ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 151, 2016-07-26 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ' בתמוז תשע"ו, 26 ביולי 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 76) (סמכות בית-המשפט לערעור), התשע"ו–2016; הצעת חוק הפחתת תוספות פיגור שנוספו על קנסות הנגבים בידי המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (הוראת שעה), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: בקשת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לפצל את הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי – הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו תשובות שר החינוך חבר הכנסת נפתלי בנט למסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיונים מהירים ודיונים בהצעות לסדר-היום בנושאים אלו: מודל סיירת הורים בהוד-השרון, הצעתה של חברת הכנסת שרן השכל; אי-מתן הסעה לבית-ספר לילדים מאזור גוש-חלב, הצעתם של חברי הכנסת עודד פורר, מירב בן ארי ויחיאל חיליק בר; מינהל לא תקין בנושא ועדות סל תרבות, הצעתם של חברי הכנסת איל בן ראובן, דב חנין, תמר זנדברג ועפר שלח; סילוק ילדים מהטיול השנתי בשל אי-תשלום תשלומי הורים, הצעתם של חברי הכנסת מנואל טרכטנברג, מירב בן ארי, אורלי לוי אבקסיס ועבדאללה אבו מערוף; 15 ראשי עיר מודיעים כי ישנו קושי לפתוח את שנת הלימודים הבאה ברשויות המקומיות, הצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן, יעקב אשר, טלי פלוסקוב וחמד עמאר; החרגת המגזר הדרוזי לעומת שאר מגזר המיעוטים לקייטנות חינם לכיתות ג'–ד', הצעתו של חבר הכנסת חמד עמאר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על מנת להירשם לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אכרם חסון יפתח היום את הנאומים; בבקשה, אדוני.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום קיימתי ישיבה ראשונה בוועדת המשנה לוועדת הפנים והגנת הסביבה, הוועדה שהוקמה במיוחד כדי לטפל בסוגיית התכנון והסביבה במפרץ-חיפה.

אכרם חסון: הזמנו לישיבה הזאת נציגים רבים, כמובן מהמשרד להגנת הסביבה, ממשרדים שונים וגם נציגי ציבור, נציגי הירוקים, וגם אנשים, תושבים רגילים מחיפה והסביבה.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, ללא כל ספק, המצב במפרץ-חיפה הוא מצב בלתי נסבל.

אכרם חסון: בעבר גם הוקמה אותה ועדת משנה בראשותו של חברי חבר הכנסת דב חנין, שהגישה מסקנות וכמובן דרכי פעולה, ולצערי הרב שום דבר לא התקיים.

אכרם חסון: כיום אנחנו יודעים ש-25% מילדי ישראל שהם ילדים נכים – הם יותר באזור חיפה.

אכרם חסון: גם הילדים שחולים במחלות קשות, מחלות הסרטן, באזור חיפה והמפרץ הם באחוזים הכי גבוהים.

אכרם חסון: גם בתמותה לפי מפת הסרטן, לצערי הרב תושבי חיפה והאזור הם בסיכון הכי גבוה במדינה.

אכרם חסון: ללא כל ספק יש בעיה קשה ביותר, שלא טופלה כפי שצריך.

אכרם חסון: אני ראיתי לנכון, למרות שאנחנו בדרך הנכונה – ואנחנו עושים את העבודה לא למראית עין: אנחנו לוקחים את הדברים בצורה רצינית, ואנחנו נסייר שם ואנחנו נפגוש את כל האחראים; וגם שר האוצר נתן עד עכשיו 300 מיליון שקל כדי להעתיק את מתקן האמוניה וגם לטפל במפעלים המזהמים.

אכרם חסון: אבל דווקא כאן, ביום החשוב הזה, אני פונה לכבודך, ומבקש ממך, כיושב-ראש הכנסת, כאדם הכי חשוב בכנסת הזאת, לשים את הנושא הזה עליון בסדר-העדיפויות.

אכרם חסון: אני אומר לך, לגבי חיפה והאזור צריכים קודם כול להקים ועדת חקירה ולבדוק מי התרשל ומדוע הגענו עד הלום; מצד שני, צריך גם להכיר בזה שהמקום הזה הוא מוכה, מוכה במחלות קשות מאוד, אין כבר מקומות בבתי-חולים.

אכרם חסון: אני אומר לך, נפגשתי עם משפחה שאיבדה כבר שלושה בנים ובנות במחלה; אימא חולה, היא הייתה אצלי כאן, בעלה חולה ואבא שלה חולה.

אכרם חסון: בתוך משפחה קטנה, שישה אנשים שחלו בסרטן.

אכרם חסון: היא איבדה כבר 50%, ואני מקווה שהם יבריאו ויחזרו להיות אזרחים בריאים.

אכרם חסון: כבוד היושב-ראש, הפעם אנחנו צריכים לעשות מעשה.

אכרם חסון: אני תולה בך הרבה תקוות, שאתה תהיה יד ימיננו.

אכרם חסון: אתה תדחוף את הדבר הזה, תביא את זה לסדר-יומה של הכנסת, וכל חברי הכנסת, נתגייס כדי לפתור את הבעיה במפרץ-חיפה.

אכרם חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת, לכולם ידוע המחסור בקרקע מופשרת לבנייה באוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הממשלה החליטה ושר השיכון פרסם שבכמה יישובים ערביים פורסמו מכרזים לקרקע מדינה במסגרת "בנה ביתך" או אפילו בנייה ציבורית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הבנייה הזו לוקה בחסר, כי יש בה כמה בעיות שצריכים לטפל בהן ומייד: 1.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המכרזים מושתתים על המרבה במחיר, ואז האוכלוסייה הענייה לא תוכל להגיע למגרשים האלה ולא תוכל להגיע לדירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז המרבה במחיר – זה יכול להיות מכרז כמו של כל מוכר אחר, ולא של מדינה שבאה לעזור לחלשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה – 1; 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה צריכה להשתתף בעלויות הפיתוח, והיא לא משתתפת, ברוב המקומות, ואז מחיר המגרשים הופך להיות גבוה מדי, ואנשים עניים, אפילו אלה שבמצב בינוני, לא יכולים לעמוד בזה; במיוחד אנשים בסטטוס סוציו-אקונומי מתחת ל-4, קשה להם לעמוד גם בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, המחסור הוא בכל יישוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא קובעים את האחוז המתאים לתושבי המקום, גם, הגירה לא תהיה, ואז אנשים שיכולים להשיג את המגרשים האלה יקנו אותם ויחזיקו אותם ביד וימכרו גם במחירים יותר גבוהים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, הכוונות הן אולי לעזור, אבל מה שיצא הוא שזה לא עוזר וזה מנציח את הבעיה ומנציח את העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ובמיוחד, יש גם מצב שלא מוכרים אלא למשפחות, אבל באוכלוסייה, אם אין איפה לגור, אז אין משפחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

יהודה גליק: אדוני יושב-ראש הכנסת, כבוד השרה, חברי חברי הכנסת המתוקים מן הקואליציה ומן האופוזיציה, אני רוצה לברך את הכנסת וכך גם את כל האורחים שיושבים פה ביציע.

יהודה גליק: הכנסת בחרה היום לציין יום כבוד לאזרחים הוותיקים ולאזרחיות הוותיקות.

יהודה גליק: נדמה לי שאנחנו ממשיכים פה מסורת – התחיל אותה השר רפי איתן, לאחר מכן השר אורי אורבך, ולפניו סגנית השר לאה נס, אם אני לא טועה, ואז כבוד השרה גילה גמליאל היום – של באמת לשים במקום של כבוד את כבודם של האזרחים הוותיקים, שהם כבר מזמן לא נטל על הציבור אלא הם גאווה גדולה מאוד לציבור.

יהודה גליק: לכן אני פונה אליכם: כל אחד ואחת מכם יכולים להיות אימא שלי ואימא של כולנו, אתם מקור השראה לכל העשייה שלנו.

יהודה גליק: תודה רבה לכם, גאים בכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: קצת הסתבכת כי יש לא מעט צעירים שם, אז הם יכולים להיות גם.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חברת הכנסת נורית קורן.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: ראש הממשלה פרסם השבוע פנייה לציבור האזרחים הערבים, ועל פנייה של ראש ממשלה לציבור האזרחים הערבים כמובן צריך לברך.

דב חנין: הבעיה היא כמובן עם התוכן של הפנייה.

דב חנין: ראש הממשלה פעם נוספת מדבר לאזרחים הערבים במונחים של כמויות.

דב חנין: כנראה שהוא לא מסוגל לראות את האזרחים באופן אינדיבידואלי, ולכן הוא חוזר בצורה אחרת על המסר הבעייתי שלו מלפני הבחירות; אז הוא אמר שהאזרחים הערבים נוהרים בהמוניהם להצביע, הפעם הוא קורא להם להשתתף בהמוניהם בחברה.

דב חנין: האזרחים צריכים להשתתף בחברה באופן אישי, לא בכמויות ולא בהמונים; אבל לא זו הבעיה העיקרית.

דב חנין: מדוע ראש הממשלה לא מקיים דיאלוג עם נציגי האוכלוסייה הערבית?

דב חנין: מדוע הוא לא מקיים דיאלוג עם נבחרי האוכלוסייה הערבית כאן, בכנסת?

דב חנין: מדוע הוא לא מקיים דיאלוג עם ראשי הרשויות הערביות, ראשי ערים, ראשי מועצות מקומיות?

דב חנין: מדוע ראש הממשלה לא באמת מקדם פתרונות מעשיים לבעיות של האוכלוסייה הערבית?

דב חנין: מדוע הוא עשה כל מאמץ כדי להכשיל את התוכנית הכלכלית שגובשה על-ידי הצוותים המקצועיים במשרד האוצר?

דב חנין: ראש הממשלה עשה את הכול כדי להכשיל את התוכנית הזאת, וכאשר היא עברה בסופו של דבר בממשלה, הוא ביקש להתנות אותה בתנאים שהופכים את המימוש שלה לכמעט בלתי אפשרי.

דב חנין: מדוע ראש הממשלה לא מנצל את הכהונה שלו להתחלת פתרון של בעיית הכפרים הלא-מוכרים בנגב?

דב חנין: ראש הממשלה התייחס לדברים מרגשים שאמרה לו אישה ערבייה בכנס שהיה כאן, בכנסת, בשנת 2012.

דב חנין: אני זוכר את הכנס הזה.

דב חנין: היא דיברה אז על בן-זוגה ובנה שנרצחו, והיא ביקשה מראש הממשלה יותר מעורבות – של המשטרה, של הממשלה – במניעת אלימות, במניעת אינפלציית הנשק באוכלוסייה הערבית.

דב חנין: אז ראש הממשלה הזכיר אותה, אבל לא פתר את הבעיה שלה.

דב חנין: היום היא התראיינה בתקשורת, והיא סיפרה בכאב שמאז אותה הבטחה של ראש הממשלה, שהבטיח לה שהוא יעקוב אחרי העניין והעניין יזכה להתייחסות, לפתרונות ולתשובות, היא נמצאת בדיוק באותו מצב: הבטחות, הבטחות, ואין ביצוע.

דב חנין: מצער שזו דרכו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נורית קורן, ואחריה – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, השרה לשוויון חברתי והגמלאים שיושבים פה, האזרחים הוותיקים, ברוכים הבאים לכנסת, הייתם פה כל היום, נעמתם לנו מאוד.

נורית קורן: אני מברכת גם את הקצינים, קציני המשטרה שנמצאים פה.

נורית קורן: היום זה יום מיוחד.

נורית קורן: בעצם, כל הזמן אנחנו אומרים שהעולם שייך לצעירים, אבל אנחנו צריכים לזכור שאנחנו נמצאים כאן בזכות המבוגרים, האזרחים הוותיקים שיושבים פה, ועכשיו עוזבים את המליאה.

נורית קורן: בשנים האחרונות, אדוני היושב-ראש, אנחנו מבינים שתוחלת החיים עלתה ואנחנו צריכים לדאוג לאזרחים הוותיקים: לדאוג להם לתעסוקה, לדאוג להם לתרבות הפנאי, לדאוג להם לדיור המוגן – לכן גם הגשתי הצעה בעניין של דיור מוגן, הדברים חשובים – ולסייע להם בדברים הקטנטנים, צורכי היום-יום.

נורית קורן: גם הנושא של הקצבה המאוד-נמוכה שהם מקבלים, קצבת הזיקנה, זה דבר מאוד מאוד חשוב, ואת הנושא הזה העליתי בפני שר האוצר.

נורית קורן: אני חושבת שכדי להעלות את האנשים, האזרחים הוותיקים, מעל קו העוני אנחנו צריכים לאפשר להם תוספת נדיבה, כדי שיוכלו לסיים את חייהם בכבוד.

נורית קורן: אני רוצה לברך את היושבים פה באריכות ימים, פעילות והרבה בריאות.

נורית קורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, תודה, כנסת נכבדה, כדי להתמודד עם מצוקת הדיור – אני קורא על שתי תוכניות חדשות שיצאו מבית-היוצר של שר האוצר או של קבינט הדיור: באוצר שוקלים מס רכוש על קרקעות בבעלות חברות הזמינות לבנייה; המס אמור להניב כחצי מיליארד שקל בשנה.

מנחם אליעזר מוזס: תתארו לעצמכם, היום כל הקרקעות הולכות למחיר למשתכן, ואם יש עוד מישהו שיש לו מגרשים אז הולכים להשית מס רכוש ולעשות עוד חצי מיליארד שקל לקופת האוצר.

מנחם אליעזר מוזס: בסופו של דבר, מה יקרה?

מנחם אליעזר מוזס: בעלי המגרשים, שהם בעלי ההון, יגלגלו את מחיר הדירה – על מי?

מנחם אליעזר מוזס: על הצרכן, זה שלא זכה במחיר למשתכן וירצה להשיג דירה, מכיוון שהשיתו מס כבד על המגרש, וזה יביא בדיוק לתוצאה הפוכה ממה שאנחנו רוצים לקוות.

מנחם אליעזר מוזס: זה רק ייקר את מחירי הדירות.

מנחם אליעזר מוזס: ההודעה השנייה היא יותר הזויה מהראשונה: שר האוצר מקדם הטלת מס של עד עשרות-אלפי שקלים בשנה על בעלי דירות מרובות.

מנחם אליעזר מוזס: מי שיש לו שלוש דירות, תוספת המס בשנה – 10,000; ארבע דירות – 22,000; חמש דירות – 37,000 שקל; כל דירה נוספת – 15,000 שקל.

מנחם אליעזר מוזס: נשאלת השאלה, אדוני היושב-ראש:

מנחם אליעזר מוזס: למעלה מ-600,000 איש במדינת ישראל לא זכו לקורת גג משלהם והם גרים בדירות שכורות.

מנחם אליעזר מוזס: מה יקרה אם יטילו מס?

מנחם אליעזר מוזס: הרי בעלי הדירות האלה, שיש להם שתיים, שלוש, ארבע, חמש דירות, שוב יגלגלו את המס הזה – על מי?

מנחם אליעזר מוזס: על שוכר הדירה, ואז יצא שכרנו בהפסדנו.

מנחם אליעזר מוזס: על זה כבר נאמר: רוצה לברך ונמצא מקלל, והחכם – עיניו בראשו.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו אכן מקבלים בברכה את קורס קצינים – מינהלי, של משטרת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: משמר הכנסת שלנו מארח אותם, אני מקווה שמארח יפה.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שלמדתם ותלמדו מן היום, מן הביקור הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת חמד עמאר.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אני רוצה לדבר על אירוע שקרה לי היום, ולשבח את חברת "פייסבוק" על יעילותה בטיפול בנושאי הסתה, גזענות ופורנוגרפיה.

מירב בן ארי: אני העליתי היום אצלי בעמוד פוסט שמתאר כתבה עלי שנעשתה ב"ישראל היום".

מירב בן ארי: בסך הכול זו כתבה מאוד נחמדה, קיבלתי עליה מחמאות אתמול, והיום העליתי אותה בעמוד שלי, בשביל לחשוף את זה, כמובן, לציבור שנמצא בעמוד שלי.

מירב בן ארי: הכתבה החזיקה פחות מ-24 שעות, לדעתי, והיום חברת "פייסבוק" מחקה לי את הכתבה.

מירב בן ארי: כשניסיתי לבדוק למה היא נמחקה אמרו לי: בשל חשד להסתה ברשתות חברתיות הורידו לך את הכתבה.

מירב בן ארי: אז ראשית, כל הכבוד ליעילות, לא משנה שהיא לא רלוונטית בכלל, כי לא הייתה שם שום מילה – להפך, זה תיאר את קורות החיים שלי.

מירב בן ארי: חבל שבפוסטים מסיתים, גזעניים, שנמצאים כל יום ברשת, החברה לא פועלת בכזאת יעילות.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו כולנו מלאי סקרנות ונרוץ לקרוא את הכתבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לייחד את דקת הדיבור שלי היום לביקור התנחומים שערכתי אצל משפחת החייל חוסאם טאפש מבית-ג'ן, שנהרג בתאונה המבצעית בפיצוץ רימון ברמת-הגולן בשבוע שעבר.

חמד עמאר: בביקור הזדעזעתי, אדוני היושב-ראש, לשמוע את המשפחה אומרת לי שההודעה על אובדן הבן הייתה מאוד מאוד קשה, אבל הפרסומים בתקשורת והשטויות שרצו ברשתות החברתיות היו יותר קשים מההודעה הראשונה.

חמד עמאר: לכן אני כאן פונה לתקשורת: לפני שמפרסמים, יש משפחה מאחורי זה; יש הורים, יש חייל שאיבד את החיים שלו.

חמד עמאר: אל תמהרו לפרסם את כל השטויות שלכם ואל תפרסמו דברים לא מבוססים.

חמד עמאר: כשאתם רוצים לפרסם, תפרסמו דברים מבוססים, תפרסמו דברים שהם אמת.

חמד עמאר: אני סומך על גורמי הצבא, שמבצעים עכשיו תחקיר בנושא, ואני מאמין שהתחקיר יפורסם בקרוב, לעומת – כבר יש כמה פרסומים על התחקיר עצמו, אבל אני לא רוצה לצטט עכשיו; אני מחכה לכל התחקיר, ואז אדבר על התחקיר שהיה, של הצבא.

חמד עמאר: לכן שוב, אדוני היושב-ראש, אני פונה לתקשורת: קצת אחריות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: דברים לא פשוטים, אך לצערי כנראה גם נכונים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יעקב מרגי.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר כמה מילים על מה שקורה ליד העיר ערד, אתם יודעים שאני גרה שם.

טלי פלוסקוב: כבר כמה שנים העיר הזאת מאוימת על-ידי הנושא שנקרא שדה-בריר, כולנו מכירים את זה.

טלי פלוסקוב: מדברים שליד ערד יש מקום שאפשר שם לכרות פוספטים בכמויות מאוד מאוד גדולות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה כאן, מהמליאה, להעביר לכם את התחושה של התושבים.

טלי פלוסקוב: התושבים מפחדים, התושבים מודאגים, ואנחנו, גם כבית-המחוקקים וגם – למפלגה שלנו יש אנשים, הנציגים שלנו בממשלת ישראל – אנחנו צריכים להעביר לאנשים האלה בשורה אחת:

טלי פלוסקוב: אנחנו דואגים לבריאותכם, לא ניתן לפגוע בבריאותכם.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו חושבים שזה לא פוגע בבריאות, אני רוצה לשמוע את זה מאדם אחד, שיש לו אחריות על הבריאות, משר הבריאות.

טלי פלוסקוב: כל עוד שר הבריאות טוען שזה מזיק לבריאותם של התושבים, על כולנו להתאחד באמירה: לא ניתן לפגוע באזרחי מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: ואני רוצה לברך על ההחלטה של הוועדה המחוזית, שהחליטה לגרוע מתוכנית תמ"א מסוימת, שאני לא זוכרת את מספרה, את הנושא של שדה-בריר.

טלי פלוסקוב: עד שלא נהיה בטוחים שזה לא יזיק לבריאותם של התושבים, לא ניתן לקדם את התוכנית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי, ואחריו – חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: היום ועדת החינוך, מתוך ארבעת הדיונים שקיימנו – מ-08:30, לאחר לילה ארוך – אחד הדיונים התמקד במצוקתם של אמנים מבוגרים, אזרחים ותיקים, אמנים שרוב החברה הישראלית גדלה על העשייה שלהם, על היצירה שלהם, על התרבות ועל התרומה שלהם לתרבות, והקשיים הכלכליים שהם נקלעים אליהם – בזיקנותם, נקרא לזה.

