ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 139, 2016-06-28 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ב בסיוון תשע"ו, 28 ביוני 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על-ידי ישות מדינית זרה (תיקון), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 30) (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יום שלישי – נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההרשמה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: תפתח את הנאומים חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, דקה לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

יוליה מלינובסקי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד גדול – פעם ראשונה שאני נואמת פה בנאום בן דקה.

יוליה מלינובסקי: כמובן אני מתרגשת; כל פעם שזה משהו ראשון זה מרגש.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדבר על הסיטואציה העגומה שאנחנו נמצאים בה בחברה בישראל ולא שמים לב למה שקורה מתחת לאף שלנו.

יוליה מלינובסקי: כל יום נהרגים פועלי בניין, כל יום יש תאונות עבודה.

יוליה מלינובסקי: רק היום נהרג בן-אדם באתר בנייה ואחד נפצע קשות.

יוליה מלינובסקי: מתחילת השנה נהרגו 19 פועלי בניין בתאונות עבודה.

יוליה מלינובסקי: זה יותר מבאירועי טרור, וזה עובר מסדר-היום בלי שנשים לב לזה, כי אלה אנשים שקופים, אנשים קטנים – פועל בניין, לפעמים עובד זר, שלאף אחד בגדול לא מעניין מה קרה לו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא שמים לב שמאחורי בן-האדם הזה יש משפחה, יש ילדים, יש חברים, שהחיים שלהם פשוט נהרסו.

יוליה מלינובסקי: ענף הבינוי הוא הענף המסוכן ביותר בישראל.

יוליה מלינובסקי: על-פי הנתונים, הסיכוי שעובד בענף הבינוי יאבד את חייו בתאונת עבודה גבוה פי-חמישה לעומת עובד בענף אחר של התעשייה.

יוליה מלינובסקי: על-פי הנתונים – מדובר בדוח של הביטוח הלאומי ומשרד הכלכלה – במהלך שנת 2015 נפצעו בתאונות עבודה כ-50,000 עובדים, ו-54 מהם נהרגו.

יוליה מלינובסקי: 54 בני-אדם נהרגו, איבדו את חייהם.

יוליה מלינובסקי: ענף הבינוי הנו מסוכן ביותר לבטיחות העובדים בו: 34 בני-אדם מצאו את מותם באתרי בנייה.

יוליה מלינובסקי: בישראל 2016 יש יותר מפי-שניים הרוגים בתאונות עבודה באתרי בנייה לעומת הממוצע במדינות האיחוד האירופי.

יוליה מלינובסקי: זה נתון מדאיג מאוד.

יוליה מלינובסקי: אני פונה לראש הממשלה, שמכהן גם כשר הכלכלה, להתערב בנושא ולקדם את נושא בטיחות העבודה באתרי הבנייה במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: חייבים לקדם את הצעות החוק.

יוליה מלינובסקי: יש היום הצעות חוק נהדרות שמתעסקות בנושא הזה של בטיחות באתרי בנייה, וחייבים לדאוג לאכיפה, כי זה מציל חיים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: הצטרפת לקבוצה נכבדה של חברי כנסת שלוחמים למען עשיית סדר בנושא הזה של תאונות עבודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

טלב אבו עראר: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, בכלי התקשורת מתפרסם לאחרונה על התנגדותה של משפחת מנגיסטו, האזרח הנעדר בעזה, להסכם הפיוס עם טורקיה.

טלב אבו עראר: כולם מדברים בכלי התקשורת כאן בישראל על נעדר אחד בעזה, למרות שיש נעדר ערבי-בדואי מהנגב.

טלב אבו עראר: לצערי, אף אחד לא מזכיר את שמו – לא בממשלה, לא בכלי התקשורת, לא אף גורם – – –

בנימין נתניהו: לבקשת המשפחה.

טלב אבו עראר: המשפחה ככה ביקשה?

ענת ברקו: לבקשת המשפחה, פשוט לשמור על החיים שלו, שלא ישחטו אותו, האנשים האלה.

ענת ברקו: האנשים האלה בעזה – שלא ישחטו אותו, אז שומרים עליו.

טלב אבו עראר: טוב שידעתי מראש הממשלה שהמשפחה מתנגדת, אבל טוב גם להחזיר אותו למשפחתו, כי זה כואב וזה עצוב מאוד.

טלב אבו עראר: אני חושב שהגיע הזמן לנהל משא-ומתן, אפילו בצורה ישירה, בצורה עקיפה, עם עזה, כדי באמת להשיב את הנעדרים הביתה.

טלב אבו עראר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: לידיעת כולם, רשימת הדוברים בנאומים בני דקה סגורה.

יהודה גליק: אדוני ראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת המתוקים והיקרים מן האופוזיציה ומן הקואליציה, חברי, אני גר ביישוב.

יהודה גליק: בתוך היישוב יש בית-כנסת.

יהודה גליק: אם היה ילד קטן נכנס לבית-הכנסת ומכניס לתוך בית-הכנסת חצץ כדי לזרוק על מישהו, הראשון שהיה מוחה על זה הוא רב היישוב.

יהודה גליק: חברי חברי הכנסת, אני פונה אליכם, חברי חברי הכנסת הערבים.

יהודה גליק: אני לא רוצה להיכנס כרגע לוויכוח – כן עלייה להר-הבית, לא עלייה להר-הבית.

יהודה גליק: בהר-הבית יש מסגד אל-אקצא, שהוא מסגד קדוש לכם, המוסלמים, ובימים האחרונים קבוצה של צעירים קיצוניים, משולי החברה, מכניסים לתוך המסגד הזה ומחללים אותו – הופכים מרכז לתפילה לאלוהים למרכז למלחמה; הופכים מקום שאמור להיות בית-תפילה למקום של שנאה והסתה לטרור.

יהודה גליק: אני קורא לכם, חברי חברי הכנסת הערבים המוסלמים, אני קורא למנהיגות המוסלמית המתונה: תהיו אתם הראשונים שמגנים את האלימות.

יהודה גליק: תהיו אתם הראשונים שמגנים את חילול המסגד.

יהודה גליק: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, ראש הממשלה, כנסת נכבדה, היום הגיע, או אתמול הגיע, באן קי-מון לביקור.

חיים ילין: הגיע הזמן שמזכ"ל האו"ם יתחיל לעבוד וידאג ש"חמאס" יוריד את הנשק וידאג לעמו.

חיים ילין: במקום לבקר מדינה שמגינה על אזרחיה כנגד מתקפות טרור, מזכ"ל האו"ם בוחר פעם נוספת לעמוד לצד ארגון טרור רצחני, הגורם סבל רב לעמו וגם לשכניו על-ידי שימוש בילדים כמגן אנושי, מתוך פחדנות וזלזול בחיי אדם.

חיים ילין: יש לייצר מנגנון מדיני שמהותו התניה ברורה בין שיקומה של עזה באמצעות בניית נמל ימי, סידורים ביטחוניים ותוכנית כלכלית לבין פירוקו של ה"חמאס" מנשקו.

חיים ילין: עד אז מצופה ממדינות העולם הנאורות ומהאו"ם לעמוד לצדה של ישראל ולפעול לטובת עתיד טוב יותר לשני הצדדים.

חיים ילין: אנחנו לא מגדלים את ילדינו להרוג בני-אדם, אלא מחנכים אותם שיגנו על גבולות מדינת ישראל, על העם ועל התושבים, ללא קשר לדת, גזע, מין ולאום.

חיים ילין: הטרור, לעומת זאת, בוחר לירות את הטילים מתוך ריכוזי אוכלוסייה, בתי-ספר, מרפאות, ומעל הכול – מאותם מתקנים שבאן קי-מון מממן כדי לתת מוסדות חינוך לילדי רצועת-עזה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני בטוח שבאן קי-מון יגיע לביקור אצלך.

חיים ילין: אני מבקש ממך להעביר את המסר: חפצי שלום אנחנו.

חיים ילין: הוא לא יכול לתמוך במי שמחרחר מלחמה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, באתי לדבר על סיור שערך היום שר החינוך, אבל אני רואה פה את האורחים החשובים שבאו לדיון על 85 שנה להקמת האצ"ל.

ישראל אייכלר: הנה אני רואה אותם כאן, בגלוי ובגאון, חיילים אלמונים שהיו בלי מדים, "וסביבנו אימה וצלמוות".

ישראל אייכלר: "בימים אדומים של פרעות ודמים,/ בלילות השחורים של ייאוש", ואז הם אמרו "בערים, בכפרים את דגלנו נרים", והנה הם, אנחנו רואים אותם כאן.

ישראל אייכלר: אז ברכות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, היום הגיע שר החינוך נפתלי בנט למוסד החינוכי "בית מלכה", של חסידי בעלז, שאני גאה לייצגם כאן.

ישראל אייכלר: הוא אמר שם משפט שאני חושב שצריך להיות מפתח לכל היחס לכל הציבורים ולכל מערכות החינוך.

ישראל אייכלר: הוא אמר: כל הילדים – שלי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך אותו על כך, כי זאת רוח בריאה, שתכיר בכל מערכות החינוך ללא תנאי, וודאי שלא תימשך ההתנכרות שהייתה במשרד החינוך לחינוך היהודי המקורי, שכבר הוכיח את עצמו במשך אלפי שנים.

ישראל אייכלר: וכמו המשפחה הלוחמת אנו אומרים: "מצעדנו עוד ירעים: אנחנו פה".

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, חיילים אלמונים – שכבר, ברוך השם, לא אלמונים – אנחנו לא מוחאים כפיים במליאת הכנסת, גם כשהנואם מצטט שירים יפים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אכרם חסון.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש תעשיית שקרים ומכונת שקרים משומנת שמפעילים אותה פוליטיקאים, במיוחד מהימין, בנוגע לשני נושאים הנוגעים לחברה הערבית.

מסעוד גנאים: הראשון זה העניין של הבתים הלא-מורשים, או בתים עם צווי הריסה.

מסעוד גנאים: יש ניפוח מכוון של התופעה, כדי להציג את האוכלוסייה הערבית כאילו היא פורעת חוק, וזה שקר וסילוף.

מסעוד גנאים: מתעלמים – ומסתירים – מההיקף הרחב של התופעה במועצות האזוריות וביישובים היהודיים.

מסעוד גנאים: הנושא השני הוא אחוזי גביית הארנונה.

מסעוד גנאים: אני הופתעתי לפני כמה ימים כשסגן השר אלי בן-דהן אמר שגביית הארנונה בכל היישובים הערביים היא 10%.

מסעוד גנאים: הוא לא טרח, הוא לא הלך למשרד הפנים כדי לשאול שם ולדעת את הנתונים.

מסעוד גנאים: ביישובים הערביים הממוצע של גביית הארנונה הוא כ-70%, ויש יישובים שזה יותר מ-80%.

מסעוד גנאים: אבל סגן השר לא רצה לדעת את האמת, משום שיש לו אג'נדה פוליטית נגד החברה הערבית, כדי להכפיש את החברה הערבית ולהגיד: אלה מחוץ לחוק ולא מכבדים את החוק.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אכרם חסון – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להעלות את סוגיית רשות השידור, שנמצאת בפירוק – נושא אגרת הטלוויזיה.

אכרם חסון: לאחרונה קיבלתי תלונה ממשפחה בעפולה, וגם ממשפחה מדאלית-אלכרמל, שבחודשים האחרונים הם מעקלים לרוב האוכלוסייה – קשישים, נכים, חד-הוריות.

אכרם חסון: לא בודקים אם יש להם באמת מקלט טלוויזיה בבית או אין להם; לא שלחו להם התראות קודמות, ולכן האנשים מתקשים אחר כך להוריד את העיקול בלי לשלם את האגרה – גם אם אין לו טלוויזיה, כי הם דורשים ממנו קודם כול ללכת לעורך-דין, לעשות הצהרה.

אכרם חסון: זה עולה הרבה כסף.

אכרם חסון: לעניות דעתי, האגרה הזאת נשלחת בצורה לא חוקית ולא אחראית, וגם בצורה דיקטטורית, בעיקר לאנשים החלשים כלכלית.

אכרם חסון: כפי שאמרתי, אנשים נכים ואנשים דתיים, כמו בדאלית-אלכרמל, שאיש שמתגורר עם ההורים שלו, עם המשפחה שלו, אין לו מקלט טלוויזיה בבית, ובכל זאת הם עיקלו.

אכרם חסון: אני גם שמעתי לפני יומיים על שחקן כדורגל של "מכבי תל-אביב", שהוא צמח יותר מ-12 שנה, ועיקלו.

אכרם חסון: לפי דעתי, זה לא אנושי לנצל סמכות בחוק ולעקל, במיוחד לאנשים שיש להם רק חשבון בנק אחד, ולכן אין להם ברירה: הם חייבים, כדי להוריד את העיקול, להוציא כסף ולשלם כסף מיותר.

אכרם חסון: לכן צריך לעשות דיון מיוחד, ולבדוק איך רשות השידור מתנהגת היום עם אזרחי מדינת ישראל.

אכרם חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש, וברוכים הבאים לאורחים הנכבדים ביציע.

מנחם אליעזר מוזס: אני מזהה שם את משפחת ויניצקי, שראשה עוד היה עצור באריתריאה ובקניה.

מנחם אליעזר מוזס: ברוכים הבאים.

מנחם אליעזר מוזס: ועכשיו לאקטואליה.

מנחם אליעזר מוזס: המשנה לנגידת בנק ישראל אמרה כי הדיור האמיר ב-2015 ב-13.5%.

מנחם אליעזר מוזס: ומה הפלא?

מנחם אליעזר מוזס: כמה שמדברים על הוזלת הדיור, כל זמן שהממשלה לא תבטל חלק נכבד מהמיסוי של המלט, הברזל, הכלים הסניטריים, האלומיניום – שזה כ-65% מס על המוצרים – מחירי הדירות ימשיכו לעלות.

מנחם אליעזר מוזס: ככל שהמוצר עולה, המיסוי עולה, ולא משנה אם הדירה היא במרכז הארץ או בפריפריה, ואז צריכים גם לקחת משכנתה מוגדלת.

מנחם אליעזר מוזס: הבנקים, שחוששים לגורלם, לא לוקחים סיכון ומעלים את הריבית, והעמלות והמימון לדירה הולכים וגדלים.

מנחם אליעזר מוזס: זה מצב של מין חד-גדיא.

מנחם אליעזר מוזס: נוצר מצב אבסורדי: הבנקים לא נוטלים חלק בהורדת המימון, האוצר לא נוטל חלק בהורדת המיסוי על המוצר, ומחוסרי הדיור עומדים בתווך נבוכים.

מנחם אליעזר מוזס: על הממשלה לבטל חלק מהמיסוי על הדירה המגיע בצורה עקיפה, ולפקח על הבנקים שלא ייקרו את המימון.

מנחם אליעזר מוזס: רק אז נראה, יחד עם שאר התוכניות, כמו מחיר למשתכן ומחיר מטרה, את ירידת מחיר הדירה, בעזרת השם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת נאוה בוקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום בוועדת הכלכלה היה דיון בהצעת חוק – להכנה לקריאה ראשונה – של סמוטריץ ואחרים, שבאה להכשיר את חוות הבודדים בנגב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא מנה כמה סיבות, למה צריך לאשר אותן, למרות שהן ללא היתר, למרות שהן ללא הסכמים בקשר לבעלות על הקרקע או חכירה: 1.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה שלחה אותם; 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היתכנות תכנונית; 3.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין שהם נמצאים שם הרבה שנים ולא נגעו בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רציתי לעשות השוואה עם אום-אלחיראן, למרות שגם לחוות האלה יש, לרובן, פסקי-דין בבתי-משפט להריסת החוות האלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עשיתי השוואה פשוטה עם אום-אלחיראן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל הסיבות האלה מגיעות לתושבי אום-אלחיראן: המדינה שלחה אותם, היתכנות תכנונית, מקימים כפר או יישוב יהודי במקומם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מחיל את זה גם על כל האוכלוסייה הערבית, כי אני שומע את השר שטייניץ היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אומר שאסור להרוס את עמונה – עמונה, שהיא השכונה הזאת שקמה על אדמה פלסטינית, אפילו לא פרטית, אפילו לא אדמת מדינה, שצריכה לשרת את הפלסטינים, אלא על אדמה פרטית של אנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פסקי-דין, יש בג"ץ, יש החלטות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השר כחלון, מעל הדוכן הזה אומר: מה, אני אהיה מעל בית-המשפט?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר: בית-משפט מתיר לך הריסה, לא מחייב אותך להרוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך ללכת לכיוון של הסדרת כל הבתים ביישובים הערביים, להתחיל לתכנן, ולהפסיק את הסאגה הזאת של הסתה נגד האוכלוסייה הערבית ומניעת זכויות, גם בשיכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאוה בוקר – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

נאוה בוקר: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אורחים יקרים שלנו, אנשי האצ"ל, ממש כעת שבתי מסיור שערכנו ל-18 שגרירים ודיפלומטים מאמריקה הלטינית בעיר-דוד.

נאוה בוקר: להפתעתי, חלק מהדיפלומטים ביקרו היום בפעם הראשונה בעיר-דוד ונחשפו להיסטוריה ולקשר של עם ישראל לירושלים.

נאוה בוקר: דווקא היום, כשאנחנו שומעים על כל מיני ארגוני BDS וחרמות נגד ישראל, ודווקא ביום שבו ערבים בחרו להתפרע בהר-הבית ולהשליך אבנים אל רחבת הכותל, ממש כאילו חזרנו לתחילת המאה הקודמת, נערך הסיור הזה.

נאוה בוקר: אני חושבת שיש בכך סמליות רבה ואמירה חזקה לעולם; אמירה שהיא הוכחה בשטח שאין שום בידוד מדיני נגד ישראל.

נאוה בוקר: להפך, ישראל הופכת למרכז החדש של העולם בכל הנוגע לחדשנות; ישראל הופכת ליעד ליצירת קשרים ידידותיים וכלכליים, וכל מי שמבין את הפוטנציאל הגלום בישראל, פועל לחיזוק הקשר אתה.

נאוה בוקר: הסיור היום הוא תרגום בשטח לרצון של כל חברי הכנסת מימין לחזק את מעמדה של ישראל בעולם, ומהווה מכה ניצחת לארגוני ה-BDS.

נאוה בוקר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נאוה בוקר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול נעצר בירושלים המזרחית עורך-הדין מוחמד עליאן.

אוסאמה סעדי: הוא עורך-דין שיש לו רישיון ישראלי, והוא ידוע בחברה הישראלית כאבא של בהא עליאן, שגופתו מוחזקת מאז אוקטובר ועד היום, והממשלה והשלטונות לא מחזירים את הגופה לקבורה.

אוסאמה סעדי: הוא מואשם שהוא חבר בארגון טרור ותומך טרור.

אוסאמה סעדי: היום הוא הובא לבית-משפט השלום בירושלים, והמשטרה ביקשה לעצור אותו למשך שבעה ימים.

אוסאמה סעדי: עורך-הדין שלו התנגד לבקשה וטען שהמעצר שלו והחיפוש שנעשה בביתו הם בניגוד להנחיות פרקליט המדינה על מעצר וחיפוש בביתו של עורך-דין.

אוסאמה סעדי: בית-המשפט, לאחר דיון, הורה על מעצרו רק עד מחר.

אוסאמה סעדי: אנחנו טוענים שהמעצר שלו הוא מעצר שקשור בפעילות שלו להחזרת גופת בנו ולהבאתה לקבורה.

אוסאמה סעדי: בשבוע שעבר הם אפילו עשו הפגנה מול מכון אבו-כביר.

נאוה בוקר: שיחזירו קודם את הגופות של החיילים שלנו.

ענת ברקו: – – –

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים, וביקשנו, ויש החלטת בג"ץ, חברות הכנסת, שמורה לממשלה ולמשרד לביטחון פנים להחזיר את הגופות ולהביאן לקבורה לפני 6 ביולי, לפני חג אל-פיטר, שחל בשבוע הבא.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים להורות על שחרורו המיידי של עורך-הדין מוחמד עליאן ועל החזרת הגופות והבאתן לקבורה כמה שיותר מוקדם.

אוסאמה סעדי: תודה.

נאוה בוקר: שיחזירו את הגופות של החיילים שלנו, אז – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו – בבקשה, גברתי, דקה לרשותך.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להעלות היום את זכרו של איש יקר מאוד שנפטר לפני ארבעה ימים: רבי מרדכי מאיר מיכלוביץ, האדמו"ר מזלאטשוב, זכר צדיק לברכה.

