ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 135, 2016-06-20 00:00

יצחק וקנין: אחר-צהריים טובים.

יצחק וקנין: אני פותח את ישיבת מליאת הכנסת.

יצחק וקנין: היום יום שני, י"ד בסיוון התשע"ו, 20 ביוני 2016.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 19) (כניסה למטווחים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 20) (מתן רישיון לחיילים משוחררים שטרם מלאו להם 21 שנים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת עליזה לביא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 21) (הסדרת השימוש במקווה טהרה), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק מס' פ/3070/20 וכלה בהצעת חוק מס' פ/3084/20 – הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – נגישות מוסד רפואי לדוברי שפות זרות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יואל חסון, אלי אלאלוף, קארין אלהרר ואיימן עודה; הצעת חוק הספורט (תיקון – פטור ספורטאים מבוטחים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר, דוד ביטן, רועי פולקמן, מירב בן ארי, בצלאל סמוטריץ, אמיר אוחנה, יואב קיש, מיקי רוזנטל, מיכל בירן, אחמד טיבי ועיסאווי פריג'; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – הוספת נטייה מינית וזהות מגדרית כאיסור הפליה), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אמיר אוחנה; הצעת חוק ממשל זמין, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דוד ביטן, שולי מועלם-רפאלי, מרב מיכאלי, רועי פולקמן ואורי מקלב; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – נציגי הכנסת בוועדה לבחירת שופטים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עיסאווי פריג', אראל מרגלית, אוסאמה סעדי, מיכל רוזין וזהבה גלאון; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – החלפת סעיף 25), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יואב קיש, בצלאל סמוטריץ, יפעת שאשא ביטון, יוליה מלינובסקי, טלי פלוסקוב ויואב בן צור; הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון – סיוע לניצולי שואה הזקוקים לכך), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, דוד ביטן ומשה גפני; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה לילד של הורה עצמאי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף, מאיר כהן, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, יצחק וקנין ואילן גילאון; הצעת חוק העברת דירות שנבנו על קרקע ששווקה במסגרת תוכנית מחיר למשתכן לבעלות המדינה לצורך השכרתן לחסרי דיור או במסגרת דיור ציבורי, התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – הגמשת אמות המידה לזכאות לדיור ציבורי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, יצחק וקנין, איציק שמולי, אילן גילאון, אורי מקלב, דב חנין ודוד אמסלם; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת צוות אוויר),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול ההוראה בעניין חתימת הורים כתנאי לשחרור כספי חיסכון), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, יצחק וקנין, עאידה תומא סלימאן, מכלוף מיקי זוהר, יואל חסון ומירב בן ארי; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – אישור הוראת חוק הדורשת רוב מיוחד), מאת חברי הכנסת חיים ילין, יעל גרמן, נחמן שי, איילת נחמיאס ורבין, איתן ברושי, יצחק וקנין, אורי מקלב, עמר בר-לב, דוד ביטן, איתן כבל ואיציק שמולי; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – קבלת סעיף בחוק-יסוד שדרוש לביטולו או לשינויו רוב מיוחס), מאת חברי הכנסת יואל חסון ומנואל טרכטנברג; הצעת חוק הורים וילדיהם, התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: אנחנו פותחים בנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אני מפעיל את שעון ההצבעה, כך שנראה מי מחברי הכנסת ירצה – חבר הכנסת איל בן ראובן, אני אפתח אתך, ואחרי כן נמשיך בהתאם לרשימת המבקשים.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, חיילי צה"ל, שאני רואה אותם יושבים שם למעלה, מ"פ בצה"ל, מ"פ מצוין, שמגן ביחד עם מפקדי החטיבה שלו ומפקדי צה"ל בכלל על ערכי מוסר הלחימה וערכי החברה הישראלית, מקבל ברשת איומים על חייו.

איל בן ראובן: חברי וחברות הכנסת, אנחנו בחציית קו אדום.

איל בן ראובן: והפנייה שלי היא אלינו, נבחרי העם.

איל בן ראובן: יש לנו, נבחרי העם, יד בשיח הציבורי המתדרדר הזה.

איל בן ראובן: שר הביטחון שלנו, לפני חודשיים, רץ לבית-המשפט להפגין כנגד המ"פ וכנגד הרמטכ"ל.

איל בן ראובן: והוא לא לבד.

איל בן ראובן: ראש הממשלה שלנו, בשלב הזה, שותק.

איל בן ראובן: כן, כדאי להסתכל גם על השיח כאן בכנסת.

איל בן ראובן: אני פונה אליכם, חברי למשכן, דוגמה אישית היא עדיין מרכיב עליון במנהיגות.

איל בן ראובן: בואו נעבור אנחנו לשיח אחר, פחות מתלהם, יותר מכבד, גם את האחר והשונה.

איל בן ראובן: בואו נשמור בכל כוחנו על צה"ל מחוץ לוויכוח הפוליטי.

איל בן ראובן: בואו ננסה לשמור על החברה הישראלית מהתדרדרות מסוכנת.

איל בן ראובן: זה בידינו.

איל בן ראובן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני רושם אותך.

אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם במידע שאני אוסף בביקורים שאני עושה בכפרים הדרוזיים ובשאר הכפרים הערביים.

אכרם חסון: לפני שבוע הייתי בכפר כסרא-סמיע.

אכרם חסון: אני לא יודע אם חלק מכם מכיר או לא מכיר, אבל לפי מה ששמעתי, גם חברי כנסת לא מכירים, לצערי הרב.

אכרם חסון: זה כפר מעורב מכל העדות, מכל העמים; מונה 8,400 תושבים, כ-3,400 בתי-אב, חברים שרובם אנשי כוחות הביטחון.

אכרם חסון: אין בשני היישובים האלה אזור תעשייה, אין אפילו מפעל אחד.

אכרם חסון: כ-70% מהנשים בשני היישובים לא עובדות, כך שבתי-האב חיים ממשכורת אחת.

אכרם חסון: המצב הסוציו-אקונומי של שני היישובים הוא 2 מ-10.

אכרם חסון: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אין בנק בשני היישובים.

אכרם חסון: האזרחים שנותנים את כל החובות למדינה נוסעים לכרמיאל או למעלות כדי לקבל שירותי בנק, שלא לדבר על השירותים האחרים.

אכרם חסון: כפי שאמרתי, אין אזורי תעשייה, אין מפעלים, אז מצב המועצה המקומית שם בכי רע, ולמרות זאת המועצה מצטיינת – בכל שנה היא מקבלת את פרס הניהול התקין מטעם משרד הפנים.

אכרם חסון: כך שאתה רואה שכל האזרחים והתושבים נותנים את כל החובות, אזרחים טובים, שומרים על החוק, תומכים במדינה ומשרתים אותה; מצד שני, כמעט שלא מקבלים את השירותים המינימליים.

אכרם חסון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הבוקר קיימנו כינוס מיוחד של השדולה לחיזוק מערך החוץ של מדינת ישראל בנושא: 15 שנה לוועידת דרבן.

נחמן שי: לא שאנחנו מתגעגעים, אבל ועידת דרבן הייתה הרגע המכונן בענייני החוץ של מדינת ישראל, ובהדרגה לא רק בענייני החוץ.

נחמן שי: היא למעשה שחררה את אותו מעצור שמנע עד לאותו רגע מלתקוף באופן פרוע את ישראל, ובעיקר לפעול כנגד הלגיטימציה שלה.

נחמן שי: לא במקרה היא הוכרזה בדרבן בדרום-אפריקה, כי גם כלפי דרום-אפריקה הופעלו בעבר אמצעים דומים.

נחמן שי: מדרבן ואילך הלכה והחריפה המערכה המדינית כנגד ישראל.

נחמן שי: אנחנו, מדינת ישראל, לא זיהינו בהתחלה גם את הסכנה וגם את הפוטנציאל שיש בתהליך הזה.

נחמן שי: התהליך עצמו נכשל, ועידות דרבן נכשלו האחת אחרי השנייה, אבל התוצאות של דרבן והמסע כנגד מדינת ישראל על פני כל כדור-הארץ – ממש כך – נמשך והולך.

נחמן שי: מערכה מדינית, כלכלית, משפטית וכדומה.

נחמן שי: עסקנו בזה היום.

נחמן שי: אני רוצה גם מפה לומר דבר אחד: אנחנו נגד ה-BDS, נגד החרם, נגד משיכת השקעות וכן הלאה, אבל עם זאת צריך לזכור שהמעשה העיקרי שמדינת ישראל צריכה לעשות זה הסדר בינינו לבין הפלסטינים.

נחמן שי: לפחות לחתור לקראתו – –

יצחק וקנין: תודה.

נחמן שי: – – אם לא להשיג אותו.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת טלב אבו עראר, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, גברתי השרה, מכובדי חברי הכנסת, ממשלת ישראל רוצה בכל דרך להוכיח ריבונות ושליטה במסגד אל-אקצא.

טלב אבו עראר: מסגד ה-144, ככה אנחנו קוראים לו.

טלב אבו עראר: מסגד (אומר דברים בשפה הערבית) – 144.

טלב אבו עראר: מסג'ד אל-144 דונם – – –

אחמד טיבי: – – –

טלב אבו עראר: בדיוק.

טלב אבו עראר: ולכן, איך אפשר לטעון שישראל שומרת על הסטטוס-קוו, וככה מתהדרת בעולם, בזמן שהיא מונעת, אוסרת על מוסלמים להיכנס למסגד אל-אקצא כדי להתפלל, ובמיוחד בחודש רמדאן?

טלב אבו עראר: לרבות חברי כנסת ערבים מוסלמים.