יעקב מרגי: כפי שידוע, אין לאמנים קרנות פנסיה, ולא אחת שמענו על מקרים כאלה ואחרים, על מצוקותיהם של זמרים ידועים, שחקנים ידועים, משוררים דגולים.

יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על דרכים ואפשרויות לשיפור מצבם של האזרחים הוותיקים האמנים, אבל האמנים זה רק משל, כי אנחנו שומעים לא אחת, מקרה חוזר, על אזרחים ותיקים שתרמו ועבדו ויצרו פה הוויה ישראלית חזקה, ומגיעים בזיקנותם כמעט למצוקה של פת לחם.

יעקב מרגי: ביום כזה אין דבר נכון יותר מאשר לציין ולדרוש מכל חברי הכנסת, כל אחד בתחומו הוא, לנסות למצוא ולייצר פתרונות לאותם אזרחים ותיקים בכלל, ולאמנים שדנו בהם היום.

יעקב מרגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת עודד פורר.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שולי מועלם-רפאלי: חברי וחברותי, בימים אלה כולנו מציינים שנתיים למבצע "צוק איתן".

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להזכיר שוב את מה שהעליתי הבוקר בוועדת חוץ וביטחון מול הרמטכ"ל, את המקרה הקשה של חייל צה"ל שפצוע קשה, יהודה הישראלי, ולהגיד שעדיין לא נמצא פתרון שיאפשר ליהודה לחזור הביתה מבית-החולים השיקומי.

שולי מועלם-רפאלי: במציאות שבה אנחנו נמצאים המחויבות של מדינת ישראל למשפחות השכולות ולנכי צה"ל היא מחויבות טוטלית, ואני מרגישה שחובה על כולנו לצאת מאותה קופסה שכולנו שוהים בה, גם עובדתית וגם מחשבתית, ולנסות למצוא איזשהו פתרון יצירתי כדי לאפשר ליהודה הישראלי לשוב לביתו.

שולי מועלם-רפאלי: המציאות של יהודה, רעייתו, שני ילדיו – שאחד מהם נולד אחרי הפציעה, כמובן – המציאות הזאת היא מציאות קשה ממילא.

שולי מועלם-רפאלי: יהודה אמור לחזור אל בית הוריו ביישוב עפרה, שם הוא גדל, כדי לאפשר למשפחה שלו לנסות, בעזרת השם, להתקדם אתו בתהליך השיקומי.

שולי מועלם-רפאלי: רואים התקדמות בתהליך השיקום של יהודה הישראלי, אבל כדי שהשיקום הזה, בעזרת השם, גם יצליח במידת האפשר, אנחנו חייבים לאפשר חזרה שלו הביתה לעפרה.

שולי מועלם-רפאלי: חייבים לראות במקרה של יהודה הישראלי מציאות – שכולנו יודעים לדבר עליה במקומות אחרים – מציאות של מקרה הומניטרי שדורש פתרון יצירתי של מערכת הביטחון ושל מדינת ישראל כולה, ושל כולנו כאן, כמנהיגי הציבור.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אתמול פורסם, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, שראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן והרשות הפלסטינית מתכננים לתבוע את בריטניה בגין הצהרת בלפור.

עודד פורר: אז בהקשר הזה אני חושב שאולי כדאי לקרוא למשרד החוץ להיערך, כי יכול להיות שעכשיו הם גם מחפשים את צאצאיו של עפרון החתי, כדי לתבוע אותם על מכירת מערת המכפלה לאברהם אבינו.

עודד פורר: אני חושב שהקונטקסט הזה מבהיר עד כמה מנותק אבו מאזן – והרשות הפלסטינית – מהמציאות בכלל, ובוודאי מהיכולת שלו להוביל את העם שלו לאיזשהו הסדר מדיני כזה או אחר.

עודד פורר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו ברור למה קרה הברקזיט, כנראה בגלל השמועות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

נחמן שי: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, לפני שעות אחדות היה הרמטכ"ל בבניין הזה.

נחמן שי: הוא בא לתדרך את חברי ועדת החוץ והביטחון והציג להם – לא אגלה סודות – הוא הציג להם מבחר של נושאים, אבל היה לו מסר אחד, שבמתכוון נאמר שם, גם כדי שיתפרסם; הרמטכ"ל אמר, אני מצטט: האיום הגדול על צה"ל היום הוא אובדן האמון הציבורי.

נחמן שי: הוא כיוון במיוחד להתקפות שהיו לאחרונה, על-ידי אישי ציבור ונבחרי ציבור, על צה"ל ועל מפקדיו של צה"ל בעקבות האירועים של החייל אלאור אזריה בחברון.

נחמן שי: הרמטכ"ל – גם קודמיו, אבל בהחלט הרמטכ"ל הזה – הוא שקול, הוא מדוד, ואני משוכנע שהוא בחן היטב את המשמעות של דבריו לפני שהוא בא לכנסת ואתגר אותנו, את נבחרי הציבור.

נחמן שי: אני חושב שהוא צודק.

נחמן שי: אני חושב שבפרשה הזאת של אלאור אזריה הדברים חרגו לגמרי משליטה, והדיון הציבורי שהתחולל והסקרים שנעשו וההתבטאויות שהתבטאו ואיסוף הכספים וכדומה, הם דברים שצה"ל לא היה מורגל בהם בעבר.

נחמן שי: הממשק בין צה"ל לחברה הישראלית הוא מאוד עדין ומורכב, וכאן הוא בהחלט נקרע, התרסק ונשבר.

נחמן שי: אנחנו חייבים לשמור את צה"ל מעבר למחלוקות הפוליטיות, מעבר לדעות אלה ואחרות.

נחמן שי: האיש שעומד בראש צה"ל, הרמטכ"ל, הוא האיש שקובע מתי ועל מי יורים.

נחמן שי: הוראות פתיחה באש הן הוראות שהצבא מנסח.

נחמן שי: ואני מציע שאת הנושא הזה, שעליו פעם אמר בית-המשפט העליון שדגל שחור מרחף מעליו, בפרשה שלעולם לא תחזור יותר, פרשת כפר-קאסם – היא גם עלולה להתחדש באירועים מהסוג הזה, וטוב שהרמטכ"ל תחם היום את התחומים וקבע את הקביעות שלו.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אכן יצאה הודעה, ואני בוודאי מברך על כך, מטעם ועדת החוץ והביטחון, כפי שאדוני ציין, שגם מציינת את העובדה שהרמטכ"ל רואה בהכנסתו של צה"ל למחלוקות פוליטיות וציבוריות סכנה גדולה, וגם, בוודאי, מחזקת את ידי הרמטכ"ל, חברי המטכ"ל וכל הקצינים והחיילים, לשמור את צה"ל מחוץ לכל הוויכוחים הפוליטיים ומחוץ לכל המציאות שמאפיינת אותנו כאן במליאה, כי צה"ל הוא ודאי של כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: ציון יום האזרחים הוותיקים

יולי יואל אדלשטיין: חברים, אנחנו נעבור לנושא הבא, שהוא ציון יום האזרחים הוותיקים, הצעות לסדר-היום מס' 4617, 4229, 4380, 4623 ו-4629.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע קודם כול את מציעי ההצעות, והראשון בהם הוא חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – טלי פלוסקוב, שולי מועלם-רפאלי, מסעוד גנאים ומיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יושב-ראש הישיבה יישא דברים – מי שיחליף אותי, כי אני, ברשותכם, אעבור לאזכרה לחללי "צוק איתן" – ולאחר מכן נשמע את הסיכום של השרה לשוויון חברתי חברת הכנסת גילה גמליאל.

יולי יואל אדלשטיין: אז ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת נחמן שי; בבקשה, אדוני.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש יולי אדלשטיין, חברתי השרה לשוויון חברתי גילה גמליאל, חברי הכנסת, אינני יודע אם מישהו מהמשתתפים ביום הגדול והחשוב הזה שהיה לנו בכנסת הגיע בסופו של דבר ליציע האורחים, בכל מקרה – הם הוזמנו.

נחמן שי: אני רוצה לומר לך, היושב-ראש, שהיו לנו היום למעלה מ-600 אזרחים ותיקים ישראלים שבאו לכאן.

נחמן שי: האולם היה פקוק והכנסת נכנסה להיסטריה ולדאגה, אבל אלה דאגות טובות, שאני שמח להתמודד אתן.

יולי יואל אדלשטיין: שאלו יהיו דאגותינו.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: הם באים לכאן ורואים את המקום הזה כבית בשבילם, ובאמת, היום הוא שימש כבית לכולם.

נחמן שי: בוועדה של חברתי טלי פלוסקוב, וגם בארבע ועדות אחרות, היו היום דיונים שעסקו בהיבטים שונים במצבם של האזרחים הוותיקים במדינת ישראל.

נחמן שי: ועדת הכלכלה עסקה בסגירת סניפי בנקים וצמצום כמות הפקידים בהם; ועדת החינוך – במעמדם של אמנים ותיקים בישראל; ועדת העבודה והרווחה – בנושא של עבודה מועדפת בסיעוד לחיילים משוחררים, וכן הלאה.

נחמן שי: תראו, אנחנו בחרנו השנה לעסוק בנושא מאוד מיוחד, ועליו קיבלנו מסמך מרתק של מרכז המחקר והמידע של הכנסת – נושא הבדידות של האזרחים הוותיקים, נושא הבדידות.

נחמן שי: הבדידות, אני רק אומר בהגדרה אקדמית, נתפסת באופן סובייקטיבי כהבדל בין הקשרים החברתיים הרצויים לאדם לבין אלו שלדעתו קיימים.

נחמן שי: כשאדם אומר שהוא בודד, זה אומר שהוא ציפה או מצפה לאיזשהו מעגל שיחבוק אותו, יעודד אותו, ישמור עליו ויסייע לו – ואין לו.

נחמן שי: עכשיו אני רוצה להגיד לכם במי מדובר, מי הם הבודדים בחברה שלנו:

נחמן שי: בקרב אזרחים ואזרחיות מעל גיל 75 – 42.4% אמרו שהם מרגישים תחושת בדידות, כמעט 50% מהאזרחים והאזרחיות מעל גיל 75; קשישות אפילו יותר מאשר קשישים – 43%.

נחמן שי: בקרב המגזר הערבי, וגם אותו בחנו, כמובן, 60% אמרו שהם מרגישים בודדים.

נחמן שי: אני חושב שזה כתב-אשמה חמור כלפי החברה הישראלית אם אחוז כל כך גבוה של חברים וחברות, של הורים שלנו, אבות ואימהות, סבים וסבות, מדווחים שהם מרגישים בודדים.

נחמן שי: יש פה גם רעיונות, ומשרדי הממשלה נתבקשו להציע וכדומה, יש איזשהו מיזם בעניין.

נחמן שי: אני חושב שאנחנו רחוקים מלהציע כרגע פתרונות.

נחמן שי: מדינת ישראל עדיין לא מציבה תשובה של ממש לאתגר של הגידול הנמשך והולך באוכלוסיית הוותיקים והוותיקות.

נחמן שי: היום אנחנו עומדים על כ-900,000, ואני מעריך שבסדר גודל של שנה-שנתיים יהיו פה מיליון, מיליון אזרחים ותיקים, יהודים, ערבים, מכל גוני הקשת.

נחמן שי: ואיך ייראו חייהם?

נחמן שי: היום זה חייהם, מחר זה חיינו, מחרתיים זה חייו של כל אחד מאתנו, כי מה לעשות, לגיל הזה אנחנו מגיעים ואנחנו חיים חיים יותר ארוכים במדינת ישראל, ולכן חייבת לבוא תוכנית לאומית איך לעסוק בכך.

נחמן שי: אנחנו מציעים יוזמות חקיקה – והיום תשמעו על עוד אחת או שתיים מהן בעזרת הממשלה – אבל אין תוכנית לאומית איך לנהוג ומה לעשות כדי שמיליון איש ירגישו שהם רצויים, ויהיו להם כלים, שתהיה להם הכנסה מיוחדת מסוימת, מכובדת, שיהיה להם ביטוח בריאות כולל ביטוח סיעודי שישמור עליהם, שיהיו להם אירועים חברתיים, שהם לא ייכלאו בתוך בתיהם וירגישו את הבדידות הזאת.

נחמן שי: ואני רוצה לומר לכם, ביום הזה אני רואה קריאת קרב של ציבור הוותיקים והוותיקות במדינת ישראל.

נחמן שי: אני קורא לזה "קריאת קרב" מפני שאנחנו – חברי בשדולה: איציק שמולי שיושב פה, ויואב קיש שאיננו, וטלי, וגם, אני מאמין, רבים מחברי הכנסת – נצטרך לנסח כתב דרישות: מה אנחנו דורשים מממשלת ישראל לעשות למען הוותיקים והוותיקות.

נחמן שי: וניקח את זה מדרגה נוספת: בעוד שנה, שנתיים, שלוש, אני לא יודע מתי, יהיו בחירות במדינת ישראל, ואנחנו נשים את כתב הדרישות הזה לפני כל מפלגה ונדרוש ממנה: אתם רוצים את האמון שלנו, של האזרחים הוותיקים, אז תענו לנו מה אתם תעשו בעניין כספי הביטוח הלאומי, בעניין הביטוח הסיעודי, בעניין הפעילות החברתית, בכל עניין ועניין שמעסיק אותנו כאזרחים ותיקים.

נחמן שי: וזו תהיה התחייבות, ומפלגות, כשילכו להתמודד על הקולות שלנו, יצטרכו לענות ולקיים, זאת הדרישה שלנו.

נחמן שי: ולכן, היום הזה היה יום שבו הוצאנו, איך אתה אומר, כרטיס צהוב לממשלה, לממשלה הזאת וגם לממשלה שתבוא אחריה, ולא משנה מה יהיה ההרכב הפוליטי שלה: אנחנו הולכים להילחם על הזכויות שלנו, על המעמד שלנו, על ההכרה בנו, על הידיעה של כל אחד ואחד במדינת ישראל: יש פה מיליון איש והם לא הולכים לשום מקום, הם דורשים את מה שמגיע להם, את מה שהם זכאים לו, את מה שהם עבדו כל חייהם כדי להגיע אליו ואת מה שיעשה אותם אנשים שמזדקנים בכבוד.

נחמן שי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, חבר הכנסת נחמן שי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב – בבקשה, חמש דקות.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אזרחים יקרים שנמצאים היום אתנו, האזרחים הוותיקים של ישראל הם אלו שהקימו את המדינה, הם אלו שהפכו את ישראל ממדבר שממה לגן פורח.

טלי פלוסקוב: הם לקחו ארץ קטנה והפכו אותה ממדינת אוהלים, פחונים ומשטר צנע למדינת היי-טק וחדשנות טכנולוגית.

טלי פלוסקוב: עד שנת 2034 אוכלוסיית האזרחים הוותיקים בישראל צפויה לגדול מכ-900,000 כיום לכ-1.6 מיליון איש.

טלי פלוסקוב: מגמה זו צפויה להשפיע על מגוון תחומי חיים: שוק התעסוקה ישתנה, הביקוש לשירותים ציבוריים מרכזיים כמו בריאות וסיעוד יגדל, ומספר הנזקקים לטיפול סיעודי צפוי לעלות ב-20 השנים הקרובות באופן חסר תקדים – מכ-200,000 לכ-440,000 איש.

טלי פלוסקוב: הגורם המשמעותי לגידול בשיעור אוכלוסיית בני 65 ומעלה הוא הזדקנות דור ה"בייבי בום" הישראלי.

טלי פלוסקוב: תופעת ה"בייבי בום" היא תופעה כלל-עולמית המאופיינת בגידול ניכר במספר הנולדים בכל שנתון בשנים הראשונות שלאחר מלחמת העולם השנייה.

טלי פלוסקוב: הגורם השני לעלייה בשיעור האזרחים המבוגרים בישראל הנו העובדה שתוחלת החיים בישראל היא מהגבוהות במערב ונמצאת בעלייה מתמדת.

טלי פלוסקוב: ב-30 השנים האחרונות תוחלת החיים מגיל 65 גדלה בקצב כמעט קבוע של כחודשיים בשנה בממוצע.

טלי פלוסקוב: לפעמים קשה לנו לדמיין את זה, אבל יום אחד גם אנחנו נגיע לשם, וכמו שזה נראה כרגע יש הרבה מה לתקן.

טלי פלוסקוב: חשוב שנבין כולנו: דאגה לרווחת הקשישים משמעותה דאגה לדורות הקודמים אבל גם דאגה לעצמנו, וכדי לדאוג לעצמנו אנחנו נדרשים להתבוננות פנימית, אנחנו נדרשים להסתכל בעיניים של אחת האוכלוסיות הכי חלשות היום בחברה הישראלית – אותה זקנה ששוכבת במסדרון בית-החולים כשבתי-החולים בתפוסה של כ-120%; אותו קשיש שגר בקומה שלישית בלי מעלית וממתין כבר שנים לדיור ציבורי ראוי; אותו זוג שנאלץ לוותר על מזון על מנת לקנות תרופות.

טלי פלוסקוב: בעשרות סיורים שאני מקיימת כמעט מדי שבוע, אני רואה כמה המצב קשה.

טלי פלוסקוב: אני רואה קשישים שגרים בדירות לא ראויות, באמת לא ראויות, אבל בעיקר הלב מתכווץ נוכח הבדידות והייאוש של אותם קשישים, שמרגישים כי המדינה זנחה אותם.

טלי פלוסקוב: עם כניסתי לכנסת שמתי לי למטרה עליונה לדאוג לאזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: דרשתי כי תקום ועדת משנה לקשישים – ועכשיו אני הולכת לשנות את השם של הוועדה לוועדה לאזרחים ותיקים – שתדון בכל הנושאים הנוגעים לשיפור איכות חייהם של הקשישים: רווחה, בריאות, סיעוד, תעסוקה, שיכון ועוד.

טלי פלוסקוב: בשנה החולפת הצלחנו להביא כמה הישגים משמעותיים לציבור האזרחים הוותיקים: העברנו 550 מיליון שקל לטובת הגדלת השלמת הכנסה לקשישים; מדובר ב-6,000 שקלים בשנה לכל זוג קשישים.

טלי פלוסקוב: בשבוע האחרון העברנו כאן בקריאה ראשונה הצעת חוק חשובה אשר תוסיף לכ-6,600 קשישים ניצולי השואה כ-1,200 שקל בחודש; בכל יום נפטרים עשרות ניצולי שואה, ולכן אני מתכוונת לעשות את הכול, וזה לא פשוט, רבותי, להעביר אותה עד סוף המושב הזה, כך שהאנשים האלה כבר מ-1 בספטמבר 2016 יקבלו את הכסף הזה.

טלי פלוסקוב: וזו רק ההתחלה.

טלי פלוסקוב: במבט לעתיד, אוכלוסיית האזרחים הוותיקים הולכת לתפוס מקום נכבד בחברה הישראלית, ושיעורם היחסי בכלל האוכלוסייה ימשיך ויגדל.

טלי פלוסקוב: במסגרת ועדת המשנה לקשישים אני מתכוונת לקדם תוכנית-אב לאומית, ועליה דיבר חבר הכנסת נחמן שי, לטיפול באזרחים הוותיקים.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לציין שיש לנו תמיכה מתמדת של השרה גילה גמליאל, שתמיד, באמת – אוזן קשבת מצד אחד, ומצד שני היא עוזרת לנו גם בוועדת השרים להעביר את כל החוקים שמיטיבים עם האזרחים הוותיקים במדינת ישראל, ועל כך, תודה רבה לך, גברתי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה, כמובן, להודות על היוזמה של היום לאזרחיות ואזרחים ותיקים לחבר הכנסת נחמן שי, חבר הכנסת איציק שמולי וחבר הכנסת יואב קיש, שלא נמצא היום.

טלי פלוסקוב: אני קוראת לכולם לחשוב כל יום על היום שבו גם אנחנו נהיה שם; לחשוב על כך שהיום חברה שיודעת לטפל באזרחים הוותיקים, זו חברה שמכבדת את עצמה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפני שנעבור לחבר הכנסת מסעוד גנאים, אני רוצה לשאת את דברי יושב-ראש הכנסת ליום האזרחים הוותיקים.

אחמד טיבי: גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, אנחנו פותחים כעת דיון מיוחד לרגל יום האזרחיות והאזרחים הוותיקים.

אחמד טיבי: במשך שנים ארוכות הכתה שורשים הססמה "העולם שייך לצעירים".