ענת ברקו: את האדמו"ר הכרתי כאשר השתתפתי בסיור בבני-ברק לקראת ראש השנה, והוא, באופן רחב לב, פתח את בית-מדרשו.

ענת ברקו: היינו שם נשים, גברים, צעירים ומבוגרים, והוא פתח את בית-המדרש ואירח את כולנו.

ענת ברקו: לאחר מכן באתי לנחמו כשאשתו נפטרה.

ענת ברקו: הוא סיפר על חייו, על אהבת האדם שלו, על בני משפחתו, על מוצאותיו ומוצאות משפחתו בזמן השואה.

ענת ברקו: ראיתי לנגד עיני אדם בעל נשמה זכה, טהורה וצלולה כמו עיניו התכולות.

ענת ברקו: לא היה אצלו ימין או שמאל, דתיים או חילונים.

ענת ברקו: מה שכן, הייתה בו פשוט אהבת ישראל, אהבת אדם ועשיית חסד.

ענת ברקו: האדמו"ר מזלאטשוב יחסר לנו כולנו, והלוואי שירבו מקרבי בריות כמוהו, או מגדלורים כמוהו, וזאת אנחנו ראינו גם כאשר ליווינו אותו בדרכו האחרונה, כאשר אלפי אנשים התכנסו ללוות אותו בכניסה לבית-מדרשו.

ענת ברקו: במסכת ברכות כתוב: "אמר רבי אלעזר בשם רבי חנינא: תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם, שנאמר – – –" – בתהלים – "למען אחי ורעי אדברה נא שלום בך".

ענת ברקו: זאת אומרת, כבר חכמי התלמוד ידעו לקבוע מהו המדד להיותו של אדם צדיק; המדד הוא השלום ואהבת הבריות שהוא משרה סביבו.

ענת ברקו: כך נזכור כולנו לנצח את האדמו"ר מזלאטשוב, זכר צדיק לברכה.

ענת ברקו: באמת, יהי זכרו ברוך.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מירב בן ארי.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ישראל חתמה היום על ההסכם עם טורקיה, ששם קץ לכמה שנים קשות ביחסים בין שתי המדינות.

נחמן שי: אני מברך על ההסכם.

נחמן שי: אני חושב שטוב להסיר ככל שאפשר מהמורות או מכשולים כאלה ביחסים בין-לאומיים, במיוחד בין שתי מדינות שלאורך תקופה ארוכה היו ידידות.

נחמן שי: יחד עם זאת, נפלו פגמים מאוד כבדים בתהליך האישור של ההסכם הזה.

נחמן שי: אם אני הבנתי נכון, הקבינט הביטחוני-מדיני של מדינת ישראל בא אל הסכם כתוב, חתום, ומלאכה שכבר נעשתה.

נחמן שי: אז בשביל מה הממשלה הזאת ממנה קבינט, ובשביל מה הקבינט הזה מתכנס, אם ההחלטות מובאות לפניו כבר עשויות, אפויות, והוא לכל היותר יכול להביע את דעתו עליהן בדיעבד?

נחמן שי: זה עושה חוכא ואטלולא מדוחות של מבקר המדינה ודוחות של ועדות חקירה שסיכמו והתייחסו לאירועים בשנים האחרונות, וכל אחת מהן העירה על תהליכי קבלת ההחלטות.

נחמן שי: בהקשר הזה אני רוצה לומר שיש פה התעלמות מוחלטת ממקומה של הכנסת.

נחמן שי: בסופו של דבר יש לכנסת ועדה בשם חוץ וביטחון, שתפקידה באמת לפקח על התהליכים ועל התוצאות שלהם.

נחמן שי: במקרה הזה, למיטב ידיעתי, ההסכם הזה לא בדרך אל ולא עכשיו הובא לפני ועדת חוץ וביטחון.

נחמן שי: אני גם פונה אליך, בתור מי שחרד ועושה ככל שביכולתו לתת לכנסת את מקומה המרכזי, לוודא שההסכם יובא לוועדה, ידוּוח לוועדה ויתקיים בה דיון, כפי שצריך בדמוקרטיה.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אפרופו, ביום רביעי, קרי מחר, מליאת הכנסת תקיים דיון בהצעות של כמה חברי כנסת בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לספר על אירוע שהיה ביום רביעי בשבוע שעבר, ואני לקחתי את הטיפול בו תחת חסותי.

מירב בן ארי: ביום רביעי עלתה קשישה לאוטובוס בראשון-לציון, וכשהיא רצתה לרדת – היא נעמדה ליד הדלת, הנהג בלם בצורה קשה והקשישה התרסקה באוטובוס ונפגעה באגן.

מירב בן ארי: נהג האוטובוס, באופן מפתיע, הוריד אותה בתחנת האוטובוס, כשאנשים מצטרפים אליו ומורידים אותה, השאיר את שמו הפרטי ונסע; זאת אומרת, אין אפילו שם משפחה.

מירב בן ארי: דרך אגב, שלחו גם את הפתק וראיתי את השם, ולא אגיד – לא משנה, אני אטפל בו דרך שר התחבורה.

מירב בן ארי: הוא השאיר את השם, ואפילו לא מספר ולא כלום.

מירב בן ארי: שאלתי את הקשישה: אף אחד אפילו לא ירד רגע להתקשר לאחד מהילדים שלך כדי שיבוא לקחת אותך?

מירב בן ארי: היא אמרה לי: לא, הם פשוט נסעו.

מירב בן ארי: עברו עוברי אורח, ראו אותה ושאלו אותה אם הכול בסדר, והיא אמרה שלא.

מירב בן ארי: הם התקשרו לאחד הילדים, והגיע אמבולנס.

מירב בן ארי: מיום רביעי עד היום, שזה כמעט שבוע, היא מאושפזת בבית-החולים וולפסון עם שבר באגן.

מירב בן ארי: אני לא יכולתי שלא לתהות: אפילו היום, כשהיינו בשולחנות העגולים באירוע מקסים, שכולו היה סביב יום האחדות, לא יכולתי שלא לשאול: איפה היו האנשים?

מירב בן ארי: איפה היו האנשים שהיו על האוטובוס?

מירב בן ארי: איפה האנשים שהיו צריכים לדאוג לה?

מירב בן ארי: ואיפה היה נהג האוטובוס, שפשוט הפקיר אותה והמשיך לדרכו בנסיעה?

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אורן חזן.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, השר גלעד ארדן הוציא צו סגירה נגד ערוץ הטלוויזיה "מוסאוא", לאחר שהערוץ הזה פעל כמה שנים.

ג'מאל זחאלקה: למה נזכר מר ארדן דווקא השבוע להוציא את הצו?

ג'מאל זחאלקה: זה מעשה נקם פוליטי נגד אבו מאזן, בגלל נאומו באירופה.

ג'מאל זחאלקה: הטענה של מר ארדן בצו הסגירה היא שערוץ הטלוויזיה ממומן על-ידי הרשות הפלסטינית, ומדינה ריבונית, כך טען, לא יכולה לסבול מימון זר.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להסתכל על מפת התקשורת בארץ.

ג'מאל זחאלקה: ישנה מפלצת תקשורתית שממומנת כל-כולה על-ידי כסף זר, והיא תומכת דווקא בראש הממשלה מר בנימין נתניהו, ועליה אין פוצה פה; שאלת הריבונות לא עומדת כאן.

ג'מאל זחאלקה: זו פגיעה קשה בחופש הביטוי.

ג'מאל זחאלקה: זה ניסיון לסתימת פיות, וזו, אם כן, החלטה מרושעת שיש לדחות אותה.

ג'מאל זחאלקה: אבל היא גם החלטה טיפשית.

ג'מאל זחאלקה: בימים אלה, בעידן של תקשורת אלקטרונית, אי-אפשר לחסום שידורים.

ג'מאל זחאלקה: זה בלתי אפשרי בכלל.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני קורא לשר לחזור בו מההחלטה ולאפשר את שידורי הטלוויזיה.

ג'מאל זחאלקה: ודרך אגב, לא נתקבלה שום הערה על תוכן השידורים.

ג'מאל זחאלקה: הם שידורים חברתיים פוליטיים, מיינסטרימיים, מתונים מאוד; לטעמי הם אפילו מתונים מדי.

ג'מאל זחאלקה: אבל למה הוא נטפל?

ג'מאל זחאלקה: בגלל שהוא רצה לזכות בעוד נקודות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורן אסף חזן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לוחמות ולוחמי אצ"ל יקרים, כנסת נכבדה, אני רוצה להצטרף לדבריה של חברתי חברת הכנסת ברקו.

אורן אסף חזן: ביום שישי האחרון התמוטט באופן מפתיע חברי היקר – ואני מרשה לעצמי להגיד חברי היקר – האדמו"ר מזלאטשוב, הידוע, הרב הצדיק רבי מרדכי מאיר מיכלוביץ.

אורן אסף חזן: אני יכול לספר לכם שאם יש אי של קירוב לבבות, של אחדות, שבו אין מקום לא לשנאת חינם, לא לגזענות, לא לשנאה בכלל, זה היה אצלו, בחצר הצנועה שלו; אדם שקיבל בתוך ביתו אשכנזים וספרדים כאחד, חילונים ודתיים, לא עשה מעולם הפרדות בין דת, גזע ומין, כיבד אדם ואהב אדם באשר הוא אדם.

אורן אסף חזן: הוא עזב אותנו בטרם עת, ואני בוחר לקחת מהמפגשים שלי אתו ומהשיחות החד-שבועיות, על בסיס קבוע, דבר אחד, מעבר לאהבת הארץ, אהבת האדם, אהבת העם ואחדותנו כאן: להמשיך ולהנחיל את עניין קירוב הלבבות.

אורן אסף חזן: מי ייתן ואנחנו נזכה להמשיך כאן, קודם כול בתוך כנסת ישראל ואחרי זה בחוץ, לכבד אחד את השני, לאהוב את הבריות ולאהוב נאהבים בחזרה, לתת הזדמנות לכל אדם באשר הוא אדם, כי בסופו של יום זה מה שיש לנו – יש לנו אחד את השני ואת אבינו שבשמים ששומר עלינו.

אורן אסף חזן: יהי זכרו של צדיק זה ברוך.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: – – – רוטציה?

אורן אסף חזן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת חזן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן – בבקשה, אדוני.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה להצטרף קודם לברכות על ארגון היום לוותיקי האצ"ל.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה עוד אירוע שמוסיף לנו כבוד.

אלעזר שטרן: אני אולי, ברשותך, אציין עוד יום שהיה כאן היום בכנסת, בוועדת הבריאות, לחולי CF.

אלעזר שטרן: התרגשנו כולנו, ואני מקווה שהכנסת, לצד גילויי ההזדהות, תשכיל גם להביא לצעדים משמעותיים.

אלעזר שטרן: אני רוצה לדבר על הדר גולדין ואורון שאול.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה להפוך את העניין הזה עכשיו לעניין של ויכוח וניגוח.

אלעזר שטרן: אני חושב שההסכמה והאי-הסכמה להסכם עם הטורקים היא חוצת מפלגות.

אלעזר שטרן: זה לא עניין פוליטי – לשמחתי, דרך אגב.

אלעזר שטרן: יש דבר אחד שמאחד, וזה הדאגה המשותפת של כולנו להחזרת הגופות מהר ככל האפשר, לצד הסימפתיה על אצילותן של המשפחות.

אלעזר שטרן: מה שאני באתי לבקש כאן – אני חושב שאחד הכלים שיוכלו לעזור לכולנו זה פרסום או קיום דיון בהמלצות ועדת שמגר, ואם לא – לקבל חוק, שגם בצד השני ידעו את גבולות המחיר שאנחנו מוכנים לשלם על חיילים חטופים ועל גופות לוחמים שלנו.

אלעזר שטרן: אני חושב שהדבר יסייע בידי ראש הממשלה לפעול טוב יותר להחזיר ככל האפשר את גופות החיילים.

אלעזר שטרן: אדוני ראש הממשלה, נכנסת עכשיו.

אלעזר שטרן: ברשותך, אמרתי שההסכמה או האי-הסכמה על ההסכם עם הטורקים היא חוצת גבולות ומפלגות.

אלעזר שטרן: אנחנו בכוונה לא מביעים עמדות בעד ונגד.

אלעזר שטרן: אני חושב שהדאגה להחזרת גופות החיילים שלנו משותפת לכל הבניין הזה, תוך הערכה לאצילותן של המשפחות.

אלעזר שטרן: אני חושב שדיון או יישום של המלצות ועדת שמגר יכול לחזק כל ממשלה בישראל בעתיד במשא-ומתן להחזרת חיילים – בתקווה שלא יהיו – ולהחזרת גופות עכשיו.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ציון שמונים-וחמש שנה להקמת האצ"ל

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: ציון 85 שנה להקמת האצ"ל, מס' 4140, 4146, 4149 ו-4158.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, חברתי חברת הכנסת שרן השכל, מכובדי, ראש הממשלה, אנחנו פותחים כעת ישיבה מליאה מיוחדת במלאות 85 שנים להקמת האצ"ל, הארגון הצבאי הלאומי, שנוסד בשנת 1931.

יולי יואל אדלשטיין: בין ארגוני המחתרת שפעלו בימי המנדט בלט האצ"ל באידיאולוגיה שלו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא הציע חלופה למדיניותו ולאופיו של ארגון "ההגנה" ודגל במעבר ממגננה להתקפה, כדי ליצור הרתעה אפקטיבית.

יולי יואל אדלשטיין: האצ"ל גם היה ארגון המחתרת הראשון שהתקומם בגלוי נגד שלטון המנדט הבריטי וקרא לסילוקו.

יולי יואל אדלשטיין: הקו שנקט האצ"ל היה בלתי מתפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו סמלו, שכלל את ארץ-ישראל השלמה, הביע את המסר הברור: כפירה בממשל הבריטי ובזכותו לחלק את הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תחת זאת ראה עצמו האצ"ל ארגון צבאי לאומי לכל דבר; לא עוד חברת שמירה או הגנה, אלא ארגון שיבטא את מעמד היהודי הגאה, המאמין בזכותו על מולדתו ומוכן למסור נפשו על ארצו, גם בפעולות נועזות ומסוכנות.

יולי יואל אדלשטיין: מפקדו האחרון, מנחם בגין, תאר לימים את מה שהניע אותו ואת חבריו: יצאנו למלחמה – הוא אמר – והשתמשנו במילים שבהן השתמשו כל לוחמי החופש בהיסטוריה: חירות או מוות.

יולי יואל אדלשטיין: ברירה מעט קיצונית זו מובנת על רקע מצוקת היישוב העברי בימי המנדט, נוכח הפרעות הקשות והספר הלבן.

יולי יואל אדלשטיין: קשה, על-פי רוב, לזהות את משמעות ההתרחשויות והשלכותיכן כשהן בעיצומן, אך אנשי האצ"ל הבינו שהם פועלים בתקופה היסטורית וגורלית ונטלו אחריות, גם אם הדבר דרש מאבק לחיים או למוות.

יולי יואל אדלשטיין: והנה, אותו מנחם בגין, הפעם כראש ממשלה, עמד בטקס חתימת הסכמי קמפ-דייוויד על מדשאת הבית הלבן ואמר: היהודים בני קדם העניקו לעולם את חזון שלום הנצח, את חזון פירוק הנשק הכללי.

יולי יואל אדלשטיין: כעת הזמן להכריז: לא עוד מלחמה, לא עוד שפיכות דמים, לא עוד שכול.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוצא בכך מסר רב-עוצמה גם עבורנו.

יולי יואל אדלשטיין: מלחמה איננה ערך או מטרה.

יולי יואל אדלשטיין: איננו מחרחרי מדון אלא חפצי חיים; איננו תאבי דמים או נקם אלא שוחרי שלום.

יולי יואל אדלשטיין: גם היום, הטרור חסר ההבחנה שאנו מתמודדים אתו לצד בני העולם החופשי מחייב אותנו לעמוד על נפשנו ולנקוט את כל האמצעים הנדרשים, כי בשכונה המחוספסת שלנו כל היסוס מתפרש כחולשה.

יולי יואל אדלשטיין: אך איננו שוכחים לרגע, גם בעיצומה של המערכה הבלתי-פוסקת על ביטחוננו, שאין זה יעד, כי אם תחנת ביניים.

יולי יואל אדלשטיין: השאיפה לשלום היא-היא המטרה, אך הרוצה בשלום – כלשון הפתגם הרומאי העתיק – ייכון למלחמה.

יולי יואל אדלשטיין: האצ"ל ואנשיו אזרו חיל ותעצומות נפש, הבקיעו ופילסו דרך לתקומת עם ישראל בארצו ולעמידתו על נפשו, אך הם ראו זאת כאמצעי, ולא כמטרה.

יולי יואל אדלשטיין: הא ראיה – עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל האצ"ל, בהובלת דוד רזיאל, את ההחלטה הלא-קלה להניח את נשקו ולהילחם לצד הבריטים כנגד האויב הנאצי.

יולי יואל אדלשטיין: רזיאל, כידוע, אף שילם על כך בחייו כשנפל במהלך מבצע בעיראק.

יולי יואל אדלשטיין: פעילות האצ"ל הגיעה לשיאה במסגרת תנועת המרי העברי, עם פיצוץ האגף הדרומי של מלון "המלך דוד", ובהמשך – בפריצה לכלא עכו ובפרשת הסרג'נטים, תגובה על הוצאתם להורג של אסירי המחתרות עולי הגרדום.

יולי יואל אדלשטיין: בדברי ימי העת החדשה של ארץ-ישראל ושל העם היהודי כולו ומאבקו לחירות רשם האצ"ל דפים מפוארים של גבורה, של מאבק עיקש, וגם אם לא מקובל על כולם – של אומץ ושל תושייה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: לאצ"ל היה תפקיד מרכזי בהנחת היסוד למדינה שבדרך.

יולי יואל אדלשטיין: ראויה רוח זו של מסירות נפש ושל נחישות שנשאב ממנה השׁראה, וראויים הם המנהיגים והלוחמים, שחלק מהם נמצאים אתנו כאן ביציע, ואנחנו מקבלים אותם בברכת ברוכים הבאים לכאן, לכנסת – גם הם זוכרים את החברים שמסרו נפשם באותם ימים – שנצדיע להם ונוקיר אותם ביום זה.

יולי יואל אדלשטיין: "כי שקט הוא רפש / הפקר דם ונפש", כך חותם המנון האצ"ל, הלוא הוא שיר בית"ר, שכתב זאב ז'בוטינסקי עוד ב-1932, "למען ההוד הנסתר / למות או לכבוש את ההר".

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל יוזמי הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מקיימים את הדיון הזה לזכרם של אלה שנפלו במערכה ולכבוד אלה שנמצאים אתנו כאן, ואני מתכבד להזמין קודם כול את ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שביקשתי, לא למחוא כפיים.

יולי יואל אדלשטיין: לא מקובל בכנסת למחוא כפיים, חברים יקרים.

יולי יואל אדלשטיין: איפה המשמעת?

נחמן שי: תוציא אותם.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מנסה בטוב, לא?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: ידידי יושב-ראש הכנסת יולי אדלשטיין, חברי הכנסת וחברי הממשלה, יוצאי האצ"ל שאתנו, הם הצטיינו ביוזמה; משמעת – גם זה היה חשוב, אבל קודם כול יוזמה.

בנימין נתניהו: עד היום אני יודע שמתנגנת בפיכם השורה: "בלהב המרד שא אש להצית, אין דבר" – ואתם יודעים את ההמשך.

בנימין נתניהו: האש הפנימית ממשיכה לבעור בכם, אני נפגש עמכם, אני חש בה.

בנימין נתניהו: כל מי שמכיר אתכם חש בה.

בנימין נתניהו: אני שמח לראות

בנימין נתניהו: כם יחד עם שאר האורחים המכובדים.

בנימין נתניהו: לשחר עצמאותנו, שהאיר לפני 68 שנים, קדם לילה ארוך של גלות מייסרת, רדיפות של שלטון זר, מאבק בלתי מתפשר לחירות.

בנימין נתניהו: מי שצעדו כעמוד האש לפני המחנה במערכה העיקשת להקמת המדינה – הייתם אתם, לוחמי המחתרות.

בנימין נתניהו: ואני אומר "לוחמי המחתרות" בלשון כוללת, כי הרי היו כמה, אבל מבחינה מסוימת אתם, אנשי האצ"ל, הובלתם את עמוד האש לפני עמוד האש, כי האצ"ל, בהשפעתו של זאב ז'בוטינסקי, החדיר לציונות ביתר שאת את ההתנערות ממשקעים גלותיים, את זקיפות הקומה, הגנה עצמית, גיבוש גרעין של צבא עברי ומערכה נחושה לשחרור המולדת.