טלב אבו עראר: אני לא יודע איזה מין השוואה עושים בין חבר כנסת ערבי מוסלמי, שהתפילה במסגד אל-אקצא היא מצווה דתית עבורו, לבין חבר כנסת יהודי שנכנס בכוונה ליצור פרובוקציות שם, עד שהגיע למצב שאתמול – אפילו היום, בשעות הבוקר המוקדמות – מנעה משטרת ישראל מעמותות שמכניסות מזון – מזון.

טלב אבו עראר: (אומר בערבית: בן אדם, חי אללה, בְּחַיֵי האל, מה אתה מפחדים מהאוכל?) אוכל, יא יושב-ראש.

טלב אבו עראר: אוכל.

טלב אבו עראר: (אומר בערבית: קוראים לו סחור בערבית.

טלב אבו עראר: שמעת על סחור?

טלב אבו עראר: ) ארוחה שאוכלים לקראת תחילת הצום, "סחור".

טלב אבו עראר: מונעים מ"סחור" להיכנס לשם.

טלב אבו עראר: איזה מין דבר זה?

טלב אבו עראר: (אומר בערבית: קצת אנושיות, קצת חמלה.

טלב אבו עראר: )

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן ברושי, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה לא מפתיע שביום כזה אני מצטרף לדבריו של חברי איל בן ראובן בנושא שמדאיג לפי דעתי את רובנו – פרשת החייל היורה מחברון, אלאור אזריה.

איתן ברושי: היא לא יורדת מסדר-היום, ויש מי שדואג שזה לא ירד מסדר-היום.

איתן ברושי: ההתקפות חסרות הרסן על המ"פ שהיה נוכח באירוע, רב-סרן תום נעמן, ההתקפות האלה עוברות כל גבול ויש בהן כדי לעורר דאגה ואזהרה חמורה.

איתן ברושי: ההשתלטות של גורמים עוינים על הרשתות החברתיות וחלק מאמצעי התקשורת יוצרת איום על החברה, המדינה, וקודם כול על הצבא של כולנו.

איתן ברושי: מתחייב טיפול כולל ומקיף כדי לשמור על הערכים ועל העקרונות שעל-פיהם מתנהלת המדינה כבר שנים רבות.

איתן ברושי: ואני קורא – וראיתי בדרך לכאן תגובה של ראש הממשלה, לא ראיתי את הפרטים – אבל אני קורא לראש הממשלה ולכל שרי הממשלה לצאת בהצהרה והחלטה משותפת שקוראת להפסיק את מסע מחול השדים הזה ולשמור על צה"ל של כולנו מחוץ לוויכוח הפוליטי.

איתן ברושי: אני קורא לתת גיבוי מלא לפיקוד הבכיר שהרמטכ"ל בראשו ולפיקוד בכל הרמות, כולל לרב-סרן תום נאמן וחבריו.

איתן ברושי: יש לגבות את מי שעומד בחזית, את מי שאומר את האמת ואת מי שצריך לתת דוגמה אישית של מוסר וערכים.

איתן ברושי: אני, כמו איל וכמו רבים כאן בבית הזה, ששירת כחייל ומפקד בסדיר, בקבע או במילואים, וילדיו שירתו ומשרתים בצבא, חשובות לנו הנאמנות והאחריות של הממשלה והפיקוד לכל חייל בכל משימה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו – חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ממשלת ישראל פרסמה את היישובים באזורי עדיפות לאומית לענייני בינוי ושיכון, על מנת להעצים את הבינוי והשיכון באותם יישובים.

חמד עמאר: ולהפתעתי גיליתי ששני יישובים דרוזיים הוציאו מהרשימה – היישוב דאלית-אלכרמל והיישוב עוספיא.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך שמצב הבינוי והשיכון בשני היישובים האלה הוא מצב מאוד מאוד מאוד קשה: הצעירים לא מוצאים מקום לבנות את הבית שלהם, הצעירים לא מצליחים להוציא טופס ותוכנית לבניית הבית שלהם.

חמד עמאר: לכן, קודם כול, אני אגיד לך מה הדבר הקשה בהוצאת היישוב מאזור העדיפות: מעבר לכל ההטבות, כל מכרז שיצא, כל אחד יכול לגשת אליו, אפילו מכרז לחיילים משוחררים.

חמד עמאר: מכל יישוב במדינת ישראל יכולים לגשת למכרז ולזכות במכרז, וכבר היה דבר כזה בדאלית-אלכרמל.

חמד עמאר: לכן אני מבקש מהשר – שר השיכון ושר האוצר – הם מכירים את הייחודיות של היישובים הדרוזיים, הם מכירים את המצוקות של היישובים הדרוזיים – להכניס את שני היישובים האלה לאזור עדיפות לאומית על מנת לאפשר לתושבי המקום בלבד לגשת למכרז.

חמד עמאר: אני מדבר עכשיו בנאומי דקה, אבל אם הדבר הזה יצא לפועל והרבה תושבים ייכנסו לשם, לא מדאלית-אלכרמל, הרבה אזרחים ייגשו לשם, לא מדאלית-אלכרמל ולא מעוספיא, זה יכול לגרום להרבה הרבה בעיות בתוך היישובים האלה.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרה מירי רגב, יש בעיה, מה שנקרא בנייה לא מוסדרת אצל האזרחים הערבים.

עבדאללה אבו מערוף: הבנייה הלא-מוסדרת – זה לא בנייה לא חוקית, אלא בנייה לא מוסדרת – נובעת כמובן, וכולם מבינים, ואין לטמון את הראש בחול, ממדיניות האפליה הממושכת שנוקטות ממשלת ישראל וממשלות ישראל כלפי האזרחים הערבים, שהם בעלי האדמה, בעלי הארץ הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: הבעיה הזאת ידועה וברורה; היא תוצר ישיר, תוצאה ישירה של מדיניות האפליה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: זו עובדה.

עבדאללה אבו מערוף: נדבר על זה עשרות שנים, נתווכח על זה, זו עובדה קיימת, ואין להתווכח על זה לפי כל הנתונים שישנם במדינה.

עבדאללה אבו מערוף: לפני כמה חודשים, חצי שנה, הממשלה החליטה אולי לעשות איזה צעד, אנחנו קוראים לזה צעד חיובי, במירכאות, אבל בכל זאת אמרנו שזה צעד חיובי, וחוקק חוק תכנון ובנייה חדש עם חוק ההסדרים עם התקציב שעבר ב-19 בנובמבר 2015, שאולי ייתן תקווה, במירכאות, או התחלת הסדר, ניצוץ של הסדר, לכל עניין הבנייה הלא-מוסדרת אצל האזרחים הערבים.

עבדאללה אבו מערוף: ועדיין, כמובן, הממשלה לא התחילה לממש אף חלק מזה.

עבדאללה אבו מערוף: להפך, היא באה להסלים את המצב ולהחליט שצריך לבצע הקפאה, והיא מתנה את ההקפאה הזאת בתקציבים.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד, אנחנו את המדיניות הזאת, המקל והגזר, הגזר והמקל, עברנו בשנת 1948, בשנת 1956 – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני, זה לא – – –

עבדאללה אבו מערוף: – – בשנות הממשל הצבאי – –

יצחק וקנין: זו הצעה לסדר-היום, אדוני.

עבדאללה אבו מערוף: – – ואנחנו לא ניתן לזה עוד פעם.

עבדאללה אבו מערוף: ולא ניתן לזה, עם כל הכבוד לכל ההחלטות של הממשלה – ואני פונה עכשיו מעל הבמה הזאת גם לשר האוצר, שבידו תיק הבנייה והתכנון – –

יצחק וקנין: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: – – וגם למשרד הפנים, לכבוד הרב דרעי, שלא ייתנו יד לזה אם אכן הם שרים שאנחנו יודעים שהם הגונים מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: והחלטה תבוא, עכשיו יחוקקו חוקים – –

יצחק וקנין: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: – – שיעקפו את חוק ההסדרים.

יצחק וקנין: עבדאללה אבו מערוף, חבר הכנסת, אני לא רוצה להפסיק מיקרופונים.

יצחק וקנין: אתה שלוש דקות וחצי – מהצד.

יצחק וקנין: זה לא הולך.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני לוקח את הזמן מהרגע הזה, ככה שתדעו.

יצחק וקנין: דקה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, ואחריך – חבר הכנסת חיים ילין.

אוסאמה סעדי: דווקא בתור שלי אתה מקפיד.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום 20 ביוני, וב-20 ביוני מצוין בכל רחבי העולם, אדוני היושב-ראש, יום הפליט הבין-לאומי, שיסודו בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם משנת 2000, לציין את מועד כינוסה של הוועידה הבין-לאומית שבה נוסחה האמנה הבין-לאומית בדבר מעמדם של פליטים.

אוסאמה סעדי: בשנת 2015 יש יותר פליטים, מבקשי מקלט ועקורים בתוך מדינתם מאשר בכל התקופה מאז סוף מלחמת העולם השנייה.

אוסאמה סעדי: כיום, לפי נתונים שפרסמה נציבות האו"ם לפליטים, יש בעולם 59 מיליון בני-אדם שהם פליטים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מציינים בכנסת את יום העישון, יום העיוור, ימים מיוחדים, אבל כנראה לא במקרה הכנסת הזאת לא מציינת את יום הפליטים.

אוסאמה סעדי: אנחנו ביום הזה מזכירים ונזכרים באותם מיליוני פליטים פלסטינים במחנות הפליטים בגדה המערבית, ברצועת-עזה, בלבנון, בסוריה, ואנחנו קוראים ליישם את החלטות האו"ם, לרבות החלטה 194, ואת היוזמה הערבית בדבר פתרון בעיית הפליטים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חיים ילין, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה, כנסת נכבדה, היום היינו בדיון בוועדת הכנסת על הגדלת מספר חברי הכנסת בוועדות.

חיים ילין: נוסף על זה גם הקימו שתי ועדות חדשות.