אחמד טיבי: הצעירים בגילם הם עדיין כוח משמעותי ואנרגטי בחברה, אבל המבוגרים, המנוסים והזקנים הולכים ותופסים את מקומם הראוי בתשומת הלב הציבורית, החברתית והכלכלית.

אחמד טיבי: אנחנו עדים למהפך תודעתי מבורך בכל הקשור לתשומת הלב המוקדשת לאוכלוסייה המבוגרת, ולא בכדי.

אחמד טיבי: תוחלת החיים הולכת ועולה; ב-200 השנים האחרונות היא עלתה בכשלושה חודשים בשנה.

אחמד טיבי: המחקרים מלמדים כי בעתיד הלא-רחוק אנשים בני 100 כבר לא יהיו יוצאי דופן.

אחמד טיבי: בישראל, תוחלת החיים הממוצעת עומדת כיום על כ-80 לגברים ו-84 לנשים, והיא כמובן תוסיף ותעלה.

אחמד טיבי: השאלה הגדולה שעלינו להקדיש לה שימת לב איננה עד כמה נצליח לחיות אלא בעיקר איך נחיה, עם מי נחיה וגם ממה נחיה בגיל השלישי.

אחמד טיבי: מונח זה רחב למדי, ודומני שאין עוד מקום לכלול בנשימה אחת את בני ה-65 – צעירים ופעילים בכל קנה מידה; ותיקים, אך לא קשישים, בשום מובן – ולצדם את הזקנים והקשישים, הזקוקים למענה שונה בתכלית.

אחמד טיבי: חלק מהשינוי המתהווה הוא גם סמנטי: ראוי שנקרא לזקנים בשמם, רבותי חברי הכנסת.

אחמד טיבי: מי שזכה להגיע לגיל מופלג אין לו כמובן שום סיבה להתבייש בכך, ואסור לנו לתת להם, חלילה, סיבה להרגיש כך.

אחמד טיבי: במקורות "זקן" הוא אדם שאומרים עליו "זה קנה חוכמה".

אחמד טיבי: כלומר, אדם מבוגר ומנוסה, שראה כבר כמה דברים בחייו וכדאי ללמוד ממנו.

אחמד טיבי: העלייה בתוחלת החיים ואיכות החיים הן ברכה אך גם אתגר חברתי ולאומי מורכב.

אחמד טיבי: מכאן נובע גם תפקידו המיוחד של המשרד לשוויון חברתי, שבתחום סמכותו הטיפול במכלול צרכיה המיוחדים של האוכלוסייה הוותיקה: תעסוקה, תרבות ופנאי, השכלה ואיכות חיים.

אחמד טיבי: ביום זה עלינו לזכור גם את אלה שאינם יכולים להרשות לעצמם להתפנות לעסוק בפעילויות פנאי ותרבות שכן מצבם הכלכלי מאפשר להם אך בקושי להשיג את המזון והתרופות הנחוצים להם.

אחמד טיבי: הסיוע לאנשים הללו, ובהם ניצולי שואה, הוא חובתנו המוסרית – ומבחנה המוסרי של חברה מתוקנת.

אחמד טיבי: השינויים הדרמטיים בהיקף האוכלוסייה הוותיקה בישראל מחייבים קבלת החלטות בתחומי הקצבאות, הפנסיות, ההטבות וקידום פרויקטים ייחודיים ומבורכים, דוגמת אלו שהמשרד לשוויון חברתי כבר מקיים, ובהם "והדרת", "כאן גרים", "כיתות ותיקים" ומוקדי מידע, גברתי השרה.

אחמד טיבי: כל אלה מגיעים בזכות ולא בחסד לאזרחים הוותיקים ולאזרחיות הוותיקות שלנו, ובהם אנשים שבנו את הארץ ומורי הדרך.

אחמד טיבי: עלינו להדר במצוות "והדרת פני זקן" בכל המובנים, כדי לאפשר לכל איש ואישה מבוגרים למלא את חייהם בתוכן ומשמעות מתוך רווחה וחיי חברה פעילים, וגם להזדקן בכבוד.

אחמד טיבי: הפעילות החשובה הנעשית בהובלת המשרד לשוויון חברתי ראויה להערכה, ואני מחזק את ידי השרה ואנשיה, גברתי השרה גילה גמליאל; יישר כוח ליוזמים ולמארגנים של יום חשוב זה.

אחמד טיבי: כעת, חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: דברי יושב-ראש הכנסת.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תחילה אני מברך ומחזק את ידיהם של יוזמי היום הזה, משום שהיום הזה הוא יום חשוב מאוד.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על שכבה, על "גיל הזהב", על אלה שנתנו, על אלה שתרמו, על אלה שאנחנו נצטרף אליהם ונהיה חלק מהם.

מסעוד גנאים: לכן, מההתחלה אני אגיד שהחגיגיות והטקסים חשובים, אבל חשוב מאוד לתרגם את זה למעשים: לכבד אדם, זה לא אומר שאני אגיד לו: אני מכבד אותך, אלא שאני אביע התנהגות של כבוד כלפיו.

מסעוד גנאים: והכבוד למבוגרים, לזקנים, אנחנו חייבים בו, חייבים לעשות אותו.

מסעוד גנאים: יש לנו מסורת בעל-פה, חדית', על הנביא מוחמד, עליו השלום, הוא אמר: (אומר בערבית ומתרגם:) לא מאתנו – אינו חלק מקהילת המוסלמים זה שלא מכבד את הזקן.

מסעוד גנאים: הוא אמר: (אומר בערבית ומתרגם): אם אתה מכבד ומאמין באלוהים, אז אתה צריך לכבד את הזקן.

מסעוד גנאים: הדברים האלה זקוקים למעשים, כפי שהזכרתי.

מסעוד גנאים: המבוגרים והזקנים במדינת ישראל, האימהות והאבות שלנו והסבתות שלנו, אנחנו חייבים לגמול להם; לגמול להם על מה שתרמו זה לשפר את תנאי חייהם, כדי שיחיו בכבוד וכדי שבאמת יוכלו לעשות את המטלות היומיומיות שלהם.

מסעוד גנאים: עד היום, אנחנו כולנו בבית הזה דרשנו – ביקשנו, למשל, להעלות את קצבת הזיקנה, שבמצבה הנוכחי היא לא מאפשרת לזקן ולזקנה להתקיים בכבוד.

מסעוד גנאים: אבל, לצערי, יש התנגדות לדרישה הזו.

מסעוד גנאים: הזקן, אנחנו חייבים לעזור לו, לתמוך בו, כדי שיקבל את כל השירותים הראויים.

מסעוד גנאים: לפי מחקרים, אחוז גדול מהקשישים והזקנים הם עניים; בחברה הערבית הם עניים יותר.

מסעוד גנאים: כ-41% מהקשישים הערבים מתקיימים מקצבת זיקנה, עם קצת השלמת הכנסה, אבל זה לא מספיק משום שהם אולי 0.5% מעל קו העוני.

מסעוד גנאים: יש עוד בעיה לזקנים בחברה הערבית: הם לא מקבלים את כל הזכויות שלהם, וזה בגלל, לצערי הרב, שהרבה מהם על שמם רשומים בתים, או אדמה, שהיא אינה שלהם, בכלל.

מסעוד גנאים: הם לא נהנים ממנה, לא מרוויחים ממנה, אבל היא רשומה על השם שלהם.

מסעוד גנאים: לכן, זה מונע מהם ליהנות משירותים כמו הקשישים או הזקנים בחברה היהודית.

מסעוד גנאים: העניין מחייב תקנות, או תיקון של תקנות – חוק.

מסעוד גנאים: העניין החשוב האחר זה עניין של כל השירותים הסיעודיים.

מסעוד גנאים: מה שנותנת המדינה, הביטוח הלאומי עכשיו, הוא מחייב הרבה כסף: הוא מועט, וכדי להשלים בני המשפחה משלמים מכיסם סכומים גבוהים מאוד.

מסעוד גנאים: לכן הפתרון הוא ברפורמה המוצעת, הרפורמה הסיעודית לזקנים ולמבוגרים.

מסעוד גנאים: יש בקשה, ואני חושב ששר הבריאות גם תומך בבקשה הזו, להכניס את כל השירותים הסיעודיים לסל הבריאות.

מסעוד גנאים: יש התנגדות, אבל יש הרבה צדדים, הרבה גורמים, הרבה חברי כנסת, שתומכים בדרישה הזו.

מסעוד גנאים: אם אנחנו באמת רוצים לשפר את מצבם של המבוגרים, של האזרחים הוותיקים במדינת ישראל, על הממשלה לאמץ את בקשתו, או הסכמתו, של שר הבריאות שבאמת כל השירותים האלה ייכנסו לסל הבריאות כדי שהזקן והזקנה יוכלו להתקיים בכבוד.

מסעוד גנאים: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

אחמד טיבי: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, תודה, חברתי השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, תודה ליוזמי היום החשוב הזה, החברים נחמן שי, יואב קיש ואיציק שמולי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה לשרה לשוויון חברתי חברת הכנסת גילה גמליאל על כל ההגדלה וההרחבה של הדברים שתכף אני אדבר עליהם לכבודו של אורי.

שולי מועלם-רפאלי: ברוכים הבאים לאזרחים והאזרחיות הוותיקים, זקנינו, שמילאו היום את כל המסדרונות ואת אודיטוריום הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: העולם לא שייך רק לצעירים, כך אמר חברנו הטוב השר אורי אורבך.

שולי מועלם-רפאלי: אם הייתי יכול, הוא אמר, הייתי מכניס לחוק המקומות הקדושים את בתי-האבות.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נעיף למעלה את נושא האזרחים הוותיקים, ונגייס למשימה את הכוח הפוליטי הגדול שלנו, כך אמר אורי חברי האהוב.

שולי מועלם-רפאלי: אמר ועשה.

שולי מועלם-רפאלי: תוך פחות משנתיים הוא הספיק לעשות כל כך הרבה, ואני אציין רק חלק מהדברים.

שולי מועלם-רפאלי: אולי הכי מפורסם הוא "שלישי בשלייקעס" – 380,000 אזרחים ותיקים נהנו משלל הנחות והטבות בתחומי התרבות, הצרכנות והפנאי במסגרת היום הזה.

שולי מועלם-רפאלי: וגברתי השרה רק מגדילה ומגדילה, ובישרה היום על כניסה של הצגות ותיאטראות נוספים לתוך הפרויקט המרהיב הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני עוד זוכרת סמ"ס שאורי הראה לכולנו, של בתו תמר, שכתבה לו, אחרי שהיא הלכה לקולנוע באחד מימי השלישי: פעם אחרונה, היא כתבה לו, שאני הולכת ל"סינמה סיטי" ביום שלישי, תשתלט על הגמלאים שלך.

שולי מועלם-רפאלי: שבת "והדרת" – מאות בתי-כנסת ו-14 תנועות נוער וארגוני נוער כיבדו זקנים במסגרת מיזם של שבת "והדרת", על-פי הציווי בפרשת קדושים: "והדרת פני זקן"; עשר "יחידות סגולה" – אותם מוקדי מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים בבתי-החולים; "כיתות ותיקים"; פרויקט "כאן גרים", והעברת יותר מ-1 מיליארד שקלים במצטבר לעובדי ושורדי הגטאות, ועוד ועוד.

שולי מועלם-רפאלי: כתב לי מישהו, ששמע שאני הולכת לדבר היום, את הדברים הבאים: ברכה תבוא על ראשו של השר אורי אורבך, זיכרונו לברכה, הוא עשה משהו חיובי מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר לצאת, לאוורר את הראש, במקום לשבת לבד בבית.

שולי מועלם-רפאלי: כך כתב לי מוטי לוי, אחד מהאזרחים הוותיקים שזכה, וזוכה עד היום, לקחת חלק בפעילויות, ושמענו כולנו שהדבר המרכזי שרצינו לדבר עליו היום היה הבדידות – אותה אפשרות לא להיות יותר לבד.

שולי מועלם-רפאלי: על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית האזרחים הוותיקים מונה כ-1 מיליון אזרחים ואזרחיות.

שולי מועלם-רפאלי: בעוד 20 שנה הם יהיו 1.6 מיליון, ואורי חשב שהמדינה חייבת להיערך לזה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים מי האנשים האלה, מכירים אותם בשמות ובמספרים, ובמקומות מגורים, ואנחנו חייבים להיערך לזה.

שולי מועלם-רפאלי: חייבים להיערך לאפשרות של מקומות עבודה, חייבים להיערך לאפשרות של חיים מכובדים וחייבים בעיקר להיערך לצורך לטפל באלה שהחיים שלהם ילכו ויהיו קשים יותר.

אחמד טיבי: חברת הכנסת שולי מועלם, אומנם דיברת על חבר שלנו שהוא לא בין החיים, תהום מדינית הייתה פעורה בינינו – –

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

אחמד טיבי: – – אבל האיש היה שנון ופיקח ברמות.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה.

אחמד טיבי: ואני רוצה להוסיף, הוא היה פונה אלי ביוזמתו כדי לדבר על אזרחים ותיקים בחברה הערבית.

שולי מועלם-רפאלי: מקסים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: בעיני, אחת מהגדוּלות של אורי הייתה ההערכה הרבה שלו לא רק לאזרחים הוותיקים עצמם אלא גם לאלה שטיפלו בהם.

שולי מועלם-רפאלי: ולא אנחנו – הילדים והנכדים, ובני המשפחה, והקהילה, והכפר והעיר – אלא האנשים שבאו לכאן לטפל בזקנים שלנו במסירות נפש גדולה.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם רעייתו מיכל, שהייתה שותפה להרבה מאוד מהפרויקטים הספרותיים שלו, והשנינות הזאת, שאדוני דיבר עליה, הייתה משותפת לה ולו יחד – הם כתבו תפילה לכבודם של אותם מטפלים זרים, ואני מקריאה רק חלק ממנה.

שולי מועלם-רפאלי: והם כתבו כך: אלוהינו ואלוהי אבותינו ואמותינו המטופלים, ברך את יובראז מנפאל ואת מאלי מהודו, את נוצי מרומניה ואת נלי מהפיליפינים, העובדים הזרים.

שולי מועלם-רפאלי: אותם עובדים שאינם זרים כלל לבני משפחותינו ועכשיו הם הקרובים מכול להורינו, עמם בימים הטובים והרעים, בשעות של דמדומים וברגעים של הארה.

שולי מועלם-רפאלי: בימים שאנחנו בהם אצים-רצים בעבודתנו, עם ילדינו שלנו בקוצר רוחנו, הכר להם טובה וחסד על הסבלנות ועל המסירות ועל האהבה ועל עמל הנפש והגוף, ועל החן והחמלה שהם משפיעים עלינו ועל זקנינו החולים.

שולי מועלם-רפאלי: התפילה המרגשת הזו היא רק דוגמה אחת מבין רבות לרגישות המופלאה של אורי וליכולת שלו לדבר את התחושות של כולנו במילים.

שולי מועלם-רפאלי: אורי – ובזה אני אסיים, חברי – הקפיד לכתוב כל שבוע דבר תורה על פרשת השבוע ולחבר אותה לאזרחים הוותיקים.

שולי מועלם-רפאלי: והוא לא קרא להם אזרחים ותיקים בדרך כלל, הוא פשוט קרא להם זקנים, כי המילה זקן היא מילה של כבוד בעולם של כולנו.

שולי מועלם-רפאלי: בפרשת תולדות כתוב על יצחק אבינו הפסוק הבא: "ויהי כי זקן יצחק ותכהיןָ עיניו מראת" – ופרשנים רבים, ביניהם הרד"ק, רבי דוד קמחי, מתעסקים בזיקנה הזאת של יצחק אבינו ובעיניו שכהו ובאוזניו ששמעו פחות.

שולי מועלם-רפאלי: וכולם מדברים על זה שבדרך הטבע גוף האדם נחלש כשהוא מזדקן, וגוף האדם הולך ומידרדר כשהוא מזדקן.

שולי מועלם-רפאלי: אבל על מה באמת מתפללים האנשים, כשכתוב במדרש שעל זה יתפלל כל חסיד לעת מצוא?

שולי מועלם-רפאלי: אורי כתב שכולנו מתפללים לעת מצוא שהזיקנה שלנו, שהזיקנה שלנו לא תקפוץ עלינו מהר, ושהזיקנה שלנו, כשהיא תגיע, תהיה מתוך כבוד ומתוך שמחה, ובאמת מתוך לא בדידות אלא הימצאות בחיק המשפחה שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: לצערי ולצער כולנו, אורי חברנו לא זכה בכלל להספיק להזדקן.

שולי מועלם-רפאלי: סימני הזיקנה לא קפצו עליו ולא הופיעו על פניו, ולא ניכרו בו בעבודת הקודש שהוא עשה עד יומו האחרון.

שולי מועלם-רפאלי: את הצוואה של אורי לכולנו אני אומרת פה לעצמנו, לכולנו: החשיבות של העשייה למען האזרחים הוותיקים, הכבוד הגדול שכולנו צריכים לתת לאותם אנשים יקרים, אלה שהזיקנה לא קפצה על פניהם עדיין, ובעיקר אלה שהזיקנה קפצה על פניהם, וחובה על כולנו לדאוג שזיקנתם לא תבייש את בחרותם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: זה מזכיר לי משפט, אני לא יודע מי אמר אותו, אבל הוא חכם: אל תתחרטו אל זיקנתכם, כי זו פריבילגיה שלא כולם זכו להגיע אליה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן כבל: כן, זה נכון.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

אחמד טיבי: אתה מסכים אתי, חבר הכנסת כבל?

איתן כבל: כן, אדוני.

אחמד טיבי: גם אני לעתים מסכים אתך.

איתן כבל: אני מודע לזה.

איציק שמולי: לי עוד קשה להזדהות עם זה כי אני עוד רחוק.

איציק שמולי: אתה כבר בניגוד עניינים.

אחמד טיבי: אתה רחוק מזה, איציק.

אחמד טיבי: אני מתקרב.

איתן כבל: זה לא העניין, הוא לא מבין.

איתן כבל: זו הבעיה.

איתן כבל: יש כאלה שאתה יודע – אפילו מקרוב לא רואים.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: עוד תגיע למטרה, איציק.

איציק שמולי: אם לא הבנת, זו הייתה דרך מחוכמת של איתן להחמיא לעצמו שוב.

אחמד טיבי: אגב, במפלגת העבודה לא מזדקנים.

אחמד טיבי: כולכם צעירים, לא?

איתן כבל: כל הזמן.

איתן כבל: אנחנו – – –

איציק שמולי: גם לא – – –

מיקי לוי: הם "חדש ימינו כקדם" כל הזמן.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מברך את הכנסת ואת השרה לשוויון חברתי גילה גמליאל, שאחראית בתחום משרדה גם לאזרחים הוותיקים, על קיום היום החשוב הזה.

מיקי לוי: חברי חברי הכנסת, "העולם שייך לצעירים", כך אומר המשפט, אך הוא שייך גם למבוגרים ולזקנים.

מיקי לוי: העלייה המתמדת בתוחלת החיים הופכת את אוכלוסיית האזרחים הוותיקים במדינת ישראל ובעולם כולו לחלק גדול יותר ויותר מהציבור הכללי.

מיקי לוי: העלייה במספרם בקרב האוכלוסייה הכללית יוצרת לחברה שורה ארוכה ארוכה של הזדמנויות, של צרכים, אך גם של קשיים, המחייבים את המדינה והחברה לתת להם מענה ראוי.

מיקי לוי: המשפט האלמותי "העולם שייך לצעירים" חייב להתעדכן.

מיקי לוי: העולם שייך גם למבוגרים וגם לזקנים.

מיקי לוי: הם חלק מהחברה בכל מובן, והגיע הזמן שנתייחס אליהם בהתאם, בכל תחומי החיים.

מיקי לוי: אנשים בני 62, 65 ומעלה לא מפסיקים לחיות.

מיקי לוי: חלקם יוצאים לפנסיה ומגלים שבידיהם זמן פנוי שלא הכירו בעבר; אחרים פוצחים בקריירה שנייה ואף שלישית.

מיקי לוי: הם פותחים פרק חדש, מבורך וארוך בחייהם עם עשרות שנים לפניהם.

מיקי לוי: הגיע הזמן להפסיק להתייחס לזיקנה כאל מחלה ולזקנים כאל עול.

