מנואל טרכטנברג: רבותי, לא יכול להיות שמדינת ישראל, שחשופה לפגעי טבע, תמשיך עם הלקונה הזו לאורך זמן.

מנואל טרכטנברג: על כן, הצעתי הצעת חוק, היא רשומה לפניכם, שזוכה לתמיכה רחבה, כולל תמיכתו של יושב-ראש ועדת הכספים, וההצעה הזו בעצם באה לתקן את העוול הזה ולתת פיצוי לנפגעים שאין להם ביטוח, ובאותו זמן לתמרץ את כולם לעשות ביטוח.

מנואל טרכטנברג: אבל, לצערי הרב, משרד האוצר לא תמך בהצעה הזאת, ועל כן באה ההסתייגות.

מנואל טרכטנברג: אני מקווה שתמיכה בהסתייגות תחזיר את זה לסדר-היום.

מנואל טרכטנברג: אבל אם לא, אנחנו בוודאי נרצה לקדם את זה מייד לאחר אישור התקציב, ואני מקווה שכל הבית יתאחד מאחורי ההצעה הזו.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 171 שבאה לאחר פרק י"ג בחוק.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 321 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת המחנה הציוני לאחרי פרק י"ג לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההסתייגות הצביעו 49, נגד – 60, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: 172.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי את זה, כן.

משה גפני: אמרתי מאה שבעים ו– – –

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות מספרה הסידורי היה 172.

יולי יואל אדלשטיין: בעדה הצביעו 49, נגדה הצביעו 60, אפס נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, היא לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, 173?

מרב מיכאלי: מצביעות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 173.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 322 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לאחרי פרק י"ג לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 49, נגד – 60, אפס נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות 173 לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו עוברים לסעיף 164, ויש כאן כמה הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: את הראשונה שבהן, 174, ינמק חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שתי דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, בהמשך להצעת הצחוק של עיסאווי, אז אם עסקינן במנות אוכל וחומוס ופלאפל, אז לפחות, דוד ביטן, היינו עושים את המנה הטובה.

אוסאמה סעדי: היינו מביאים את החומוס האסלי ואת הפלאפל האסלי כפי שעשינו בימים הקודמים.

אוסאמה סעדי: ויש כאלה שיטעמו את זה ויגידו: נכון, ולא הייתם מביאים לנו את ההעתק.

אוסאמה סעדי: היינו מביאים את המקור, אז היינו מביאים את הפלאפל של "חומוס אבו-שוקרי", עיסאווי.

אוסאמה סעדי: אבל באמת, כשמדובר בהסתייגות האחרונה ואחרון אחרון חביב, אדוני היושב-ראש, ואנחנו מדברים על חוק ההסדרים, ומדובר בעניין רציני ביותר – אני מקריא לכם את מה שכתבו היועצים המשפטיים של הכנסת, וגם אדוני היושב-ראש, שחוק ההסדרים מעוות את ההליך הדמוקרטי, מעביר כמות אדירה של חוקים גדולים ומורכבים בחקיקה לא תקנית באופן מזורז, הרחק מעיני הציבור ובלי שניתן לחברי כנסת מספיק זמן ללמוד את הצעות החוק ולתת עליהן את הדעת.

אוסאמה סעדי: אנחנו עכשיו, בשעתיים האחרונות, מצביעים על עשרות חוקים, חוקים רציניים ביותר – –

אורן אסף חזן: – – – אז למה הצבעת בעד?

אוסאמה סעדי: – – אבל אני אומר לכם שאנחנו מתנגדים לתקציב הדו-שנתי, שר האוצר הקודם ושר האוצר הנוכחי, אבל מתוך הלילות הלבנים של השבועיים האחרונים אני אומר לכם:

אוסאמה סעדי: אם יש דבר אחד טוב בתקציב הדו-שנתי זה שהוא חוסך לנו את המראות הקשים שהיו בוועדת הכספים ואת הסחטנות שהייתה.

אוסאמה סעדי: ואז, אם זה היה תקציב חד-שנתי, היינו זוכים למראות של כל חבר כנסת, כל אצבע, זוכה לעשרות-מיליוני שקלים.

אוסאמה סעדי: אז זה בושה וחרפה מה שקרה כאן והתקציב הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 174 כפי שנימק אותה חבר הכנסת אוסאמה סעדי לסעיף 164 – מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 323 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 164 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 49, נגד – 59, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות 174 לא התקבלה.

מרב מיכאלי: אנחנו נצביע גם על 5 ו-6.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע כרגע על הסתייגות 175 לסעיף 164.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 324 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות (175) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 164 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 47, נגד – 59, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על הסתייגות 176 לאותו סעיף.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 325 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 60 נמנעים – אין ההסתייגות (176) של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 164 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הסתייגות 176 הצביעו 49, אבל נגד הצביעו 60.

יולי יואל אדלשטיין: לכן היא לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: לחלופין, גברתי?

מרב מיכאלי: נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על לחלופין באותו סעיף.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד ההסתייגות?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 326 בעד ההסתייגות לחלופין – 48 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות לחלופין של קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת המחנה הציוני וקבוצת סיעת הרשימה המשותפת לסעיף 164 לא נתקבלה.

מרב מיכאלי: אדוני, עכשיו בקשות דיבור של אורי מקלב, יואב קיש ואכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אבל קודם כול, בעד – 48, נגד – 59, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם ההסתייגות לחלופין לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת שביקשו בקשות רשות דיבור – לא מבקשים לממש את רשות הדיבור.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו עוברים – – –

מרב מיכאלי: חבל.

יולי יואל אדלשטיין: – – – אישרנו את הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות – – –

דוד ביטן: – – – קריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: 164 לא הצבענו, אתם צודקים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 164 בקריאה שנייה – הסרנו את כל הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: 164 בקריאה שנייה – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 327 בעד סעיף 164, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 49 נמנעים – אין סעיף 164, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 49, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי סעיף 164 התקבל בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: כך התקבלו גם כל הסעיפים בקריאה שנייה, עם הסתייגות אחת.

יולי יואל אדלשטיין: האם יושב-ראש ועדת הכספים מבקש לעבור להצבעה בקריאה שלישית?

משה גפני: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אכן, יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני מבקש שנצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), כולל הסתייגות מס' 150 וכולל לוחות התיקונים שמצורפים לחוק הזה – לפני שנצביע, כיוון שנאמרו על זה הרבה דברים, אני לא נוגע בעניין, אבל דבר אחד אני רוצה לומר: מכיוון שמדובר בתקציב דו-שנתי, למיטב הבנתי, ולא רק עמדתי האישית, אלא גם כל אנשי המקצוע בכנסת סבורים שחוק ההסדרים הנוכחי הוא הכי מצומצם מכל חוקי ההסדרים שאי-פעם התקבלו בכנסת, ואני מאוד מקווה שהמגמה הזאת, אדוני שר האוצר, רק תימשך גם בעתיד.

יולי יואל אדלשטיין: תרשו לי להביע תקווה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו יכולים להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016 – עוד פעם, קריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 328 בעד החוק – 60 נגד – 48 נמנעים – אין חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז–2016, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 60, נגד – 48, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אישרנו את כל שלושת החוקים בשלוש קריאות כנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשע"ז–2016, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום חמישי, כ"ב בכסלו התשע"ז, 22 בדצמבר 2016, בשעה 16:30.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זאת נעולה.