חיים ילין: תראו, אני מבין שיש פוליטיקה ואנחנו צריכים לשחק את המשחק הפוליטי.

חיים ילין: השאלה היא מה הגבולות של הפוליטיקה.

חיים ילין: מי הולך להיות עכשיו בוועדות החדשות של ניצולי שואה?

חיים ילין: אין ועדה פה שלא מטפלת בזה; ובשוויון – מי לא הולך לטפל בזה?

חיים ילין: עכשיו קמו שתי ועדות לצרכים פוליטיים לחלוטין.

חיים ילין: אין שום סיבה בעולם להקים את הוועדות לנושאים האלה.

חיים ילין: צריך לדעת, ועדות שמוקמות לפעמים מנציחות את העוול של אותו סקטור, ולכן עושות את הפעולה ההפוכה.

חיים ילין: ועכשיו, 30 שרים וסגני שרים שלא יכולים להיות שותפים, 90 חברי כנסת, עוד שתי ועדות – איך אנחנו נראים?

חיים ילין: אנחנו צריכים פה לחוקק ולעשות הכי טוב שאנחנו יכולים לעם שלנו, לא סתם להרים יד.

חיים ילין: אתם לא חושבים, קואליציה ואופוזיציה, שהגיע הזמן לשנות את השיטה הזאת?

יצחק וקנין: צודק, ידידי.

יצחק וקנין: תודה.

חיים ילין: עם זה לא הולכים לבנק.

חיים ילין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ולאחריו – יוסף ג'בארין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אתמול, יום ראשון, היה יום שחור בהחלטות הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הממשלה קיבלה כמה החלטות שיהוו יום שחור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא החליטה להקים את גוף האכיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה אכיפה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו יש עבריינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שעבריין זה המדינה, זו שעשרות שנים לא מאשרת תוכניות מתאר והיום באה לחפש את הדרך ולהתנות קיום תוכנית כלכלית או ביצוע תוכנית כלכלית בהריסת מבנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לאן אנשים ילכו אחרי שיהרסו להם את הבתים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: המדינה, נזכיר לה שאנחנו אזרחי המדינה ויש לה אחריות מלאה גם למגורים שלנו ולשיכון שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז ההחלטה היא להקים גוף במקום לבוא ולהקים את הגוף התכנוני שצריך לבוא ולטפל מהיום הראשון של הקדנציה הזאת, לפני יותר משנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגשנו תוכנית מפורטת לפתרון הבעיה של המבנים הלא-מורשים, הגשנו את זה לכמה שרים, לא ראינו תגובה, והיום מתנים גם ביישום תוכנית שהיא אפילו תרמית אחת גדולה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתמול גם אישרו את כביש מס' 200, וזה בא לחנוק את היישוב דהמש, שיש בו יותר מ-700 איש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פשוט סוגרים אותם בלי כניסה, בלי יציאה.

יצחק וקנין: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר משפט אחרון לראש הממשלה: אתה אחראי לזה שאין מבנים מאושרים ליישובים הערביים, ולא יכול להיות "הרצחת וגם ירשת".

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יוסף ג'בארין, ואחריו – חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, הממשלה אישרה אתמול תוכנית להגברת האכיפה, אכיפת דיני התכנון והבנייה בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: תופעת הבנייה ללא היתר היא תוצאה בלתי נמנעת של הכישלונות הרבים של הגורמים הפוליטיים והתכנוניים, כישלונות בפיתוח היישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: המדינה לא מקדמת פתרונות תכנוניים הולמים לחברה הערבית, ולכן זה לא חוקי וזה לא מוסרי להשתמש בסמכויות האכיפה והענישה.

יוסף ג'בארין: יסוד תופעת הבנייה ללא היתר אינו בדפוס עברייני של האזרחים הערבים, כפי שמנסים גורמים שונים במערכת הפוליטית לתאר את התופעה.

יוסף ג'בארין: יסוד התופעה טמון קודם כול במכשולים מוסדיים, תכנוניים ומשפטיים שאונסים את התושבים הערבים לבנות ללא היתר על אדמותיהם הפרטיות, מחוסר ברירה, כדי לספק זכות בסיסית של קורת גג.

יוסף ג'בארין: לא ניתן להפחית את תופעת הבנייה ללא היתר ביישובים הערביים אם לא יינקטו צעדים ממשיים להסרת המכשולים הממסדיים לתכנון ראוי ביישובים הערביים, בעיקר על-ידי קידום ואישור של תוכניות מתאר שעונות על הצרכים האמיתיים של יישובים אלו.

יוסף ג'בארין: אנחנו מבקשים להקפיא מיידית את כל צווי ההריסה ביישובים הערביים ובשכונות הערביות ביישובים המעורבים, ולפעול במקביל להרחבת שטחי השיפוט של היישובים הערביים ולאישור תוכניות מתאר שמתחשבות בצרכים התכנוניים והסוציו-אקונומיים של החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: נדרשת תוכנית ממשלתית מקיפה של בנייה ציבורית על אדמות מדינה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת עיסאווי פריג', ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים וחברות, היום התקיים בוועדת החוקה דיון בחוק העמותות.

עיסאווי פריג': הדיון, מטבעו יש בו דעות שונות ואמור להיות דיון יחסית חריף.

עיסאווי פריג': השתתף בדיון חבר הכנסת אורן חזן, והיושב-ראש היה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שעבד שעות נוספות.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת חזן התחיל את הדיון: מה אתם מדברים על כיבוש?

עיסאווי פריג': כבשתם את הסחנה, לא מספיק?

עיסאווי פריג': כבשנו את הסחנה.

עיסאווי פריג': מדברים על גזענות, ואני רוצה לציין סוגיה על הדרך.

עיסאווי פריג': שאלתי את אחד מחברי הקואליציה שהשתתף בדיון, איך אמירות כאלה עוברות – שערבים כבשו את הסחנה.

עיסאווי פריג': אז חבר הכנסת אמר לי, אדוני היושב-ראש:

עיסאווי פריג': ממתי מתייחסים לחבר הכנסת חזן?

עיסאווי פריג': קיבלתי.

עיסאווי פריג': באמת לא מתייחסים אליו.

עיסאווי פריג': אבל שיושב-ראש ועדת החוקה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי אפשר שעה וחצי לחבר הכנסת חזן להיות הילד השובב ולהמשיך ולהפריע ולהגיד את האמירות הגזעניות בלי לנקוף אצבע, זה אומר לי רבות.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת גנאים לא פה?

מסעוד גנאים: הנה, פה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, לאחרונה יש שינוי נוסף לרעה בירושלים המזרחית, במיוחד בעיר העתיקה, במיוחד ולרבות בחודש הרמדאן.

אחמד טיבי: היה מותר לאמבולנסים של "הסהר האדום" הפלסטיני וג'מעיית "נוראן" להגיע לתוך המסגד, לאזור המסגד, ולהוביל אנשים חולים החוצה.

אחמד טיבי: הם היו נכנסים דרך באב-אל-אסבאט, שער האריות, ומפנים אותם לבתי-חולים.

אחמד טיבי: לאחרונה מספר אמבולנסים, גם של "הסהר האדום", גם של עמותת "נוראן", נמנעה כניסתם על-ידי המשטרה בטענה – קצין המשטרה אמר:

אחמד טיבי: האזור הזה שייך ל"מגן דוד אדום".

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: אני מכיר את החוק היטב, אדוני היושב-ראש, אני לא מכיר חוק כזה; ב.

אחמד טיבי: הוא סיכן את החולה; נאלצו לפנות אותו, את החולה, בטרקטורון חשמלי קטן, בטרקטורון; לפנות חולה מתוך מסגד אל-אקצא בטרקטורון, עד שמובילים אותו לבית-חולים.

אחמד טיבי: אתם יודעים מה הסכנות, מה המשמעות הרפואית של הדבר הזה.

אחמד טיבי: לאחרונה, תלמיד בבית-הספר בבית-חנינא, פאדי סלפיתי – התקף לב, בן 13.

אחמד טיבי: 20 דקות עד שהגיע אמבולנס, כי צריך לתאם עם המשטרה.

אחמד טיבי: אם אתם לא יכולים להגיע בזמן, תנו לאמבולנסים שכן יכולים להגיע בזמן ונמצאים שם בשטח – "אל-הילאל אל-אחמר" הפלסטיני, ג'מעיית "נוראן" – כדי לאפשר את הטיפול הרפואי – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: – – שחולים זקוקים לו.

יצחק וקנין: אדוני צודק.

אחמד טיבי: עד מתי יישאר העניין הזה בידי המשטרה, שמתעמרת לא רק באנשים חיים ובריאים, אלא גם באנשים חולים, אדוני היושב-ראש?

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ג'ו קוקס, חברת הפרלמנט הבריטי ממפלגת ה"לייבור", נרצחה בידי מתנקש לפני כמה ימים.

מסעוד גנאים: הרצח הוא רצח פוליטי, רצח שנאה, בגלל עמדותיה הליברליות וההומניות של קוקס.

מסעוד גנאים: המתנקש – קיצוני פנאטי, שבעיניו קוקס, שפועלת למען החלשים והפליטים והעניים ולמען ערכים הומניים, היא בוגדת והם בוגדים.

מסעוד גנאים: קוקס היא דוגמה לפוליטיקאית ופרלמנטרית בעלת ערכים שנלחמה והקריבה את חייה למען ערכים אלה.

מסעוד גנאים: קוקס עמדה לצד הפליטים ונגד רצח האזרחים בסוריה ולצד הפליטים הפלסטינים ונגד האפליה ונגד הדיכוי בעולם.