מיקי לוי: מעבר לתוכניות נקודתיות כאלה ואחרות, מוטלת על הממשלה האחריות לכנס את כל משרדי הממשלה בכל תחומי החיים וליצור מדי פעם בפעם תוכנית ממשלתית רחבה, שתכלול תקציבים רבים ותיתן מענה כולל על האתגרים שהזיקנה והעלייה בתוחלת החיים מציבות בפנינו.

מיקי לוי: כמובן, בראש ובראשונה, יש להתייחס לעוני, הרווח לצערנו בקרב אזרחים ותיקים.

מיקי לוי: מצד אחד, חיים בקרבנו יותר אזרחים ותיקים מבעבר, אך מנגד – השירותים החברתיים הולכים ומידלדלים.

מיקי לוי: רבים לא חסכו לפנסיה או זוכים לסכומים נמוכים, ומתקיימים באמצעות קצבאות הזיקנה והביטוח הלאומי הנמוכות, שחייבות להתעדכן בצורה משמעותית.

מיקי לוי: צריך להבין כי גם אלו שחסכו לפנסיה חווים ירידה כואבת ברמת החיים.

מיקי לוי: אנשים בגיל 65 נמצאים באמצע חייהם, ורבים רוצים להמשיך לעבוד.

מיקי לוי: במקרים רבים זה ההבדל בין חיים של רווחה לחיים של עוני.

מיקי לוי: חובה לפתח את שוק העבודה למבוגרים ולראות איך משרד הכלכלה, ביחד עם משרד האוצר, המשרד לאזרחים ותיקים ומשרדי ממשלה אחרים, מייצר תוכניות הכשרה לגיל השלישי בעבודות שמתאימות להם ואשר אינן דורשות מאמץ פיזי, לעתים אף בחצאי משרות.

מיקי לוי: נושא קריטי נוסף שמחייב התייחסות הממשלה וטיפול בו הוא הבריאות.

מיקי לוי: לצערנו הרב, זה לא סוד שמבוגרים רבים במדינת ישראל נאלצים לבחור בין לחם לתרופה, וזהו כתם שחור על מצחנו שאסור לנו לחיות אתו בשלום.

מיקי לוי: כשטיפלנו בממשלה הקודמת בניצולי השואה והקצבנו כמיליארד שקלים להעלאת הקצבאות, לתרופות חינם ולנושאי רווחה נוספים, רבים טענו, ובצדק, שניצולי השואה החיים בעוני במדינת ישראל הם סימפטום של בעיה קשה ורחבה יותר של עוני בגיל השלישי.

מיקי לוי: מוטלת עלינו החובה להתמודד אתה ולא לעצום את עינינו.

מיקי לוי: במקביל, העלייה בתוחלת החיים הופכת מחלות שהיו פעם נדירות לרווחות יותר ויותר בגילים מבוגרים, וזו עובדה המחייבת אותנו להשקיע עוד ועוד כספים במחקר שימצא להן תרופה ויעכב את התפתחותן.

מיקי לוי: תנועה של אנשים מבוגרים – הם נעים בעיקר בתחבורה ציבורית.

מיקי לוי: זו בעיה בפני עצמה שהם אולי הסובלים העיקריים ממנה.

מיקי לוי: היא מאוד מגבילה אותם.

מיקי לוי: לרבים מהם אין כסף לשלם עבור מונית.

מיקי לוי: בדידות – נושא נוסף שממעטים לדבר עליו אבל ניצב כמו פיל בחדר הוא כמובן הבדידות.

מיקי לוי: אנשים מבוגרים במקרים רבים מוגבלים בתנועתם ונאלצים לבלות ימים רבים לבד בביתם.

מיקי לוי: בני-הזוג הלכו לעולמם, והנכדים והילדים, אם ישנם, מגיעים לבקר מפעם לפעם, אך בשאר הזמן הם נותרים בבדידותם.

מיקי לוי: יש כל מיני תוכניות המשלבות סטודנטים ומתנדבים וגני-ילדים כחלק מהפעילות לגיל השלישי.

מיקי לוי: בארץ שמעתי על אחת כזאת בשיתוף של משרד השיכון ואגודת הסטודנטים, שבמסגרתה אזרחים ותיקים משכירים חדר בבית לסטודנט והוא מארח להם לחברה ומלווה אותם.

מיקי לוי: זו תוכנית יפהפייה וזה הכיוון שצריך ללכת בו – להכניס את הגיל השלישי לתוך החברה, כחלק ממנה, ולא לבודד אותם.

מיקי לוי: דיור – מצד אחד יש קהילה שהולכת ומזדקנת, ומהצד שני בתי-אבות ובתי דיור מוגן נסגרים בתקופה האחרונה אחד אחרי השני.

מיקי לוי: יש מצוקה אמיתית.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: אני מסיים, אדוני.

מיקי לוי: חברי חברי הכנסת, הנושאים האלה, המועלים כאן בצורה כוללנית – חייבים ליצור תוכנית ממלכתית מגובה בתקציבים שתאפשר מרקם קהילתי וחברתי בריא לגיל השלישי.

מיקי לוי: זה המקום להוקיר את פועלו של השר אורי אורבך, שטמן את הזרעים של המשרד הכל-כך חשוב הזה.

מיקי לוי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: ומכאן – לאחל לך, גברתי השרה, המשך דרך מוצלחת בעבודה הכל-כך חשובה שאת עושה.

מיקי לוי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חששתי שתמשיך לנאום עד שתגיע להגדרה של אזרח ותיק.

אחמד טיבי: תודה.

מיקי לוי: אני לא רחוק משם.

אחמד טיבי: גברתי השרה, הבמה כולה שלך.

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, היוזמים של העלאת הנושאים על סדר-היום, יושבי-ראש השדולה בכנסת לקידום אוכלוסיית האזרחים הוותיקים, חברי חבר הכנסת יואב קיש, חבר הכנסת איציק שמולי, חבר הכנסת נחמן שי, שאנחנו משתפים פעולה – אין אופוזיציה ואין קואליציה בכל מה שקשור לטיפוח וטיפול באוכלוסיית האזרחים הוותיקים – אני רוצה להודות לכם על שיתוף הפעולה, ונמשיך לשתף פעולה על מנת שיהיה כיף להזדקן במדינת ישראל.

גילה גמליאל: על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בעשור האחרון עלתה תוחלת החיים בישראל ב-2.3 שנים, ובכל יום נוספות לתוחלת החיים של האזרח הישראלי שש שעות נוספות.

גילה גמליאל: לאור כך ולאור התחזיות הדמוגרפיות, המצביעות על גידול אוכלוסיית האזרחים הוותיקים בישראל לכדי 20% ב-2030, נושא האזרחים הוותיקים הוא מבחינתנו סוגיה לאומית.

גילה גמליאל: בהתאם לכך, ב-13 בדצמבר 2015 העברתי בממשלה את החלטה מס' 834, בנושא שילוב אזרחים ותיקים בתעסוקה, שקובעת כי היערכות המדינה להזדקנות האוכלוסייה היא סוגיה אסטרטגית ממשלתית.

גילה גמליאל: אנחנו מבחינתנו רואים שחובתנו לדאוג לרווחת האזרחים הוותיקים בישראל ולהוביל את אותם שינויים משמעותיים שכבר החלו את דרכם.

גילה גמליאל: כאן המקום להזכיר את השר אורי אורבך, זיכרונו לברכה, שפשוט יצר משהו חדש במשרד לאזרחים ותיקים בעבר והוביל הסתכלות אחרת על אזרחים ואזרחיות ותיקים, מתוך ראייה שצריך לדאוג לרווחתם – בסוגיה של טיפול בבדידות שהוזכרה כאן, בסוגיה של תרבות הפנאי, החיוניות והשילוב הבין-דורי.

גילה גמליאל: צוואתו מקבלת את ביטויה בהרחבה מאוד גדולה במשרדי.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את אשתו מיכל, שגם כן, תמיד, היא היום מבחינתי יועצת חיצונית למשרד, ואני רוצה לברך אותה על כך.

גילה גמליאל: המשרד לשוויון חברתי, שאני עומדת בראשו, מקדם את כל הפרויקטים הנ"ל, ואף הרחבנו את כולם: הפרויקט "שלישי בשלייקעס" – שימרנו את השם לזכרו של אורי אורבך, והפכנו אותו ל"שלישי בשלייקעס פלוס" – פלוס הרבה מאוד; מיזמים נוספים לפעילויות רחבות לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים: לא רק קולנוע אלא גם תיאטראות, סיורים ברחבי הארץ, בדגש על האמנים הוותיקים, שיוכלו גם הם לקבל את הביטוי בכל אירועי התרבות של המשרד וברחבי הארץ.

גילה גמליאל: בכל הנושא של התעסוקה קידמנו את הפרויקט "כאן דרוש ניסיון".

גילה גמליאל: דרוש ניסיון.

גילה גמליאל: אנחנו רואים את אלפי האזרחים הוותיקים שרוצים להמשיך ולהיות פעילים, וכן להשתלב בתעסוקה לאחר גיל הפרישה.

גילה גמליאל: סוגיית גיל הפרישה עומדת לפתחנו, וצריך לתת את הדעת לגביה בצורה שתיטיב עם האזרחים ולא תמנע מהם להמשיך ולהשתלב במעגלי התעסוקה השונים.

גילה גמליאל: היום אנחנו גם נקדם כמה הליכי חקיקה שיסייעו בסוגיית הפנסיה של אותם אזרחים ותיקים.

גילה גמליאל: הנושאים הללו ועוד נושאים רבים: סוגיית הבריאות – אני משתפת פעולה עם השר ליצמן על הקמה של טיפות-זהב בעבור האוכלוסייה האזרחית הוותיקה לטיפול מונע, ואזרחים ותיקים יוכלו ללכת לטיפות-זהב, כמו שיש טיפות-חלב לילדים הצעירים.

גילה גמליאל: אנחנו מתמקדים בשילוב בין-דורי מנצח בין האוכלוסייה הצעירה לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים.

גילה גמליאל: האירועים הללו, המשולבים, יד ביד, יובילו בסופו של דבר את העתיד של המדינה שלנו למקום טוב יותר.

גילה גמליאל: הם יטפלו בסוגיית הבדידות, הרבה מהם.

גילה גמליאל: פרויקטים כמו "כאן גרים", שבו סטודנטים גרים אצל אזרחים ותיקים; כל פרויקט "והדרת"; בנות השירות הלאומי, שלוקחות חלק פעיל עם האזרחים הוותיקים; נכדים ונכדות בבתי-הספר עם הסבים והסבתות – הפרויקטים האלה משלבים בסופו של יום את היכולות שלנו כחברה; להוביל אותה, כחברה שכן מתבססת על ערכים שאנחנו כולנו ספגנו בילדות שלנו מהמקורות שלנו: והדרת פני זקן, בפני שיבה נקום, אל תשליכני לעת זיקנה.

גילה גמליאל: כולנו כאן בבית הזה מחויבים לקדם את אוכלוסיית האזרחים הוותיקים ולדאוג לצרכיה.

גילה גמליאל: אנחנו העברנו את החוק – שיקודם עד סוף המושב לשנייה ושלישית – של פטור מתורים למי שהגיעו לגבורות.

גילה גמליאל: בני ובנות ה-80 לא צריכים לעמוד בתור.

גילה גמליאל: הם צריכים לקבל מאתנו את הכבוד וההדר, שנאמר להם ביחד: תודה רבה.

גילה גמליאל: הם לא צריכים לעמוד בתורים לבנקים ולדואר ולתיאטראות ולבתי-הקולנוע ובסופרים.

גילה גמליאל: אנחנו נדאג לפנות להם את הדרך מתוך הכרת תודה אמיתית על פועלם.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שהמשרד נותן את דעתו על הרבה מאוד מן המרכיבים.

גילה גמליאל: סוגיית מיצוי הזכויות הולכת בקרוב להיות – ממש, בלחיצת כפתור במחשב, היא מתעדכנת כל פעם, לפי השינויים האישיים של האזרחים הוותיקים.

גילה גמליאל: האוכלוסייה הערבית הוותיקה תקבל בפעם הראשונה התייחסות אישית וישירה מטעם המשרד, המשרד לשוויון חברתי.

גילה גמליאל: גם האוכלוסייה הוותיקה החרדית, שלא קיבלה את המענה הישיר מטעם המשרד, תקבל מענה ישיר.

גילה גמליאל: ביקרתי בזמנו בחסידות בעלז.

גילה גמליאל: ראיתי את היופי בפעילות של האזרחיות הוותיקות, ופשוט זה היה בעיני דבר מקסים לראות את היופי בהתנדבות ובפעילות.

גילה גמליאל: ואמרתי: גם כאן המשרד ייתן את דעתו לכלל האוכלוסייה החרדית הוותיקה.

גילה גמליאל: אנחנו כאן כחברה צריכים לראות אל מול עינינו את היופי שבגיוון של החברה שלנו, את הפסיפס האנושי המקסים שקיים במדינת ישראל, ולתת את דעתנו על כל דבר ועניין, בכל נושא שייתן שוויון אמיתי בחברה הישראלית.

גילה גמליאל: המשרד לשוויון חברתי פועל ויפעל על מנת לצמצם את הפערים בחברה הישראלית, על מנת להוביל אותנו לחברה שוויונית יותר, מתוקנת יותר וטובה יותר לכולם וכולן.

גילה גמליאל: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי השרה.

אחמד טיבי: מה את מציעה?

גילה גמליאל: מה שהמציעים מעוניינים.

קריאה: – – –

גילה גמליאל: אז נסתפק בדברי.

גילה גמליאל: זה בסדר.

אחמד טיבי: נסתפק בדברי השרה.

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין אני אתן לך, חבר הכנסת שמולי, כי השרה אמרה "להסתפק בדברי".

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: שתבין שכשאנחנו בשלטון אנחנו מגלים נדיבות לב.

שולי מועלם-רפאלי: – – –

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני מציע שאתה לא תתרגל לשלטון ואני לא אתרגל לנדיבות הלב.

איציק שמולי: אבל אני – – –

אחמד טיבי: תשמע, כל החיים שלי רציתי לעשות מחוות של רצון טוב.

אחמד טיבי: כל הזמן – –

איציק שמולי: האמת – – –

אחמד טיבי: – – מחוות של רצון טוב לפלסטינים, מחוות – נחנקנו.

אחמד טיבי: עכשיו אני רוצה שאתה תיחנק.

אחמד טיבי: יאללה.

איציק שמולי: קיבלתי זאת כמחמאה.

אחמד טיבי: נכון.

איציק שמולי: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, קודם כול להודות לך, לכנסת, כמובן, לעמיתים שלי להובלת השדולה, על היום באמת מרגש וגדול ונפלא שהיה פה.

איציק שמולי: היו פה היום 500 גמלאים, חמישה דיונים בוועדות הכנסת, וכמובן הדיון כאן.

איציק שמולי: צריך להגיד מילה טובה גם לשרה גילה גמליאל, שדוחפת ועוזרת לנו בוועדת השרים עם כל הצעות החוק שלנו, וגם במשרדה מקדמת מדיניות ענפה, כפי שפירטה כרגע, עבור האזרחים הוותיקים.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד משפט אחד: התקציב עומד על הפרק, ואם יש משימה אחת מרכזית שהבית הזה חייב להתגייס למענה זו המשימה של ביטוח סיעודי ממלכתי.

איציק שמולי: אנחנו חייבים להפסיק לרדוף אחרי הזנב של עצמנו במובן זה שכל פעם מנסים להבין מאיפה חברות הביטוח – סליחה על הביטוי – דופקות את המבוטחים.

איציק שמולי: לאחוז את השור בקרניו, וזה אומר: להוציא את חברות הביטוח מהתחום האלמנטרי ולהכניס את המדינה פנימה.

איציק שמולי: אני מאוד מאוד מקווה שהממשלה, גם בעזרתך, גילה, וגם בעזרת שר הבריאות, תתגבר על המחלוקות שעדיין קיימות, ואם לא – אנחנו כמובן נקדם את זה דרך הכנסת.

איציק שמולי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: תודה, רבותי.

אחמד טיבי: תם הנושא הזה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא.

אחמד טיבי: שוב, מגיעה מילה טובה גם לשרה גילה גמליאל ובהחלט גם לשר לשעבר אורי אורבך, עליו השלום.

אחמד טיבי: [מס' כ/635; "דברי הכנסת", חוב' כ"ז, עמ' 13461; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 47) – קריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, הרי הוא איתן כבל.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: בוודאי.

אחמד טיבי: אם משפחת סויסה פה והם אורחים של חבר הכנסת חיליק בר, אז מצווה לומר להם שלום וברכות.

יחיאל חיליק בר: הם עם כל הילדים פה.

אחמד טיבי: בעיקר לילדים.

אחמד טיבי: שמתם לב למחוות של רצון טוב?

אחמד טיבי: זה נמשך כל הזמן.

שולי מועלם-רפאלי: כי אתה הריבון.

אחמד טיבי: ברגע זה.

אחמד טיבי: אדוני.

איתן כבל: כמה נעים לפנטז.

אחמד טיבי: אתה רואה את זה מול עיניך, מה לפנטז?

איתן כבל: היסטוריה בהתהוותה.

אחמד טיבי: כן, זה רגע מכונן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רשמים פרלמנטריים – או, זה עוד לא היה, שניכם ככה ביחד, יפה – חברותי וחברי חברי הכנסת, האורחים של חברי חיליק בר, אדוני השר – אדוני היושב-ראש, אני הולך להעביר לך חוק עכשיו.

אחמד טיבי: אל תקרא לי שר אף פעם.

איתן כבל: אתה צודק, זו פגיעה בריבונות.

אחמד טיבי: אנחנו מעבירים חוק?

איתן כבל: מעבירים חוק, יחד עם חבר הכנסת שמולי.

איתן כבל: ברשותכם, אדוני היושב-ראש, קודם כול, לפני שאני הולך להקריא את החוק, אני באמת רוצה לומר לחברי חבר הכנסת שמולי תודה על הצעת חוק, באמת – אני לא רוצה להפריז בחשיבותה.

איתן כבל: היא גם כל כך מתאימה בחיבור שלה ליום הזה, ואני אציג אותה ואנחנו נביא אותה לקריאה שנייה ושלישית והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, ואני מקווה שבעזרת השם היא גם תדע לעשות – ההצעה הזאת תמנע עוולות רבות.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 47), התשע"ו–2016, שיזם חבר הכנסת איציק שמולי עם 66 חברי כנסת נוספים, וביניהם יושב-ראש הישיבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

איתן כבל: מטרת הצעת החוק היא להגן על צרכנים שהם אזרחים ותיקים שמלאו להם 65 שנים, אנשים עם מוגבלות ועולים חדשים מפני עסקאות ברוכלות ועסקאות מכר מרחוק, וזאת על-ידי הארכת תקופת הביטול של עסקאות מסוג זה לתקופה של ארבעה חודשים.

איתן כבל: אסביר.

איתן כבל: עסקה ברוכלות היא עסקה שנערכת מחוץ לבית-העסק של העוסק, לדוגמה, בנסיבות שבהן העוסק או מי מטעמו מגיע לבית הצרכן ללא הזמנה מראש, במטרה להתקשר עמו בעסקה.

איתן כבל: עסקת מכר מרחוק היא עסקה שההתקשרות בה נעשית ללא נוכחות משותפת של הצדדים לעסקה ובעקבות פנייה של העוסק לצרכן באמצעים כמו דואר, מחשב, טלוויזיה או אמצעי תקשורת אלקטרונית אחרים.

איתן כבל: בשל טיבן של עסקאות ברוכלות ועסקאות מכר מרחוק, ובעיקר בשל העובדה שבעסקאות אלה העוסק הוא שיוזם את הפנייה לצרכן, עולה לעתים החשש שהצרכן התקשר בעסקה בהיעדר גמירות דעת מלאה, למשל בשל לחץ שיווקי שהופעל עליו, או שהוא לא היה יכול לעמוד על טיבו של המוצר בעת ההתקשרות בעסקה משום שראה תמונה של המוצר ולא את המוצר עצמו, ועוד.

איתן כבל: בשל מאפייניהן של עסקאות אלה, חוק הגנת הצרכן קובע הוראות שונות ביחס אליהן, ובין היתר שעל עוסק לשלוח לצרכן טופס גילוי ובו עיקרי ההתקשרות, וכן הוא מאפשר לצרכן לבטל עסקאות אלה בתוך 14 ימים ממועד ההתקשרות, ממועד קבלת הנכס או ממועד קבלת טופס הגילוי – לפי המאוחר מביניהם.