בנימין נתניהו: אין זה מפחית מתרומתם של האחרים – כל אחד תרם משהו – אבל אני חושב שהתרומה הזאת הייתה תרומה מיוחדת, עוצמתית, עוצמתית במיוחד, של הארגון הצבאי הלאומי.

בנימין נתניהו: והיום, כשנשק חדיש נמצא בידינו, ביבשה, בים ובאוויר, וכשצה"ל מפגין את מלוא כוחו בהגנת המדינה, היום הפעולות של אנשי האצ"ל יכולות להיראות כפסיעות ראשונות של פעוט שאך נולד.

בנימין נתניהו: אבל מי שזוכר את דרך החתחתים שלוחמי המחתרת עברו – את המאבק בטרור הערבי ואת המרד בשלטון הבריטי; את הנרדפות הכפולה, מבחוץ ומבית; את המאסרים, ההגליות, הגרדומים; את עמידת הגבורה של מעטים מול רבים בכוחות דלים ובאמצעים זעומים – מי שמביא את כל אלה בחשבון, לא נותר לו אלא להצדיע בהערכה עצומה לסוללי הדרך.

בנימין נתניהו: אנחנו מצדיעים לכם.

בנימין נתניהו: סוד הכוח שלכם היה רוח ההתנדבות, האמונה בצדקת המטרה, המחויבות, השליחות, הנכונות לפעול לטובת עמנו גם במחיר החיים.

בנימין נתניהו: ייתכן שחלק

בנימין נתניהו: כם יודעים שבשבוע הבא אבקר באפריקה – ביקור ראשון של ראש ממשלה ביבשת מזה 30 שנה.

בנימין נתניהו: אנחנו מהדקים את היחסים שלנו עם מדינות אפריקה, כפי שאנחנו עושים עם רוב מכריע של מדינות העולם.

בנימין נתניהו: אבל בביקור הזה אני בטוח שארגיש על אדמת אפריקה הכרת תודה עמוקה לאסירי המחתרות שנכלאו במחנות המעצר בקניה, בסודאן ובאריתריאה, כי גם בנכר תקוותכם לא אבדה.

בנימין נתניהו: העצירים חפרו מחילות אל החופש ויזמו מבצעי בריחה שמרתקים את הדמיון.

בנימין נתניהו: אחד מהם הגיע לכאן ועמד כאן כראש ממשלת ישראל – יצחק שמיר, זיכרונו לברכה.

בנימין נתניהו: דגל ישראל ונגינת "התקווה" באפריקה יבטאו את ההתגשמות של החלום שלכם לחיי קוממיות וממלכתיות.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, האצ"ל היה קיים 17 שנים.

בנימין נתניהו: לעתים יש נטייה להתמקד רק בפעילותו הצבאית, אבל תולדותיו חבקו תחומים רבים: התיישבות חקלאית, העפלה, עלייה, חינוך ונוער, ותחומים רבים אחרים.

בנימין נתניהו: נכון הוא שגולת הכותרת הייתה ארבע-חמש השנים של המאבק – המאבק העיקש והמאבק הסופי להקמת המדינה.

בנימין נתניהו: אני חושב שחברי האצ"ל חשו החמצה מסוימת, אולי אפילו החמצה גדולה, על כך שלא הקמנו, לא עלה בידנו להקים את המדינה הרבה יותר מוקדם, אבל אין ספק שהפעילות הנועזת של האצ"ל כרסמה בסמכויות השלטון, החלישה אותו והאיצה בסופו של דבר את ההחלטה על סיום דרכו של משטר המנדט.

בנימין נתניהו: יש אומנם סיבות נוספות לעזיבת הבריטים את הארץ, אבל לעיתוי ולתוצאה הסופית הייתה חשיבות גדולה בפני עצמה, ולאצ"ל יש מקום של כבוד, כבוד היסטורי, בהשגת התוצאה הזאת.

בנימין נתניהו: אילו היינו מאחרים עוד, הקמת המדינה הייתה מתעכבת, שארית הפליטה הייתה נפוצה לכל עבר, עול השעבוד היה מכביד על צווארנו.

בנימין נתניהו: ואיש אינו יודע, איש אינו יודע מה היה קורה אם היינו מחמיצים את תפר הזמן הזה בסוף מלחמת העולם השנייה ולפני התהוות מדינות רבות כאן באזור.

בנימין נתניהו: אני חייב להדגיש שלוחמים רבים בין אלה שיושבים כאן, ואחרים, מתרפקים בערגה על החודשים שבהם כל ארגוני המחתרות, כל ארגוני המחתרת, "ההגנה", האצ"ל והלח"י, התנהלו בחזית אחת.

בנימין נתניהו: תנועת המרי העברי התקיימה פחות משנה, אך היא הוכיחה שעם רצון טוב אפשר בהחלט לשתף פעולה.

בנימין נתניהו: אחדות פנימית היא מכפילת כוח, לא רק אז – גם היום.

בנימין נתניהו: ומסיבה זו, כפי שאתם יודעים, אני מייחס חשיבות גדולה להתייצבות יחד של כל הכוחות שיכולים ורוצים לחזק את מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני מבקש להוסיף שלאצ"ל היו זרועות חשובות גם בחוץ-לארץ, וצריך להקנות להן את המשקל ההיסטורי הראוי.

בנימין נתניהו: בכמה ארצות אירופה אנשי האצ"ל עסקו ברכישת נשק ותחמושת שהיו חיוניים לשחרור ארצנו.

בנימין נתניהו: בארצות-הברית פעלו חברי האצ"ל לקדם את הקמת הצבא העברי.

בנימין נתניהו: אבי, פרופסוור בנציון נתניהו, היה בין המובילים של המאמץ הזה; הוא דיבר עם ז'בוטינסקי לא מעט, וגם שכנע אותו להתייצב לימין המטרה החשובה הזאת: הקמת צבא עברי – עד פטירתו כמובן, החטופה, של ז'בוטינסקי ב-1940.

בנימין נתניהו: אבל הוא, אבי וגם אחרים באצ"ל, המשיכו לפעול למען המטרה הזאת לאחר מותו.

בנימין נתניהו: אפילו במרד גטו ורשה הורגשה רוח האצ"ל.

בנימין נתניהו: ידידנו משה ארנס חקר לעומק את תרומתו של הארגון הצבאי היהודי, האצ"י, לעמידת הגבורה בגטו.

בנימין נתניהו: האצ"י, בראשות פאבל פרנקל, נשען ברובו על אנשי בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית.

בנימין נתניהו: הוא פעל כמובן בצד הכוח הלוחם האחר בגטו ורשה, זה של מרדכי אנילביץ וחבריו.

בנימין נתניהו: אני חושב שמישה עשה כאן פעולה חשובה מאוד, גם מבחינה של היסטוריוגרפיה אבל גם מבחינה של צדק היסטורי, בזה שהוא נתן לאצ"י את המשקל הראוי, וראוי גם שהדבר הזה יילמד בבתי-ספרנו.

בנימין נתניהו: ואכן, זוהי מורשת האצ"ל לדורות: קיומנו המובטח בזכות "קיר הברזל" – קיר הברזל שחוצץ בינינו לבין אויבנו.

בנימין נתניהו: ואתם, יוצאי האצ"ל, יצקתם נדבך יסוד בקיר הזה, שהלבנים שמרכיבות אותו מסומנות במילים "הגנה, התרעה, התקפה".

בנימין נתניהו: עשיתם זאת גם במחתרת וגם במלחמת השחרור, זמן קצר אחר פרשת "אלטלנה"; למרות שהפצע היה שותת דם, חשקתם שפתיים והצטרפתם למאמץ המלחמתי של צה"ל בחזיתות השונות.

בנימין נתניהו: האחריות הממלכתית שלכם הבטיחה את תקומתנו; בעיני היא גם הכשירה את הדרך לבחירתו, שנים לאחר מכן, של מנחם בגין, המפקד האחרון של האצ"ל, לראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אני חייב להגיד שהמהפך השלטוני – כולנו זוכרים אותו – זיכה את האצ"ל בעדנה מחודשת, כי הצנעת חלקו בהשגת עצמאותנו פינתה את מקומה לגאווה גלויה.

בנימין נתניהו: אני פוגש גם היום צעירים ששותים בצמא את הסיפורים על מורשת המחתרות.

בנימין נתניהו: במידה רבה הם רוצים להידמות לכם, ועושים זאת היום ביחידות המובחרות ביותר של צה"ל.

בנימין נתניהו: פעמים רבות מדובר בנכדים שלכם ובנינים שלכם.

בנימין נתניהו: הם מבינים שבצד שאיפתנו לשלום, האיומים נגדנו לא פסו מן העולם, ובמובנים מסוימים הם נעשו יותר מורכבים, יותר קשים; אבל הם יודעים שבאמצעות הרוח שלכם אנחנו גוברים עליהם.

בנימין נתניהו: כל דור בתורו נדרש להוסיף חוליות לשרשרת הגבורה שאתם חישלתם.

בנימין נתניהו: מכובדי ותיקי האצ"ל, בשם אזרחי ישראל, תודה על תרומתכם להשגת עצמאותנו, תודה על תרומת

בנימין נתניהו: כם לביסוס כוחנו.

בנימין נתניהו: נזכור את לוחמי המחתרת שנפלו על משמרתם, וכדברי מנחם בגין: "בדמם הצמיחו את עץ החופש לעמם ובגופם סללו בפניו את הדרך לראש ההר".

בנימין נתניהו: נוסיף לצעוד במעלה הדרך ומעשיכם יאירו אותה באור גדול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: לא מוחאים כפיים בכנסת, חברים יקרים.

יולי יואל אדלשטיין: אני אפילו לא יכול לאיים שאני לא אעשה דיון ב-90 שנה, כי אני לא בטוח שאני אהיה יושב-ראש הכנסת, אבל אנא מכם.

נחמן שי: אבל ראש הממשלה יהיה עדיין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שר המדע חבר הכנסת אופיר אקוניס לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: מכובדי יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, מזכירת הכנסת, לוחמות ולוחמי האצ"ל, חברי "חוג תגר", דור המרד במשפחה הלוחמת, מכובדי, "הגנה? לא.

אופיר אקוניס: הרבה יותר מזה.

אופיר אקוניס: אפילו לא ארגון צבאי לאומי בלבד.

אופיר אקוניס: בית-היוצר לנשמת אומה חדשה.

אופיר אקוניס: מהפכה בנפש היהודי הזקנה.

אופיר אקוניס: בשינוי ערכים בחינוך הנוער העברי סופג בתוכו כל חבר בשורותינו את הנאמנות לכל אותם הפרטים, שהם בלתי נפרדים מהכלל הגדול של עם ישראל חי ובריא, עם ישראל חופשי וחזק, עם ישראל ככל העמים.

אופיר אקוניס: בשביל המטרה הזאת יקרות השפה העברית ותרבותה, יקרות העבודה העברית ותוצרתה, יקר כל שעל מאדמת המולדת" – כך ביטא ביטאון "המצודה" בגיליון מרחשוון תרצ"ב את מהות הארגון החדש, שייקרא הארגון הצבאי הלאומי בארץ-ישראל.

אופיר אקוניס: היה זה זמן לא רב אחרי פרישתם של חברי סניף ירושלים של ארגון "ההגנה", בשל חילוקי דעות שנתגלעו בינם לבין ראשי ההסתדרות.

אופיר אקוניס: וכך החל סיפורו המופלא של ארגון מפואר, שהפך לאבן יסוד בסיפור תולדותיו של העם היהודי בעת החדשה בכלל ושל התנועה הציונית בפרט.

אופיר אקוניס: היסודות הונחו כבר במלחמת העולם הראשונה, כשזאב ז'בוטינסקי ויוסף טרומפלדור הציעו את הרעיון של הקמת כוח צבאי שישתתף בשחרור ארץ-ישראל מידי הטורקים.

אופיר אקוניס: הזרע נזרע, ושינוי דרמטי שכמוהו לא היה מאז מרד בר-כוכבא – כוח יהודי לוחם – יצא לדרכו.

אופיר אקוניס: כוכבו של ז'בוטינסקי בתנועה הציונית דרך; תנועת בית"ר הלכה והתבססה בערים רבות בארץ ובמדינות רבות בעולם.

אופיר אקוניס: אל הארגון החדש, שהוקם כאמור בירושלים, החלו מצטרפים רבים: מתנועת ז'בוטינסקי, מ"מכבי", הפלוגות הימיות "זבולון", וכמובן תנועת הנוער בית"ר.

אופיר אקוניס: הם עשו זאת בתל-אביב, בחיפה, בצפת, בגליל העליון, ולאחר מכן ביישובים רבים נוספים ובהם נתניה והרצליה.

אופיר אקוניס: האצ"ל יצא לדרך ארוכה, מאתגרת, רבת עליות, וגם מורדות, כשהמטרה אחת, אדוני היושב-ראש, מטרה אחת מול עיניה: סילוק המנדט הכובש הבריטי והקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל.

אופיר אקוניס: את לוחמות ולוחמי האצ"ל אפיינו הגבורה והנחישות שבהן נלחמו והתלהבות שנבעה מהדבקות ברעיון הציוני שהחדיר בהם ז'בוטינסקי.

אופיר אקוניס: בשנים שבהן פעל האצ"ל יצאו הלוחמים למאות מבצעים, ובהם סיכנו את חייהם בנאמנות עיוורת.

אופיר אקוניס: בין המבצעים היו פגיעה במטה הבריטי במלון "המלך דוד", שחרור העיר יפו, רמלה, פגיעה בתחנות משטרה של הבריטים ובמסילות הברזל.

אופיר אקוניס: בראשן, הפעולה הנחשבת לנועזת ביותר – ואני מניח שחברת הכנסת לבני תתייחס – הפריצה לכלא עכו, שבסופה שוחררו 41 אסירי המחתרות אצ"ל ולח"י.

אופיר אקוניס: הפעולה הזאת עוררה תהודה אדירה בעולם כולו והייתה בעלת חשיבות רבה בהבאה לקץ השלטון הבריטי.

אופיר אקוניס: בספרו "המרד" כתב מנחם בגין: "ההיסטוריה וההסתכלות לימדונו, כי אם נצליח לשבור את הפרסטיז'ה הבריטית בארץ-ישראל, יישבר השלטון הבריטי ממילא.

אופיר אקוניס: מאז מצאנו את נקודת התורפה של שלטון השעבוד, לא הרפינו עוד ממנה".

אופיר אקוניס: בדברי הימים של העם היהודי ייזכרו אפוא לוחמות ולוחמי אצ"ל, עולי הגרדום ותומכי הארגון כמכריעים את כובשי הארץ, השלטון הבריטי הזר, ובהקמת מדינה לעם היהודי במולדתו ההיסטורית.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בלי להרוס את המסיבה, שהרי אנו מציינים כאן היום, כל היום, בבניין הכנסת וכעת במליאה, את יום השנה ה-85 לייסוד הארגון, אני מבקש להתייחס לעניין אחד, שלצערי כמעט לא השתנה מאז שנות ה-30 של המאה הקודמת – זוהי הדה-לגיטימציה שניסו בעבר לעשות, וגם עשו, יריבים פוליטיים לפעולות, למנהיגות, ועושים את זה גם למנהיגות הנבחרת של ישראל כיום.

אופיר אקוניס: גם אז מנהיגיו היו "פאשיסטים", "סותמי פיות" ו"סכנה לדמוקרטיה" – ציטוטים מדויקים – וגם אז תוארו כמי שאינם רוצים בשלום.

אופיר אקוניס: את זה אמרו על שניים מהדמוקרטים והליברלים ביותר מבין מנהיגי הציונות: זאב ז'בוטינסקי ומנחם בגין.

אופיר אקוניס: עלילות רבות, כזבים ובדיות הופצו בכל דרך אפשרית.

אופיר אקוניס: האמת לא הפריעה, היא פשוט נרמסה, כאשר הכול ידעו שלפני הפעולה במלון "המלך דוד" הוזהרו יושביו להתפנות בשלוש אזהרות שונות ונפרדות.

אופיר אקוניס: וכך בפעולות אחרות.

אופיר אקוניס: אבל על הכול מאפילות שתי הפרשות החמורות ביותר: ה"סזון" ו"אלטלנה".

אופיר אקוניס: ה"סזון", מבצע של הלשנות והסגרות שהובילו חברים, חברי "ההגנה" בעיקר, נגד חברי האצ"ל, בשלהי 1944 ותחילת 1945.

אופיר אקוניס: במקרים שלא הוסגרו לבריטים, נחטפו חברי הארגון, קודם הובאו למקומות מסתור ושם נחקרו, על-פי רוב בעינויים.

אופיר אקוניס: למרות הניסיון האלים והבריוני, האצ"ל לא חוסל; אומנם הוא נפגע קשות לתקופה מסוימת, אך לא חוסל.

אופיר אקוניס: בעיני, אדוני היושב-ראש, ה"סזון" הוא נקודת שפל של מתנגדי האצ"ל מאז ועד היום.

אופיר אקוניס: וכמובן, הפרשה השנייה, החמורה ביותר, וככל שלומדים אותה ונוברים בה וקוראים בה ומביטים בה, היא מחמירה עוד יותר: רצח 16 עולי "אלטלנה" בחוף תל-אביב ב-22 ביוני 1948.

אופיר אקוניס: מאז ועד היום, כפי שהגדירה מנחם בגין בנאומו "בקול ציון הלוחמת", ואני מצטט, זוהי "אחת הפרשות האיומות ביותר בתולדות עמנו".

אופיר אקוניס: שנים לאחר מכן, כאן במליאת הכנסת אמר מנחם בגין לדוד בן-גוריון, ואני מצטט אותו שוב: "התפארת, התהללת והעללת, בעוד המתים מוטלים לפנינו, ואמרת כי התותח שבו ציווית – ללא כל אזהרה – להפגיז אונייה מוקפת מכל עבר, תותח קדוש הוא, ומקומו בבית-המקדש שייבנה".

אופיר אקוניס: רק גדלות נפשו של מפקד האצ"ל, מנהיג חרות וראש האופוזיציה במשך 29 שנים, ראש הממשלה השישי, היהודי הדגול הזה, מנחם בגין, זכרו לברכה, מנעה מלחמת אחים.

אופיר אקוניס: בישיבת ממשלה בראשותו ב-1982 אמר: "אחרי מותי אני מקווה שאזכר, מעל הכול, כמי שמנע מלחמת אחים.

אופיר אקוניס: זה חשוב בעיני יותר מהפיקוד על המחתרת, מראשות הממשלה, מחוזה השלום ומחוק רמת-הגולן".

אופיר אקוניס: לימים התפייס מנחם בגין עם מחוללי ה"סזון" וה"אלטלנה", אבל מעשים נוראיים כאלה אסור שיישכחו, אסור שייסלחו, ואנחנו כאן כדי להזכירם וכדי לעמוד על האמת ההיסטורית.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, נרצחי "אלטלנה", חללי האצ"ל ועולי הגרדום לא זכו לראות את הדמוקרטיה הישראלית.

אופיר אקוניס: הדמוקרטיה הישראלית מחוללת מהפך פוליטי דרמטי, כפי שציין ראש הממשלה, באביב 1977 – מהפך פוליטי שבו אחרי שנות דור, שנים של התנשאות, של עלילות, של הכפשות, של הדרה מהשיח הציבורי והחינוכי, מקריאת רחובות על שמם, בפתק הבוחר ניצחו תלמידיו של זאב ז'בוטינסקי, ניצחה התפיסה והאמונה בצדקת הדרך, וזכינו לא רק להוביל את המדינה, אלא גם להנציח כראוי את הארגון הצבאי הלאומי, מחולל חירות ישראל.

אופיר אקוניס: חייהם מלחמה, זכרם נצח.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המדע חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת דוד ביטן – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מיקי לוי.

דוד ביטן: אדוני ראש הממשלה, כבוד יושב-ראש הכנסת, שרים, חברי הכנסת, ובמיוחד חבר הכנסת בני בגין, חברי אנשי האצ"ל, היום זה יום מרגש עבורי.

דוד ביטן: אתנו כאן נמצאים ותיקי וותיקות האצ"ל, המהווים חלק מאבני היסוד של מדינת ישראל, אנשים שאנו חבים להם את תקומתנו כעם.

דוד ביטן: מה שמגדיר עם אינו כוחו, גודלו או עושרו, כי אם המורשת המרכיבה את יסודותיו כצוואה של הדורות הקודמים.