מסעוד גנאים: יש לה אמירה באחד מהנאומים שלה, שהיא אמירה מעניינת מאוד ונכונה מאוד; היא אומרת: לפעמים כל מה שהרוע צריך כדי לנצח הוא שאנשים טובים לא יעשו דבר.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, בישראל – מלא אבק של הסתה ושל שנאה, ובסוף שנאה זו הורגת.

מסעוד גנאים: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת באסל גטאס, ואחריו – חבר הכנסת יהודה גליק.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, יש שר, שרה במליאה?

יצחק וקנין: יש, יש.

יצחק וקנין: השרה יושבת, שרה ישנה.

יצחק וקנין: אתה יכול להמשיך, אדוני.

באסל גטאס: לא מעניין מה שאנחנו מדברים, כנראה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: גם משם היא שומעת את כל מה שאתה אומר.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – –

יצחק וקנין: היא לא מחוץ למליאה.

באסל גטאס: – – אני רוצה להתחיל מהיום להגיד לכם, אחד-אחד, שאף אחד לא עושה לנו טובה.

באסל גטאס: אתם, ממשלת נתניהו, כל השרים, הפקידים, אף אחד לא עושה לנו טובה, בשום דבר.

באסל גטאס: החלטת ממשלת ישראל מאתמול, להתחיל להתנות ולשים התניות על ביצוע תוכנית כלכלית שכבר אושרה בממשלה, היא פשוט כתם.

באסל גטאס: אתם לא עושים לנו טובה, לא בתוכנית הכלכלית, שהיא פירורים, שנתתם אותה 68 שנים מאוחר מדי.

באסל גטאס: ממשלה אחר ממשלה, מדיניות של אפליה, של הזנחה, של אילוץ של התושבים הערבים לבנות בלי היתרי בנייה, וזה לא אני אומר, זה דוח הוועדה הממשלתית שמינתה ממשלת נתניהו הקודמת.

באסל גטאס: אני רוצה אחת ולתמיד לקרוע את המסכה הזאת שאומרת כאילו, כאילו מטפלים בנו בכפפות של משי בעניין אכיפת חוקי הבנייה.

באסל גטאס: תשמע, אדוני היושב-ראש, בכפר בית-ג'ן, בתים שיש נגדם צווי הריסה של – אני לא אוהב להשתמש בזה, אבל של מי ששירתו בצה"ל – מג'די ח'טיב, הקנסות שהוא ספג עד היום, 250,000 שקל; (אומר בערבית: אתם שומעים אותי, עמיתי מהמשותפת?

באסל גטאס: מפחידים אותנו עם הקנסות.

באסל גטאס: )

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

באסל גטאס: שפיק חמזה – 200,000 שקל; איימן פארס – 160,000 שקל; יאסר ח'טיב – 250,000 שקל; משייח' – –

יצחק וקנין: תודה.

באסל גטאס: – – שכם, דרוזים, ארבעה אחים – 500,000 שקל בכפר בית-ג'ן.

באסל גטאס: אתם לא מפחידים אותנו עם הקנסות, אתם עושים הרבה יותר גרוע כבר עכשיו.

יצחק וקנין: תודה, אדוני חבר הכנסת באסל גטאס.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יהודה גליק, ואחריו – אחרון השואלים, אורי מקלב.

אלעזר שטרן: לא השואלים.

אלעזר שטרן: נואמים.

אלעזר שטרן: אחרון הנואמים.

יצחק וקנין: הוא גם שואל וגם נואם וגם הכול ביחד.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יהודה גליק.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת מן האופוזיציה, מן הקואליציה, מתוקים מדבש, אני מבקש להקדיש את דברי להזכיר איש אשכולות, איש בונה ירושלים שהובא היום למנוחות, הד"ר ארווינג מוסקוביץ.

יהודה גליק: האיש זיהה את הצורך החיוני בהשלמה הלכה למעשה של שחרור מזרח-ירושלים על-ידי יצירת רצף טריטוריאלי של התיישבות יהודית השוברת את הרצף הטריטוריאלי שהתקיים בחלק של העיר גם הרבה שנים אחרי שחרורו.

יהודה גליק: האיש השקיע את מיטב כספו כדי להגשים את החזון הציוני.

יהודה גליק: האיש האמין בכל מאודו בצדקת דרכנו כעם שחזר לארצו, הוא לא נרתע לרגע מלהפוך מילים וערכים אלה למציאות תכליתית על-ידי יצירת עובדות בשטח.

יהודה גליק: אם רק היו לנו עוד כמה אנשי חזון ומעש צדיקים נדירים כמו ד"ר מוסקוביץ, כבר מזמן היינו בשלב הבא המתבקש של המפעל הציוני, דהיינו החלת הריבונות על כל יהודה ושומרון.

יהודה גליק: זאת המורשת שלו, שרעייתו הצדקת צ'רנה נאבקת יום-יום, באומץ ובחוכמה, לקדם, וזה כהמשך ישיר למפעל החשוב שהובילו יחד כל השנים.

יהודה גליק: יהי זכרו ברוך.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יהודה גליק.

יצחק וקנין: יעלה אחרון השואלים, חבר הכנסת אורי מקלב – נואמים, הנואם האחרון.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, הוויכוח והניסיון לכרסם בקדושת השבת והפעלת תחבורה ציבורית בשבת – חשוב לנו לחדד, זאת לא שאלה של צרכים, האם יש חסר, האם יש צורך, כן ולא, האם יש אפשרות להגיע למרכזי בילוי או אין אפשרות להגיע למרכזי בילוי.

אורי מקלב: השאלה המרכזית היא ערכים מול צרכים פרטיים.

אורי מקלב: האם ערך השבת נחשב ונשאר לנו ערך מוגן, ערך שהיה הבסיס והדגל של העם היהודי – הוא היה בסיס גם למי שלא שמר תורה ומצוות בדקדוק, הוא היה בסיס לסמל את העם היהודי, את הברית עם העם היהודי, את המיוחדות וההפרשה של שבת קודש בין שאר ימי השבוע.

אורי מקלב: זאת השאלה, האם זה נכס יסוד של העם היהודי מול צרכים כאלה ואחרים, שלא מתווכחים – אנחנו בכנסת כל היום, ואנחנו דנים היום בחסרים שיש ובצרכים שיש.

אורי מקלב: זה לא אומר – זה לא שווה-משקל לצרכים ולחסרים מול הערך המיוחד של העם היהודי, שזה שבת קודש.

אורי מקלב: ולכן, הערכים של רצונות ושל צרכים פרטיים מול ערכים ציבוריים – הם הקובעים.

אורי מקלב: ולכן, תחבורה ציבורית בשבת, בין במסגרת עירונית, בין במסגרת כללית – אותו דבר, אותו דין, ועל זה אנחנו היום דנים.

אורי מקלב: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יצחק וקנין: תמו הנאומים בני דקה.

יצחק וקנין: [מס' מ/1025; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 11319; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – סעיף 3 בסדר-היום: הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 9), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

אלי אלאלוף: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין כמו היום הזה כדי להביא את הצעת החוק הזאת שמשלימה את מה שהתחלנו הבוקר בוועדה בנושא דיווח על רפורמת בריאות הנפש.

אלי אלאלוף: היה דיון מעמיק, גם שלוש שעות לא הספיקו, ואנחנו נמשיך.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 9), התשע"ו–2016.

אלי אלאלוף: הצעת החוק שלפנינו באה לתקן טעות שנפלה בתיקון חוק טיפול בחולי נפש בקדנציה הקודמת.

אלי אלאלוף: מי שהוגש נגדו כתב-אישום, אך נמצא כי הוא אינו כשיר לעמוד לדין – ניתן על-ידי בית-המשפט צו אשפוז או צו טיפול מרפאתי.

אלי אלאלוף: בתיקון מס' 8 שנעשה לפני כמה חודשים – כפי שאמרתי, בקדנציה הקודמת – התכוונו להגביל את התקופה המרבית של צו האשפוז כך שתשווה לתקופת המאסר המרבית הקבועה לאותה עבירה, ללא שיקול דעת מצד בית-המשפט.

אלי אלאלוף: לפני תיקון זה לא הייתה הגבלה על תקופת צו האשפוז.

אלי אלאלוף: ראוי להדגיש שתקופת צו האשפוז הנקבעת על-ידי בית-המשפט אינה התקופה שבה בפועל החולה יהיה מאושפז.

אלי אלאלוף: הוועדה הפסיכיאטרית היא שקובעת באופן מלא מתי ישוחרר החולה, והיא מפעילה את שיקול דעתה המקצועי והפרטני לכל חולה וחולה וקובעת את מועד שחרורו.

אלי אלאלוף: במרבית המקרים, תקופות האשפוז והטיפול המרפאתי שממומשות למעשה הן קצרות בהרבה מהתקופה המרבית.

אלי אלאלוף: הבעיה הייתה שהניסוח שבו השתמשו לא ייצג נאמנה את כוונת המחוקק ואִפשר לבית-המשפט להפעיל שיקול דעת ולקצר את תקופת צו האשפוז המרבית.

אלי אלאלוף: מצב זה גרם למחלוקת בין בתי-המשפט בנוגע לפרשנות הסעיף.

אלי אלאלוף: העניין הגיע לפתחו של בית-המשפט העליון אשר החליט שלא לפסוק בפרשה עד שהמחוקק יבהיר את כוונותיו, ומכאן הדחיפות שבהצבעה על החוק.

אלי אלאלוף: הוועדה דנה בנושא מחדש, שקלה בשנית את כל השיקולים הכרוכים בו והגיעה למסקנה כי כוונת המחוקק המקורית נכונה וכי אין בידי השופט הכלים להעריך מה צריך להיות אורכה של תקופת האשפוז.

אלי אלאלוף: בנוסף, ולאור הערות חברי הכנסת והסנגוריה הציבורית, החליטה הוועדה כי כדאי להשאיר לבית-המשפט שיקול דעת במקרים חריגים ובנסיבות מקלות במיוחד.