איתן כבל: לגבי קבוצות הצרכנים שהזכרתי קודם, החשש שעסקאות מסוגים אלה נעשו בהיעדר גמירות דעת מלאה מצדם אף גדול יותר.

איתן כבל: לדוגמה, לגבי עולים חדשים – לא פעם הם אינם שולטים בשפה, וייתכן שלא הבינו די הצורך אילו יכולות או מגבלות יש למוצר שרכשו.

איתן כבל: יתרה מזו, דווקא מסיבה זו, עוסקים מעוניינים לעתים לבצע עסקאות ברוכלות או עסקאות מכר מרחוק עם צרכנים השייכים לאחת מקבוצות אלו, והם משקיעים מאמצים לאתר את אותם צרכנים.

איתן כבל: ואכן, ברשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן התקבלו מאות תלונות בנושא.

איתן כבל: לפיכך, מוצע להאריך לארבעה חודשים את התקופה שבה יוכלו צרכנים הנמנים עם אחת הקבוצות האלה לבטל עסקה ברוכלות או עסקת מכר מרחוק.

איתן כבל: הארכת התקופה לביטול העסקה תאפשר לאותם צרכנים גם להתייעץ עם אחרים, ובכלל זה עם בני משפחתם, בעניין העסקה שהתקשרו בה.

איתן כבל: העוסק מצדו יהיה רשאי לדרוש מצרכן להציג בפניו תעודה להוכחת זכאותו.

איתן כבל: אם דרש זאת העוסק, הצרכן יציג בפניו את אחת התעודות המפורטות בהצעת החוק או ישלח לו עותק שלה, והעוסק לא יוכל לדרוש מאותו צרכן הוכחה נוספת.

איתן כבל: לבסוף, מוצע לקבוע כי בית-המשפט יהיה רשאי לפסוק פיצויים לדוגמה נגד עוסק שהפר את הוראות התיקון המוצע, כלומר, פיצויים שאינם תלויים בנזק שנגרם לצרכן כתוצאה מההפרה, עד לסכום של 10,000 שקלים חדשים.

איתן כבל: חברות וחברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק חשובה ומשמעותית מאוד לצרכנים הנמנים עם הקבוצות שהזכרתי.

איתן כבל: מלבד העובדה שהצעת החוק עשויה לחסוך להם סכומים לא מבוטלים שהם כלל לא התכוונו להוציא, הצעת החוק אף עשויה למנוע מהם ומבני משפחותיהם עוגמת נפש ומפח נפש, שכן הם מרגישים, בצדק, מרומים ומושפלים כאשר רכשו בכסף רב מוצר שכלל לא עשוי להועיל להם רק משום שלא היו להם הכוחות הנפשיים או הפיזיים לעמוד מול העוסק.

איתן כבל: אדגיש: אינני טוען חלילה שרוב העוסקים אינם ישרי דרך.

איתן כבל: ואולם, מטרת הצעת החוק היא להגן על צרכנים מפני אותם עוסקים בודדים שבחרו לנצל צרכנים המשתייכים לקבוצות אלו.

איתן כבל: אני שב ומודה לחבר הכנסת איציק שמולי, שהוביל את הצעת החוק.

איתן כבל: האמת, עומדות כאן גם היועצת המשפטית של הוועדה וגם מנהלת הוועדה, אבל היועצת המשפטית, הגברת אתי בנדלר, המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, זוכרת את הלבטים.

איתן כבל: כי אנחנו מצד אחד מאוד מאוד רצינו, גברתי היועצת המשפטית, לתת באמת מענה לקבוצות, ומאוד נזהרנו, חס וחלילה, מלהכניס קבוצות נוספות מבעוד מועד לתוך ההכללה.

איתן כבל: זה גם למצוא את הרגישות הנכונה: מיהו אותו גמלאי, מיהו בעל יכולות, כי היום גם אנשים בשנות ה-60 לחיים הם אנשים במלוא אונם, הם רק מתחילים את חייהם, אתי.

איתן כבל: כך שאנחנו, איך אומרים, יכולים לראות את עצמנו באמת עושים עבודה מאוד מאוד מדויקת.

איתן כבל: ודרך אגב, חבר הכנסת שמולי, אני שמח גם שקצת התעכבנו לפעמים בחקיקה, כדי באמת להוציא את הטוב שבה.

איתן כבל: ושוב, יישר כוח.

איתן כבל: תודה לצוות של הוועדה מעומק הלב על העבודה הנהדרת והמקצועית שתמיד הן עושות, ואני אומר לך שוב, תודה, אדוני, יישר כוח.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: אנחנו נצביע על החוק בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–9 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

אחמד טיבי: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: זה היה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים, רבותי חברי הכנסת, להצבעה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: בבקשה, הצבעה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 47), התשע"ו–2016, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 47) התקבלה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: ברכות – בבקשה, חבר הכנסת איציק שמולי, שהוא יוזם ההצעה החשובה הזאת.

איציק שמולי: לפני שאני אסתבך, החברים של חיליק, ברוכים הבאים.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו באמת הצעת חוק דרמטית, בעיני היסטורית, שפשוט הופכת את הפירמידה, את המשוואה, בעולם הצרכנות.

איציק שמולי: כולכם בוודאי נתקלתם בכל הפרקטיקות הנלוזות האלה שבמסגרתן מגיעים אזרחים ותיקים בעיקר לדוכני מכירה ודוחפים להם מבצעים והטבות וטאבלטים, ובאמת, הם יוצאים עם כל הבא ליד, מרעיפים עליהם הטבות ומתנות; עד שמגיע החשבון מחברת האשראי, ואז מתברר שלא מתנות ולא נעליים – מה שהם מקבלים זה חיובים של אלפי שקלים.

איציק שמולי: והבעיה היא שעד היום הם לא יכלו לבטל את החיוב מאחר שבדרך כלל במרביתם של המקרים הם גילו את התרמית הרבה אחרי 14 הימים המנויים בחוק.

איציק שמולי: ואנחנו באמת הבנו שאנחנו חייבים לקדם פה חקיקה, ואני אגיד לכם למה: כי אנחנו קיבלנו הקלטות של סוכני מכירות בחברות סלולר ובחברות קנייה, אדוני היושב-ראש, שקיבלו כסף, אחוזים, כדי להפיל בפח אזרחים ותיקים.

איציק שמולי: עד כדי כך הייתה גדולה הנבזות בעולם הצרכנות.

איציק שמולי: ועכשיו, בזכות תיקון החוק הזה שהעברנו, אנחנו מחזירים את הכוח לידיים של הצרכנים ונותנים להם ארבעה חודשים לבטל את העסקה, גם אם נעשה שימוש סביר במוצר.

איציק שמולי: אני חייב כמה תודות קצרות, אדוני היושב-ראש: בראש ובראשונה ליושב-ראש הוועדה, לאיתן כבל.

איציק שמולי: קודם כול, אני מצטער שהיו דיונים שהייתי נלהב מדי ונרגש מדי, אבל זה היה בדמי.

איציק שמולי: פעם נוספת אתה הוכחת מחויבות אמיתית אמיתית אמיתית לצרכנים במדינת ישראל ולשכבות החלשות במדינת ישראל, ואני חושב שאין ראוי ממך היום להיות בראשות ועדת הכלכלה.

איציק שמולי: תודה גם על האופן שבו קידמת את החוק וגם על כך שהבאת את כולנו להסכמות ולחוק מאוזן ונכון.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד מילה טובה גם למנהלת הוועדה וגם ליועצת המשפטית של הוועדה על חוכמתכן, על ניסיונכן, ובעיקר – על הרצון הטוב שלכן להוציא את המיטב מחוכמת השולחן, שזו התרומה האדירה שלכן בהצעת החוק.

איציק שמולי: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שהובילו אתי יחד את החקיקה הזאת; כמובן, לארגונים – לארגוני הצרכנות, לארגוני העוסקים; וכמובן, לצוות הפרלמנטרי שלי – לאלעד, שיושב פה, ליריב, ליוני, ומילה טובה גם למתמחים וליעל אדיב, שהתחילו את החקיקה עוד בכנסת הקודמת.

איציק שמולי: זו באמת היסטוריה בעולם הצרכנות.

איציק שמולי: ובכל זאת, אני קורא לאזרחים הוותיקים להמשיך ולפתוח את העיניים, ולהיזהר ולהישמר מכל השרלטנים, אבל ההגנה עליכם תהיה מעכשיו הרבה הרבה יותר רחבה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יישר כוח, חבר הכנסת איציק שמולי.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1046); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 178).

אחמד טיבי: תציג את הצעת החוק השרה גילה גמליאל.

אחמד טיבי: השרה גילה גמליאל תציג את הצעת החוק בשם שר הרווחה חבר הכנסת חיים כץ.

אחמד טיבי: בשמו.

אחמד טיבי: כיפ חאלכ, אבו חוד'יפה?

מירב בן ארי: אתה יכול לחזור?

מירב בן ארי: מה החוק?

אחמד טיבי: השרה הגיעה.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 178), התשע"ו–2016.

גילה גמליאל: היום אנחנו נקדם כמה חוקים לטובת האזרחים הוותיקים, ואחד מהם מוצע כרגע מטעם השר חיים כץ, בנושא פרק י"א לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, שעוסק, בין היתר, במתן קצבאות זיקנה למי שהגיע לגיל הפרישה הקבוע לגביו בחוק.

גילה גמליאל: ענף ביטוח זיקנה הנו אחד מענפי הביטוח הוותיקים והחשובים במערכת הביטחון הסוציאלי של המדינה, והוא נועד להבטיח לתושבי ישראל הכנסה חודשית לעת זיקנה, באופן אוניברסלי וללא מבחני הכנסה.

גילה גמליאל: זכאי לקצבת זיקנה הנו תושב ישראל אשר הגיע לגיל הפרישה הקבוע לגביו לפי לוח א'1, ובלבד שצבר תקופת אכשרה כנדרש בפרק י"א לחוק ושולמו בעדו דמי ביטוח.

גילה גמליאל: גיל הזכאות לגבר על-פי החוק נע בין 67 שנים ל-70, ולאישה – בין 62 ל-70, והכול בהתאם לחודש לידתם.

גילה גמליאל: בשנים האחרונות התקבלו פניות שונות המלינות על השימוש במונח קצבת זיקנה בלשון החוק על מנת לתאר את הקצבה שאוכלוסיית המבוטחים זכאית לה.

גילה גמליאל: בהתאם לפניות, הסתבר כי השימוש במונח קצבת זיקנה מתקשר כיום פחות למונח של הדר וכבוד, ודווקא יוצר אצל מרבית האוכלוסייה, לרבות האוכלוסייה הבוגרת, קונוטציות שליליות וסטריאוטיפים המובילים לפגיעה ברגשות האוכלוסייה המבוגרת.

גילה גמליאל: לטענת המבוטחים, פועל יוצא של הגיעו של המבוטח לגיל המזכה אותו בקצבת הזיקנה – זה קושר אותו, בגלל שם הקצבה, למצב פיזי של זיקנה.

גילה גמליאל: ואולם, לאור התקדמות הטכנולוגיה הרפואית ושוק העבודה, מונח זה מתאר כיום רק את הגיעו של האדם לגיל מסוים, ולא את המצב הפיזי, החברתי והתעסוקתי של אותו אדם.

גילה גמליאל: מהפניות שהגיעו עולה שהשימוש במונח זקן על מנת לתאר אדם החל משנות ה-60 לחייו, כאשר כוחו עוד במותניו והוא פעיל מבחינה פיזית, חברתית, תעסוקתית ושכלית, עלול ליצור מצג שמדובר באדם מבוגר שאינו מסוגל לתפקד כמו האוכלוסייה הצעירה, לדברי השר חיים כץ.

גילה גמליאל: לפיכך, כדי למנוע פגיעה ברגשות ציבור מקבלי גמלאות הזיקנה, ועל מנת לסטות מהדימוי, מוצע לשנות את המונח קצבת זיקנה למונח קצבת אזרח ותיק, שהוא מונח שמקובל כיום יותר ושנעשה בו שימוש בגופים ציבוריים נוספים לתיאור אוכלוסיית התושבים שהגיעו לגיל פרישה.

גילה גמליאל: ההצעה המונחת לפנינו היא הצעה שיש בה לא רק צד סמנטי אלא היא באה להראות שאזרחים ותיקים במדינת ישראל, גם בזמן שהם מקבלים את הקצבה המיועדת – צריך לשנות את השם כך שזה יהיה בהיר וברור לכולם.

גילה גמליאל: אז אני קוראת לכם, בשם משרד הרווחה, לתמוך בהצעה ולהצביע בעדה.

גילה גמליאל: באופן טבעי, הוועדה שאמורה לטפל בזה היא ועדת העבודה והרווחה.

גילה גמליאל: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי השרה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2110/20; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: חבר הכנסת נחמן שי, הצעה מוצמדת – שלוש דקות.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל בתודות.

נחמן שי: אני רוצה להודות לד"ר שאול נבון, שבמשך חודשים ארוכים הפגיז אותי ואת משרדי בהצעה לשינוי המדובר, והצליח; אני רוצה להודות ל-40 חברי כנסת – אני מניח שהייתי יכול להגיע למספר יותר גדול אם פשוט הייתי מסתובב קצת יותר במליאה – שהצטרפו אלי ותמכו בכך; אני רוצה להודות לשר חיים כץ, ולך, השרה גילה גמליאל, על שלקחתם על עצמכם.

נחמן שי: עכשיו אני רוצה להסביר משהו.

נחמן שי: לפעמים למילים יש משמעות עמוקה יותר ממה שחושבים.

נחמן שי: ולכן, אנחנו במכלול הזה של החקיקה, חשבנו לנכון שצריך לשנות את הביטוי.

נחמן שי: אנחנו כבר מתלבטים הרבה זמן.

נחמן שי: זקן, זקנים – אלה הן מילים מקראיות, תנ"כיות.

נחמן שי: הן מכובדות, אבל מה לעשות, אנשים לא רוצים להיקרא זקנים.

נחמן שי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת הגיש לנו היום איזושהי עבודה.

נחמן שי: הוא קרא לכל מי שהוא מעל הגיל – אישה 62, גבר 67 – קשישים.

נחמן שי: מה אני אגיד לכם?

נחמן שי: תשאלו אותם אם הם קשישים ותשמעו מהם מה הם חושבים על זה.

נחמן שי: ולכן, אני חושב שהטרמינולוגיה קובעת; היא קובעת גם בדימוי העצמי של האנשים, ויותר מזה, בהתייחסות החברתית אליהם.

נחמן שי: מה שעשינו היום, ומה שאנחנו עושים בעת האחרונה, ומה שאנחנו עושים בשיתוף עם המשרד של גילה, זה שינוי תודעתי בחברה הישראלית – שאנשים יתייחסו אחרת, שהציבור יתייחס אחרת לכמיליון איש; אם עוד לא מיליון היום, אז בעוד שנה–שנה-וחצי יהיו פה מיליון איש.

נחמן שי: איך אנחנו רוצים להתייחס אליהם?

נחמן שי: מה יהיה מעמדם?

נחמן שי: והתחושה היא שקשישים, זקנים, זה משהו שכבר – נו, "עשו את שלהם", גמרו, וזה לא כך.

נחמן שי: אנשים שיוצאים היום לגמלאות, יש להם למעלה מ-20 שנה לחיות, לפחות, בממוצע – אנחנו אף פעם לא בממוצע.

נחמן שי: ולכן טוב שהטרמינולוגיה, הלשון תשתנה ותתאר את זה אחרת.

נחמן שי: לכן, לקחת את הביטוי קצבת זיקנה ולהפוך אותו לקצבת אזרח ותיק, זה אומנם תרגום מלועזית, אבל זה בהחלט נכון: אלה אזרחים ותיקים.

נחמן שי: אזרחים שנמצאים פה הרבה הרבה שנים נעשים אזרחים ותיקים.

נחמן שי: ויש אליהם respect, יש אליהם כבוד, מבינים את מקומם, מתייחסים אליהם כאל קהל חשוב בעסקים, בחברה, בפעילות החברתית, בפעילות התרבותית – בכל היבט והיבט של החיים המשותפים של החברה הישראלית.

נחמן שי: ולכן אני שמח על השינוי הזה שהכנסנו.

נחמן שי: ואני אומר לכם, בתוך כמה זמן תרגישו, אני מאמין, שאיכשהו הקבוצה הזאת מקבלת את המעמד וההכרה שהם ראויים לה.

נחמן שי: והשינוי הזה היום הוא עוד צעד אחד.

נחמן שי: עוד צעד, עוד צעד, עוד צעד אחד – בסוף התנופה הזאת תעשה את שלה.

נחמן שי: עוד חמש שנים, עשר שנים, כל ההתייחסות תהיה שונה, אני מבטיח לכם.

נחמן שי: עוד פעם, תודה לכל חברי הכנסת שתמכו, לשרים שתמכו, ואני מקווה שבאמת אנחנו יוצאים לדרך.

נחמן שי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2596/20; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירב בן ארי – חברת הכנסת מירב לייבזון.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

מסעוד גנאים: לייבזון זה צרפתי?

אחמד טיבי: לא, יידיש, יידיש, יידיש.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: גברתי השרה, כנסת נכבדה – אגב, אני רוצה להגיד לך שלייבזון – זה כבר בכניסה למשרד שלי, אימצנו.

אחמד טיבי: כתוב?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: למרות שגם אמרת – – –

אחמד טיבי: אני מקווה שתאמצי הרבה דברים שאני מציע.

מירב בן ארי: כל דבר שאתה אומר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירב בן ארי: גם בִנת אל-אסד, למרות שזה – – –

אחמד טיבי: אבן אל-אסד.

אחמד טיבי: אבן אל-אסד.

מירב בן ארי: בת האריה.

אחמד טיבי: כן.

מירב בן ארי: נכון?

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: אז כמובן, אני – החוק הזה הוא חוק שהגיע אלי דרך אימא שלי, ואני רוצה להודות לה.

מירב בן ארי: היא פנתה אלי לפני כמה חודשים ואמרה לי שהקצבה עם השם "קשיש" לא מתאימה; מה שנקרא – תוחלת החיים עולה.

מירב בן ארי: שמעתי גם את חבר הכנסת נחמן שי מדבר היום בכינוס של ועדת החינוך על כך שזה לא שהמוות מתרחק אלא שתוחלת החיים עולה; גם המוות מתרחק, אבל אנשים רואים בעצמם צעירים יותר, והמילה קשיש היא מילה שבאיזשהו מקום אפילו מעליבה חלק מהם.

מירב בן ארי: ולכן, שמעתי את זה מאמי והחלטתי לקחת את זה.

מירב בן ארי: בכלל, אני רוצה להגיד ששינוי שם הוא לא דבר סמנטי בעיני.

מירב בן ארי: שינוי שם – ברגע שהוא מעליב אוכלוסייה מסוימת, זה אחריות שלנו כמחוקק להחליף את השם, ולכן גם חוקקתי את החוק הזה.

מירב בן ארי: אז אני מודה.

מירב בן ארי: כמובן, תתמכו ותצביעו בעד, ואני מקווה גם שזה יתקדם.

מירב בן ארי: כחברה בוועדה אני מתחייבת שאעשה ככל הניתן לקדם את החוק הזה.

מירב בן ארי: ואני רוצה בהזדמנות זו לברך, בשמי ובשם חבר הכנסת יעקב מרגי, את חברינו מהמגזר הדרוזי, ועד ההורים הדרוזי, שנמצאים כאן.

מירב בן ארי: פשוט, חבר הכנסת מרגי, שגם לו יש הצעת חוק, רצה לברך, אבל מה שנקרא החוק קצת עבר לסוף.

מירב בן ארי: לכן אני מברכת אתכם, ותודה.

מירב בן ארי: ועדת החינוך מגויסת לחינוך של המגזר הדרוזי.

מירב בן ארי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לדיון, רבותי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת תמר זנדברג – מיש מאוג'ודה; חברת הכנסת זהבה גלאון; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מאוג'וד, ובדוש יחכי.

עבדאללה אבו מערוף: מאוג'וד, מאוג'וד ובדוש יחכי.

אחמד טיבי: בדוש יחכי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אראל מרגלית – מיש מאוג'וד; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; דב חנין – מאוג'וד ולעולם לא מוותר.

דב חנין: משתדל.

אחמד טיבי: הייתה פעם אחת שוויתרת.

דב חנין: היה, היה.

אחמד טיבי: בימים האחרונים.

אחמד טיבי: זה היה אירוע מכונן.

יעקב מרגי: יש לו מורה טוב בקדנציה – – –

אחמד טיבי: נסים.