דוד ביטן: צוואתם של לוחמי ולוחמות האצ"ל הייתה ללא ספק שרעיון העם היהודי, שעצמאותנו כעם, דורשים הקרבה.

דוד ביטן: בחלוף השנים ועם התפתחותנו כחברה וכמדינה מתקדמת, אנחנו נוטים לפעמים לחשוב על ההווה ודוחקים לקרן זווית חשוכה את המחשבה על העתיד של ילדינו בארץ הזאת.

דוד ביטן: איזו הקרבה עלינו להקריב כדי שגם הדורות הבאים יזכו לחיות במדינה יהודית עצמאית?

דוד ביטן: האם העמידה האיתנה שלנו מול לחץ בין-לאומי תוך תשלום מחיר בטווח הקצר הוא דבר שאנו כעם וכחברה מוכנים לשלם?

דוד ביטן: בעיני לפחות אין בשאלות אלה ספק.

דוד ביטן: דרכו של האצ"ל מסמלת יותר מכול את חילוקי הדעות הקיימים גם כיום בינינו כעם.

דוד ביטן: הארגון לא התקבל ברצון על-ידי "ההגנה".

דוד ביטן: בהמשך התגלע קרע בין מחנה האצ"ל לבין הנהגת היישוב, ובין הצדדים שררה עוינות תמידית.

דוד ביטן: גם בתקופת פעולות ההתנגדות הקשות ביותר שביצע הארגון הוא שמר על כללי יסוד ומוסר בסיסיים של הימנעות מפגיעה באזרחים וחפים מפשע והתמקדות במאבק נגד סמלי שלטון בריטיים, וגם כאן – תוך ניסיונות להימנע מפגיעה בחיי אדם.

דוד ביטן: לחימה תוך כדי שמירה על עקרונות המוסר הייתה נר לרגליהם ומורשת חשובה שעליה מושתתת גם תורת הלחימה של צבא ההגנה לישראל.

דוד ביטן: אני עומד לפניכם היום ברגשות כבוד והוקרה עצומים, אתם, שהקרבתם כל כך הרבה כדי שנוכל לעמוד כאן, בכנסת ישראל של העם היהודי החופשי בארצו.

דוד ביטן: מילים לא יוכלו להביע את ההערכה והתודה שכל עם ישראל חב לכם.

דוד ביטן: אני עומד כאן ומבקש למסור לכם שמאבק

דוד ביטן: כם לא היה לשווא.

דוד ביטן: למרות כל המחלוקות המתגלעות בחברה, אני מבטיח ויודע שעם ישראל ידע להתגבר על הכול.

דוד ביטן: אני מאמין שרב המאחד בינינו על המפריד, ואני יודע שעל אף כל האתגרים, עם ישראל ימשיך לשגשג ולהוות מגדלור של מוסר וצדק לעמי העולם גם בעתיד.

דוד ביטן: ישנם היסטוריונים המנסים להטיל ספק בתרומתו של ארגון האצ"ל ובחלקו בהקמת מדינת ישראל.

דוד ביטן: בעיני, הפעולות הנחרצות של לוחמים והעמדה הנחרצת היו זרז ליציאתם של הבריטים מארץ-ישראל ולהקמת מדינת ישראל.

דוד ביטן: הנחישות שאפיינה את לוחמי האצ"ל וההנהגה שלו, למרות התנגדות מבית, ראויה לציון ולכל שבח.

דוד ביטן: פעולות רבות ונועזות ביצע הארגון בתקופת פעילותו, אבל אני מבקש לציין פעולה אחת – לאו דווקא המוכרת ביותר, אבל כזאת שמדגישה את המחויבות העצומה של חברי הארגון לכבוד הלאומי ולמורשת היהודית.

דוד ביטן: בסתיו תש"ה, כשלושת-רבעי שנה אחרי הכרזת המרד של האצ"ל נגד השלטון הבריטי, ולמרות המחסור בכסף ובחומרי לחימה, הוחלט לנצל את התנופה ולהכות בשלטון המנדט במקומות הכואבים ביותר.

דוד ביטן: התוכנית כונתה "הקיר", והיא קשורה לסדרי התפילה ליד הכותל המערבי.

דוד ביטן: מאז מאורעות תרפ"ט טענו הערבים כי התקיעה בשופר ליד הכותל המערבי פוגעת בקודשי האסלאם.

דוד ביטן: נקבע כי זכות הבעלות של המוסלמים על הר-הבית מקנה להם גם בעלות על אזור הכותל המערבי.

דוד ביטן: בעקבות החלטה זו נאסר על היהודים לתקוע בשופר ליד הכותל, למרות שהתקיעה היא חלק בלתי נפרד מתפילות ראש השנה ויום הכיפורים.

דוד ביטן: איסור התקיעה ליד הכותל המערבי פגע קשות ברגשות היהודים, והאצ"ל החליט להיכנס לפעולה.

דוד ביטן: מאז האיסור, בכל מוצאי יום כיפור נהגו אנשי האצ"ל ובית"ר להבריח שופר לרחבת הכותל, ושם כבר חיכה המתנדב התורן שתקע את התקיעה הגדולה בסיום יום הצום.

דוד ביטן: מדובר היה במשימה לא פשוטה.

דוד ביטן: שוטרים בריטים רבים מילאו את הדרכים לכותל וערכו חיפושים מדוקדקים בכליהם של היהודים שבאו להתפלל.

דוד ביטן: גורלו של התוקע היה ברוב המקרים מאסר בבניין המשטרה בעיר העתיקה, ששימש גם כבית-מעצר.

דוד ביטן: תקיעת השופר ברחבת הכותל במוצאי יום כיפור מילאה לא רק תפקדי הלכתי, אלא גם הגבירה את הגאווה הלאומית בזמנו בכל רחבי הארץ.

דוד ביטן: ותיקי האצ"ל היקרים, אני מאחל לנו שניקח את מורשתכם, את המחויבות העצומה, אומץ הלב ואהבת הארץ, וניישם הכול בפעילותנו הציבורית.

דוד ביטן: אני מאחל לדורות הבאים להתחנך על הערכים שהורשתם.

דוד ביטן: מי ייתן ותזכו וכולנו נזכה להרבה שנים של נחת בארץ הזאת, שאתם ואנחנו לחמנו למענה.

דוד ביטן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת ציפי לבני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ותיקי האצ"ל, וביניהם אמי היקרה שרה, שיושבת כאן עמנו ביציע, מכובדי כולם, זהו יום מאוד מרגש עבורי בכנסת.

מיקי לוי: הקשר שלי למשפחה הלוחמת של הארגון המפואר הזה הוא קשר אישי, משפחתי, של אהבה והערכה, קשר בל ינותק.

מיקי לוי: כל חיי גדלתי בצל הסיפורים, השירים והזיכרונות שהיו לשני הורי משירותם בארגון הצבאי הלאומי.

מיקי לוי: שם לחמו, הכירו והתאהבו.

מיקי לוי: אבי מצליח, זכרו לברכה, שכינויו במחתרת היה "יאהו", נתפס על-ידי הבריטים וישב שנתיים במחנות האסורים בלטרון.

מיקי לוי: אמי שרה, תיבדל לחיים ארוכים, שכינוייה במחתרת היה "ירדנה", הבריחה רימונים וכלי נשק אחרים על גופה בין עמדות הארגון בירושלים.

מיקי לוי: אנשים אמיצים, חדורי אמונה בצור ישראל, שהיו מוכנים להילחם ואף להקריב את חייהם עבור תקומתה של המדינה היהודית לאחר אלפיים שנות גלות.

מיקי לוי: גדלתי בבית שבו השיר "שמאל הירדן" של זאב ז'בוטינסקי והמנהיג העליון של האצ"ל עד לפטירתו ב-1940 הושר לי כשיר ערש לפני השינה.

מיקי לוי: הכרתי היטב את שתי השורות הסוגרות בכל זוג מארבעת בתיו.

מיקי לוי: אני זוכר בבירור את סמל הארגון עם היד האוחזת בנשק, על רקע מפת שתי גדות לירדן והכיתוב "רק כך", אדוני ראש הממשלה.

מיקי לוי: ואי-אפשר שלא לזכור את השבועה שהופיעה בדף האחורי של תעודות הלוחם הכתומות-חומות של הורי: אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני.

מיקי לוי: זוהי הרוח שספגתי בילדותי, והיא שליוותה אותי לאורך כל חיי הבוגרים ותרמה את תרומתה בהחלטה שקיבלתי לשרת שירות משמעותי בעצמי: בהגנה על ביטחון המדינה, בצבא, במשמר הגבול ובמשטרה, כמו גם בהליכה לפוליטיקה כנבחר הציבור בכנסת ובממשלה.

מיקי לוי: השנים הרבות של השירות במחוז ירושלים, גם כמפקד המחוז, עשו את שלהן, והמציאות שכולנו עדים לה ריככה מעט את עמדותי.

מיקי לוי: עם זאת, נשארתי מאמין כי לעם היהודי בארצו אין ברירה אחרת זולת האחיזה בנשק להגנה על חייו, ואף אחד לא יעשה את העבודה עבורו.

מיקי לוי: תפיסת הביטחון שלי הייתה ונשארה כי צה"ל חזק הוא הערובה היחידה לקיומה של המדינה היהודית בארץ-ישראל, ובלעדיו גם לא ישכון שלום בעתיד, וכן נשארתי מאמין שירושלים המאוחדת, שלנו, חייבת להישאר בריבונותה של המדינה היהודית לעולמי עד, ואני גאה שזכיתי להימנות עם שומרי חומותיה במשך שנים רבות.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מאושר לראות כי 85 שנים אחרי הקמת האצ"ל על-ידי פורשי "ההגנה" ו-68 שנים לאחר הקמת המדינה אנו מציינים בכנסת ישראל כדבר מובן מאליו את הקמת הארגון, פועלו וגבורת אנשיו.

מיקי לוי: לצערי הרב, כפי שכולנו יודעים, לא תמיד זכה הארגון לכבוד ולמקום שהגיעו לו בדברי הימים של הארץ הזאת.

מיקי לוי: אני זוכר היטב, בכאב, כיצד בעשורים הראשונים אחרי הקמתה של מדינת ישראל ניסה שלטון מפא"י למנוע כל אזכור או הנצחה של פעולות ארגון האצ"ל ואנשיו.

מיקי לוי: רבים מחבריו זכו לכתף קרה מצד השלטון של אותם ימים.

מיקי לוי: לא אחת רבים מחברי הארגון, שפורק ערב הקמת המדינה והקמת צה"ל, מצאו עצמם מתקשים למצוא עבודה, בוודאי ובוודאי במשרדי הממשלה ובגופי השלטון שקמו עם הקמת המדינה הצעירה.

מיקי לוי: לשמחתי, עם המהפך בשנת 1977 ועלייתו לשלטון של מנחם בגין, זכרו לברכה, מי שמזוהה יותר מכל מנהיג אחר עם הארגון, זכו לוחמי האצ"ל למעט עדנה והכרה ממסדית באומץ לבם ובחלקם החשוב בהקמתה של מדינת ישראל, והעוול תוקן.

מיקי לוי: פעולותיו ומורשתו של הארגון הצבאי הלאומי על מפקדיו ולוחמיו, כמו גם פועלם ומורשתם של הלח"י ו"ההגנה", שגם להם חלק חשוב במאבק על הקמת המדינה, שהיא מדינת היהודים, צריכים להיות מוכרים גם לדור הצעיר.

מיקי לוי: זהו חלק מסיפור החיים שלנו כאן, בארץ הזאת, במדינתנו.

מיקי לוי: לא קל היה להקים אותה, לא קל היה להילחם עליה, וגם כיום לא תמיד קל לחיות בה, אבל אין לנו ארץ אחרת ואין לנו מקום טוב אחר לחיות בו.

מיקי לוי: לסיום, אני רוצה להודות לחברי חבר הכנסת דוד ביטן, שיזם את היום הזה – ומגיע לארגון הזה היום הזה שנצדיע לו; ולכנסת, אדוני היושב-ראש, שהקימה תערוכה יוצאת דופן שמספרת את סיפורו של ארגון האצ"ל, סיפורו הארגון ולוחמיו.

מיקי לוי: בהזדמנות הזאת אני מבקש להצדיע לכם, הלוחמים והלוחמות, הגיבורים ותיקי האצ"ל שנוכחים אתנו כאן, ולא נשכח לעולם את הנופלים שלא הגיעו לרגע הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת ציפי לבני; בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחרונת הדוברים – אחריה – תהיה חברת הכנסת מירב בן ארי.

ציפי לבני: תודה רבה.

ציפי לבני: מכובדי ראש הממשלה, חברי הכנסת, והמכובדים במיוחד ביום הזה, חברי האצ"ל שעוד נמצאים כאן אתנו, בני משפחותיהם, שהם חלק מאותה משפחה לוחמת; לבית"רים שכאן – "תל חי", לחברי האצ"ל – "אבי געזונט", שזאת הייתה הברכה שאִתה יצאתם לקרב, וזה הדבר היחיד שהשמעתם ביידיש, כי מעבר לזה הציווי היה: בית"רי דבר עברית.

ציפי לבני: העובדה שכנסת ישראל מציינת היום 85 שנה להקמת האצ"ל, כל כך הרבה שנים כבר, 68 שנה אחרי הקמת המדינה, עדיין איננה מובנת מאליה עבורי.

ציפי לבני: האירוע הזה עדיין מרגש, ואני רוצה להודות ליוזמים שלו.

ציפי לבני: הורי היו לוחמי אצ"ל.

ציפי לבני: שניהם הכירו בלילה בשוד רכבת הכסף הבריטית.

ציפי לבני: שניהם ישבו בכלא – כן, ערב רומנטי – שניהם ישבו בכלא, אבא בכלא עכו, אימא בבית-לחם.

ציפי לבני: שניהם ברחו מהכלא, כל אחד בדרך מעוררת השתאות.

ציפי לבני: אבא פיקד על פריצת כלא עכו מבפנים.

ציפי לבני: ואני מזכירה את שניהם, גם את אבי וגם את אמי, כי אבא היה קצין המבצעים של האצ"ל, וזה ברור, אבל אני מזכירה גם את אימא, לזכר אותן נשים שנלחמו כתף אל כתף כלוחמות מן המניין.

ציפי לבני: העובדה שהורי היו חברי אצ"ל עבורי היא לא עניין טכני; זה לא רק חלק מביוגרפיה, אלא במובנים רבים זהותי האישית נקבעה בגין היותם חברי אצ"ל.

ציפי לבני: והזהות הזאת היא לא רק מה שהם עשו לפני קום המדינה; זה לא רק המבצעים המפוארים – כן, מיקי, גם אני גדלתי במקום על "כיפה אדומה" ו"שלגייה" על הפריצה מכלא עכו ועל הבריחה מהכלא ועל עוד מבצעים.

ציפי לבני: אבל לא צריך נאום על פמיניזם כשאימא שלך היא "שרה הקטנה".

ציפי לבני: זה חלק מהזהות שלי, כי זו מערכת הערכים שהובילה אותם אז והפכה להיות מערכת החינוך האישית של כל אחד מאתנו, ילדיהם של בני המשפחה הלוחמת.

ציפי לבני: ולמדתי עוד משהו לאחר מכן.

ציפי לבני: היחס להורי וחבריהם מאת הממסד, שהוקיע אותם וביקש למחוק את תרומתם להקמת המדינה – זה מה שלימד אותי על הפער בין דימוי למציאות, בין ערכי השוויון שלמדתי וחונכתי עליהם בבית לבין הקריאה "פאשיסטית" כשהלכתי במדי בית"ר ברחוב אבן-גבירול בתל-אביב.

ציפי לבני: והאירוע הזה מרגש במיוחד היום, כשאנחנו מציינים את תרומתם של לוחמי האצ"ל להקמת המדינה כשאנחנו נמצאים משני צדי הבית הזה, במפלגות שונות, ואחרי כל כך הרבה שנים שבהם אירועים דרמטיים נדחקו לשולי ההיסטוריה, כמו פריצת חומות כלא עכו – המקום שבו לוחמי האצ"ל והלח"י הצליחו במקום שבו נפוליאון נכשל.

ציפי לבני: אבל אי-אפשר לדבר על הארגון הצבאי הלאומי ועל המבצעים בלי זאב ז'בוטינסקי ובלי ערכים.

ציפי לבני: הרי הוא עצמו כתב על מפקדי האצ"ל: בארץ-ישראל יישא האצ"ל בכל האחריות גם על חינוך תינוקות.

ציפי לבני: מאוד אשמח, כתב, אם תהיה לו, לאצ"ל, השפעה מכרעת על החינוך הבית"רי.

ציפי לבני: ובצד המיליטריזם והמדים וה"תגר" שבשיר בית"ר, היו גם ערכים של זכויות ושל שוויון ושל הדר; ובצד "שתי גדות לירדן" וארץ-ישראל השלמה, היה בבית השני גם "שם ירווה לו משפע ואושר / בן ערב, בן נצרת ובני"; ואחרי "קיר הברזל" שהוזכר כאן, בא הצורך בפסקה הבאה: לנהל משא-ומתן מעמדת כוח.

ציפי לבני: והרי עכשיו, משהוקמה מדינת ישראל וצה"ל הוא הצבא החזק ביותר באזור, הרי קיר הברזל כבר הוקם; עכשיו הגיע הזמן לבוא לאותו משא-ומתן מעמדת כוח.

ציפי לבני: וגם הורי, משהוקמה מדינת ישראל – והם נישאו ביום הקמתה – בחרו במדינת היהודים גם אם גבולותיה לא היו הגבולות שעליהם הם חלמו, הגבולות המסורטטים באותה מפה של האצ"ל – שחקוקה על קברו של אבי, לבקשתו; אבל גם הם בחרו את מדינת היהודים על פני ארץ-ישראל השלמה.

ציפי לבני: אני מאמינה שהיום בדרכי אני מיישמת את הערכים שלהם – ואני לא אומרת כדי לשכנע שזאת הייתה בחירתם שלהם; ובכלל, את ההחלטות שלנו מוטב שנקבל עבור ילדינו ולא עבור הורינו.

ציפי לבני: המחלוקת בינינו היא לגיטימית, אבל יש דבר אחד שקשה לי לקבל – ואני רוצה להתייחס לדברים שאמר כאן השר אקוניס, דווקא אחרי שדיברתי על הנידוי בגלל האידיאולוגיה שלהם ועל הדרך המעוותת שבה הוצגו השקפת עולמם והערכים הכל-כך יפים שלהם; דווקא בגלל שאני יודעת איך זה מרגיש ואיך התחושה הזאת, ודווקא בגלל שהייתי בילדותי חלק מהחבירה ההיסטורית של אלה שנדחו בגלל האידיאולוגיה שלהם, יחד עם אלה שנדחו בגלל תרבותם או בגלל עדתם – ואני תומכת גדולה בתיקון החברתי, התרבותי והעדתי.

ציפי לבני: אז נכון שאימא שלי הוסגרה ב"סזון", ואבא שלי, אז מג"ד גבעתי, ניסה להגיע להסכמות לפני שאותו תותח ירה על "אלטלנה"; אני רוצה לומר לך ולאחרים שזה לא פצע שצריך לשכוח אותו, אבל אי-אפשר רק לנהל את חיינו על-פיו.

ציפי לבני: ואני רוצה לומר, דווקא מהצד השני, בגלל שאתה זעקת את אותה זעקה של העיוות בין העמדות לבין ההאשמות, אני רוצה להציג זווית אחרת, כי אני לא יודעת איך מי שהשלטון הפך את עמדותיו ללא-לגיטימיות יכול להפוך היום עמדות של אחרים ללא-לגיטימיות.

ציפי לבני: מי שחושב אחרת מכם איננו בוגד; הוא רואה את טובת המדינה, המשותפת לנו, אחרת.

ציפי לבני: ו"לא למלחמת אחים" משמעותה גם, חוץ מאותה החלטה היסטורית ראויה להערצה, גם מסר לנו עכשיו.

ציפי לבני: אז אם ידעו, באמת, עם הקמת המדינה לחתום כולם על מגילת העצמאות, אלה אותם ערכים שעליהם אנחנו צריכים לשמור.

ציפי לבני: כל אחד מאתנו בעצם שותף לחלקים אחרים בהיסטוריה של העם היהודי.

ציפי לבני: הם כתבו פרק אחד, ותמיד אנחנו חיים את אותם סיפורים ואת אותן חוויות שהם העבירו לנו.

ציפי לבני: וגם אני – שירת "התקווה" עבורי במדינה היהודית והריבונית, 68 שנה לאחר הקמתה, תמיד תהיה מלווה בהד של שירת "התקווה" בתאי הגרדום לפני שהוציאו את נשמתם.