אלי אלאלוף: במקרים אלה יוכל בית-המשפט לקצר את תקופת צו האשפוז המרבית לפי שיקול דעתו.

אוסאמה סעדי: אז למה מטילים עונש מרבי?

קארין אלהרר: למה זה הכלל?

אוסאמה סעדי: למה זה הכלל, עונש מרבי?

אלי אלאלוף: המרבי שהוא קובע.

אלי אלאלוף: למה לא? אני חושב שזו ההחלטה.

קארין אלהרר: – – –

אלי אלאלוף: ציינתי נקודה מאוד חשובה, חברי, שכמעט באף מקרה העונש המרבי אינו מופעל, הוא קצר מאוד כשזה אשפוז.

אלי אלאלוף: אז יש אפשרות – – –

קארין אלהרר: אבל, אלי, זה מה שדרש החוק.

אוסאמה סעדי: פה נותנים אפשרות לעונש המרבי, לעונש המקסימלי.

אלי אלאלוף: אני מביא הצעה שכבר בושלה ודיברו עליה.

אלי אלאלוף: לא ראיתי – הוועדה לא ראתה בזה שום בעיה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות פה לנציגות הפרקליטות, שהבינו את רצון חברי הכנסת לשמור על גמישות ואיזון והסכימו לפשרה זו, אשר התקבלה גם על דעת הסנגוריה הציבורית וכל הגופים המקצועיים המעורבים בנושא.

אלי אלאלוף: אני מבקש להודות לחברי הכנסת, שבאמת השקיעו זמן רב – אפשר לציין כמה שמות, אבל כדי שלא לפגוע באחרים אמנע – לצוות הוועדה ומנהלת הוועדה ענת כהן שמואל; ליועצת המשפטית, שפעם ראשונה אני עובד אתה, ואני חייב לציין את היכולות והרצון שלה להגיע לפשרות, נירה לאמעי, אשר עמלה רבות באמת להשיג את הפשרות, ולמשרד המשפטים.

אלי אלאלוף: ההצעה הזאת הוגשה עם הסתייגויות של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס ואילן גילאון.

אלי אלאלוף: אני מבקש, למרות הגשת ההסתייגויות, לדחות אותן ולאשר את החוק הזה.

אלי אלאלוף: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: אם כן, כפי שציין יושב-ראש הוועדה, יש הסתייגות של חברת הכנסת אורלי לוי, והיא נמצאת באולם.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אילן גילאון לא נמצא.

יצחק וקנין: יש לך חמש דקות, חברת הכנסת אורלי לוי, לנמק את ההסתייגות, ואולי אפילו יכול להיות שיהיה לך רוב.

יואל חסון: אז אולי עדיף לא לנמק.

יצחק וקנין: חמש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, תראו, למען גילוי נאות אני חייבת לומר שכשהייתי בוועדה לפני כשלושה שבועות, הביאו נוסח שהיה הרבה יותר קיצוני מהנוסח שמוגש לפנינו היום.

אורלי לוי אבקסיס: וכשהערתי, ביחד עם חברי אילן גילאון, הערה מתבקשת לגבי – תראה, כאשר מגיע נאשם, בוא נביא בחשבון שאין לו בעיה נפשית.

אורלי לוי אבקסיס: מגיע למשפט בפני שופט וכדומה, העונש המרבי – הרי אנחנו מכירים, בתוך הסיפורים האלה אנחנו חיים – כמעט שלא נפסק בשום אירועים.

אורלי לוי אבקסיס: והמעטים – – –

אוסאמה סעדי: תמיד לא.

אורלי לוי אבקסיס: תמיד, תמיד לא מגיע לעונש – אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: יש מקרים מאוד מאוד מאוד מסוימים, אנחנו יכולים לספור אותם על יד אחת.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מגלים, אז באמת בית-המשפט לוקח לתשומת לבו נושאים נוספים – ולשיקול דעתו – שבאים ומאזנים.

אורלי לוי אבקסיס: התיקון שהובא אלינו בא לומר: האנשים האלה בעצם יקבלו – לא משנה, אולי זה לא בבית-כלא רגיל, אבל בסוג של מאסר, גם אם זה מאסר פסיכיאטרי – יקבלו אוטומטית את העונש המרבי על העבירה.

אורלי לוי אבקסיס: ואז העונש הזה, אין זה משנה – שוב, בכוונה אחזור ואומר – אם בבית-כלא או במוסד אשפוזי, הוא לא יוכל לצאת החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: ואתן לכם דוגמה שבעצם חידדה את האבסורד הזה, והיא הייתה דוגמה שהועלתה גם על-ידי חבר הכנסת אילן גילאון – שעדיין לא הגיע, ואני בטוחה שהוא תכף יגיע – שהיה ואנחנו מדברים, לדוגמה, על בן-אדם שנתפס עם מריחואנה, אז יש לו בעיות נפשיות.

אורלי לוי אבקסיס: האם ייתכן הדבר שבגלל הבעיה הנפשית שלו הוא יישפט על ההחזקה של המריחואנה בעונש המרבי, כי זה סמים מסוכנים, לשנים?

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, השאלה היא מה יקרה שם, ואחרי השנים האלה, איך הוא יכול לחזור לחברה ובאיזה מצב.

אורלי לוי אבקסיס: אני סבורה שאולי במצב קשה יותר מאשר המצב כשהוא נכנס.

אורלי לוי אבקסיס: והעונש הוא לא מידתי, כי אם הוא היה מגיע לבית-המשפט, הוא היה, סביר להניח, מקבל איזו עסקת טיעון.

אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו סותמים את הגולל גם על עסקאות טיעון, ובעצם מצרים את החופש של אנשים שבמסלול הרגיל היו יוצאים עם עונש מופחת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש פה גם שאלה אחרת, ופה הקושי הגדול לעשות את האיזונים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני ביקשתי לעשות הפרדה, ולעשות בעצם איזה סוג של החרגה, כי באותה מידה אנחנו עדים לאירועים, שבחלקם הגיעו גם לפתחנו על-ידי חדשות בעיתונים ובכלי תקשורת, על מקרים, למשל, של שכנים או של אנשים שהיו מסוכנים מאוד לציבור, ושם אולי כן היה צריך לקחת, בשיקולי דעת מאוד ספציפיים, מאוד אינדיבידואליים, שאם אנחנו בעצם באים ומשחררים מוקדם מדי, מה קורה עם אותו בן-אדם ומה קורה עם הסביבה שהוא מסוכן לה, פרט לזה שהוא מסוכן לעצמו?

אורלי לוי אבקסיס: הרי אנחנו מכירים את הסיפור על השכנה שהתלוננה פעם אחר פעם, וכל פעם ששחררו את השכן שלה הוא איים על חייה, התנכל לה ופגע גם ברכוש שלה.

אורלי לוי אבקסיס: וביום בהיר אחד הוא גם רצח אותה, למרות כל אותות האזהרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שכשבאים לעשות תיקון כזה, שבא לתקן עוולה מסוימת, הוא צריך להיות תיקון אמיתי, שיביא בחשבון את המצבים השונים שבהם אנשים נמצאים.

אורלי לוי אבקסיס: אז ברגע שהעליתי את האבסורד הזה, הבינו גם יושב-ראש הוועדה וגם משרד המשפטים שאנחנו מתקנים חטא בעוולה, וזה לא מה שביקשנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז הגיעו לאיזה סיכום או איזו פשרה, שבעיני היא לא הפשרה האופטימלית שהייתי רוצה לראות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא כן יותר טוב מההסדר הקודם שהיה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני, יחד עם חברי אילן גילאון, הגשנו את ההסתייגות, שיש מקרים שבהם אנחנו לא יכולים להתייחס להחזקת מריחואנה לדוגמה, או להמתה של ילד, או רצח, או סיכון, ניצול קטינים לזנות, ניסיון לרצח, המתת תינוק, התעללות בקטין או בחסר ישע, תקיפת זקנים, סחר בבני-אדם והיזק לבעלי-חיים – צריכים להפריד בקטגוריה נפרדת, להפריד בין גוף ונפש, בין סכנה לגוף ונפש, לבין עבירות שהן יותר עבירות של – אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: אולי אפילו נגיד חומר.

אורלי לוי אבקסיס: רוח מול חומר.

יצחק וקנין: אם אפשר לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מבקשת, חברי חברי הכנסת, לתמוך בהסתייגות הזו, כי ההסתייגות הזו תביא בסופו של דבר גם לתיקון של הפשרה שהושגה, שהיא בכל מקרה מתקנת מצב של החוק שהוגש, אבל היא ממש ממש לא מספקת.

אורלי לוי אבקסיס: ויש בתיקון הזה כדי להכניס שכל גם בהתנהלות שלנו כחברי כנסת, אבל לתת כלים בידי השופטים – – –

קארין אלהרר: למה את לא מתנגדת?

אורלי לוי אבקסיס: – – – לתת כלים בידי השופטים לעשות משפט צדק אמיתי, תוך הסתכלות אינדיבידואלית על המקרים שעומדים בפניהם.

אורלי לוי אבקסיס: אבקש לתמוך בהסתייגות.

יצחק וקנין: תודה.

קארין אלהרר: למה את לא נגד?

אורלי לוי אבקסיס: אה, למה אני לא נגד?

אורלי לוי אבקסיס: כי המצב היום הוא גם לא אידיאלי.

קארין אלהרר: אז שיביאו תיקון נורמלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני בהחלט רוצה שיהיה תיקון, ולכן אם אקבל את ההסתייגות אז החוק יהיה טוב יותר.