אחמד טיבי: נסים זאב.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך אותך, גברתי השרה, ואתכם, עמיתי חברי הכנסת, חברי הכנסת שמולי ובן ארי, על הצעת החוק הזאת.

דב חנין: נתמוך בה.

דב חנין: אנחנו חושבים שהמינוח הוא נכון יותר, הוא מתאים יותר, הוא מכבד יותר.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה ליוזמי היום החשוב הזה ולשיתוף הפעולה אתך ועם המשרד שאת עומדת בראשו.

דב חנין: המשרד הזה הוא משרד מאוד חשוב.

דב חנין: אני יודע שזו אולי המשימה הכי קשה בממשלה – לטפל בסוגיות של שוויון, כאשר אולי לא זה העניין המרכזי של המשרדים האחרים ואולי של השרים האחרים, ולכן זו לפעמים מערכה קשה.

דב חנין: אני בהחלט רוצה, גברתי השרה, להביע הערכה על העבודה שלך ועל הפעילות שלך, ובפרט בסוגיות של אזרחים ותיקים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להציג בפניכם באופן מאוד ראשוני את הרעיון הבא.

דב חנין: לא נביא אותו להצבעה היום, אדוני היושב-ראש, אבל מאוד הייתי רוצה, גברתי השרה, שננהל עליו הידברות, כדי שכשהדבר הזה יבוא בסופו של דבר להצבעה, היא תיעשה בהסכמה רחבה ככל הניתן.

דב חנין: אנחנו עוסקים באותה סוגיה כואבת של העוני בקרב הקשישים.

דב חנין: זו סוגיה כואבת ביותר.

דב חנין: רבע מהקשישים בישראל הם עניים.

דב חנין: היו ניסיונות לקדם פתרונות כאלה או אחרים.

דב חנין: לא הצלחנו בהם, אבל אני לא מסתכל על העבר – אני מסתכל מה אפשר לעשות הלאה.

דב חנין: והרעיון שאנחנו מנסים להציע, וגברתי השרה, אני מבין שגם את חושבת בכיוון כזה, ואני מאוד מברך על כך, הוא ליצור מנגנון בחוק שיבטיח איזושהי רמת מינימום של הכנסה כספית לקשישים, שתביא בחשבון את כל ההכנסות שיש להם, אם זה קצבת זיקנה, אם זו פנסיה, אם זה שכר.

דב חנין: יכול להיות שיהיו אנשים שלא יצטרכו לקבל כלום לפי המנגנון הזה, אבל אנחנו צריכים להביא למצב שבו כל קשיש בישראל, כל קשישה בישראל, תהיה להם לפחות הכנסה בגובה של שכר המינימום.

דב חנין: אני חושב שזה רעיון שהוא חיוני, הוא חשוב.

דב חנין: וגברתי השרה, אני פונה אלייך: נחזור לנושא הזה, אני מניח, בכנס החורף, כדי שבאמת ננסה לעשות שיתוף פעולה רחב ככל הניתן בכנסת, וכמובן בממשלה, כדי להעביר את הרעיון הזה.

דב חנין: אני יודע שתהיה לזה גם התנגדות, ואני יודע שיהיו כאלה שיגידו שזה עולה כסף וזה כרוך בעלויות וכדומה.

דב חנין: אבל זו קודם כול החובה הערכית והמוסרית שלנו.

דב חנין: איך אנחנו אומרים, "והדרת פני זקן"?

דב חנין: אז "והדרת פני זקן" זה שקודם כול גם אנשים זקנים, גם אזרחים ואזרחיות ותיקים, יוכלו לחיות בכבוד ולא בעוני.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מיש מאוג'ודה; חברת הכנסת מיכל רוזין; קסניה סבטלובה; עיסאווי פריג'; יעל גרמן; מנואל טרכטנברג; עמר בר-לב; עבד אל חכים חאג' יחיא; יואל חסון; אורן אסף חזן; איילת נחמיאס ורבין; אחמד טיבי; ישראל אייכלר; זוהיר בהלול; חיליק בר – מוותר; יוסי יונה; באסל גטאס; רויטל סויד; עליזה לביא; יעל כהן-פארן; מנחם אליעזר מוזס; ג'מאל זחאלקה; אמיר אוחנה; עפר שלח; מיקי לוי – מוותר; איתן ברושי; מאיר כהן; טלב אבו עראר; שרן השכל; מסעוד גנאים – מוותר, יתנאזל; אוסאמה סעדי – מיש מאוג'וד; מיכל בירן; אורלי לוי אבקסיס; אכרם חסון – כמאן מרה?

אחמד טיבי: יהודה גליק; אוסאמה סעדי – כמאן מרה?

אחמד טיבי: נורית קורן.

עבדאללה אבו מערוף: זה הכפיל שלו.

שולי מועלם-רפאלי: אצלנו הילדים אומרים: זה הוא והפיצול שלו.

מירב בן ארי: אה, הוא חייב להגיד את כולם?

אחמד טיבי: כן, זה התקנון.

אחמד טיבי: מי שנרשם – צריך להקריא את שמו.

קריאה: סיימת?

אחמד טיבי: עוד לא סיימתי את הקראת השמות.

אחמד טיבי: ואחרון אחרון חביב – חבר הכנסת משה גפני, אבל גם הוא לא נמצא.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעות, רבותי.

אחמד טיבי: ההצעה היא הצעה ממשלתית לקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: בבקשה, תפאדלו.

אחמד טיבי: אני מציע לך להצביע, חברת הכנסת, השרה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 178), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים אפילו.

אחמד טיבי: ולכן ההצעה הממשלתית חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 178) התקבלה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לוועדת העבודה והרווחה להמשך דיון – לשנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים – – –

יעל כהן-פארן: אדוני היושב-ראש, אפשר להוסיף אותי?

אוסאמה סעדי: אפשר להוסיף אותנו?

אוסאמה סעדי: אני ויוסף.

אחמד טיבי: חברי הכנסת יעל פארן, אוסאמה סעדי ויוסף ג'בארין הוספו כמצביעים בעד – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: ועכשיו הם יוכלו מהמושב שלהם להצביע בעד, ממש אבל, חבר הכנסת סעדי.

אחמד טיבי: הצעה של חבר הכנסת נחמן שי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת אזרח ותיק), התשע"ו–2015, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה התקבלה בקריאה טרומית, ועוברת להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: וההצעה הבאה, של חברת הכנסת בן ארי – אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת אזרח ותיק), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: 20 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית; ממש כמו ההצעה של חבר הכנסת נחמן שי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הדרכונים (תיקון מס' 7), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק ארגון הפיקוח על העבודה (תיקון מס' 10), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [מס' כ/636; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 15202; נספחות.

נאזם בדר: ]

אחמד טיבי: הנושא הבא: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 59) – קריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת בן ארי, בשם יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלאלוף.

אחמד טיבי: תפאדלי.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016, שהגיש חבר הכנסת דוד אמסלם.

מירב בן ארי: כיום, אדם שפורש משירות המדינה בפנסיה תקציבית ועובר לעבוד – – –

עבדאללה אבו מערוף: יש בעיה עם ההצבעה.

מירב בן ארי: הם הצביעו בעד.

קריאה: – – –

מירב בן ארי: החוק עבר על-ידי הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: טוב, אני מודיע לפרוטוקול ולמליאה שההצבעה – – –

מירב בן ארי: עברה על-ידי הרשימה המשותפת.

מירב בן ארי: דודי, תברך אותם.

אחמד טיבי: מי אלה שהצביעו בעד?

אחמד טיבי: מי השניים?

אוסאמה סעדי: עבדאללה.

אחמד טיבי: עבדאללה ומסעוד?

אחמד טיבי: הגישה שלכם, גישת החיים שלכם אופטימית – בעד, כל הכבוד.

אחמד טיבי: כל הכבוד, אני מלא הערכה לשניכם.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, הם חושבים חיובי.

אחמד טיבי: כן, אמרתי.

קריאה: – – –

מירב בן ארי: זה חוק חיובי.

אחמד טיבי: יכול להיות שזה בגלל הקריאה של ראש הממשלה אתמול, בגלל סרטון הווידיאו, אתם כבר מצביעים בעד על כל דבר?

מירב בן ארי: אני ממשיכה.

מירב בן ארי: כיום, אדם שפורש משירות המדינה בפנסיה תקציבית ועובר לעבוד בשירות המדינה או בגוף ציבורי אחר שנחשב "קופה ציבורית", מופחתת קצבת הפרישה שלו באופן חלקי, בהתאם למשכורת שהוא מקבל, וזאת כדי למנוע תשלומים כפולים, בעד קצבה ובעד משכורת, שמקורם באוצר המדינה.

מירב בן ארי: ההסדר שבחוק שירות המדינה (גמלאות) הוחל גם על גופים אחרים, וכך הוא חל, למשל, על פורשים בפנסיה תקציבית מרשויות מקומיות.

מירב בן ארי: בעבר חלה הוראה כזאת של הפחתת קצבת הפרישה גם על גופי הביטחון השונים, דהיינו, הפורשים בפנסיה תקציבית מצבא קבע, מהמשטרה ושב"ס, וכן מהשב"כ והמוסד.

מירב בן ארי: ואולם – חבר הכנסת ביטן, זה חוק של חבר שלך, דודי אמסלם, ואתה מונע – – –

דוד אמסלם: הוא לא מתחשב בחברים בדרך כלל.

מירב בן ארי: הוא לא מתחשב.

מירב בן ארי: חבל.

מירב בן ארי: ואולם, בכמה תיקוני חקיקה שנערכו בשנים האחרונות צומצמה ההוראה לגבי גופי הביטחון, כך שהקצבה מופחתת רק לגבי מי שחזר לשירות במקום שממנו פרש, ולגבי משטרה ושב"ס או לגבי השב"כ והמוסד – גם אם עבר משירות בגוף אחד למשנהו.

מירב בן ארי: הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת לצמצם, בדרך דומה לזו שנעשתה לגבי גופי הביטחון, את תחולתה של ההוראה המפחיתה את הקצבה, באופן שקצבתו של מי שפרש בפנסיה תקציבית משירות המדינה תופחת רק אם חזר לאותו מקום עבודה שממנו פרש.

מירב בן ארי: הוועדה הדגישה לעניין זה בנוסח הצעת החוק כי מעבר ממשרד ממשלתי אחד למשנהו, מיחידת סמך אחת לשנייה או מגוף אחד לאחר, לא ייחשב כחזרה לאותו מקום עבודה, כך שגם במקרה של מעבר כזה לא תופחת הגמלה.

מירב בן ארי: תיקון זה צפוי להקל על אותם פורשים להשתלב במקומות עבודה אחרים בשירות המדינה או בגופים ציבוריים אחרים ולהמשיך לתרום מניסיונם בשירות הציבורי.

מירב בן ארי: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות.

מירב בן ארי: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

מירב בן ארי: אני גם מוסרת לחבר הכנסת אמסלם, אם אתה מצליח לשמוע אותי מאחורי מחסום ביטן – יש לך ברכות גם מיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

מירב בן ארי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רבותי, היות שאין הסתייגויות להצעתו במקור של חבר הכנסת דוד אמסלם, אנחנו עוברים להצבעות.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–7 – 19 נגד – אין נמנעים – 3 סעיפים 1–7 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 19, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

אחמד טיבי: מצביעים בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – 4 חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 17, אין מתנגדים, ארבעה נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אחמד טיבי: לפרוטוקול, השרה גילה גמליאל הודיעה שהיא תומכת בהצעת החוק של חבר הכנסת דוד אמסלם, שמאוד רוצה לברך ולהודות – בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבקש להודות ליושב-ראש ועדת הפנים – ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף.

אוסאמה סעדי: גם ליו"ר ועדת הפנים, מותר לך.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: וליועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, וכמובן ליועץ המשפטי שלי, תומר רוזנר, למנהלת הוועדה שלי, לצוות שלי בוועדה, לעוזרים שלי יפית יונה, דוד עמר ונמרוד סבח.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לכולכם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ברכות.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/655); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 15), של חברי הכנסת מרב מיכאלי, רועי פולקמן ורחל עזריה.

אחמד טיבי: תציג את הצעת החוק, לקריאה ראשונה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: חברי, חברותי חברות הכנסת, אני ממש ממש שמחה שאנחנו מגיעות ומגיעים לקריאה ראשונה.

מרב מיכאלי: זו הצעת חוק שאני שמחה על השותפות בה של חבר הכנסת רועי פולקמן וחברת הכנסת רחל עזריה.

מרב מיכאלי: על פניו, העסק מאוד מאוד פשוט, אבל כמו הרבה מאוד פעמים דברים שעל פניהם נראים פשוטים לאין שיעור מתבררים כמורכבים לאין ערוך.

מרב מיכאלי: המצב החוקי היום הוא כזה: כשילדה או ילד חולה – מצב שבוודאי כולכם מכירות ומכירים, קמים בבוקר והילד חולה – מישהו מההורות וההורים צריך להישאר אתו בבית.

מרב מיכאלי: החוק מאפשר להכיר בימי מחלה שמגיעים לי, העובדת או העובד – יו"ר הקואליציה, עשה טובה, דבר יותר בשקט טיפה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד ביטן.

מירב בן ארי: ביטן, אי-אפשר לדבר כשאתה עומד שם.

אחמד טיבי: תשב לידם.

מירב בן ארי: זה הפריע גם לי כשאני דיברתי.

אחמד טיבי: תשב לידם, ותורידו את הווליום בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: ובכן, כאמור, החוק מכיר בעובדה שההורֶה או ההורָה צריכות להישאר בבית לטפל בילד או בילדה החולה, ואפשר להכיר בימי המחלה של ההורים לצורך מחלת ילד.

מרב מיכאלי: אבל החוק על מחלת ילד תופס אותו דבר כמו החוק על מחלה שלי, אם אני עצמי נשארת חולה בבית; זאת אומרת, ביום הראשון אני לא אקבל תמורה בכלל; ביום השני אני אקבל רבע; ביום השלישי – חצי; ביום הרביעי – מלא, וכן הלאה.

מרב מיכאלי: לכן קורה המצב שרק אחד ההורות, או האימא או האבא – במקרה שיש גם אימא וגם אבא – – –

אחמד טיבי: מה קורה כאן?

אחמד טיבי: אתם מפריעים לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

קריאה: מי זה "אתם"?

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטן, התקשורת בינך לבין החברים חופשית מדי.

דוד אמסלם: – – – אני חוסם – – –

אחמד טיבי: אתה חוסם.

אחמד טיבי: תודה.

מרב מיכאלי: השרה גילה גמליאל, אני יודעת שאת תסמכי את ידייך בכל הכוח על החוק שלנו.

מרב מיכאלי: אז אני רגע אסביר מהתחלה, כי אני עצמי כבר איבדתי את ההקשר.

מרב מיכאלי: אל דאגה, אני לא אחרוג בזמנים יותר מדי.

מרב מיכאלי: נעשה סדר.

מרב מיכאלי: החוק שלנו בא לאפשר את החלוקה של ימי מחלה של הילדה או הילד בין ההורים.

מרב מיכאלי: על פניו, דבר מאוד בסיסי ופשוט: כשהילדה או הילד חולה יוכלו להישאר אתו בבית לסירוגין האימא או האבא; לא רק האימא תצטרך להפסיד את כל ארבעת ימי המחלה של הילדה או הילד, ולא יצא מצב שהאבא, נניח, לא יכול להישאר עם הילד או הילדה כשהם חולים בבית.

מרב מיכאלי: מה המצב החוקי היום?

מרב מיכאלי: אם הילדה או הילד חולה, ההורים יכולים לקחת ימי מחלה של עצמם, אבל זה חייב להיות אותו הורה שלוקח אותם ברצף, אחרת הם לא יקבלו את התמורה שמגיעה להם בחוק.

מרב מיכאלי: אם יש יום אימא ויום אבא, אז הספירה כאילו מתאפסת, ואף אחד מהם לא יקבל את מה שמגיע לו כיום מחלה.

מרב מיכאלי: זה מצב שכלכלית רוב העובדות והעובדים פשוט לא יכולות להרשות לעצמם, זה ברור ומובן מאליו.

מרב מיכאלי: גם ככה אנחנו יודעות ויודעים כמה קשה המחיה במדינת ישראל; אנחנו יודעות ויודעים שהשכר הריאלי שלנו לא עלה כבר 15 שנה, ושמאוד קשה להתקיים גם משתי משכורות.

מרב מיכאלי: זה לא דבר טריוויאלי.

מרב מיכאלי: אז בטח ובטח שאי-אפשר להפסיד ימי מחלה.

מרב מיכאלי: אבל החוק במתכונתו הנוכחית הוא חוק שחוקק בימים שבהם רוב הנשים לא עבדו מחוץ לבית, ורוב הגברים היו אלה שהביאו את המשכורת, אז היה נורא ברור מי נשאר עם הילדה או הילד בבית.

מרב מיכאלי: היום נשים וגברים עובדות ועובדים כמעט באותה מידה.

מרב מיכאלי: היום, צריך להגיד, אנחנו גם מבינות ומבינים שאבות הם הורים לא פחות מאימהות.

מרב מיכאלי: זה גם אינטרס שלהם, של האבות, להיות הורים פעילים, זה גם אינטרס של המדינה ושל החברה, והאמת, חברי וחברותי, המעסיקות והמעסיקים, זה גם אינטרס שלכם – שלא מעסיק או מעסיקה אחת תספוג היעדרות של שבוע מהעבודה, אלא ההיעדרות מימי העבודה תתחלק בין מעסיקים שונים, והפגיעה תהיה קטנה יותר.

מרב מיכאלי: זה כל מה שעושה החוק שלנו.

מרב מיכאלי: כמו שאמרתי – נשמע פשוט, אבל בעצם קצת מורכב.

מרב מיכאלי: אז, ברוך השם, התגברנו על רוב המהמורות, וכשנסגור את האחרונות לקראת שנייה ושלישית, ונחזיק אצבעות שזה יהיה ממש בקרוב, כשזה יקרה, באמת הורים יוכלו להתחלק ביניהם בטיפול בילדה ובילד שנשארת ונשאר חולות בבית.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות למשרד הכלכלה, לשרגא ברוש, למעסיקות ולמעסיקים, לכל מי שתרם לחוק הזה כך שהוא באמת יוכל להפוך להיות מציאות חיים של אימהות, אבות וילדות וילדים – שגם להם יש זכות ששני ההורים יטפלו בהם.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אחמד טיבי: אני אקריא את השמות ברצף, ומי שנמצא כאן ואני קורא את שמו ורוצה – שיואיל בטובו להעיר לי: חברת הכנסת עליזה לביא; חבר הכנסת יואל חסון; חבר הכנסת יונה; חברת הכנסת רוזין; חברת הכנסת זנדברג; חבר הכנסת מוזס; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת אבו מערוף – יתנאזל; חברת הכנסת גלאון; חבר הכנסת יוסף ג'בארין; חברת הכנסת בן ארי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, על הגמישות, ותודה, חברת הכנסת בן ארי, על ההתגייסות.

רועי פולקמן: אז, כמובן, ראשית – להודות לחברת הכנסת מרב מיכאלי, שפנתה בתחילת הדרך של החוק הזה, ובאמת יצאנו למסע להשלימו יחד.

רועי פולקמן: אני אגיד רק עוד הערה אחת לגבי זה, כי את תיאור החוק ומשמעותו ציינה מרב מיכאלי.

רועי פולקמן: חלק מהעיסוק שלנו כאן לא מעט זה הסיפור של עסקים קטנים ובינוניים.

רועי פולקמן: התפיסה היא שעסקים קטנים ובינוניים זה מנוע משמעותי מאוד לצמצום פערים ולחיזוק הפריפריה, ובעצם הם סוג העבודה של העתיד.

רועי פולקמן: בתוך העולם הזה עובדה היא שהחלוקה לא הייתה שוויונית, וב-80% מהמקרים מי שהיה לוקח ימי מחלה כשהילד חולה זה האישה.

רועי פולקמן: הייתה לזה השפעה מאוד שלילית, בוודאי על עסקים קטנים שהעסיקו נשים.

רועי פולקמן: גם אני הייתי דוגמה כזאת של עסק קטן או עצמאי שהיה לו מספר עובדים מצומצם, ואם היה לי פרויקט שאני עובד עליו, ואני מעסיק נשים, ולאחת מהן יש ילד חולה, והיא צריכה להישאר שלושה או ארבעה או חמישה ימים בבית – המשמעות של זה לעסק הקטן היא דרמטית.