ציפי לבני: אבא שלי, שהיה גם, לימים, חבר הכנסת, סיים את הספר שהוא כתב על מבצעי האצ"ל – ספר שהיה הפרויקט הכי חשוב בעיניו, כדי שידעו, שיסופר מה שלא סופר בספרי הלימוד של אז.

ציפי לבני: הוא אמר: כל שעשיתי לאחר מכן לא היה בו כדי להשתוות לימי המרד שעברו על בני דורי וחברי למחתרת, לקרב ולכלא.

ציפי לבני: כולם היו שותפים לקרב הזה, גם חברי האצ"ל.

ציפי לבני: בילדותי, בקיבוצים – לא הייתה טלוויזיה – היו עושים ערבי תרבות שבהם לקחו איש אצ"ל, איש לח"י, איש "ההגנה" ופלמ"ח, וגררו אותי בתור ילדה לאירועים האלה.

ציפי לבני: אבא היה נוסע, שמיר היה מצטרף, מאיר פעיל לדעתי ייצג את הצד השני, ואני זוכרת שבדיון הזה, אחרי כל המתחים שהיו, הסיום שאבא שלי אמר היה: כל אחד תרם את חלקו להקמת המדינה.

ציפי לבני: ובמירוץ השליחים הזה אנחנו קיבלנו מהם ומאת כל לוחמי החירות, בכל הארגונים, את הפיקדון היקר הזה, את האחריות למדינה, ואנחנו אלה שחייבים לשמור עליה ולשמר בהערכה את זיכרון פעולותיהם שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את אחרונת הדוברים, חברת הכנסת בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני ראש הממשלה, אדוני השר, כנסת נכבדה, חשבתי הרבה על מה אני רוצה לדבר היום, ביום הזה של האצ"ל.

מירב בן ארי: יש הרבה נושאים שקשורים לאצ"ל, ולצערי הדור שלי מכיר אותם בעיקר או מרחובות שקרויים על שמם או ממה שלמדנו בספרי ההיסטוריה.

מירב בן ארי: שמעתי את נאומה של חברת הכנסת ציפי לבני על הימים של ההורים בתקופת ה"סזון" ובתקופת פיצוץ "המלך דוד".

מירב בן ארי: אצלנו זה לא היה; לא דיברנו על זה בבית, דיברנו על דברים אחרים.

מירב בן ארי: כל מה שלמדתי על האצ"ל היה משיעורי ההיסטוריה.

מירב בן ארי: אתמול, אחרי שהסתיימה המליאה, בשעה מאוחרת, ירדתי לכיוון הלשכה שלי וחלפתי על פני תצוגה מקסימה של ההיסטוריה של האצ"ל שהוצבה מול אולם שפרינצק, ושם תפס אותי אחד הלוחות, שהיה כתוב בו על עולי הגרדום.

מירב בן ארי: הסתכלתי על הלוח הזה באופן ספציפי ואמרתי לעצמי: זה הרחוב שבו גרתי כל חיי, ברחוב עולי הגרדום, ואני לא יודעת על מה מדובר; זאת אומרת, ידעתי באופן כללי שמדובר בלוחמי אצ"ל שהועלו לגרדום לפני קום המדינה.

מירב בן ארי: אז אמרתי לעצמי: זו הסיבה, זו הסיבה לדעת, זו הסיבה לחקור.

מירב בן ארי: וקראתי קצת.

מירב בן ארי: אני מודה שכשאתה לומד היסטוריה, נותנים לך את הרקע הכללי, לא נותנים לך את הסיפורים, לא נותנים לך את האנשים.

מירב בן ארי: כשאת מדברת וכשראש הממשלה מדבר, אתם מדברים כאילו זה קרה ואתם הייתם וראיתם וגדלתם, ולנו – ואני חושבת על חבר'ה בגילי – אנחנו חושבים על זה כעל סיפורי גבורה, לא באמת חושבים על זה כעל החיים עצמם.

מירב בן ארי: אז קודם כול הדברים מרתקים ומעניינים, אבל אני יכולה להגיד לכם מה אני למדתי: למדתי על עולי הגרדום, למדתי על שלמה בן יוסף, שהיה הראשון שנעצר בעקבות תקיפת אוטובוס נוסעים והוצא להורג ב-1938, הוא היה הראשון שהוצא להורג; דב גרונר, שנעצר בעת ההתקפה על משטרת רמת-גן והוצא להורג ב-1947; מרדכי אלקחי – אם אני אומרת את השם נכון; יחיאל דרזנר ואליעזר קשאני, שנהרגו בדרכם למבצע "ליל ההלקאות" – אפילו לא ידעתי שהיה מבצע כמו "ליל ההלקאות" – והם נתפסו לאחר קרב יריות, וגם הם הוצאו להורג.

מירב בן ארי: ובתוך כל הסיפורים, אני רוצה לדבר דווקא על שלושה, שלושה שנתפסו ביחד – אבשלום חביב, יעקב וייס ומאיר נקר.

מירב בן ארי: הם נתפסו כשלושה שבועות לאחר פריצת כלא עכו והמשפט שלהם החל.

מירב בן ארי: מעניין שכבר אז אותה שלישייה – הם לא הכירו בכלל בזכות של בית-הדין לשפוט אותם, והם כמובן לא העידו, לא הצהירו שום הצהרות והם לא לקחו חלק במשפט, שנמשך שלושה שבועות והעידו בו למעלה מ-35 עדים.

מירב בן ארי: קראתי את ההצהרה של אבשלום חביב רגע לפני שהוא עלה לגרדום, והוא אמר דבר מאוד מאוד יפה ומאוד חזק בעיני.

מירב בן ארי: הוא השווה את המלחמה של המחתרת העברית לזו של האירים, ואמר: "כאשר יצאו נגדכם, לוחמי המחתרת האירית, ניסיתם להטביע" בנהרות של דם "את ההתקוממות נגד העריצות.

מירב בן ארי: הקימותם תליות; רצחתם ברחובות; גירשתם לארץ גזירה.

מירב בן ארי: חשבתם בטיפשות

מירב בן ארי: כם הרבה כי בכוח רדיפות תשברו את רוח ההתנגדות של האירים החופשיים, אבל טעיתם.

מירב בן ארי: המרד האירי הלך וגבר עד שקמה אירלנד החופשית.

מירב בן ארי: – – – תמהים אתם כיצד זה אירע שהיהודים הללו, שחשבתם אותם לפחדנים, שהיו קורבן של שחיטות במשך דורות, התקוממו נגד שלטונכם, נלחמים בצבאותיכם ובעומדם בצל המוות – בזים למוות?

מירב בן ארי: – – – העוז ותעצומות הנפש נשאבים כאן משני מחצבים: המגע המחודש של הנוער העברי עם אדמת אבותיו, המחזיר לו את מסורת העוז של גיבורי העבר, ולקח השואה, המלמד אותנו כי אנו עומדים במערכה לא רק על חירותנו, כי אם על עצם קיומנו".

מירב בן ארי: ב-29 ביולי 1947 הועלו יעקב וייס, אבשלום חביב ומאיר נקר לגרדום.

מירב בן ארי: זהו סיפורם של שלושה מהלוחמים, לוחמים יהודים, שהקריבו את חייהם רק כדי שנוכל להיות, אנו, בבית הזה ובמדינה הזאת.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהדיון הוא דיון מיוחד במליאה, אנחנו לא נצביע על העברתו לוועדה; הדוברים בוודאי מסתפקים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל יש חברת כנסת שביקשה להביע עמדה אחרת, ואנחנו נאפשר לה – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: לא להיבהל, זה צעד פרוצדורלי בלבד.

איילת נחמיאס ורבין: רק לומר שזה יום מאוד מרגש בעיני – סבא שלי היה איש אצ"ל, מאנשי ז'בוטינסקי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שמה שאמרה חברת הכנסת ציפי לבני הוא בדיוק זה – איך אנחנו לא חוזרים לימים ההם, שהיו מאוד מאוד קשים לעם ישראל, לכל מי שהיה כאן; איך אנחנו בכל זאת חוזרים לשיח שהוא מחבר ולא שיח מפלג.

איילת נחמיאס ורבין: היום אנחנו היינו ביום האחדות כמה שעות.

איילת נחמיאס ורבין: זה דיון מאוד מאוד מורכב.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שמותר לדבר גם על פצעים ולא כל כך לפחד מהם ולחשוש מהם, ואני חושבת שהיום הזה חשוב גם במובן הזה.

איילת נחמיאס ורבין: וכשאני מדברת עם ציפי לבני אני יודעת שאצלה זה פצע.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא זכיתי להכיר את סבי, אבל אני יודעת שגם אצלו "אלטלנה" הייתה פצע, וסבתא שלי הייתה מאחדות העבודה, אז הם היו מתקוטטים.

איילת נחמיאס ורבין: מותר להתקוטט ומותר להתווכח, אבל להישאר, גם אם לא אחידים – מאוחדים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן הדיון המיוחד.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי מודים לאורחינו שעדיין שרדו בדיון הארוך ונמצאים אתנו כאן.

יולי יואל אדלשטיין: ניפגש בציון הבא, אם לא לפני זה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים לראש הממשלה, ליוזמים – חבר הכנסת דוד ביטן – ולכל הדוברים בדיון הזה, ולשר אקוניס, שר המדע אופיר אקוניס, שדיבר בשם הממשלה, ולכל הדוברים בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/769; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ד, עמ' 2598; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, לקריאה שנייה וקריאה שלישית – יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל יציג לנו את הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: השר לא פה?

יולי יואל אדלשטיין: השר התורן כאן.

איתן כבל: אני התכוונתי לה-שר.

יולי יואל אדלשטיין: ה-שר, כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש – – –

אופיר אקוניס: – – –

איתן כבל: לא, זה לא קשור לתמיכה או לא תמיכה; זו הצעת חוק, באמת, אני חושב, אחת מהצעות החוק הכי מהפכניות שהונחו פה בעשור האחרון, עם למעלה מ-250 סעיפים, ועם עבודה – באמת אני אומר את זה – שלא נראתה כמוה זה שנים.

איתן כבל: כל הסופרלטיבים שאמרנו על חוק נתוני אשראי באמת מתגמדים ליד החוק המפלצתי הזה.

איתן כבל: חשבתי, סברתי, שחתן השמחה לצדנו, חתני השמחה, חברי הוועדה, שהיו מאוד פעילים בעניין – היה מן הראוי שהשר יהיה נוכח כשמעלים את הצעת החוק.

חיים ילין: איזה שר?

איתן כבל: שר התחבורה – ותכף אנחנו ניגע בזה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני כבר אומר לכל החברות והחברים: הנאום יהיה נאום ארוך, כיוון שהדברים שנאמרים פה, חלקם מאוד מאוד חשובים בדברי ההסבר למקרה שיידרשו – אני אומר את זה גם לחבר הכנסת פרי.

איתן כבל: הנאום הוא ארוך מאוד אפילו, כיוון שהמנעד של הדברים שעוסקים בהם וחייבים שייאמרו – כי גם דברי ההסבר הם במידה רבה חלק מן האמירה של החוק במובן הזה, באותם מקומות שעלול להיווצר ויכוח מה התכוון המחוקק או דברים מהסוג הזה.

איתן כבל: ביקשתי מאיתי, שהוא היועץ המשפטי המדהים שלנו, שיבהיר ויחדד את הדברים, כדי שאם נידרש להם בבוא העת, או בית-משפט יידרש אליהם, אנחנו נוכל לתת את המענה בדברי ההסבר.

איתן כבל: ובכן, אדוני היושב-ראש, אדוני הרשם, חברי וחברותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן כבל: הצעת החוק, שאותה יזמה הממשלה, היא אחת מהצעות החוק המקיפות ביותר שהונחו על שולחן הכנסת, למעט חוק ההסדרים, הן מבחינת היקף הנושאים שמוצע להסדיר בה והן מבחינת מספר סעיפיה – 253 סעיפים ו-16 פרקים.

איתן כבל: הדיונים בהצעת החוק החלו בעת כהונתה של הכנסת התשע-עשרה.

איתן כבל: ועדת הכלכלה קיימה 25 ישיבות באותה הכנסת, אך לא השלימה את הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית בשל התפזרות הכנסת והקדמת הבחירות.

איתן כבל: בכנסת הנוכחית הוחל על הצעת החוק דין רציפות, והוועדה בראשותי קיימה 15 דיונים בהצעת החוק, חלקם ימי דיונים ממושכים, כאשר הבסיס לדיונים היה הנוסח שאושר בכנסת הקודמת.

איתן כבל: במהלך 40 הדיונים שקיימה הוועדה בהצעת החוק, בכנסת הקודמת ובכנסת הנוכחית, הוזמנו והופיעו בפניה נציגי גופים שונים הפועלים בענף הרכב; הונחו על שולחן הוועדה ניירות עמדה ומסמכים רבים, וכן עשרות נוסחים של פרקי הצעת החוק, ששיקפו את השינויים הרבים שנעשו בנוסח בעקבות דיוני הוועדה וישיבות הכנה פנימיות, הן במשרדי הממשלה והן בכנסת.

איתן כבל: כתוצאה מכך הוספו להצעת החוק מאות תיקונים, והאמירה המקובלת שלפיה הצעת חוק לא יוצאת מוועדה בכנסת כפי שנכנסה אליה היא בבחינת לשון המעטה ככל שמדובר בהצעת חוק זו.

איתן כבל: לשם המחשה, הצעת החוק המקורית כללה – חבר הכנסת פרי, חבר הכנסת ביטן.

איתן כבל: חבר הכנסת ביטן, אתה היית אחד השחקנים המרכזיים בדיונים פה, לצדו של חבר הכנסת פרי.

איתן כבל: הצעת החוק המקורית כללה 192 סעיפים, ובמהלך הדיונים בוועדה נוספו להצעה על-ידי חברי הוועדה כ-60 סעיפים, וזה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהוועדה לקחה את הצעת החוק שהונחה בפניה ובעצם התחילה אותה מהתחלה – לא המשיכה אלא מהתחלה ממש, מהסעיף הראשון ועד הסעיף האחרון.

איתן כבל: אלה מספרים ממש פנטסטיים.

איתן כבל: כמה דברי רקע כלליים: הצעת החוק נועדה לעגן בחקיקה ראשית את פעילותם של נותני שירותים ובעלי מקצוע בענף הרכב, שרובה מוסדרת היום בצווי פיקוח לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח–1957, ובנהלים שונים שנקבעו לפי אותם צווים, ויש צורך להחליפם בהסדרים עדכניים במסגרת המהלך הכולל של ביטול חקיקה לשעת-חירום.

איתן כבל: נוסף על כך, החוק המוצע נועד לתת מענה על התפתחויות ושינויים שחלו לאורך השנים בענף הרכב, וכן לקבוע הוראות חדשות שיקדמו את התחרות בענף ואת זכויות הצרכנים, תוך שמירה קפדנית על הבטיחות.

איתן כבל: לעניין קידום התחרות, אציין כי בהצעת החוק שולבו חלק מהמלצות הוועדה להגברת התחרותיות בענף הרכב בראשות פרופסור ירון זליכה כפי שאומצו על-ידי צוות ממשלתי בין-משרדי.

איתן כבל: בשל היקפה הרחב מאוד של הצעת החוק לא אוכל להתייחס, מטבע הדברים, לכל הנושאים הכלולים בה, אלא אסתפק בסקירה ממעוף הציפור של הפרקים העיקריים בהצעת החוק, ולאחר מכן אפרט לגבי שלושה נושאים עקרוניים.

איתן כבל: הצעת החוק נועדה להסדיר רישוי של שבעה שירותי רכב ושלושה מקצועות בענף הרכב.

איתן כבל: הרישיונות יינתנו על-ידי הרגולטור לעניין זה במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שהוא "המנהל" לפי החוק המוצע – סמנכ"ל תנועה במשרד.

איתן כבל: שירותי הרכב שיוסדרו הם אלה: 1.

איתן כבל: ייצור רכב ושיווקו, כלומר הסדרת הרישוי של יצרני רכב בישראל שיהיו רשאים גם לשווק את כלי הרכב שייצרו; 2.

איתן כבל: ייבוא מסחרי של רכב – הסדרת הרישוי של היבואנים המסחריים; 3.

איתן כבל: סחר ברכב שנרכש מיבואן – רישוי סוחרים ברכב המשווקים כלי רכב שרכשו ישירות מהיבואנים המסחריים; 4.

איתן כבל: ייצור מוצרי תעבורה, או בשמם העממי – חלפים לרכב; 5.

איתן כבל: סחר במוצרי תעבורה; 6.

איתן כבל: הפעלת מוסך ומוסך נייד; 7.

איתן כבל: סחר ברכב שאינו רכב שנרכש מיבואן, כולל רישוי הסוחרים ברכב משומש.

איתן כבל: המקצועות בענף הרכב שיוסדרו לפי הצעת החוק הם: ניהול מקצועי של מוסך; שמאות רכב; תיווך בייבוא אישי של רכב.

איתן כבל: המקצוע האחרון אינו מוסדר היום כלל, ויוסדר לראשונה בהצעת החוק.

איתן כבל: נוסף על כך, הצעת החוק מסדירה תנאים לייבוא רכב ומוצרי תעבורה.

איתן כבל: מדובר ברישיונות הניתנים לפי פקודת היבוא והיצוא.

איתן כבל: פקודה זו והצווים מכוחה מסדירים תנאים למתן רישיונות ייבוא בתחומים שונים, הניתנים על-ידי "רשות מוסמכת ליבוא".

איתן כבל: בענייננו – – –

יחיאל חיליק בר: חבר'ה, אני מבקש קצת שקט.

יחיאל חיליק בר: יושב-ראש הקואליציה, אתה באמת מפריע, אתם צועקים.

איתן כבל: דוד, דוד, במוקטעה ביקשו שקט.

יחיאל חיליק בר: אני לא רוצה להוציא את כבוד יושב-ראש הקואליציה מהמליאה.

איתן כבל: דוד.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, להגנתו, הוא לא שולט בזה.

איתן כבל: זה לא קשור.

איתן כבל: אבו מאזן לא מצליח לנהל דיונים מהרעש שהוא עושה.

יחיאל חיליק בר: זה הכול בגלל ביטן.

יחיאל חיליק בר: תודה.

איתן כבל: נוסף על כך, הצעת החוק מסדירה תנאים לייבוא רכב ומוצרי תעבורה.

איתן כבל: מדובר ברישיונות הניתנים לפי פקודת היבוא והיצוא.

איתן כבל: פקודה זו והצווים מכוחה מסדירים תנאים למתן רישיונות ייבוא בתחומים שונים, הניתנים על-ידי "רשות מוסמכת ליבוא".

איתן כבל: בענייננו, שר התחבורה והבטיחות בדרכים רשאי היום להסמיך, מכוח הפקודה, רשות מוסמכת ליבוא במשרדו, שרשאית לתת רישיונות לייבוא כלי רכב ומוצרי תעבורה.

איתן כבל: הצעת החוק כוללת הוראות שונות לעניין רישיונות ייבוא כאמור, שהם רישיונות הכוללים תנאים לעניין המוצר עצמו – רכב או מוצר תעבורה.

איתן כבל: כלומר, המקור הנורמטיבי לעניין רישיונות לייבוא רכב ומוצרי תעבורה יהיה כפול: פקודת היבוא והיצוא והחוק המוצע.

איתן כבל: היבואנים המסחריים יידרשו הן לרישיון יבואן מסחרי מהמנהל והן לרישיון ייבוא רכב מהרשות המוסמכת ליבוא במשרד התחבורה.

איתן כבל: פרק ב' להצעת החוק כולל הוראות כלליות הרלוונטיות לכל הרישיונות לשירותי רכב ולמקצועות בענף הרכב, ובהן: תקופת תוקפם של הרישיונות – הוועדה עמדה על כך שתקופות הרישיון יעוגנו בחקיקה ראשית, וכן שהתקופות יהיו ארוכות יחסית – שש שנים, ולא שלוש שנים כפי שהציעה הממשלה במקור – כדי לאפשר לבעלי הרישיונות אופק עסקי וודאות בפעילותם; סמכות המנהל לבטל רישיון, להתלותו, להגבילו או לסרב לחדשו בהתקיים עילות שונות; הסמכת השר להתקין תקנות, באישור הוועדה, לגבי בעלי רישיונות למקצוע בענף הרכב, שבהן ייקבעו הוראות לעניין ניגודי עניינים ואתיקה מקצועית, ועוד.