יצחק וקנין: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היה ולא, נישאר במצב ההזוי שבו אנחנו נמצאים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכולם לתמוך בהסתייגות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש יכול לסכם את הדיון בהסתייגויות, ודאי.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד מעריך את היכולת של חברת הכנסת אורלי לוי לנתח את המצבים המשפטיים והחברתיים, אני באמת מאוד מעריך.

אלי אלאלוף: אבל היה רצוי באמת, אורלי, ואני אומר את זה בחיבה, לא כדי לפגוע חס ושלום – הצעת החוק המקורית, זאת שאתה פתחת בדיון, הייתה במצב א', ובעקבות ההערות שלך, שרק בדיון השני הצטרף אליהן אילן גילאון, עשינו שינויים שלדעתי הם מהותיים.

אלי אלאלוף: הנושא הוא מאוד מורכב.

אלי אלאלוף: אני לא משפטן כמוך ואני לא יכול לנתח בראייה שלך את המצב המשפטי.

אלי אלאלוף: אנחנו חיפשנו פתרונות לטובת דווקא נפגעי נפש, כי גם אם אמרנו העונש המרבי, ביקשנו להקל עליהם, השארנו מקום להקל תמיד ולהתבסס גם על הנתונים שקיבלנו ממשרד המשפטים, שרוב המקרים היום יוצאים אחרי תקופה יחסית קצרה לחופש המוחלט ממערכת המשפט כי הם לא – אחרי שגמרו והוועדה הפסיכיאטרית הודיעה שהאיש לא מסוכן יותר לציבור, הוא משוחרר לגמרי.

אלי אלאלוף: וזה היה חשוב לנו, כי אני חושב שלהשאיר אדם גם בבית-חולים פסיכיאטרי או במרפאת-חוץ תחת הכותרת שהוא אסיר, ובמקום אסיר הוא בטיפול, אני חשבתי שזו פגיעה באדם, וכך הסבירו לנו גם אנשי משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: לכן חיפשנו להקל עליהם את העול האדיר שנפל עליהם, שהוא לפעמים, כמו שציינת, מקרים כמו, במירכאות – לא כמו סמים קלים, אבל סך הכול מקרים קלים.

אלי אלאלוף: לכן אני חושב שפה, הפשרה הזאת – ותמיד ניתן לתקן.

אלי אלאלוף: עובדה שאנחנו מתקנים תיקון קודם – אני חושב שאם נרגיש, אם בית-המשפט העליון יגיד שזה לא מספק אותו, שבחקיקה שהצענו יש פגיעה באנשים, אז אם זה בתקופה שלי או בתקופה של אחרים כמוך, הצעירים, אני חושב שיהיה מקום לתקן את זה.

אלי אלאלוף: אבל כרגע נראה לי שהכי חשוב, לפתור את המשפטים, להקל על המשפטים שלא ניתן לסגור בבית-המשפט העליון.

אלי אלאלוף: בית-המשפט העליון ביקש לדון, הוא לא מוכן לדון במצב הנוכחי.

אלי אלאלוף: ובמצב הנוכחי הזה בינתיים יש סובלים.

יצחק וקנין: חברי הכנסת ומזכירי הסיעות, יש יותר מדי רעש.

אלי אלאלוף: במצב הנוכחי, אני חייב להגיד לכם, יש סובלים, יש אנשים שמחכים לפסק-דין בבית-המשפט העליון, לא רק בבתי-משפט אחרים.

אלי אלאלוף: לכן, הבקשה שלנו – של הוועדה בעצם, ההחלטה התקבלה פה-אחד גם בנוכחות אילן גילאון – לקבל את ההחלטה לצאת לדרך עם המצב הנוכחי ולעקוב.

אלי אלאלוף: כפי שאת יודעת, הוועדה שלנו החליטה לא רק לחוקק חוקים אלא גם לעקוב אחרי ביצועם.

אלי אלאלוף: נעקוב אחריהם ונעשה הכול כדי שמי שאמור להיות מטופל נכון יטופל, אף שהוא עשה עבירה, לצערנו, וצריך לתקן את המצב הזה.

אלי אלאלוף: אז אני שוב וחוזר ומבקש מכל החברים, אני לא חושב שזה עניין של קואליציה או אופוזיציה.

אלי אלאלוף: בדיון שהתקיים בנוכחות חברי כנסת רבים, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, הייתה הצבעה פה-אחד שמוכיחה שהחוק הזה, גם אם הוא ניתן יום אחד לשיפור, הוא בהחלט דרך טובה להתמודד עם הבעיה.

אלי אלאלוף: לכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, להביא את זה להצבעה לקריאה שנייה ושלישית, כי אם רוצים – – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

אלי אלאלוף: תרשו לי לדווח, אני רוצה לדווח דווקא, אם תרשו לי, תמיד בנושא של בריאות הנפש.

אלי אלאלוף: היום התקיים דיון על הרפורמה בבריאות הנפש.

אלי אלאלוף: פתחה את הדיון חברתי מיכל בירן – מיכל, אל תפני אלי גב כשאני מדבר אלייך, לא מתאים – ואני רוצה להגיד שהדיון הזה היה מאוד פתוח, מאוד ביקורתי על המצב של היישום, אבל ליד זה גם החברים יכלו לראות שהרפורמה בבריאות הנפש יצאה לדרך.

אלי אלאלוף: אני גם חייב לציין, אחד הנושאים המרכזיים שעלה בנושא של בריאות הנפש בזכות חברת הכנסת חנין זועבי – – –

יצחק וקנין: סדרנים, אני מבקש, סדרנים, יש יותר מדי רעש, חברי כנסת מדברים, טלפונים, אי-אפשר בצורה כזאת להמשיך לנהל את הישיבה.

אלי אלאלוף: עלה בדיון היום הנושא של השירות של בריאות הנפש במגזר הערבי.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שלמרות העבודה האדירה של חנין זועבי ובעזרתי – אנחנו ניסינו לקדם את הנושא.

אלי אלאלוף: המצב הוגדר על-ידינו כמצב חירום, אי-אפשר להמשיך בבריאות הנפש אם לא יתוקנו כמה עיוותים.

אלי אלאלוף: עיוות מס' 1.

אלי אלאלוף: אי-אפשר ש-20% מהאוכלוסייה יקבלו עכשיו – יש סטטיסטיקה רשמית של "שולחן עגול" שהיה במשרד הבריאות על-פי בקשתנו, שבדק את כוח-האדם הנדרש לבריאות הנפש – המספרים, לצערי, לעומת ה-20% באוכלוסייה, נעים בין 1% ל-2.5% ולא יותר, בפסיכיאטריה, בפסיכולוגים הקליניים, בכל תחום ותחום שנבדק ואני חייב להגיד.

אלי אלאלוף: אבל לפחות הישג אחד – משרד הבריאות מודה במצב הקשה של בריאות הנפש במגזר הערבי, ותהיה התמודדות אמיתית, ויש התמודדות אמיתית.

אלי אלאלוף: מנכ"ל משרד הבריאות הודיע היום שכל מתמחה שרוצה למצוא ואינו מוצא פתרון לבד, משרד הבריאות באופן אישי ימצא לו פתרון להתמחות שלו.

אלי אלאלוף: בחודש אוקטובר, עם חזרתנו מהפגרה, יהיה דיון מיוחד על המגזר הערבי, לא כדי לדבר על בעיות, אלא כדי לדון בהצעות הקונקרטיות של משרד הבריאות כדי להתמודד בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אי-אפשר להשאיר חלק מהאוכלוסייה באותה רמה.

אלי אלאלוף: גם האוכלוסייה החרדית מוזנחת בנושא הזה, אבל לא קיימנו דיון היום במיוחד במגזר החרדי, זה דבר שנעשה גם כן לקראת אוקטובר או נובמבר.

אלי אלאלוף: אנחנו גם ביקשנו שהרפורמה בבריאות הנפש תלווה אחת לשישה חדשים על-ידי הוועדה, ולאורך כל הזמן, בין דיונים לדיונים, ועדת משנה, שבראשותה נורית קורן, תמשיך ללוות את כל התהליך הזה.

אלי אלאלוף: זה אומר כמה מביאים בחשבון בצורה רצינית את זה, ואני באמת רוצה להודות על שיתוף הפעולה.

אלי אלאלוף: אם הדיון הקודם היה מאוד רעשני ובלתי ניתן לשליטה – יש לי חבר שנשאר עד הסוף והוא דב חנין; הוא יכול לתת את העדות שגם עם דבריו הקשים, כרגיל, הייתי אומר, אני חושב שהיה היום דיון פורה וענייני שיקדם את הנושא.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות.

יצחק וקנין: חברת הכנסת אורלי לוי, את משאירה את ההסתייגות, אני מבין?

אורלי לוי אבקסיס: כן, נצביע עליה.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, לסעיף 1 בהצעת החוק יש הסתייגות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – חבר הכנסת אילן גילאון לא נוכח – ולכן אנחנו נצביע על ההסתייגות לסעיף 1 של חברת הכנסת אורלי לוי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 44 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס ואילן גילאון לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 44 מתנגדים, 31 בעד, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: לסעיף 2 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע על סעיף 1 וסעיף 2 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת – כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–2, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 10 נמנעים – 3 סעיפים 1–2, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 65 בעד, עשרה מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 1 ו-2 התקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע, חברי הכנסת, על הצעת החוק בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 64 נגד – 10 נמנעים – 3 חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 9), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 64 בעד, עשרה מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 9), התשע"ו–2016, התקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: [מס' מ/839; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 8290; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת איתן ברושי מודיע לי שהוא הצביע בטעות במקום חבר הכנסת זוהיר בהלול – לפרוטוקול, הדבר נרשם.

יצחק וקנין: לא שיש הצבעה כפולה, הוא הצביע בטעות, זה לא משנה את התוצאה ואת ההצבעה, תודה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016.