רועי פולקמן: הדבר הזה, שיכול לאפשר לעסק קטן לחלק אחרת – ובשיחות הראשונות שקיימנו, חברת הכנסת מיכאלי ואנוכי, עם התעשיינים והעסקים, הם אמרו שיהיו כאן לכאורה עלויות נוספות, כי אנשים ינצלו יותר ימי מחלה, כיוון שהיום מנצלים באפס, 50%, 50% ו-100% את הפיצוי על ימי מחלה.

רועי פולקמן: אבל הלכה למעשה – אמרנו שזה יתחלק בצורה שוויונית יותר, כי אם עכשיו אני מחויב למעסיק שלי אז אני אקח יומיים, ואשתי תיקח יומיים, וזה לא ייפול על מעסיק אחד.

רועי פולקמן: עד היום מה שקרה הוא שמעסיק אחד שהעסיק את הנשים הוא שספג את כל ימי ההיעדרויות בשל מחלת ילד, ואני יודע את זה גם כמעסיק שכך אכן היה.

רועי פולקמן: לכן, כחלק מתפיסת העולם – ואני יודע ושומע לא מעט מעסקים קטנים, שמרגישים שאנחנו לא רק מיטיבים אתם – ואנחנו עושים עכשיו הרבה דברים: חוק מוסר תשלומים, וחוק העדיפות במכרזי מדינה שהשלמנו בימים האחרונים – אלא גם שאנחנו לא פעם מחוקקים כאן המון חוקים שנופלים על גבם של העסקים במדינת ישראל.

רועי פולקמן: זאת דוגמה לחוק הכי קלאסי שראיתי של win-win.

רועי פולקמן: הוא גם טוב לעובד, כי הוא באמת מאפשר לו למקסם את החלוקה בתוך המשפחה, אבל הוא גם טוב למעסיק, כי הוא מאפשר שילוב טוב יותר, חלוקה הוגנת יותר בין עסקים, ולמקסם את העניין הזה.

רועי פולקמן: אז שוב תודה לוועדת העבודה והרווחה ולמירב בן ארי, שעמדה בראש הישיבה, ולמרב מיכאלי.

רועי פולקמן: אנחנו בדרך הנכונה.

רועי פולקמן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת עמר בר-לב; זוהיר בהלול; יעל כהן-פארן; דב חנין – – –

דב חנין: מוותר, כדי שיהיה לך תקדים שני.

אחמד טיבי: תחזור על זה, דב.

דב חנין: אני – – –

אחמד טיבי: רבותי, אנחנו עומדים לפני רגע היסטורי.

איתן כבל: לדעתי הוא יכחיש.

איתן כבל: לדעתי צריך לצלם, שהמצלמה תתמקד בו.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אורלי לוי אבוקסיס; עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר, גם זה משהו; עיסאווי פריג'; אמיר אוחנה; רויטל סויד; ישראל אייכלר; יהודה גליק; אכרם חסון.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה לסכם ולהודות, אם את רוצה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: אין הרבה מה לסכם, רק כששמעתי את חברי, חשבתי שכדאי להוסיף שבכנסת הזאת, לשמחתי, באמת יש עליית מדרגה – תהליך שהולך וגדל של עיסוק בענייני משפחה, שינוי החוקים, שינוי הנורמות, שינוי דרכי החיים במדינת ישראל; ובעצם, הרבה פעמים החוק הולך אחרי שהשתנו כבר דרכי החיים, ועכשיו, כשהגיעו הרבה יותר נשים לכנסת הזאת, הרבה יותר הורות והורים צעירים לכנסת, אז סוף-סוף מתחילות להתאים את החוק לחיים עצמם.

מרב מיכאלי: אני רק יכולה לאחל לעצמנו שהמגמה הזאת תימשך, תימשך בכל הכוח, גם בדברים כמו חופשת לידה שוויונית וארוכה יותר, גם בהרבה מאוד חוקים אחרים שיאפשרו חיים יותר טובים – של שבוע עבודה מקוצר, של יותר פנאי, של יותר זמן משפחה, וגם בסופו של דבר, אם תרצה השם – שלום.

מרב מיכאלי: אז אני מודה שוב לחברי וחברותי, שמחה מאוד על התמיכה, ורוצה להודות ליועצות וליועצים הפרלמנטריים שלי, ובראשם מיכל גרא-מרגליות, על זה שהיא הביאה את חוק הזה עד הלום, לניר רוזן, לנעמה שחר ולשקד חסון.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי, בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 15) (חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של בני-זוג), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: 21 בעד, אין מתנגדים, גם אין נמנעים.

אחמד טיבי: לכן הוחלט להעביר את הצעת החוק להמשך דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית לוועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: [מס' כ/649; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 15205; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעת חוק ביטוח תאונות אישיות לתלמידים (תיקוני חקיקה), לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: אל-נאאב יעקב מרגי, תפאדל.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק ביטוח תאונות אישיות לתלמידים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, שאני וכמה חברי כנסת מיוזמיה, כמעט מכל סיעות הבית.

יעקב מרגי: חוק לימוד חובה, התש"ט–1949, קובע את חובתה של רשות חינוך מקומית לבטח את התלמידים הלומדים בתחום שיפוטה בביטוח תאונות אישיות.

יעקב מרגי: דמי הביטוח המרביים נקבעים במסגרת תשלומי הורים שמאשרת ועדת החינוך, התרבות והספורט, אך גובה התשלום משתנה מרשות לרשות באופן היוצר פערים בין רשויות חזקות לרשויות חלשות.

יעקב מרגי: מוצע להסמיך את שר החינוך לקבוע, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט, את התשלום שייגבה מההורים בעד ביטוח תאונות אישיות, שיכלול דמי ביטוח אחידים ועמלה מרבית לסוכני הביטוח.

יעקב מרגי: כמו כן, מוצע לקבוע מנגנון לעריכת מכרז פומבי משותף לכלל הרשויות המקומיות, שייערך על-ידי חברה משותפת שבעלי מניותיה הם רוב הרשויות המקומיות, וזאת לפי דמי הביטוח האחידים והעמלה המרבית שקבע שר החינוך כאמור לפני פרסום המכרז.

יעקב מרגי: המשתתפים במכרז יתמודדו ביניהם על היקף הכיסוי הביטוחי שיספקו בתמורה לדמי הביטוח שקבע השר.

יעקב מרגי: תקופת הביטוח תהיה שלוש שנים לכל היותר – התקשרות של שנה, שאפשר להאריכה פעמיים, עד שנה בכל פעם.

יעקב מרגי: החברה המשותפת תפעל באמונה ובשקידה לטובת המבוטחים בלבד, ותהיה רשאית לקבל מהזוכה במכרז מידע שאינו מידע מזהה בדבר התביעות שהוגשו לפי חוזה הביטוח שנקשר בעקבות המכרז.

יעקב מרגי: עם זאת, מאחר שהרשויות המקומיות אינן מחויבות להתקשר דרכה או דרך חברה-בת שלה שהיא סוכן ביטוח עם חברת הביטוח שזכתה במכרז, מוצע להבהיר כי הן לא יישאו באחריות בכל הנוגע לקיום חוזה ביטוח בין רשות מקומית לזוכה במכרז לגבי התקשרות שהן אינן מרכזות או מנהלות ושאינה נובעת מעריכת הליך המכרז.

יעקב מרגי: בעריכת מכרז משותף שבו ייקבעו מראש דמי ביטוח אחידים כאמור ושלפיו יתקשרו כל הרשויות המקומיות יהיה כדי לקדם את השוויון בנטל המוטל על ההורים ואת הורדת עלויות הביטוח, תוך מקסום יתרון הגודל, וכן כדי לתרום לאחידות ברמת השירות ובטיפול בתביעות.

יעקב מרגי: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הבית לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב מרגי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, כדי שלא איאלץ לעלות שוב ולהודות, אני רוצה להודות למנהלת הוועדה גברת יהודית גידלי, ליועצת המשפטית של ועדת החינוך, התרבות והספורט עו"ד מירב ישראלי ולמתמחה שלה, שאף פעם לא שמעתי את השם שלה – היא כל כך צנועה ושקטה בוועדה, אבל מתמידה – ולצוות הוועדה, לעוזרי היקרים ולחברי הכנסת, חברי ועדת החינוך, התרבות והספורט, שמביאים הצעת חוק שבאה בעקבות לקונה שהייתה בשנה שעברה.

יעקב מרגי: להערכתנו, זה יביא להורדת תעריף ביטוח תאונות אישיות של תלמידי ישראל ויביא גם לאחידות.

יעקב מרגי: לא ייתכן שרשות מקומית אחת תבטח בסכום כזה והשנייה בסכום אחר.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: אני מבקש להצביע בעד הצעת החוק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אין הסתייגויות.

אחמד טיבי: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–3 – 20 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 20, מתנגד אחד.

אחמד טיבי: אני מבקש להעביר אותו לוועדת האתיקה.

אחמד טיבי: בטעות.

אחמד טיבי: דווקא חבר כנסת מצטיין.

אורי מקלב: – – –

אחמד טיבי: דווקא חבר כנסת מצטיין.

אחמד טיבי: בטעות חבר הכנסת מקלב הצביע נגד, אבל הוא מתכוון לנגד – –

אורי מקלב: הצבעתי בעד.

אחמד טיבי: – – במובן בעד.

אכרם חסון: גם אני בעד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אכרם חסון – לפרוטוקול, בעד; ההצבעה – 20 בעד, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: זאת הייתה הצבעה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, רבותי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק ביטוח תאונות אישיות לתלמידים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מרגי, יו"ר ועדת החינוך, ההצעה התקבלה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: ברכות.

אחמד טיבי: אני מעריך, אני מעריך – תרשה לי להעריך – ששמה של המתמחה הוא בת-אל אזולאי.

יעקב מרגי: יש לך ידיעה.

אחמד טיבי: ומתברר שזה מתוך ידיעה.

אחמד טיבי: ברכות לבת-אל.

יעקב מרגי: היא זכתה פעמיים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה – הצעת חוק המכון הלאומי למצוינות בספורט.

אחמד טיבי: תציג את החוק חברת הכנסת השרה גילה – – –

קריאה: רגע, יש כאן – – –

אחמד טיבי: ברור שיש רגישות בממשלה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: לא.

דוד ביטן: – – –

אחמד טיבי: קריאה ראשונה, מישהו צריך להציג את החוק.

דוד ביטן: רק רגע.

דוד אמסלם: אני יכול להקריא במקומה?

אחמד טיבי: תציג את הצעת החוק שרת התרבות והספורט, חברת הכנסת מירי רגב.

יעקב מרגי: יו"ר ועדת החינוך יכול?

מירב בן ארי: איפה היא?

אחמד טיבי: איפה השרה מירי רגב?

אחמד טיבי: האם יש שר שמוכן להציג במקומה?

מירב בן ארי: אבל מה זה?

נחמן שי: אני הייתי פעם במשרד.

נחמן שי: זה עוד לא קרה.

קריאה: תעבור הלאה.

דוד ביטן: תעבור לסעיף הבא.

דוד ביטן: [מס' כ/594; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 14404.

דוד ביטן: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא, רבותי: הודעת ועדת החינוך, התרבות והספורט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה – הצבעה.

קריאה: רק הצבעה?

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: לא צריך – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: ההודעה נמסרה ב-4 ביולי, ולכן אנחנו עוברים להצבעה – בעד ונגד החלת דין רציפות.

דוד ביטן: רגע, על מה מדברים?

אחמד טיבי: מי שבעד החלת דין רציפות, מצביע בעד; מי שנגד, מצביע – –

יעקב מרגי: נגד.

אחמד טיבי: – – נגד, יפה, מרגי.

קריאה: – – –

מסעוד גנאים: על מה ההצבעה?

דוד ביטן: על מה ההצבעה?

דוד ביטן: לא הבנו.

אחמד טיבי: החלת דין רציפות.

קריאה: הסעות, זה בסדר.

אחמד טיבי: לגבי הסעות.

קריאה: הסעות.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: לא, זה לגבי מוזיקה.

אחמד טיבי: מה שאמרנו בהתחלה נכון, חבר הכנסת מיקי לוי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 13 בעד הודעת הוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין הודעת ועדת החינוך, התרבות והספורט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, התשע"ה–2014, נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 23.

אחמד טיבי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מרגי, התקבלה.

נחמן שי: תוסיף אותי.

אחמד טיבי: אני מוסיף את חבר הכנסת נחמן שי.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/656); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 6) (ארגון סטודנטים ארצי יציג), של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

אחמד טיבי: תפאדלי.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מבקשת את תמיכתכם בהצעת חוק הכרחית וחשובה זו.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק מבקשת להגדיר את התאחדות הסטודנטים הארצית כארגון יציג של כלל הסטודנטים בישראל.

שולי מועלם-רפאלי: מטרת ההצעה הנה להקל על הסטודנטים ולייעל את ממשקי העבודה בין הסטודנטים לגופים הרלוונטיים.

שולי מועלם-רפאלי: כיום חוק זכויות הסטודנט – כמעט התפלק לי "חוק זכויות החולה", כל אחד מהעולם שממנו הוא בא – כיום חוק זכויות הסטודנט אינו מכיר, ואינו מתייחס לארגון המאחד תחתיו את אגודות הסטודנטים הפועלות במוסדות לפי חוק, אשר פועל לטובתם ולרווחתם של הסטודנטים כישראל בפריסה ארצית במטרה לייצג את כלל הסטודנטים כלפי גופי ממשל ואף כלפי גורמים בין-לאומיים; זאת, חרף העובדה שהלכה למעשה המדינה מתנהלת מול ארגון מעין זה כיום – התאחדות הסטודנטים בישראל – ומאפשרת לו לפעול בשם הסטודנטים לקידום ענייניהם ורווחתם, ואף מסתייעת בו כדי לגייס את הסטודנטים בישראל למשימות לאומיות וחברתיות חשובות במסגרת פרויקטים רבים ושונים.

שולי מועלם-רפאלי: לכן בהצעת החוק מוצע לעגן ולקבוע מעמד יציג לארגון שהוא עמותה או חברה לתועלת הציבור, אשר יהיה הארגון היציג של הסטודנטים בישראל ויוכר כך אם חברות בו מרבית אגודות הסטודנטים כישראל.

שולי מועלם-רפאלי: תמיכתכם בחוק תאפשר שיתוף פעולה יעיל יותר בין הסטודנטים, שהם דור העתיד של כולנו, ובין הגופים הרלוונטיים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: רשימת הדוברים.

אחמד טיבי: אני אקרא ברצף, רבותי: חברי או חברות הכנסת עליזה לביא; יואל חסון; יוסי יונה; מיכל רוזין; מוזס; מיקי לוי; עבדאללה אבו מערוף – יתנאזל; זהבה גלאון; יוסף ג'בארין – יתנאזל; מירב בן ארי – מוותרת, יפה; עמר בר-לב; זוהיר בהלול; יעל כהן-פארן; דב חנין.

אחמד טיבי: מוותרים פעם במושב, חבר הכנסת פולקמן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, גברתי המציעה, ראשונת המציעים, אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק הזו.

דב חנין: אני חושב שהגיע הזמן להסדיר בצורה ברורה בחוק את מעמדו של ארגון הסטודנטים היציג.

דב חנין: אנחנו מדברים על ארגון שיש לו משמעות גדולה בחיי הסטודנטים, משמעות חיובית וחשובה, אבל לא פחות מזה – יש לו משמעות בחברה הישראלית.

דב חנין: ארגוני הסטודנטים עושים פעילויות, מעורבים במאבקים ציבוריים, מקדמים נושאים חברתיים, מקדמים מודעות ציבורית ואזרחית.

דב חנין: בעבר ארגוני הסטודנטים – נמצא אתנו חבר הכנסת שמולי, שכרגע מדבר בטלפון, אבל בתקופתו כיושב-ראש התאחדות הסטודנטים ארגוני הסטודנטים נטלו חלק פעיל במחאה החברתית, שהציבה על סדר-יומה של החברה הישראלית סוגיות בעלות משקל, חשובות, כמו דיור, פרנסה, שוויון, חינוך – סוגיות שלאורך שנים הוזנחו או הושמו בשולי סדר-היום.

דב חנין: לכן זו גם הזדמנות עבורי, אדוני היושב-ראש, להביע הערכה לסטודנטים הפעילים, המעורבים, ארגוני הסטודנטים, ועדי הסטודנטים, יהודים, ערבים.

דב חנין: זו הזדמנות לקרוא לסטודנטים להיות פעילים, להיות מעורבים, לקחת את ההזדמנות ולא רק ללמוד באוניברסיטה אלא לפעול, להשפיע, להתארגן; ואנחנו כמערכת דמוקרטית צריכים ליצור פלטפורמה שתאפשר לארגונים הללו לעבוד בצורה המיטבית.

דב חנין: גם המנגנונים הספציפיים שאתם, גברתי המציעה, הצעתם בהצעת החוק, נראים לי נכונים, נראים לי מאוזנים וראויים.

דב חנין: לכן אני מקווה שהצעת החוק הזו תקודם במהירות, ונוכל לאשר אותה בכנסת כבר בתחילת כנס החורף.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אבקסיס; עבד אל חכים חאג' יחיא; עיסאווי פריג'; אמיר אוחנה; רויטל סויד; ישראל אייכלר; יהודה גליק; אכרם חסון – אחכי, אכרם.

אכרם חסון: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני מצטרף ומודה לגברת חברת הכנסת מועלם על ההצעה המיוחדת, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאת העלית את ההצעה גם להזכיר לידידי גפני: לפני חודשיים הייתה בוועדת הכספים החלטה להעביר 100 מיליון שקל מלגות לסטודנטים החרדים ועוד 120 מיליון שקל לסטודנטים האחרים.

אכרם חסון: כאשר אני שאלתי את כבודך מה הקריטריונים, אתה ביקשת מנציג המועצה להשכלה גבוהה לבדוק מה הקריטריונים לגבי מקבלי המלגות משאר האוכלוסייה.

אכרם חסון: הנציג של המל"ג, מה אמר שם?

אכרם חסון: אמר שצריך לבוא ממצב סוציו-אקונומי קשה, ואדם שעשה שירות לאומי או שירות צבאי.

אכרם חסון: ואז אני אמרתי לכבודך שרוב הכסף הזה צריך ללכת לדרוזים, כי אנחנו כולנו משרתים בצבא, ואנחנו, המצב סוציו-אקונומי הכי טוב הוא 3 מ-10.

אכרם חסון: אתה ביקשת ממנו, על-פי בקשתי, להביא רשימת סטודנטים דרוזים, כמה דרוזים יקבלו מלגות מהמועצה להשכלה גבוהה.

אכרם חסון: מאז עברו חודשיים, ועד עצם היום הזה, אדוני היושב-ראש, לא קיבלנו – לא גפני ולא אני ולא אף אחד אחר, כך שהזלזול מצד המועצה להשכלה גבוהה זה דבר לא מוסבר, זה דבר לא מכובד ולא אחראי.

אכרם חסון: כבודך יודע שהעדה הדרוזית חיה ממשכורת אחת, כמו כל האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, וכאשר אנחנו מסיימים את השירות הצבאי המלא, אנחנו לא מקבלים מלגת לימודים בחינם לשנה הראשונה.

אכרם חסון: התוצאות האחרונות שהיו מטעם המל"ג לפני שבועיים, ואני גם הצגתי את זה בוועדת החינוך: מתוך אלה שמסיימים את הבגרות, 48.5% מהיהודים הולכים לתואר ראשון; מהעדה הדרוזית – 15% בלבד, כי אין מי שיעזור להם מבחינה כספית לשלם את שכר הלימוד.

אכרם חסון: לכן, אדוני גפני, אני מבקש ממך במעמד הזה: אתה תדאג קודם כול שנקבל את הרשימה, ודבר שני, שהכסף הזה יגיע לייעודו.

אכרם חסון: זה מגיע לצעירים שלנו, שמשרתים את המדינה; מגיע להם בזכות, ולא בחסדים.

אכרם חסון: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, כי אכרם היה אחרון הדוברים.

אחמד טיבי: הצבעה בקריאה ראשונה – הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 6).

אחמד טיבי: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 6) (ארגון סטודנטים ארצי יציג), התשע"ו–2016, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 21.

אחמד טיבי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 6) התקבלה בקריאה ראשונה, והיא עוברת להמשך דיון ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החינוך.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/654); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לאייטם הבא: הצעת חוק פרישה (תיקון מס' 5) (הורה שכול), של חברי הכנסת סמוטריץ, שולי מועלם – – –

עבדאללה אבו מערוף: מה עם 13?