איתן כבל: הפרקים הבאים, פרקים ג' עד ט', כוללים הוראות ספציפיות לגבי כל סוג רישיון, שעיקרן תנאים למתן הרישיון וחובות בעל הרישיון, דהיינו הוראות שיחולו במהלך תקופת הרישיון.

איתן כבל: פרק ג' מסדיר את פעילותם של יצרני הרכב בארץ – בעלי רישיון לייצור רכב ושיווקו – במטרה להבטיח כי ייצור הרכב ייעשה בהקפדה ובשמירה מרבית על הבטיחות.

איתן כבל: בין היתר, מוצע לקבוע חובות לעניין מתן אחריות לטיפול בתקלת בטיחות סדרתית ברכב, recall – "הודעת קריאה חוזרת".

איתן כבל: פרק ד', שהוא אחד הפרקים המשמעותיים בהצעת החוק, נועד להסדיר את ייבוא הרכב, וקובע הוראות לגבי רישיון ייבוא רכב, שהזכרתי קודם לכן, כולל רישיון לייבוא אישי של רכב.

איתן כבל: הכוונה היא לרכב המיובא לשימוש אישי-משפחתי או לצורך עסקי-עצמי.

איתן כבל: הוועדה החליטה על הקלות בתנאים לייבוא אישי של רכב, ודחתה את בקשת הממשלה להגביל את דגמי הרכב שניתן יהיה לייבא בייבוא כאמור, שכן להבנתנו הרחבת הייבוא האישי תתרום לקידום התחרות בענף.

איתן כבל: נוסף על כך, פרק זה מסדיר את רישוי היבואנים המסחריים ואת חובותיהם.

איתן כבל: מדובר בשלושה סוגים של יבואנים מסחריים: יבואן ישיר – יבואן הקשור בהסכם עם יצרן רכב בחו"ל לשם ייבוא רכב מתוצרתו; יבואן עקיף – יבואן הקשור בהסכמים עם סוכנים מורשים של יצרני רכב בחו"ל לרכישת כלי רכב וייבואם לישראל; יבואן זעיר – יבואן שיוכל להתקשר עם כל גורם בחו"ל, לאו דווקא סוכן מורשה, כדי לרכוש ממנו רכב ולייבאו לישראל, ויורשה לייבא עד 20 כלי רכב בשנה.

איתן כבל: כמו כן, מוצע לקבוע את חובות היבואנים לעניין אחריות, טיפול בתקלת בטיחות סדרתית ועוד.

איתן כבל: פרק ה' מסדיר את חובותיהם של משווקי הרכב.

איתן כבל: הכוונה היא ליצרני הרכב בישראל וליבואנים המסחריים המורשים לשווק כלי רכב המיוצרים או המיובאים על-ידיהם, לפי העניין.

איתן כבל: עיקרו של פרק זה הוא קביעת הוראות להגנה על זכויות הצרכנים שרוכשים רכב, וזאת נוסף על הוראות חוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981.

יחיאל חיליק בר: חברי הכנסת עיסאווי פריג' ואוסאמה סעדי, באמת, צאו החוצה.

איתן כבל: בין ההוראות הכלולות בפרק האמור:

איתן כבל: חובת המשווק לכלול מידע בטיחותי לגבי הרכב בכל פרסומת לרכב שהוא משווק; חובת המשווק לספק למוסך את כל המידע הטכני, הציוד וההדרכה, כולל תוכנה, לצורך טיפול בכלי רכב במוסך; זכות הצרכן לקבל ערבות בנקאית להבטחת כספו בעת רכישת רכב שמחירו עולה על 50,000; חובת המשווק לתת לקונה הוראות שימוש ברכב ורשימת מוסכים לטיפול ברכב, ועוד.

איתן כבל: פרק ה', חבר הכנסת פרי, הוא באמת פרק דרמטי, שממש משנה בצורה משמעותית את כל מערכת היחסים המתקיימת היום בין האזרחים לבין יבואני הרכב ושוק הרכב בכלל.

איתן כבל: פרק ו' מסדיר את פעולתם של סוחרי הרכב, הן הסוחרים בכלי רכב הנרכשים ישירות מהיבואנים המסחריים והן הסוחרים בכלי רכב שלא נרכשו מהיבואנים, ובהם כלי רכב משומשים.

איתן כבל: ההוראות בעניינם של האחרונים הוספו להצעת החוק בשל דרישת הוועדה בכנסת הקודמת, שכן ההסדרה הקיימת היום לפי פקודת התעבורה – קבלת תו סוחר – היא חלקית בלבד, ואינה כוללת חובת רישוי.

איתן כבל: כלומר, למעשה זהו ענף שאינו מוסדר היום.

איתן כבל: פרק ז' כולל הסדרה בנושא מוצרי תעבורה בשלושה מקטעי פעילות: ייצור, ייבוא וסחר.

איתן כבל: לגבי ייצור וסחר, תחול חובת רישוי.

איתן כבל: לגבי ייבוא, מוצע לקבוע תנאים לייבוא שייבדקו בעת שחרור המוצר מהמכס, ואילו החובה לקבל רישיון ייבוא מהרשות המוסמכת ליבוא תחול – – –

עיסאווי פריג': איתן, למה אתה מקריא את החוק?

איתן כבל: אני אמרתי בפתיחת דברי: זה לא החוק, אלו דברי ההסבר, ואני ביקשתי מאיתי שישים דגש בעיקר על אותם נושאים שעלולה ליפול בהם מחלוקת או פרשנות.

איתן כבל: דברי ההסבר הם חלק בלתי נפרד מהחוק.

איתן כבל: מי כמוך, שהיית שותף בטיפול בחוק, בהעברת החוק, יודע שהיו שם נושאים שלגביהם היה חשוב לנו להדגיש בדברי ההסבר למה אנחנו, המחוקקים, התכוונו באותם חוקים, או באותם סעיפים, שהם סעיפים – – –

יחיאל חיליק בר: הוא התנצל מראש שזה יהיה קצת ארוך.

יחיאל חיליק בר: אני אומר, התנצלת מראש שזה יהיה קצת ארוך.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: נכון.

יחיאל חיליק בר: אני רואה שנשארו לו רק עוד 20 דפים, אז תהיו אופטימיים.

איתן כבל: ואני צנזרתי את איתי כבר.

מירב בן ארי: אתה לא יכול לעשות צמצום כזה – – –

יחיאל חיליק בר: תקציר מנהלים.

יחיאל חיליק בר: יש תקציר מנהלים?

אוסאמה סעדי: זה מונח בהצעת החוק.

אוסאמה סעדי: דברי ההסבר הם חלק מהצעת החוק.

איתן כבל: אוסאמה סעדי, מי שרעב או עייף – – –

יחיאל חיליק בר: יש בקשה לפרוטוקול לנסות לצמצם.

מירב בן ארי: תמצית.

מירב בן ארי: תמצית.

קריאה: אנחנו רוצים לעבור להצעת החוק הבאה שלך.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אוקיי, ברשותכם, טוב, עכשיו אני צריך את הכול מההתחלה, אני לא זוכר איפה אני אוחז.

יחיאל חיליק בר: יופי, אוסאמה.

יחיאל חיליק בר: יופי.

יחיאל חיליק בר: ראית מה קרה?

קריאה: – – –

איתן כבל: פרק ז' כולל הסדרה בנושא מוצרי תעבורה בשלושה מקטעי פעילות: ייצור, ייבוא וסחר.

איתן כבל: לגבי ייצור וסחר, תחול חובת רישוי.

איתן כבל: לגבי ייבוא, מוצע לקבוע תנאים לייבוא שייבדקו בעת שחרור המוצר מהמכס, ואילו החובה לקבל רישיון ייבוא מהרשות המוסמכת ליבוא תחול רק לגבי מוצרים מסוימים, שייקבעו בתקנות.

איתן כבל: עוד אזכיר כי לגבי ייצור וייבוא, ההסדרה המוצעת תחול על מספר מצומצם יחסית של מוצרי תעבורה, שיקבע השר בצו, אשר בשל מאפייניהם, חשיבותם לבטיחות הרכב והשלכות השימוש בהם על איכות הסביבה, יש צורך ברגולציה קפדנית לגבי ייצורם וייבואם.

איתן כבל: לעניין סחר במוצרי תעבורה, ההסדר המוצע יחול על כלל מוצרי התעבורה, בהגדרה רחבה, למעט סוגי מוצרים שיקבע השר.

איתן כבל: הבשורה שמביאה הצעת החוק בנושא מוצרי התעבורה היא הסרת חסמים בנושא דרישות התקינה שיחולו על ייצור וייבוא, ובתמצית – ניתן יהיה לייצר ולייבא גם מוצרי תעבורה שיש לגביהם תקינה אירופית ואמריקנית, וככל שיקבע זאת השר בתקנות – גם תקינה קנדית, וזאת תוך הקלת הדרישות הרגולטוריות לעניין הוכחתן של דרישות התקינה.

מירב בן ארי: – – –

איתן כבל: מירב, את רוצה שאני אתחיל מההתחלה?

מירב בן ארי: לא, לא, לא.

מירב בן ארי: הבנתי – – –

קריאה: – – –

איתן כבל: פרק ח': מוסכים ומנהלים מקצועיים של מוסכים.

איתן כבל: בין ההוראות העיקריות בפרק זה: קביעת סוג חדש של רישיון – רישיון להפעלת מוסך מומחה, קרי מוסך שיתמחה בטיפול בתוצר מסוים של רכב ועשוי לשמש חלופה למוסכי היבואן, ולסייע בכך לקידום התחרות בענף.

איתן כבל: חובת מוסך להציע ללקוח יותר מסוג אחד של מוצר תעבורה, למשל לא רק מוצר מקורי ממותג, אלא גם תחליפים זולים יותר, תוך מתן הסבר ללקוח לגבי ההבדלים בין הסוגים; חובת המוסך לתת ללקוח הצעת מחיר מפורטת, כולל הערכת שעות העבודה; והוראות בעניין מוסך נייד, כלומר רכב הנותן שירותי חירום לרכב – בעניין זה החליטה הוועדה לאפשר מתן רישיון כאמור גם לרכב שייתן שירותי תחזוקה לצמיגים, בכפוף לקיומן של דרישות בטיחות.

איתן כבל: כמו כן מוצע לקבוע דרישות הכשרה וחובות לגבי מנהלים מקצועיים של מוסכים.

איתן כבל: פרק ט' בהצעת החוק מסדיר את העיסוק בשמאות רכב.

איתן כבל: בשל חשיבותו ומעמדו המיוחד של מקצוע זה, בהיותו גורם המעריך את הנזק שנגרם לרכב ועומד בשל כך בצומת שבין הלקוח, המוסך וחברת הביטוח, מוצע לקבוע הוראות המיוחדות לעניין שמאי רכב.

איתן כבל: הוועדה דנה ארוכות בהגדרת שמאות רכב כדי לוודא כי הגדרת העיסוק תאפשר לשמאי הרכב לבצע את עבודתו נאמנה, בלי לפגוע בחופש העיסוק של גורמים אחרים הנותנים הערכה לגבי שווי הרכב, כגון מוסכים.

איתן כבל: הוועדה גם עמדה על כך שייקבע במפורש בחוק המוצע כי על שמאי הרכב להפעיל שיקול דעת עצמאי ובלתי תלוי בקביעת שומת רכב, וכי ייקבע איסור על כל בעל רישיון לפי החוק המוצע להשפיע השפעה אסורה – כפי שייקבע בתקנות – על שיקול דעתו של השמאי.

איתן כבל: נוסף על כך, מוצע לקבוע כי שמאי רכב יהיו כפופים לדין משמעתי; תוקם ועדת משמעת במשרד התחבורה שתדון בקובלנות נגד שמאי רכב ותוסמך להטיל עליהם סנקציות משמעתיות.

איתן כבל: בהמשך אפרט לגבי נושא רשימות שמאי החוץ של חברות הביטוח.

איתן כבל: פרקים י', י"א וי"ב עוסקים באכיפה ופיקוח.

איתן כבל: לפי המוצע, מפקחי משרד התחבורה יהיו מוסמכים לפקח על קיום הוראות החוק המוצע, וכן, ככל שמדובר על רכב ומוצרי תעבורה – גם על קיום הוראות חוק הגנת הצרכן החלות על רכב ומוצר תעבורה, שכן בכמה נושאים הצעת החוק מהווה הסדר משלים לדיני הגנת הצרכן.

איתן כבל: אבהיר כי הסמכה זו היא בנוסף על סמכויות מפקחי הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן.

איתן כבל: עיקר אכיפתן של הוראות החוק המוצע ייעשה באמצעות אכיפה מינהלית – המנהל יהיה מוסמך לראשונה להטיל עיצומים כספיים על בעלי רישיונות שיפרו את הוראות החוק, למעט שמאי רכב, שעליהם יחול הדין המשמעתי, כפי שציינתי.

איתן כבל: כמו כן מוצע לקבוע מספר מצומצם יחסית של הפרות כעבירות פליליות.

איתן כבל: פרק י"ג קובע הוראות מיוחדות שיחולו על מערכת הביטחון.

איתן כבל: בתמצית, העיקרון שהנחה את הוועדה בקביעת ההוראות בנושא זה היה, מחד גיסא, מתן מענה ראוי לצורכי מערכת הביטחון, תוך הכרה ברגולציה הפנימית שקובע כל גוף ביטחוני לעניין מתן שירות רכב, או עיסוק במקצוע בענף הרכב ככל שמדובר ברכב מבצעי, או בנסיבות מיוחדות מבצעיות ביטחוניות; מאידך גיסא, לא לאפשר פטור רחב מדי מהוראות החוק המוצע שעלול לפגוע בבטיחות, שכן ככלל, אין סיבה להחריג מתחולת החוק רכב שאינו רכב מקצועי.

איתן כבל: כעת אתייחס בפירוט לכמה סוגיות עקרוניות.

איתן כבל: בן ארי, אני מבקש, או שאת מקשיבה או שתצאי.

יחיאל חיליק בר: אני מגבה את הבקשה של יושב-ראש ועדת הכלכלה.

דוד ביטן: יש לך עוד הרבה מה לקרוא?

איתן כבל: זה לא פסיק ממה שאתה ואני ישבנו.

דוד ביטן: לא נכון.

איתן כבל: אז בבקשה, יש לי עוד שלושה עמודים.

מירב בן ארי: תן לנו את התקציר.

איתן כבל: זה תקציר.

אופיר אקוניס: איתן, בבקשה, יש מסיבת סיום גם לבן שלי וגם לבן של היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: אמרו פה כמה חברי כנסת שיש מסיבות סיום לילדים – – –

איתן כבל: חברים, למרות שמסיבות הסיום שלי כבר הסתיימו – ארבע – אני אעשה את זה מהר.

מירב בן ארי: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

איתן כבל: כעת אתייחס בפירוט לכמה סוגיות עקרוניות.

איתן כבל: הסוגיה הראשונה – – –

אופיר אקוניס: אבל בקצרה.

איתן כבל: לא, זה ממש בקצרה.

איתן כבל: אל תפריעו לי.

יחיאל חיליק בר: בפירוט בקצרה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הסוגיה הראשונה נוגעת לסמכות המנהל לבטל רישיון שיינתן לפי החוק המוצע, להתלותו, להגבילו או לסרב לחדשו, בהתקיים עילה חריגה יחסית למקובל בחקיקה – החלטות הממונה על הגבלים עסקיים.

איתן כבל: במקור ביקשה הממשלה להסמיך את המנהל להפעיל סמכות זו בשל קביעה של הממונה שבעל הרישיון "פגע בתחרות".

איתן כבל: עוד בכנסת הקודמת נשמעו בוועדה טענות נגד הצעה זו, והוועדה הסתייגה מהנוסח העמום שהוצע.

איתן כבל: בעקבות זאת הוחלט בוועדה בכנסת הקודמת להבהיר כי מדובר על קביעה של הממונה לפי חוק ההגבלים העסקיים, התשמ"ח–1988, שלפיה בעל הרישיון הוא צד להסדר כובל, או כי הוא בעל מונופולין שניצל את מעמדו בשוק, וכן על הטלת עיצום כספי על-ידי הממונה בשל עילות שונות לפי אותו חוק.

איתן כבל: בכנסת הנוכחית הוועדה סברה כי לא די בתיקון זה, שכן ההסדר המוצע עלול להביא לכך שבעל הרישיון ייענש פעמיים, גם אם חדל מההתנהגות המפרה שלגביה הוטלו עליו סנקציות לפי חוק ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: מאחר שתכליתה העיקרית של הוראה זו היא למנוע מצב שבו בעל רישיון ממשיך לפגוע בתחרות בניגוד להוראות הדין גם לאחר קביעת הממונה או הטלת העיצום הכספי על-ידי הממונה, החליטה הוועדה כי המנהל לא יפעיל את סמכותו אם בעל הרישיון חדל מההתנהגות שבשלה הפעיל הממונה את סמכותו לפי חוק ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: כמו כן, כדי למנוע מצב שבו, הלכה למעשה, עצם קביעת הממונה או הטלת עיצום כספי על-ידו תביא להפעלת סמכות המנהל, הוחלט כי המנהל לא יפעיל את סמכותו אלא לאחר ששקל את נסיבותיה וחומרתה של ההתנהגות שלגביה עשה הממונה שימוש בסמכותו, וכן את קיומם של הליכים נוספים בעניין זה, כגון הגשת ערעור על הטלת העיצום הכספי.

איתן כבל: אני סבור כי ההסדר שהתקבל לבסוף בוועדה הוא הסדר מאוזן, שאינו פוגע יתר על המידה בזכויות בעלי הרישיונות ומעניק למנהל כלים להתמודד עם פגיעה מתמשכת בתחרות על-ידי בעלי הרישיונות.

איתן כבל: סוגיה נוספת נוגעת לייבוא רכב: בשנים האחרונות נעשו כמה ניסיונות לקדם את התחרות בענף יבוא הרכב, ולא צלחו.

איתן כבל: האחרון שבהם אושר בוועדת הכלכלה בשנת 2010, בתיקון לצו הפיקוח, והסדיר את הייבוא המקביל.

איתן כבל: ואולם, הדרישות שנקבעו לגבי יבואן מקביל הקשו את כניסתם של שחקנים חדשים לענף, בעיקר בשל חיוב היבואן המקביל לטפל במימוש אחריות ו-recall לגבי כלי רכב שייבא – חיוב שהיה קשה מאוד ליישם בשל הזיקה ההדוקה וההסכמים שבין היבואנים הישירים ליצרני הרכב בחו"ל.

איתן כבל: הסכמים אלה קובעים כי מימוש אחריות וטיפול ב-recall ייעשו רק באמצעות היבואן הישיר, כלומר לא באמצעות הסוכנים המורשים המספקים את כלי הרכב ליבואנים המקבילים.

איתן כבל: בשל כך, נקודת המוצא של גורמי המקצוע בממשלה, שהוצגה גם בוועדה, הייתה שקידום תחרות בענף יכול להיעשות רק באמצעות הטלת חובות על יבואנים ישירים, ובדרך זו ניתן יהיה לפתוח את השוק לשחקנים חדשים – יבואנים עקיפים ויבואנים זעירים.

איתן כבל: לפיכך, מוצע לקבוע כי ככל שמדובר ברכב מאותו תוצר המיובא לישראל על-ידי היבואנים הישירים, היבואנים הישירים יהיו מחויבים לטפל גם בכלי רכב שמייבאים יבואנים עקיפים וזעירים לעניין מתן שירותי תחזוקה, אספקת מוצרי תעבורה, טיפול בתקלות בטיחות סדרתיות ומימוש האחריות שנתן היצרן, דהיינו גם אם מדובר בדגמים שאינם מיובאים על-ידי היבואנים הישירים.

איתן כבל: מאחר שמחויבויות אלה עשויות להשית עלויות נלוות על היבואנים הישירים, מוצע לקבוע מנגנון לשיפוי היבואנים בשל אותן עלויות.

איתן כבל: סכום העלויות הנלוות ייקבע בהסכמה בין היבואן הישיר ליבואן האחר, ואם לא תושג הסכמה ביניהם – לפי הכרעת המנהל.

איתן כבל: הוועדה הייתה ערה לטענות היבואנים הישירים לגבי החובות שיושתו עליהם לפי המוצע, ובעקבות הדיונים הוספו להצעת החוק הוראות בעניין חובת המנהל להעביר ליבואנים הישירים, אחת לחצי שנה לפחות, את מספרי השלדה של כלי רכב שיובאו לישראל שהם מאותו תוצר המיובא על-ידם, וכן הוספת סנקציה בשל אי-תשלום עלויות נלוות כאמור – עיצום כספי.