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק ממשלתית זו באה ברציפות ונועדה לסייע למערכת אכיפת החוק בסיכול עבירות באמצעות קביעת הגבלות ואיסורים, ואף סגירה מוחלטת.

ניסן סלומינסקי: כלומר, יש מקומות שבהם – אולי צריכים להוציא את החוק ולהגביל את הכנסת בסגירה, אולי, אף אחד לא שומע מה אני מדבר.

ניסן סלומינסקי: זה משהו.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: יש מקומות שבהם מתבצעות עבירות, וכדי שאפשר יהיה לאכוף את החוק צריך לסגור את אותם מקומות – או קבוע או זמני.

ניסן סלומינסקי: שוב, מדובר רק במקומות שבהם מבצעים את העבירה עצמה.

ניסן סלומינסקי: שזה יהיה דבר משמעותי.

ניסן סלומינסקי: לכן מוצע להסדיר מחדש ובאופן בהיר את הסמכות להורות על הגבלת השימוש במקומות המשמשים לביצוע העבירה.

ניסן סלומינסקי: אני מדגיש שוב, רק במקומות שבהם העבירה מתבצעת.

ניסן סלומינסקי: שוב, יש כאן תוספות ויש כאן מגבלות שאני רואה שהציבור לא ער להן, אז אני אסמוך על כך שהציבור קרא את הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: יש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מחברי כולם להתלכד סביב החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: כולנו רוצים, שאם יש מקום שבו מתבצעת עבירה באופן קבוע ולא חד-פעמי, נניח בית-זנות, אם זה אסור, או מקום שנעשים בו הימורים שאסורים על-פי חוק, באופן קבוע, לתת את היכולת והכוח לסגור את המקום הזה.

ניסן סלומינסקי: לפעמים זה לתקופה, לפעמים לאורך זמן.

ניסן סלומינסקי: יש כל הפרטים בחוק.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מכל חברי להתלכד ולהצביע בעד החוק.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יצחק וקנין: יש הסתייגויות לחוק, כאמור.

יצחק וקנין: לסעיף 13 – הסתייגות של חברות הכנסת מיכל רוזין, יעל גרמן ורויטל סויד.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מיכל רוזין איננה, אז לא תוכל לדבר.

יצחק וקנין: חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת?

יעל גרמן: כן.

יצחק וקנין: מוותרת.

יצחק וקנין: חברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: הסתייגות – חמש דקות לרשותך להסתייג.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, צריך להבין שהצעת החוק שאנחנו עומדים להצביע עליה כעת היא חוק קיים שמבקשים את תיקונו.

רויטל סויד: החוק הקיים היום כבר נותן סמכות סגירה של מקומות שבהם מתבצעות עבירת זנות, עבירת סחר בסמים וכמובן עבירה של הימורים.

רויטל סויד: מה בא להוסיף פה החוק היום?

רויטל סויד: הוא בא להוסיף עבירות נוספות.

רויטל סויד: ודאי שאנחנו מסכימים – אם היו מביאים עבירות נוספות כמו זנות, סחר בסמים והימורים, היינו מסכימים לתת סמכות סגירה לשוטר ל-30 יום, וגם מעבר לכך, אבל מעיון בתוספת שמציינת את העבירות אנחנו רואים שאנחנו מגיעים לסיטואציות מאוד מאוד מורכבות, כגון החזקה של סמים, לרבות לשימוש עצמי.

רויטל סויד: אז מה אנחנו אומרים פה היום?

רויטל סויד: שלשוטר – לא לשופט – תהיה סמכות להורות על סגירת מקום כי הוחזקו בו סמים לשימוש עצמי?

רויטל סויד: זאת אומרת, האם באיזה אופן, דירה של אדם שבה הוא מחזיק סם לשימוש עצמי, שוטר יוכל לבוא ולהורות על סגירת המקום?

רויטל סויד: או אם מדובר על מקום שיש בו הפרת זכויות יוצרים וסימני מסחר; אז יבואו ויאמרו שלגבי אולמות אירועים שבהם משמיעים שירים מסוימים תהיה סמכות סגירה כשהמקום מתנהל על-פי דין אך ורק בגלל העבירה הזאת?

רויטל סויד: או ביצוע עבודות גז ללא רישיון?

רויטל סויד: זאת אומרת, אנחנו רואים שהחוק הזה, שהוא חוק חשוב ומבורך, הוכנסו בו בתוספת השנייה עבירות שיש קושי גדול מאוד לתת סמכות בלעדית לשוטר לבוא ולסגור בגללן.

רויטל סויד: ולכן הצעת החוק הזאת, היה צריך לעבוד עליה יותר ולברר אותה, ולברור, לברור את העבירות, שהדברים יהיו בקונסנזוס.

רויטל סויד: ההסתייגויות שאנחנו מגישים הן לגבי העובדה שלא הוסיפו עבירות שכן היה צריך להוסיף, אף שאני וחברותי בוועדה התעקשנו להוסיף אותן, כגון מקום שיש בו פרסום ומסירת מידע בדבר זנות של קטין.

רויטל סויד: אנחנו סוגרים מקומות עם שימוש עצמי בסם, אבל לא לסגור מקום שמפרסם ומוסר מידע על זנות של קטין?

רויטל סויד: זה אבסורד.

רויטל סויד: או מקום – או איסור פרסום בדבר שירותי זנות של בגיר, או בכלל מקום שיש בו פרסום והצגת תועבה.

רויטל סויד: זאת אומרת, אנחנו מדברים פה על חוק שחוקק באופן נמהר, סוג של יציר כלאיים, כשמצד אחד אין פה עבירות חמורות כמו פרסום דברי תועבה – זה מקום שלא צריך לסגור אותו, כאן לשוטר לא תהיה סמכות, וכנ"ל מקום שיש בו פרסום ומסירת מידע בדבר זנות של קטין.

רויטל סויד: את זה לא הכנסנו, אבל מצד שני הוכנסו עבירות שהן עבירות יחסית קלות, כמו החזקת סם לשימוש עצמי, הפרת זכויות יוצרים – במקום שהוא גם חלק ממקום שעיסוקו הוא חוקי, ובהחלט ניתן לבוא ולומר שיש חשש גדול – – –

זאב בנימין בגין: החרגנו שימוש עצמי.

רויטל סויד: לא, תסתכל על זה בתוספת.

רויטל סויד: בני, תסתכל בתוספת, לא הורדנו את השימוש העצמי.

זאב בנימין בגין: אני זוכר שהחרגנו את זה.

רויטל סויד: לא הורדנו את זה, וזה בעייתי מאוד.

רויטל סויד: ולכן אני אמליץ לחברי להתנגד להצעת החוק.

רויטל סויד: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: חבר הכנסת, יושב-ראש הוועדה, ניסן סלומינסקי.

יצחק וקנין: רק רגע, יש בקשת דיבור – אורי מקלב נמצא?

יצחק וקנין: לא נמצא.

יצחק וקנין: אדוני יעלה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, אם הבנתי טוב את ההסתייגות של חברת הכנסת רויטל, אם הבנתי, אז הכוונה היא שרצית להוסיף עוד כמה דברים לנושא?

קריאה: – – –

ניסן סלומינסקי: קודם כול, נדבר על להוסיף: א.

ניסן סלומינסקי: את צודקת, אבל – – –

זאב בנימין בגין: רויטל טענה שלא החרגנו שימוש עצמי.

יצחק וקנין: לא צריך לתקן אותו, הוא כבר מתוקן.

יצחק וקנין: כנראה טעות נפלה בידה והדברים תוקנו.

רויטל סויד: אז תוסיפו את העבירות.

ניסן סלומינסקי: רק להוסיף – – –

רויטל סויד: תוסיפו שלוש עבירות.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, לגבי התוספת – רגע, אני אענה לך, אני אענה, זה בסדר, יש.

ניסן סלומינסקי: לגבי התוספת, התשובה היא מאוד פשוטה.

ניסן סלומינסקי: למה לא הכנסנו אותה, אף שיכול להיות שהיה ראוי להוסיף?

ניסן סלומינסקי: מסיבה פשוטה: כי אם אנחנו הולכים לעשות צעד דרסטי, דרמטי, לסגור, אז אנחנו מדברים עם המשטרה ואומרים: רבותי, אנחנו סומכים עליכם, אנחנו רוצים שיהיה לכם הכוח, תגידו לנו מה אתם צריכים.

ניסן סלומינסקי: כי לסגור דברים מעבר למה שהם צריכים – – –

רויטל סויד: אבל מה אם לנו חשובות עבירות של זנות וסמים – – –

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה, רויטל, אני אתן תשובה, רק שנייה, אני אתן תשובה, דקה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אז המשטרה אומרת לנו: אנחנו צריכים לגבי א', ב', ג' – שם יש לנו בעיה.

ניסן סלומינסקי: לגבי הנושאים האחרים – –

איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה לגלות שהמשטרה עושה דברים כאלה בשביל – – –

יצחק וקנין: חברת הכנסת – – –

ניסן סלומינסקי: – – פרסום זנות ופרסום תועבה דרך שימוש בקטין או דברים כאלה – אומרת המשטרה: אנחנו יודעים לטפל בזה גם בלי הצעד הדרסטי של הסגירה.

ניסן סלומינסקי: אז מאחר שהם אומרים שהם יודעים לטפל גם בלי זה – – –

רויטל סויד: אבל הבעיה היא בדיוק שלא נותנים על העבירות האלה דגש ולא סוגרים מקומות כאלה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר, אם המשטרה אומרת לנו שהיא לא צריכה בשביל זה צעד כל כך דרסטי של סגירה, מי אני שאני אוסיף את זה – – –

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: אתה המחוקק – – –

ניסן סלומינסקי: לא מפני שאני המחוקק.