אחמד טיבי: הצבענו על 13, יא עבדאללה.

אחמד טיבי: ארגון סטודנטים ארצי יציג, הצבענו, חלאסנא.

אחמד טיבי: עכשיו שולי מועלם – 14.

עבדאללה אבו מערוף: – – –

קריאה: 12.

שולי מועלם-רפאלי: – – – לפי הסדר שעשתה מזכירות הכנסת.

אחמד טיבי: 12 היה דין רציפות.

אחמד טיבי: היה שינוי בסדר-היום.

אחמד טיבי: אצלי מעודכן, אצלכם לא.

אחמד טיבי: תשתדלו לצמצם את הפערים ולעקוב.

אחמד טיבי: תפאדלי.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: עבדאללה, הערה: בדרך כלל היושב-ראש מחליט, בדרך כלל.

שולי מועלם-רפאלי: הוא הריבון, עבדאללה, הוא הריבון.

אחמד טיבי: גם לך אני אומר: אני הריבון.

אוסאמה סעדי: לשם שינוי, גם אנחנו מקבלים – – –

אחמד טיבי: יפה.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני שמחה, וזה מהלך משמעותי מאוד, להביא לקריאה ראשונה את הצעת החוק שתדחה את גיל הפרישה להורים שכולים.

שולי מועלם-רפאלי: זו הצעה שעברה פה אחד גם בקריאה טרומית וגם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שבה דנו, ובעזרת השם תמשיך עד לכניסתה לספר החוקים.

שולי מועלם-רפאלי: הורים ששכלו את ילדיהם בנסיבות טרגיות נאחזים בחיים.

שולי מועלם-רפאלי: להיאחז בחיים, בחיים משמעותיים, זה אומר גם לשמור על שגרת חיים באמצעות חזרה למעגל העבודה.

שולי מועלם-רפאלי: הישיבה בבית והשקיעה ביגון הן אחת מהאופציות שפרוסות בפני הורים שכולים, ואנחנו גאים ומעודדים בחירה של כל משפחה שכולה, גם בחירה של הורים שכולים שלא לשקוע אל תוך העצב הבלתי-נתפס והבלתי-אפשרי, כמעט, שבאובדן ילדם, ובחירה שלהם להחזיר את חייהם להיות חיים פרודוקטיביים ולהיות חלק ממעגל העבודה במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: הדפיקה בדלת היא אותה דפיקה, והשכול באובדן של בן או בת הוא אותו שכול, ולא משנה להורה שכול אם בנו נפל בקרב, נפטר ממחלה או נהרג בתאונה.

שולי מועלם-רפאלי: הצורך – ההתמודדות היומיומית עם הבחירה הזו שלא לשקוע אלא להרים ראש נמצאת לפתחם של כל ההורים השכולים.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזו באה להגיד שהחוק שקיים כבר היום ביחס להורים שכולים ממערכת הביטחון – אנחנו מרחיבים אותו ומאפשרים את דחיית גיל הפרישה גם להורים שכולים מסיבות אחרות.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מאוד מאוד להודות לחברי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, שאף-על-פי שאינו כאן, כבודו כאן, הוא בעצם זה שדחף והוביל את הצעת החוק לאורך כל הדרך; אני רוצה מאוד להודות ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלי אלאלוף ולצוות המקצועי הנפלא של הוועדה הזו – ידוע שאנחנו עושים שם דברים יוצאים מן הכלל; ולנציגי משרד הכלכלה, שביחד עם נציגי המעסיקים הבינו את המהות של הצעת החוק הזאת, את ההשפעה שלה, בעצם, על משפחות רבות בחברה הישראלית, ובעצם על כל מי שאיבדו את היקר להם מכול, בתהליך הבחירה הבלתי-אפשרית, כמעט, בחיים משמעותיים, תהליך של בחירה ללכת קדימה ולמעלה, למרות החושך הקשה הזה שנכנס אל החיים שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה, חברים, שאף היום כולנו נצביע בעד, ובעזרת השם נקדם את החקיקה הזאת עד לכניסתה לספר החוקים של מדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני קורא את רשימת הדוברים: עליזה לביא; יואל חסון; יוסי יונה; מיכל רוזין; תמר זנדברג; חבר הכנסת מוזס; מיקי לוי; עבדאללה אבו מערוף; מיקי – מוותר; זהבה גלאון; מירב בן ארי, לייבזון – מוותרת; עמר בר-לב; זוהיר בלול; יעל כהן-פארן; דב חנין.

איתן כבל: לא לחינם אמרתי לנצור את האירוע.

אחמד טיבי: אתה מכיר את התופעה שכשאתה במכונית, בעלייה, למעלה, הילוך שלישי, אחר כך רביעי, ואז, מישהו – בום.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מקווה שלא יהיו לך הרבה תאונות דרכים – אף פעם.

קריאה: על איזה – – –

דב חנין: לא, לא, הוא מדבר – אני יודע על איזו מכונית הוא מדבר.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: על עלייה בלבד.

דב חנין: כן.

דב חנין: בכל מקרה, תודה לך, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו היא הצעת חוק חשובה; יש בה אמירה ערכית אנושית ראשונה במעלה.

דב חנין: הצעת החוק הזו באה מנקודת ראות של הסתכלות על האדם, על הכאב שלו, על הסבל שלו ועל ההבנה ששכול של בני-אדם הוא שכול של בני-אדם, ומה להם להורה השכול, לאם השכולה, לאב השכול, ממה בדיוק נהרג הבן, ממה בדיוק נהרגה הבת.

דב חנין: ולכן ההגנה הזו שמוצעת בהצעת החוק הזו היא באמת ראויה, חשובה, הייתי אומר אפילו שזו הצעת חוק מרגשת, לדעתי.

דב חנין: אני מאוד הייתי רוצה, אדוני היושב-ראש, שאנחנו בגישה הזו באמת נסתכל על בני-אדם, על הורים, על הורים שכולים, ובכלל על סבל אנושי, וננסה לתת מענה לכאב ולסבל בכל מקום שאנחנו פוגשים בו מתוך נקודת מוצא אנושית, מתוך נקודת מוצא שאומרת שאנחנו, כחברה, נשתדל לתת את המיטב שאנחנו יכולים לתת לאנשים ברגעי הכאב, ברגעי הסבל, ברגעי המצוקה שלהם.

דב חנין: לכן אני, גברתי המציעה, נציגת המציעים, אני רוצה לברך אתכם על הצעת החוק הזו.

דב חנין: אני באמת מודה לכם על הקידום שלה.

דב חנין: אני חושב שזה אחד הרגעים היפים שלנו פה, בכנסת, ואני שמח שיש לי הזכות להצביע בעד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אבקסיס; עבד אל חכים חאג' יחיא; עיסאווי פריג'; אמיר אוחנה; רויטל סויד; אייכלר; גליק; חסון; חבר הכנסת אורן חזן – הוא לא פה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה – הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 5) (הורה שכול), התשע"ו–2016.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק גיל פרישה (תיקון מס' 5) (הורה שכול), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 15, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה להמשך דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/655); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 10) (פטור מחובת ביטוח), התשע"ו–2016, של חברי הכנסת יואל רזבוזוב, מיקי מכלוף זוהר – ממ"ז, וקבוצת חברי הכנסת.

אחמד טיבי: יציג את החוק חבר הכנסת רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מביא בפניכם את הצעת החוק, תיקון מס' 10 לחוק הספורט – פטור מחובת הביטוח, שלי ושל חבר הכנסת מיקי זוהר ושאר חברי הכנסת.

יואל רזבוזוב: לפי חוק הספורט, על גופי הספורט לבטח את הספורטאים הנוטלים חלק בתחרויות הספורט המאורגנות על-ידם או מטעמם.

יואל רזבוזוב: מוצע למנוע כפל תשלומי ביטוח ולפטור את גופי הספורט מלבטח ספורטאים המבוטחים במסגרת אחרת – תלמידים המבוטחים לפי חוק לימוד חובה, ספורטאים המבוטחים במסגרת פעילות הנלווית לעבודה וספורטאים המקבלים מעל לשכר מינימום המבוטחים לפי חוק ביטוח לאומי.

יואל רזבוזוב: בקצרה, הצעת החוק הזו באה למנוע כפל ביטוחים.

יואל רזבוזוב: לדוגמה, אם אנחנו מדברים על תלמידים, אז תלמידים היום – תחשבו, משפחה צעירה, יש לה שלושה ילדים.

יואל רזבוזוב: ילד נרשם לחוג ג'ודו – אתם יודעים, ג'ודו אני אוהב – אז בתחילת השנה הוא משלם בין 100 ל-200 שקלים לביטוח תאונות אישיות; ואז הילד גם רוצה חוג כדורסל, אז הוא משלם עוד פעם 150–200 שקלים; ואם הילד מכדורסל החליט באמצע השנה לעבור לכדורגל, עוד פעם הוא ישלם בין 100 ל-200 שקלים ביטוח תאונות אישיות.

יואל רזבוזוב: ותחשבו שיש שלושה ילדים כאלה, תעשו את החשבון בעצמכם.

יואל רזבוזוב: ואז, מסתבר שהוא מבוטח בכלל דרך הרשויות המקומיות, דרך חוק חינוך חובה; הוא מבוטח 24 שעות ביממה בארץ ובחו"ל, אפילו אם הוא ייפצע בפעילות אקסטרים באוסטריה, הוא עדיין יהיה מבוטח.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו מבינים שזה כפל ביטוחים.

יואל רזבוזוב: יש מסמכים, גם של משרד האוצר, של אגף שוק ההון, שמראים שיש פה כפל ביטוחים ברור.

יואל רזבוזוב: מחייבים משפחות, משפחות צעירות, שגם ככה מתמודדות עם יוקר המחיה, לשלם את הכסף הזה.

יואל רזבוזוב: ואם אנחנו נעשה עוד פעם חשבון פשוט – יש כ-1.6 מיליון תלמידים, ורובם נמצאים לפחות במסגרת ספורטיבית אחת, אז כמה כסף הורים צעירים משלמים עבור זה.

יואל רזבוזוב: כך גם, יש כאן הרחבה של הצעת החוק שהגיש חבר הכנסת מיקי זוהר, שמדברת גם על ליגה למקומות עבודה – רוב העובדים מבוטחים במקומות העבודה וגם בביטוח לאומי; וגם על ספורטאים שנמצאים באגודות ומקבלים מעל שכר מינימום, ועדיין מבוטחים בביטוח לאומי, אז גם הם מבוטחים.

יואל רזבוזוב: יוצא שעל-ידי החוק הזה, חוק הספורט, אנחנו מכריחים אנשים לבטח את עצמם פעם נוספת, ועוד פעם ועוד פעם.

יואל רזבוזוב: ופשוט, מי שסופג את זה הן המשפחות.

יואל רזבוזוב: מטרת החוק היא להוריד את יוקר המחיה, ואנחנו מדברים כאן בסכומים משמעותיים למשפחות, ואנחנו באים לעודד את הספורט, כי את הכסף הזה אפשר לשים בעוד מסגרות ספורטיביות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא גם הצעת חוק של מודעות, כי גם בחוג שהוא לא קשור לספורט, חוג דרמה, בתחילת השנה יכולים לבקש ביטוח, וההורים, כרגיל, הולכים ומשלמים את הביטוח, כי ביקשו מהם.

יואל רזבוזוב: הם לא מבינים בכלל שהם מבוטחים; הם לא מודעים לכך שהם מבוטחים 24 שעות בארץ ובחו"ל.

יואל רזבוזוב: לכן אני מבקש מכם להעביר את זה בקריאה ראשונה.

יואל רזבוזוב: אני גם רוצה להודות כאן ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט חבר הכנסת מרגי, שעוזר לנו.

יואל רזבוזוב: הוא מבין את המשמעות של הצעת החוק הזאת, ואנחנו רוצים להעביר אותה עד סוף המושב הזה, זאת אומרת, בעוד שבוע, כי הצעת החוק הזאת תחסוך למשפחות מאות מיליונים כבר בתחילת חודש ספטמבר.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, בבקשה.

אחמד טיבי: בלי לחשוב הזמנתי אותך.

מכלוף מיקי זוהר: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מתרשם לרעה מכך ששכחת לכנות אותי כפי שאתה נוהג.

מירב בן ארי: – – –

אחמד טיבי: אדוני, אדוני – – –

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, אתה חוטא לתפקידך.

אחמד טיבי: כשהצגתי את יוזמי החוק אמרתי: מיקי מכלוף זוהר, ממ"ז.

מכלוף מיקי זוהר: אני שוקל ברצינות להגיש תלונה – –

אחמד טיבי: יש ועדת האתיקה.

מכלוף מיקי זוהר: – – לוועדת האתיקה, ושתבדוק את התנהלותך.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה היה לא טוב?

משה גפני: דווקא היה בסדר.

אחמד טיבי: לא קראתי לו בשם העדכני שלו, ממ"ז.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: קראתי, אבל לך תשכנע אותו.

מכלוף מיקי זוהר: איזה אחמד.

משה גפני: אני שמעתי, שמעתי.

מכלוף מיקי זוהר: איזה אחמד.

אחמד טיבי: יש לי עדי אופי.

נחמן שי: קרא לו ממ"ד, לא ממ"ז.

נחמן שי: ממ"ד תקרא לו.

מכלוף מיקי זוהר: מה זה ממ"ז?

מכלוף מיקי זוהר: זה מיקי מכלוף זוהר.

אחמד טיבי: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: זה שם ארוך, תראה, זה תופס את כל הצג.

נחמן שי: אני יודע, אני יודע.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך.

מכלוף מיקי זוהר: חברים, רק הסבר קצר לגבי דברים מסוימים שעשינו בחוק.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יואל רזבוזוב הביא חוק מצוין שרצה לדבר על ילדים שמשתתפים בבתי-הספר ולוקחים חלק בבתי-הספר – ובעצם הביטוח הופך להיות כפל ביטוחי.

מכלוף מיקי זוהר: אני ניסיתי טיפה לשדרג, עם עוד איזה רעיון שקשור לכל מי שמשחק בקבוצות מקצועניות או חצי-מקצועניות, גם אנשים שמשתייכים לליגה למקומות עבודה.

מכלוף מיקי זוהר: לשמחתי הרבה, איחדנו את החוקים שלנו ונוצר חוק אחד מאוד מאוד טוב ומאוד מאוד מקיף, שבעצם פותר את כל בעיית הכפל הביטוחי בענף הספורט.

מכלוף מיקי זוהר: למי שאינו יודע, מדובר על קצת יותר מ-100 שקלים לכל אזרח שמחזיק ילד באחד מהחוגים, ולבוגר – באזור ה-400 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: אז זה חוק עם יתרונות צרכניים מאוד מאוד מאוד חשובים, ובאמת מסייע לציבור.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהחוק הזה, בסופו של דבר, הוא חוק נכון, חוק מבורך.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להודות באופן אישי ליושב-ראש הוועדה, שעושה יחד אתנו מאמצים כדי שהחוק הזה ייכנס לתוקף עד סוף המושב, בקרוב, כי אם הוא ייכנס לתוקף עד סוף-המושב הקרוב, הוא יהיה רלוונטי לעונת המשחקים הבאה, שצפויה להתחיל בחודש ספטמבר, וזו תהיה באמת בשורה לכל מנהלי הספורט, משתתפי התחרויות.

מכלוף מיקי זוהר: אני שמח ומברך על החוק, ואני קורא לכל חברי חברי הכנסת לתמוך בו בקריאה ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה, עד שמיקי יגיע.

מירב בן ארי: מה, יש דוברים.

אחמד טיבי: אה, יש דוברים.

אחמד טיבי: סליחה.

אחמד טיבי: אני אקריא את רשימת הדוברים והדוברות ברצף: עליזה לביא; יואל חסון; יוסי יונה; מיכל רוזין; תמר זנדברג; מוזס; מיקי לוי – מוותר; עבדאללה אבו מערוף; זהבה גלאון; מירב בן ארי, לייבזון – – –

מירב בן ארי: מוותרת.

אחמד טיבי: עמר בר-לב; זוהיר בהלול; יעל כהן-פארן.

אחמד טיבי: דב חנין.

משה גפני: מה עם העלייה?

אחמד טיבי: שוב אותה תקרית.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק הזו.

דב חנין: הצעת החוק הזו היא נכונה.

דב חנין: היא נכונה צרכנית, היא נכונה כלכלית, היא נכונה גם אם אנחנו רוצים לעודד את הספורט אצלנו, ואנחנו צריכים להיות מעוניינים לעודד את תחום הספורט אצלנו.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, עמיתי חברי הכנסת, כדי לדבר על סוגיה נוספת שהגיע הזמן להסדיר אותה בתחום הספורט, ואני מתכוון לסוגיית זכויותיהם של שחקנים.

דב חנין: אנחנו נמצאים, עמיתי חברי הכנסת, במציאות שבה שחקנים שמשחקים, למשל שחקני כדורגל, נמצאים באיזשהו מסלול שהוא מסלול של השתעבדות, שבו הזכויות שלהם מאוד מצומצמות, שבו היכולת שלהם לנהוג לפי מיטב רצונותיהם, לפעמים מיטב האינטרסים שלהם, מאוד מאוד מצומצמת.

דב חנין: והדברים האלה קורים מכוח הסדרים שהם בחלקם אנכרוניסטיים, אבל כמעט כולם לא מאוזנים, לא שוויוניים ולא ראויים.

דב חנין: הדבר הזה פוגע בזכויות.

דב חנין: הוא פוגע בזכויות של אנשים שעוסקים בספורט, בזכויות של ספורטאים, אבל הוא בסופו של דבר גם פוגע בספורט.

דב חנין: אם אנחנו רוצים לעודד אנשים להיכנס לתחום הספורט, וגם בסופו של דבר להתמקצע בו ולעבוד בו כמקצוענים, אנחנו צריכים להבטיח שאנשים לא יהיו כבולים באופן מוגזם ובלתי צודק לקבוצות שבהן הם שיחקו.

דב חנין: אנחנו צריכים ליצור איזון חדש וראוי בין קבוצות הספורט ובין השחקנים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני אחד מכמה חברי כנסת שהתחילו לעסוק בסוגיה הזאת, יחד עם שחקנים – שחקני כדורגל במקרה הזה, ואני מנצל את ההזדמנות לפנות אליכם, אל כל מי שמתעניין בנושא:

דב חנין: הגיע הזמן להסדיר גם את העניין הזה, וליצור מצב שבתחום הספורט גם לשחקנים יש זכויות, יש מעמד ויש הגנה.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: אורלי לוי אבקסיס; עבד אל חכים חאג' יחיא; עיסאווי פריג'; אמיר אוחנה; רויטל סויד; ישראל אייכלר; יהודה גליק; אכרם חסון.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה – הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 10) (פטור מחובת ביטוח), התשע"ו–2016.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 10) (פטור מחובת ביטוח), התשע"ו–2016, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 18, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת החינוך להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, גילה.

אחמד טיבי: [נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עכשיו הנושא האחרון: בקשת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לפצל את חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי) (הוראת שעה ותיקון).

אחמד טיבי: תציג את הבקשה שוב חברת הכנסת מירב לייבזון בן ארי, בשם יושב-ראש ועדת העבודה חבר הכנסת אלי אלאלוף.

אחמד טיבי: תפאדלי.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, שרים, כנסת נכבדה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה בישיבתה אתמול להציע לכנסת לפצל את חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי) (הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016, לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד מההצעה יכלול את סעיף 4 להצעת החוק, שעניינו העברת מידע מהמוסד לביטוח לאומי לרשות המסים בישראל, וחלק אחר מההצעה יכלול את יתר הוראות הצעת החוק.

מירב בן ארי: בהתאם להוראות סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, מתבקשת מליאת הכנסת לאשר את ההחלטה האמורה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני.

מירב בן ארי: אני רק רוצה להדגיש לפניך שבזכותך חברי הכנסת עכשיו קוראים לי לייבזון.

מירב בן ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

מירב בן ארי: אני חושבת שסבי, שהגיע מלוב, כנראה מתהפך בקברו עכשיו.

אחמד טיבי: אין רשימת דוברים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה על בקשת הפיצול.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 17 בעד הצעת הוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי) (הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016, נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 23, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הבקשה אושרה.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"א בתמוז התשע"ו, 27 ביולי 2016, בשעה 11:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו נעולה.