איתן כבל: עוד אזכיר בעניין זה כי בשלהי כהונתה של הכנסת התשע-עשרה נערכה, לבקשת יושב-ראש הוועדה דאז פרופסור ברוורמן, בדיקה בידי יועץ מקצועי לעניין טענות היבואנים הישירים ויצרני הרכב בחו"ל ביחס להסדר המוצע.

איתן כבל: היועץ המקצועי סבר אף הוא כי הזיקה ההדוקה של יצרני הרכב בחו"ל ליבואנים הישירים מביאה, הלכה למעשה, לכך שמימוש אחריות וטיפול ב-recall יכולים להיעשות רק על-ידי היבואן הישיר, ולפיכך הסרת החסמים הקיימים בפני הייבוא המקביל תתממש רק באמצעות הטלת חובות על היבואנים הישירים.

קריאה: – – –

איתן כבל: כבר מסיימים.

חיים ילין: – – – פלטינות, אין?

איתן כבל: אני כבר מסיים.

איתן כבל: בהסתמך על מידע ונתונים שקיבלה הוועדה מאנשי המקצוע, משרדי הממשלה וגורמים אחרים שהופיעו בוועדה, ועל ממצאי היועץ המקצועי שהזכרתי, ובהתחשב בכך שההסדר הקיים שנקבע בשנת 2010 לא השיג את תכליתו בקידום התחרות בענף, הוועדה שוכנעה כי יש צורך באמצעים משמעותיים יותר לשם השגת תכלית זו.

איתן כבל: אני סבור כי ההסדר המונח היום לפניכם, על כלל מרכיביו, הוא הסדר ראוי ומאוזן, שאינו פוגע יתר על המידה ביבואנים הישירים, ועשוי להביא סוף-סוף לכניסתם של יותר שחקנים חדשים לענף.

איתן כבל: בנושא ייבוא רכב אזכיר כי הצעת החוק כוללת הוראות נוספות שנועדו לקדם את התחרות: החלת חוק הריכוזיות על מתן הרישיונות ליבואנים המסחריים, שמשמעותה חובת המנהל לשקול שיקולי קידום תחרות ענפית בעת מתן הרישיון, חידושו או קביעת תנאים בו; איסור על יבואן מסחרי להתערב או לסכל מתן רישיון ליבואן מסחרי אחר; הוראות שנועדו להחליש את הזיקה של היבואנים למוסכי השירות שלהם – איסור על יבואן מסחרי להכתיב או להמליץ למוסך לגבי זהות הגורם שממנו ירכוש חלפים, מוצרי תעבורה – וכן הטלת הגבלות על התקשרות של יבואן מסחרי עם מוסך השירות שלו.

איתן כבל: נושא מהותי נוסף שהוועדה נדרשה אליו הוא רשימות שמאי החוץ ורשימת מוסכי ההסדר של חברות הביטוח.

איתן כבל: בעניין רשימות שמאי הרכב: לפי הוראות הממונה על שוק ההון, חברת ביטוח רשאית לעשות שימוש ברשימת שמאי רכב שממנה יוכל המבוטח לבחור שמאי, והשומה שיערוך תהיה השומה הקובעת.

איתן כבל: מטבע הדברים, כאשר שמאי רכב תלוי בגורם שמזמין את שירותיו, הוא נתון להשפעתו.

איתן כבל: הגם שנושא זה לא מוסדר במלואו בהצעת החוק – שאינה כוללת חובות שיחולו על חברות הביטוח – לא יכולנו להתעלם מההשלכות הניכרות שיש לפרקטיקה זו על תפקודם של שמאי הרכב, על בטיחות כלי הרכב המובאים לתיקון במוסך ועל השירות שמקבלים הצרכנים.

איתן כבל: לפיכך, הוועדה בראשותי החליטה לדרוש מענה לבעיה זו.

איתן כבל: מאחר שבהסדרת הנושא מעורבים שני רגולטורים – המנהל במשרד התחבורה ואגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר – קיימנו ישיבות פנימיות עם נציגי אותם משרדים, וכן עם הגורמים השונים בענף, בניסיון להגיע לפתרון.

איתן כבל: לשמחתי, זכינו לשיתוף פעולה מצד משרדי הממשלה והושגה הסכמה, שבאה לידי ביטוי במסמך משותף שהגישו משרדי התחבורה והאוצר, ועיקריו הם: יבוטלו רשימות שמאי הרכב של חברות הביטוח, ובהוראות הממונה על שוק ההון ייקבע כי חברת ביטוח תחויב לעשות שימוש במאגר בעלי הרישיונות לעיסוק בשמאות רכב שתפורסם באתר משרד התחבורה לפי החוק המוצע ותכלול את כל בעלי הרישיונות הפעילים, למעט "שמאי בית" של חברת הביטוח או שמאי שביקש שלא להיכלל במאגר.

איתן כבל: בעניין מוסכי ההסדר, הוועדה סברה כי ההתקשרות בין חברת ביטוח למוסכים מסוימים – מוסכי הסדר – לשם תיקון כלי הרכב המבוטחים באמצעות החברה יוצרת ניגוד עניינים מובנה: חברת הביטוח מעוניינת להוזיל ככל הניתן את התיקון, ואילו המוסך, המחויב לעמוד באמות מידה בטיחותיות, מעוניין כמובן להגדיל את רווחיו – הוצאות שבסופו של דבר מגולגלות ללקוח הסופי.

איתן כבל: לפי ההסכמה שהושגה, תבוטל רשימת מוסכי ההסדר ותורחב רשימת המוסכים שעמם יתקשרו חברות הביטוח, שכן החברות יחויבו לפרסם את התנאים להתקשרות ביניהן לבין מוסכי ההסדר ויאפשרו לכל מוסך העומד בתנאים להתקשר עמן.

איתן כבל: הסדר חדש זה יביא, להערכתי, להרחבת מעגל המוסכים שיעמדו לרשות המבוטחים.

איתן כבל: במקביל, צוות משותף של משרדי האוצר והתחבורה יבחן אפשרות להטיל פיקוח על מחירי החלפים העיקריים המשמשים לתיקון רכב, וכן ידון בהשלכות ההסדר החדש על גובה ההשתתפות העצמית שתוטל על המבוטחים.

איתן כבל: חברי וחברותי חברי הכנסת, לסיכום דברי אציין כי היקף הפעילות הכוללת בענף הרכב בישראל, שמוצע להסדירו, על מקטעיו השונים, נאמד ב-80 מיליארד בשנה – ואלה מספרים שאין כמותם בכלל – וכי הרכב הפרטי הוא רכיב ההוצאה השני בערכו של משקי הבית, לאחר רכישת דירה.

איתן כבל: מכאן נגזרת החשיבות הרבה שבהסדרה מקיפה של ענף זה בתחומי הבטיחות, קידום התחרות והגנה על הצרכן, לטובת כלל הציבור.

איתן כבל: חברותי וחברי, אני באמת רוצה – טלב אבו עראר, טלב, חברים, דוד, תקשיב עכשיו דקה.

איתן כבל: דוד, אני מסיים.

איתן כבל: אני רק רוצה לומר לכם שהגענו לנקודת סוף בחוק, כן הקראתי את הכול, כי אנשים עבדו קשה מאוד מאוד על חוק באמת דרמטי ומהפכני.

קריאה: אז תברך אותם – – –

איתן כבל: בהזדמנות הזאת אני רוצה לומר קודם כול תודה לשר על זה שהוא הניח את החוק הזה ובאמת זיכה אותי, אותנו, להוביל את החוק הזה.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול להודות, מעל הכול, לשלושה חברי כנסת – שלושה וחצי – שהיו באמת פעילים: בראש ובראשונה לפרי ולביטן, שהיו באמת שותפים כמעט בכל הישיבות של הוועדה.

איתן כבל: ובלעדיכם – אני אומר, חבר הכנסת פרי, שבלעדיך, בלעדי דוד – והצטרף אלינו בחלקים ניכרים של הדיונים חבר הכנסת עיסאווי פריג', ובאמת בכל הדיונים שהוא השתתף נתן מחוכמתו ומתבונתו; בהתחלה השר חשב שכל רצונו של עיסאווי זה לעכב את החוק, והוא לא הבין שכל רצונו של עיסאווי היה באמת להוציא מתחת – – –

עיסאווי פריג': איפה השר – על רפורמה כזאת?

איתן כבל: אבל אנחנו לא נפתח את מה שאמרתי בהתחלה.

עיסאווי פריג': איפה השר?

עיסאווי פריג': ברפורמה כזאת הוא צריך להיות.

איתן כבל: אבל אנחנו לא נפתח את מה שאמרתי בהתחלה.

איתן כבל: הוא הלך להביא רכב פרטי – – – בחוק החדש.

עיסאווי פריג': – – –

מירב בן ארי: – – –

יחיאל חיליק בר: עיסאווי, די – בסדר.

עיסאווי פריג': יש מהפכה בענף הרכב במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': איפה השר – על מהפכה כזאת?

יחיאל חיליק בר: זה לא הזמן, זה לא הזמן.

יחיאל חיליק בר: אוקיי, רשמנו לפרוטוקול.

יחיאל חיליק בר: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להודות לחברתי איילת נחמיאס ורבין, שאומנם זה לא היה החוק הראשי שלה, זה לא היה כמו בחוק נתוני אשראי, אבל גם את, כשבאת, תרמת את חלקך.

איתן כבל: באמת תודה, תודה לכם.

איתן כבל: דוד, אתה איש חכם.

דוד ביטן: – – –

יחיאל חיליק בר: רוב הזמן, רוב הזמן.

איתן כבל: לא יודע, רוב הזמן.

איתן כבל: קצת – כיושב-ראש קואליציה קצת התנפחת מהר מדי, אבל אתה איש חכם מאוד, ועזרת לנו באמת באמת באמת בחוק הזה.

איתן כבל: אתה שותף מלא ובכיר, אתה.

איתן כבל: אני אומר את זה לך: איפה הקואליציה?

איתן כבל: הקואליציה על הפנים בוועדה.

איתן כבל: ואני פונה אליך ואני אומר לך את זה.

מירב בן ארי: – – –

– – –

איתן כבל: יעקב אשר, יעקב אשר, אתה זה מקרוב באת.

איתן כבל: אתה עדיין לא בספירה.

דוד ביטן: גם האופוזיציה לא באה.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אתה טועה, אתה טועה.

– – –

דוד ביטן: גם האופוזיציה לא באה.

איתן כבל: סליחה, חברים.

איתן כבל: 60 שניות של התלהבות – די, נגמר.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: אז תנו לו לסיים.

יחיאל חיליק בר: נו, יעקב אשר.

חיים ילין: כבל, כבל, החוק הזה עלה בלינה בירושלים.

דוד ביטן: הוא רוצה להצביע לבד על החוק הזה.

איתן כבל: חברות וחברים, אני רוצה בהזדמנות הזאת גם להודות לצוות הוועדה.

קריאה: – – –

איתן כבל: קודם כול – סליחה – לד"ר עידית חנוכה, שהיא סגנית מנהלת ועדת הכלכלה, שעשתה עבודה מדהימה.

איתן כבל: ואני רוצה לתת לך חיבוק, לאה, ולא בפעם הראשונה, על הניהול המופתי והמדהים של הוועדה.

איתן כבל: את באמת מדהימה, ואם היה אפשר למחוא לך כפיים הייתי מוחא לך כפיים פה במליאה.

איתן כבל: ואני, ברשותך, רוצה גם להודות לרכזת הוועדה כוכי שבתאי על עבודתה המופלאה.

איתן כבל: אבל מעל כולנו אני רוצה להודות לאיתי.

איתן כבל: באמת אתה פשוט אדם מדהים, קודם כול.

איתן כבל: אתה עורך-דין יוצא דופן, ואני אומר את זה – אני בכנסת הזאת הרבה שנים, יש לי פרספקטיבה מספיק גדולה, ארוכה ועמוקה.

איתן כבל: אתה ראוי לעמוד כבר היום בראש ועדה, ואני אומר את זה לך.

איתן כבל: כי אם הצלחת להוביל את החוק הזה – אני לא יודע כמה, כולל מהוותיקים בבית הזה, היו יודעים להעביר בחוכמה, בשכל ישר.

איתן כבל: אתה אמרת: שוק של 80 מיליארד; עם הדלק וכל זה זה שוק של למעלה מ-100 מיליארד.

איתן כבל: אחד החוקים היותר גדולים ודרמטיים.

איתן כבל: אני מסיר בפניך את הכובע, ואני בטוח שחברי חברי הכנסת מצטרפים לכל מילה.

איתן כבל: וצריך לדעת שבכנסת יש עובדים מסורים, מדהימים, חכמים, שנותנים מכוחם ומרצם להצלחת הדמוקרטיה בישראל.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אין לחוק הזה – כיוון שאני מנהל את הדיונים אז אין לו הסתייגויות ואין לו שום הערות, ואנחנו יכולים לעבור להצבעה.

יחיאל חיליק בר: תודה.

יחיאל חיליק בר: גבירותי ורבותי, איתן כבל.

יחיאל חיליק בר: באמת זו הייתה הופעה.

איתן כבל: רגע.

יחיאל חיליק בר: לא, רגע, מה?

יחיאל חיליק בר: לא לא, טעיתי.

יחיאל חיליק בר: זה היה בצחוק.

יחיאל חיליק בר: איתן, זה היה בצחוק.

איתן כבל: שכחתי להודות לעצמי על העבודה המופלאה שעשיתי.

קריאות: – – –

יחיאל חיליק בר: אה, תודה.

יחיאל חיליק בר: איתן, בשם הכנסת.

יחיאל חיליק בר: הצגת החוק הארוכה בהיסטוריה של הכנסת.

יחיאל חיליק בר: חברות וחברים, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016.

יחיאל חיליק בר: קריאה שנייה – מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–253 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–253 נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 22 בעד, ללא מתנגדים ונמנעים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו עוברים מייד להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, נתקבל.

יחיאל חיליק בר: בעד – 22, ללא מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של ישראל.

יחיאל חיליק בר: אני מזמין את איתן כבל לדברי תודה.

יחיאל חיליק בר: לא, לא, בצחוק, בצחוק.

יחיאל חיליק בר: חבר'ה.

יחיאל חיליק בר: מה קרה?

יחיאל חיליק בר: באמת.

יחיאל חיליק בר: הודעה, הודעה.

יחיאל חיליק בר: בישיבת הכנסת שנערכה אתמול – רגע, רגע.

יחיאל חיליק בר: דוד, אני לא הזמנתי אותך, סליחה.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד לו תודה.

יחיאל חיליק בר: לא, לא, לא, לא.

יחיאל חיליק בר: תודה, סליחה, סליחה, סליחה.

יחיאל חיליק בר: יש גבול, יש גבול.

יחיאל חיליק בר: אפילו יושב-ראש הקואליציה לא יכול להתפרץ לי פה.

יחיאל חיליק בר: בישיבת הכנסת שנערכה אתמול, כ"א בסיוון התשע"ו, 27 ביוני 2016, אושרו בקריאה ראשונה שתי הצעות החוק האלה: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 19) (כניסה למטווחים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת ברקו, והצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 20) (מתן רישיון לחיילים משוחררים שטרם מלאו להם 21 שנים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת עליזה לביא וקבוצת חברי הכנסת.

יחיאל חיליק בר: מדובר בהצעות חוק פרטיות שהוכנו לקריאה ראשונה על-ידי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

יחיאל חיליק בר: ואולם לאחר אישורן אמש הן הועברו לוועדת החוץ והביטחון.

יחיאל חיליק בר: אבקש להבהיר שההצעות חוזרות לוועדת הפנים והגנת הסביבה, בהתאם לתקנון הכנסת.

יחיאל חיליק בר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת, ואנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 26) (עידוד עסקים קטנים ובינוניים), התשע"ו–2016.

נאזם בדר: מסקנות ועדת המדע והטכנולוגיה בעקבות דיון מהיר בהצעה של חברי הכנסת נחמן שי ודב חנין בנושא:

נאזם בדר: מסע ההסתה בפייסבוק נגד משפחתו של ריצ'רד לייקין ז"ל.

נאזם בדר: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק), חוב' כ/643; נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אני מזמין את חבר הכנסת איתן כבל להציג את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 22) (סגירת סניפים), התשע"ו–2016, לקריאה ראשונה, ומברך את חיילות וחיילי, קצינות וקציני חיל האוויר שנמצאים אתנו פה.

יחיאל חיליק בר: ברוכים וברוכות הבאים לכנסת.

יחיאל חיליק בר: איתן, זה הולך להיות מופע חוזר?

מירב בן ארי: – – –

יחיאל חיליק בר: זה הסעיף האחרון על סדר-היום.

מירב בן ארי: – – –

יחיאל חיליק בר: לא, לא.

יחיאל חיליק בר: זה ייקח רק חצי שעה.

איתן כבל: אני לא מוצא – אבל לא חשוב, אני אגיד אותו בעל-פה.

קריאות: – – –

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי הכנסת, אדוני השר, גברתי הרשמת, הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 22) (סגירת סניפים), התשע"ו–2016, הצעת חוק שאני מוביל יחד עם חברי כנסת מכל סיעות הבית.

איתן כבל: הצעת החוק לא מונחת כאן לפני, אבל, ברשותכם – יש לך אותה לפניך?

איתן כבל: לפחות רק כדי להקריא את השמות, רק לכבד.

איתן כבל: ככה: חברי הכנסת איתן כבל, אורי מקלב, דוד ביטן, וקנין, עבד אל חכים חאג' יחיא, דב חנין, יוסי יונה, איילת נחמיאס ורבין, טלי פלוסקוב, יעקב פרי, עיסאווי פריג', נורית קורן, נאוה בוקר, נחמן שי, ענת ברקו, אחמד טיבי – –

קריאה: – – –

איתן כבל: – – מיכל רוזין, תמר זנדברג, זהבה גלאון, יואל חסון, משה גפני, מיקי רוזנטל.

איתן כבל: החוק הזה מוכר כ"חוק של אימא של כחלון".

איתן כבל: הצעת החוק הזאת בעצם מדברת על כך – – –

אחמד טיבי: – – – ולכן אני שם – פאטמה מטייבה.

איתן כבל: גם אימא של – וגם פאטמה מטייבה.

איתן כבל: ועכשיו ברצינות.

איתן כבל: זו הצעת חוק מאוד מאוד חשובה ומשמעותית, במובן הזה שבמעבר – חבר הכנסת עיסאווי, אתם ממהרים, אני לא.

איתן כבל: אני כבר הייתי במסיבות של הבנות שלי.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בשורה התחתונה זה שהצעת החוק הזאת מקבלת משנה תוקף וחשיבות כיוון שהטכנולוגיה שהולכת ונכנסת, מעבר לבעיות הקיימות, גורמת לכך שתאגידים בנקאיים סוגרים סניפים כמעט בלי חשבון, חבר הכנסת איציק שמולי.

איתן כבל: אתה, שאתה מתעסק, שחלק ניכר מעיסוקך זה הגמלאים – בהמון שכונות שיש בהן גם גמלאים ואנשים שחלקם קשי-יום, לא מצליחים.

איתן כבל: הם באים אל בנק סגור.

איתן כבל: ומה שאנחנו עמלים עכשיו בוועדת הכלכלה בעצם זה לא לבוא ולהגיד: אין מצב.

איתן כבל: כי אנחנו מבינים שבסופו של עניין יגיע הרגע, וכולנו נתפלל אל מול קירות, אל מול כאלה חורים בקיר שנדבר אתם; וכל אותו יחס שהכרנו, שבאנו לבנק – והחבר'ה הצעירים האלה עוד איכשהו באים על הגבול של זה, שאתה משוחח עם הטלר – זה מושג שבחלק מהמקומות כמעט לא שמעו עליו, כי את הכול אתה עושה באפליקציה.

איתן כבל: הדברים האלה – גם חבר הכנסת נחמן שי, גם אתה עוסק בעניין עם גמלאים, אתה מכיר את זה מאוד.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: יש לנו המקרה של סניף הדואר ברמת-אביב.

איתן כבל: נכון, נכון.

איתן כבל: לא רק שם – יש סדרה ארוכה של סניפים של בנקים שנסגרים, ומשאירים אנשים, ובלי חשבון.

איתן כבל: לכן, הצעת החוק הזאת, שמונחת לפניכם לקריאה ראשונה, מדברת על כך שאם רוצה תאגיד בנקאי לסגור את הסניף, הוא חייב לתת הסבר למפקחת על הבנקים – במקרה הזה המפקחת, זה יכול להיות המפקח – ויש תהליך שלם, אם נדרש לסגור סניף, שצריך לעבור עד שזה יסתיים, כדי שהמפקחת או המפקח ישתכנעו שזה באמת נחוץ.

איתן כבל: כי אנחנו מכירים: אם זה תלוי בתאגיד הבנקאי, התאגיד הבנקאי תמיד יהיה לו הסיפור שזה לא רווחי להחזיק סניף כזה או אחר.

איתן כבל: לכן, עד שאזרחי ישראל כולם, אלה המבוגרים, והקשישים, הגמלאים, והחולים, יהיו כאלה – שהבנק יחשוב פעמיים אם במקום כזה או אחר צריך לסגור את הסניף או לא לסגור את הסניף.

איתן כבל: אני קורא לחברים להצביע עבור ההצעה הזאת בקריאה ראשונה.

איתן כבל: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה.

יחיאל חיליק בר: יש רשימת דוברים.

אחמד טיבי: יש רשימת דוברים ארוכה.

יחיאל חיליק בר: אני עובר לרשימת הדוברים, ומי שפה – יגיד לי.

יחיאל חיליק בר: מירב בן ארי.

מירב בן ארי: אני יכולה לתת לאחמד טיבי?

יחיאל חיליק בר: לא, אחמד רשום.

אחמד טיבי: לא, החלפנו.

מירב בן ארי: הוא רוצה להיות ראשון.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, חבר הכנסת טיבי, עד שלוש דקות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, איתן, האמת היא שהצעת החוק החשובה הזאת, שיזם חבר הכנסת איתן כבל ואני הצטרפתי אליו יחד עם חברים אחרים, חשיבותה היא גם בגלל האימא של כחלון, גם בגלל האימא שלי בטייבה וגם בגלל תושבים רבים, בעיקר בפריפריה, שהבנקים מחליטים ככה לסגור סניף.

אחמד טיבי: אין ביקורת, אין פיקוח, והאזרח הפשוט נפגע.

אחמד טיבי: לכן עליתי, חבר הכנסת איתן כבל, כדי להודות לך קבל עם ועדה על היוזמה, ולומר שההצעה הזאת שלך ושל כולנו היא הצעה צרכנית ממדרגה ראשונה, ואני בטוח שכל הבית יתאחד סביבה ויתמוך בה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ובשל שיקולי זמנים – הצום, ב19:55, 20:54 – – –

מסעוד גנאים: – – –

אחמד טיבי: 57.

מסעוד גנאים: – – –

אחמד טיבי: 19:54.

אחמד טיבי: רואים שהצום משפיע.

אחמד טיבי: רואים.

אחמד טיבי: אגב, צום גורם לפגיעה בריכוז, ולכן אני מציע לחברי ללכת להצבעה מייד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת טיבי.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת גלאון; אייכלר; טרכטנברג; זנדברג; מרגלית; גרמן; רוזין; עיסאווי – מוותר; עליזה לביא; מאיר כהן; עאידה תומא סלימאן; נחמן שי; דב חנין; עמר בר-לב; אמיר אוחנה.

יחיאל חיליק בר: אה, נחמן, סליחה.

יחיאל חיליק בר: מה, אתה הצטרפת לקואליציה ואנחנו לא יודעים?

יחיאל חיליק בר: חיפשתי אותך שם.

איילת נחמיאס ורבין: מצביעים?

יחיאל חיליק בר: עוד כמה דקות.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת נחמן שי, עד שלוש דקות, בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר בהקשר הזה את חברי בארגון הגמלאים והגמלאיות, את חברנו שמוליק מזרחי ואחרים, שפנו בעצמם אל הבנקים וביקשו מהם שלא לסגור סניפים, ולעשות את זה לאחר חשיבה מיוחדת.

נחמן שי: אני וחברי איציק שמולי פה, אנחנו מודעים היטב לקושי של אנשים מבוגרים להתמודד עם האתגר הבנקאי, שהולך ונעשה מתוחכם.

נחמן שי: עדיין הם זקוקים לשירות אישי.

נחמן שי: זה נכון לגבי הבנקים, זה נכון לגבי סניפי דואר, זה נכון לגבי הרבה שירותים אחרים, כולל הטלפונים המהירים שהם מקבלים וההחתמות וכדומה.

נחמן שי: צריך התחשבות מיוחדת באוכלוסייה שמונה היום במדינת ישראל 900,000 איש.

נחמן שי: אז יש לנו הרבה חזיתות שאנחנו נלחמים בהן.

נחמן שי: זו אחת מהן – שהמשק והשירותים יהיו קשובים לצרכים המיוחדים של אנשים מבוגרים, ועל זה אני רוצה להודות לאיתן ולכל החברים שתמכו בחוק הזה.

נחמן שי: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חבר הכנסת שי.

יחיאל חיליק בר: בר-לב; אוחנה; חאג' יחיא – מוותר; אבו מערוף; זחאלקה; איילת נחמיאס; יוסי יונה; טלב אבו עראר.

יחיאל חיליק בר: איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא אדבר הרבה.

איציק שמולי: רק אגיד שאין שום ספק שהעולם דוהר קדימה, אבל אנחנו תמיד צריכים לזכור שבחברה יש כאלה שנשארים מאחור, ואני חושב שחברי איתן כבל – אני לא זוכר מתי היה יו"ר ועדת כלכלה כל כך דומיננטי, שפעל כל כך הרבה בתחום הצרכנות בכלל והאזרחים הוותיקים בפרט, ועל כך מגיעה לך באמת מילה טובה מאוד.

איציק שמולי: זה לא טריוויאלי שעם כל העומס שיש על ועדת הכלכלה אתה מוצא לנכון לקדם חקיקה כזאת למען הצרכנים בכלל והאזרחים הוותיקים בפרט, ועל כך תבורך.

איציק שמולי: אני חושב שנושא הגמלאים, האזרחים הוותיקים, שמובל בכנסת הזאת על-ידי חבר הכנסת שי, חבר הכנסת יואב קיש ואנוכי, זה נושא שבהחלט – בעיקר בתחום הצרכנות אנחנו עוד יכולים לעשות הרבה דברים.

איציק שמולי: אין שום סיבה שהכנסת הזאת לא תתכנס ותתאחד סביב הדאגה לאזרחים הוותיקים בעולם הצרכנות.

איציק שמולי: קורים שם דברים איומים לפעמים, בעיקר סביב הסיפור של המתנות וההטבות.

איציק שמולי: זה משהו שאנחנו בהחלט צריכים ויכולים לפתור.

איציק שמולי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: עד שלוש דקות.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש.

מנחם אליעזר מוזס: אדבר מהר מאוד, טלגרפית.

מנחם אליעזר מוזס: היום כ"ב סיוון.

מנחם אליעזר מוזס: היום לפני 72 שנה הובלו 36,000 יהודים מגטו קולוז'וואר לאושוויץ, ובתוכם 70 מבני משפחת אבי.

מנחם אליעזר מוזס: כמו שאבי כותב:

מנחם אליעזר מוזס: 70 נפש ממשפחתי הובלו, נטבחו ונרצחו, נשרפו במשרפות אושוויץ, ואני נשארתי ענף בודד בארץ החיים.

מנחם אליעזר מוזס: ואני העלה של הענף הבודד.

מנחם אליעזר מוזס: לכן, כואב לי כשאני קורא היום שעדיין 11,000 ניצולי שואה לא יקבלו את קצבתם בגובה 2,750 שקל לשלושת החודשים הבאים בגלל איזה סיבוך ביורוקרטי בין האוצר לחברה לאיתור והשבת נכסי נספי השואה.

מנחם אליעזר מוזס: איך זה יכול לקרות?

מנחם אליעזר מוזס: איפה הלב הרחמני היהודי?

מנחם אליעזר מוזס: מה הקשיחות הזאת על גבם של זקנים חולים אשר עברו את הגרוע ביותר בהיסטוריה של האנושות, ניצולי השואה?

מנחם אליעזר מוזס: מר איתן כבל, אני קורא לך, כאיש נמרץ: קח את העניין הזה לוועדה שלך.

מנחם אליעזר מוזס: לא יכול להיות שכל פעם חוזרים עם ניצולי שואה שלא מקבלים את קצבתם, ועוד פעם ב-1 ביולי 11,000 ניצולים לא יקבלו את הקצבה בגלל איזשהו סיבוך ביורוקרטי.

מנחם אליעזר מוזס: תיקח את העניין לידיים.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת מוזס.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת לוי?

מיקי לוי: – – –

יחיאל חיליק בר: סבטלובה; חזן.

עיסאווי פריג': מה אתה צריך?

עיסאווי פריג': וואי, וואי.

יחיאל חיליק בר: הוא בא במיוחד, חבר'ה.

יחיאל חיליק בר: הוא היה בבית ובא בשביל שלוש הדקות.

אורן אסף חזן: לא שמעתם אותי מדבר.

איציק שמולי: – – –

אורן אסף חזן: יום שלישי היום, לא?

אורן אסף חזן: מאז שאני לא סגן אני מרשה לעצמי להתפרע.

יחיאל חיליק בר: עד שלוש דקות.

יחיאל חיליק בר: אני מתגעגע אליך בחניה.

אורן אסף חזן: יש לך שכנה חדשה בחניה.

יחיאל חיליק בר: נכון.

איציק שמולי: שמו אותו עכשיו בשורה האחרונה.

אורן אסף חזן: רגע, אל תפעיל את השעון.

אורן אסף חזן: אני רק אגיד – – –

יחיאל חיליק בר: זהו.

יחיאל חיליק בר: היום באתי לחניה, ואני רואה את חברת הכנסת – – –

אורן אסף חזן: אני זכיתי.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: שמו אותי ליד זה שהכיסא שלו כל הזמן ריק, וגם החניה שלו ריקה.

אורן אסף חזן: אז יש לי חניה כפולה.

אורן אסף חזן: אני חונה ליד איך-קוראים-לו, יאיר לפיד, אז החניה שלי גם, כאילו – נוח לי.

אורן אסף חזן: גם אם אני מגיע עייף וחונה טיפה בזווית, זה לא מפריע לאף אחד, כי החניה ריקה כל הזמן.

אורן אסף חזן: סבבה.

יחיאל חיליק בר: שלוש דקות, אדוני.

אורן אסף חזן: לענייננו, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – אגב, אין שר באולם.

אורן אסף חזן: אתם יודעים את זה.

איציק שמולי: בסדר, סע, סע.

אורן אסף חזן: לא חשוב שמות.

אורן אסף חזן: אין שר באולם.

אורן אסף חזן: אני רק מציין.

– – –

יחיאל חיליק בר: הלאה.

אורן אסף חזן: טוב, אז תתחיל מהתחלה.

מיקי לוי: אקוניס שותק – – – בסדר.

יחיאל חיליק בר: טוב.

יחיאל חיליק בר: אדוני, שלוש דקות מעכשיו.

אורן אסף חזן: התקנון הוא בר-שינוי.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רגע לפני שאני נוגע בחוק, ציינו רק לפני רגעים ספורים 85 שנה להקמת ארגון האצ"ל.

אורן אסף חזן: אני רוצה לשתף אתכם בסיפור אישי שלא הזדמן לי לשתף במהלך הדיון עצמו.

אורן אסף חזן: לא מזמן השתתפתי באירוע דומה באמפי "שוני", וזה היה באמת אירוע גדול ומכובד, לציון 85 שנה לארגון האצ"ל.

אורן אסף חזן: ניגשת אלי גברת נחמדה ואומרת לי: אני מכירה אותך.

אורן אסף חזן: את מכירה אותי?

אורן אסף חזן: איך את מכירה אותי?

אורן אסף חזן: היא אומרת: לא, אתה השובב הזה מהכנסת.

אורן אסף חזן: אמרתי: אני שובב?

אורן אסף חזן: היא אומרת לי: תשמע טוב, אני כועסת עליך.

אורן אסף חזן: אמרתי לה: תשמעי, גברת, אני באמת מתנצל.

אורן אסף חזן: היא אומרת: לא, לא, אתה תקשיב לי.

אורן אסף חזן: אני כועסת עליך ואני אסביר לך.

אורן אסף חזן: אני בשבוע שעבר ראיתי אותך מדבר בכנסת ונואם מעל הדוכן, ואתה נכנסת בהם, בחברי הכנסת הערבים, ואוי איך שאתה נכנסת בהם.

אורן אסף חזן: והיא אומרת לי – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

עיסאווי פריג': – – –

אורן אסף חזן: אני אומר לך בתמימות – עיסאווי, תקשיב, אתה תאהב את זה.

עיסאווי פריג': – – –

אורן אסף חזן: אני אומר לך בתמימות: אני מתנצל אם עשיתי.

אורן אסף חזן: היא אומרת: לא, לא, אתה לא מבין.

אורן אסף חזן: אתה לא נכנסת בהם מספיק חזק.

אורן אסף חזן: היום ההתנהגות המבזה שלכם, שהחלטתם לברוח מחוץ לדלתות המליאה בשעה שבה אנחנו זכינו – הייתה לנו זכות של ממש, ואני התענגתי על כל מילה שיצאה לך מהפה, חברי חבר הכנסת מיקי לוי – זכות של ממש לארח כאן בכנסת הזאת אנשים שאז חלמו להקים מדינה, זכו להקים מדינה, ואנחנו היום חייבים לעשות הכול כדי להיות ראויים לה.

אורן אסף חזן: אם אנחנו לא נעשה את זה, מי אנחנו ומה אנחנו ולאן נלך?

אורן אסף חזן: לכם, חברי הכנסת מהרשימה הפלסטינית, המאוחדת, המשותפת, או איך שלא תקראו לה: הגיע הזמן שאתם תפנימו שבהמשך הזמן, אם אתם לא תכירו במדינת ישראל, אתם פשוט לא תהיו כאן, כי אותנו אף אחד לא ינצח.

אורן אסף חזן: כמה לא ניסו, כמה לא פגעו – לא ילך, כי זה שלנו, ובורא עולם לצדנו, ויש לנו אחד את השני.

אורן אסף חזן: אם תרצו לקחת חלק במדינה המדהימה הזאת, המדינה היהודית של העם היהודי בארץ-ישראל, אתם מוזמנים להיות כאן לצדנו, אבל אם לא – נראה לכם את הדרך החוצה.

אורן אסף חזן: אני מגלה גם שלאט-לאט אתם לומדים לבד מהי הדרך החוצה, כי כבר היום ברחתם החוצה.

אורן אסף חזן: אז אתם מוזמנים להשתמש בדלת הזאת עוד רבות.

אורן אסף חזן: אבל הגברת הנחמדה הזאת, לוחמת אצ"ל, אמרה לי עוד דבר: אדוני חבר הכנסת חזן, אתה צריך להבין שאני ניצולת שואה.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שהיום, 68 שנים לאחר קום המדינה, נפסיק לחשוב מה יאמרו הגויים; הגיע הזמן שאנחנו נגיד להם מה לחשוב, הגיע הזמן שנעמוד על שלנו.

אורן אסף חזן: מבחינתי, זה מה שאני אמשיך לעשות כאן – להגיד להם מה אנחנו חושבים.

אורן אסף חזן: אנחנו חושבים ואומרים ומאמינים דבר אחד: ארץ-ישראל היא לעם ישראל, היא לא לישמעאל, ואנחנו לעולם לא ניתן אותה.

אורן אסף חזן: כמה שיקומו, גם מתוכנו ומקרבנו, אנשים שינסו לעשות את הכול כדי לוותר, אנחנו כאן כדי להילחם, כי החזון הציוני לא נגמר, ואנחנו עדיין לא עם חופשי בארצנו, אבל אנחנו קרובים לכך.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורן אסף חזן: כמו שאמרתי, ברוכים תהיו, ואם לא – תסמכו עלי שנדע לשלוח אתכם הביתה.

אוסאמה סעדי: יאללה, יאללה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת אורן חזן.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת שלח; באסל גטאס; יחיאל חיליק בר – מוותר; יואל חסון.

יחיאל חיליק בר: אוסאמה סעדי, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחרונת הדוברים היא חברת הכנסת סויד.

רויטל סויד: מוותרת.

יחיאל חיליק בר: מוותרת.

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת סעדי, ואנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על החוק.

איתן כבל: – – –

יחיאל חיליק בר: כן, ודאי.

יחיאל חיליק בר: לאחר מכן חבר הכנסת כבל יאמר משפט כיושב-ראש הוועדה.

יחיאל חיליק בר: ודאי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בקיצור: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חברנו איתן כבל על היוזמה לחוק הזה.

אוסאמה סעדי: אני וחברי עבד על חכים חאג' יחיא השתתפנו בדיונים בוועדת הכלכלה והצענו כמה תיקונים להצעת החוק הזאת.

אוסאמה סעדי: רציתי לעלות על מנת להגיד כמה משפטים בנושא הזה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש ואיתן, לא רק שהבנקים סוגרים אצל אימא של כחלון ואצל פאטמה בטייבה, אלא הם סוגרים גם מחלקות והנהלות ומעבירים את זה ליישובים מרוחקים.

אוסאמה סעדי: אבל החמור ביותר, ולכן אני ביקשתי לעלות: אני ביקרתי באזור הדרום, ויש שישה יישובים ערביים גדולים מאוד, תל-אלסבע, כסייפה, חורה, ערערה-בנגב – וחברנו טלב אבו עראר משם – ואל-לקיה, ויש שם, איתן – איתן, תשמע אותי – 150,000 תושבים ואין אפילו סניף בנק אחד לרפואה.

אוסאמה סעדי: אתה שומע?

אוסאמה סעדי: שישה יישובים, 150,000, כמעט 200,000 אזרחים, ואם מישהו צריך בנק או כספומט, הוא צריך ללכת לנתיבות, לערד או לבאר-שבע.

אוסאמה סעדי: מצב כזה לא יכול להימשך.

אוסאמה סעדי: אני פניתי למפקחת על הבנקים, פניתי למשרד האוצר.

אוסאמה סעדי: אני מבקש את עזרתך ואת עזרת כל החברים פה.

אוסאמה סעדי: המצב הזה צריך להיות מתוקן.

אוסאמה סעדי: לא יכול להיות שהאזרחים במדינת ישראל לא יקבלו שירותים בסיסיים כמו שירותי בנקאות.

אוסאמה סעדי: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת כבל, יושב-ראש הוועדה, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

עיסאווי פריג': – – – מה לעשות?

קריאה: – – –

יהודה גליק: היא התכוונה שתהיה מעניין, ולא – – –

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה יהיה ממש – – – אדוני היושב-ראש, קודם כול, רציתי להודות על הצעת החוק הזאת לסמנכ"ל עמותת "ידיד" רן מלמד, שהוא שותף בכיר בסיוע, בעזרה, בהכנת החוק הזה.

איתן כבל: על החוק הקודם שכחתי להודות לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

איתן כבל: אני מודה לך מעומק הלב.

איתן כבל: היית שותף בכיר בהכנת הצעת החוק הקודמת, וממיטב המקצועיות שלך – מהנדס – תרמת את חלקך, ובכלל אתה חבר פעיל מאוד בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני מודה לך על כך.

איתן כבל: אני רוצה גם להודות לחוה ראובני, היועצת המשפטית של משרד התחבורה, ולאבנר פלור, סמנכ"ל בכיר, שבלעדי שניהם החוק הזה לא היה, מבחינת משרד התחבורה, יוצא אל הפועל, ולשופטת שרית זוכוביצקי-אורי, שבעצם הובילה את החוק.

איתן כבל: וכמובן שכשאמרתי איתי, התכוונתי לאיתי עצמון.

איתן כבל: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת כבל.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 22) (סגירת סניפים), התשע"ו–2016, בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 22) (סגירת סניפים), התשע"ו–2016, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: הצלחת?

יחיאל חיליק בר: הספקת?

יחיאל חיליק בר: 18 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

אורן אסף חזן: אני מבקש להוסיף אותי.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת אורן חזן – –

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: לחצתי.

אורן אסף חזן: זה לא נקלט.

יחיאל חיליק בר: – – שלא רץ מהר מספיק.

אורן אסף חזן: לא – – –

יחיאל חיליק בר: לא רץ מהר מספיק.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון מס' 22) (סגירת סניפים) עברה בקריאה ראשונה, ותועבר, תוחזר, לוועדת הכלכלה להכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: יש לך הודעות או משהו?

יחיאל חיליק בר: חברות וחברים, תם סדר-היום.

יחיאל חיליק בר: הישיבה הבאה תתקיים בעזרת השם מחר, יום רביעי, כ"ג בסיוון תשע"ו, 29 ביולי 2016, בשעה 11:00.

יחיאל חיליק בר: ישיבה זו נעולה.