ניסן סלומינסקי: גברתי חברת הכנסת, אנחנו הולכים כאן לעשות צעד חזק, לתת כוח לסגור משהו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, איך אומרים, צריכים לעשות את זה במשורה.

ניסן סלומינסקי: אז אם הגוף האחראי לנושא – –

איילת נחמיאס ורבין: זה רק חומר שקשור – – –

ניסן סלומינסקי: – – אומר:

ניסן סלומינסקי: פה אני לא צריך, אז מה אתם רוצים?

ניסן סלומינסקי: שאני גם את זה אסגור?

ניסן סלומינסקי: למה?

איילת נחמיאס ורבין: כן – – –

רויטל סויד: כן, כי אלה עבירות לא פחות חשובות – – –

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: למה לסגור אם המשטרה אומרת לי – –

רויטל סויד: כי אלה עבירות – – –

איילת נחמיאס ורבין: – – –

ניסן סלומינסקי: – – כדי לאכוף את החוק אני לא צריכה צעד דרסטי, יש לנו דרכים אחרות.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן – – –

רויטל סויד: מה, זה פחות חשוב מזכויות יוצרים?

איילת נחמיאס ורבין: חבל, לפחות – – –

יצחק וקנין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, הסתיימה הוועדה, אנחנו לא בוועדה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בכל אופן – לא, לא, לכן אמרתי: אם המשטרה הייתה חושבת שהיא צריכה גם את זה, היינו נותנים לה את הכוח הזה.

ניסן סלומינסקי: אבל אם לא, זה לא דבר פשוט, סגירה של מקום.

ניסן סלומינסקי: לכן עושים את זה במשורה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כדי לדבר עדיין על החוק, לפני שנעבור לדבר גם על דברי תורה, אז עדיין במסגרת החוק – – –

יצחק וקנין: זה יותר מעניין.

ניסן סלומינסקי: ושוב, אני רוצה להודות לידידי בני בגין – טוב, הוא לא שומע, לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, בגלל האופי החריג והסמכות שבה מדובר, שמאפשרים לסגור מקום – וצריכים להבין, אנחנו סוגרים את המקום הזה עוד בטרם הועמד בעל המקום או המחזיק לדין.

ניסן סלומינסקי: רבותי, שנבין.

ניסן סלומינסקי: גברתי – טוב, חברת הכנסת כבר לא שומעת – כאן אנחנו מדברים על מקום שעדיין לא העמידו לדין את הבעלים שלו ועוד אין פסק-דין.

זאב בנימין בגין: אפילו ללא כתב-אישום.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאני אומר, לא העמידו אותו בכלל לדין.

זאב בנימין בגין: אפילו אין כתב-אישום.

ניסן סלומינסקי: אין כתב-אישום.

ניסן סלומינסקי: אני התחלתי להודות לך, אתה רק לא שמעת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני רוצה להודות לך על שניהלת את הישיבה כשאני לא הייתי.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מדובר כאן בשלב מאוד מקדמי.

ניסן סלומינסקי: כך שזה לא דבר פשוט כאן, אפילו עוד אין כתב-אישום.

ניסן סלומינסקי: לכן צריך לעשות את זה מאוד מאוד במשורה, ולכן גם – –

רויטל סויד: – – – התנאי לחוק – – –

ניסן סלומינסקי: – – כשמגיעים לנושא של הסגירה – רק שנייה – לכן יש כאן הרבה מאוד, איך אומרים, סייגים, וזהירות, וכל מה שהחוק שם כדי שלא נעשה את זה, כי עדיין אין אפילו כתב-אישום.

ניסן סלומינסקי: ולכן נוספה להצעת החוק הדרישה כי מתן צו להגבלת שימוש במקום יותנה בכך שהעבירה מתבצעת במקום "כחלק מפעילותו השגרתית".

ניסן סלומינסקי: זה תנאי, זאת אומרת, זה לא שבמקרה הייתה שם איזו עסקת סמים או במקרה היה שם משהו, אלא שהעבירה מתבצעת שם "כחלק מפעילותו השגרתית".

רויטל סויד: אך לא העיקרית.

ניסן סלומינסקי: כלומר – מה?

רויטל סויד: – – – אולם אירועים.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: כלומר – – –

רויטל סויד: באולם אירועים אתה יכול לסגור?

יצחק וקנין: חברת הכנסת רויטל סויד, כמה אני יכול לקבל את ההפרעות?

יצחק וקנין: זה לא יעזור.

יצחק וקנין: את זה הייתם צריכים לסיים בוועדה, לא פה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך את הקהל – את ילדינו, בנותינו ובנינו החיילים, שכולנו מצדיעים לכם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך אתכם בברכת ברוכים הבאים.

ניסן סלומינסקי: תראו איך הגוף המחוקק יושב, מחוקק, דן בכל מילה, ובסוף יוצא חוק טוב.

ניסן סלומינסקי: אז ברוכים הנמצאים ביציע, חיילינו היקרים.

ניסן סלומינסקי: ולכן דבר ראשון שאנחנו רוצים – שהעבירה תהיה "כחלק מפעילותו השגרתית".

ניסן סלומינסקי: כלומר, שזה לא יהיה מרכיב שולי או זמני בפעילות; מדובר כאן בסחר נשים, סמים, הימורים וכיוצא בזה.

ניסן סלומינסקי: בנוסף, ביחס לעבירות הפחות-חמורות הנכללות בתוספת, לדוגמה – –

רויטל סויד: אבל, ניסן, זה היה לפני כן – – –

ניסן סלומינסקי: – – בתוספת, דוגמת עבירות – – –

יצחק וקנין: מה, לא הצלחתם לגבש ביניכם את הדברים בוועדה, רויטל?

יצחק וקנין: פה את חושבת שאת תהיי מסוגלת להסדיר את הדברים?

ניסן סלומינסקי: – – – דוגמת עבירות על פקודת סמים או על חוק – – –

רויטל סויד: אני מזמינה אותך לוועדה שלנו, תראה את – – –

ניסן סלומינסקי: לא, את יודעת שאני בישיבה הזאת – – –

יצחק וקנין: חסר לי רק את הוועדה שלה, ואני אסיים – – –

ניסן סלומינסקי: רויטל, את יודעת שאת זה לא אני ניהלתי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לבני תודה.

ניסן סלומינסקי: רק הוא לא רצה לבוא ולהקריא, אז אני עושה את זה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן: נקבעו תנאים מחמירים יותר להוצאת צו להגבלת השימוש במקום.

ניסן סלומינסקי: למשל, ניתן להוציא את הצו רק אם המקום שבו מדובר משמש בעיקרו – שוב, בעיקרו – לביצוע העבירה, או אם מדובר בנסיבות שעלולות לסכן חיי אדם או את בריאותו, כגון אם מדובר בעבירות של מכירת תרופות מזויפות או אלכוהול מזויף, שפה יש סכנה לחיי אדם ואז ודאי שאתה צריך לעשות את זה בזריזות.

יצחק וקנין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, הוא מחכה לך.

ניסן סלומינסקי: כמו כן – – –

קריאות: – – –

ניסן סלומינסקי: רגע, אני אמרתי שאני מחכה לו? אני, יש לי עוד טונות לדבר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, החוק עצמו עוד לפני דברי תורה.

ניסן סלומינסקי: כמו כן, כדי למנוע שימוש חוזר ולא מבוקר – –

קריאות: – – –

ניסן סלומינסקי: – – בצווי ההגבלה שיש בידי המשטרה, הוסיפה הוועדה להצעת החוק הוראה הקובעת שאם הוצא צו מינהלי בידי קצין משטרה, הוא לא יכול להוציא צו חדש בתום שנתיים מהפקיעה שלו, כדי שתהיה שליטה על זה.

ניסן סלומינסקי: אני רואה עכשיו שבאמת חברי חברי הכנסת, כולם בתוך העניין וכולם הבינו את הדברים וכל אחד יודע מה הוא צריך להצביע.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני פונה לחברי, בקואליציה ודאי אבל גם באופוזיציה: החוק הוא חוק ראוי, ההסתייגויות הן לא הסתייגויות שמישהו אומר שזה לא, אלא פשוט המשטרה אומרת שעדיין היא לא צריכה אותן, אז למה נטיל?

ניסן סלומינסקי: אני סומך על כולם, ואני שוב פונה לחברי להצביע כדי לאשר את החוק בקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות להצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016.

יצחק וקנין: לסעיפים 1–12 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

קריאות: – – –

יצחק וקנין: כהצעת הוועדה, אני אומר.

קריאות: – – –

דוד ביטן: הוא אמר "הסתייגות", אין לו טענות – – –

יצחק וקנין: אדוני, אתה תקשיב לי טוב, אני מאוד ברור.

יצחק וקנין: אמרתי: לסעיפים 1–12 אין הסתייגויות, אז מצביעים כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–12 – 50 נגד – 21 נמנעים – 1 סעיפים 1–12 נתקבלו.

יצחק וקנין: 50 בעד, 21 מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 1–12 התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: לסעיף 13, הסתייגות של חברת הכנסת מיכל רוזין – שאיננה – יעל גרמן וחברת הכנסת רויטל סויד.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות?

יצחק וקנין: מי נגד ההסתייגות?

מרדכי יוגב: זה לא מופיע אצלי.

מרדכי יוגב: אני מבקש להצביע נגד.

מרדכי יוגב: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 43 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברות הכנסת מיכל רוזין, יעל גרמן ורויטל סויד לסעיף 13 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: 43 מתנגדים – ועם קולו של חבר הכנסת יוגב, שלא נכלל, זה 44 – 27 בעד, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, ההסתייגות לא התקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים על סעיפים 13 ו-14, מכיוון של-14 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: מצביעים על 13 ו-14 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד ומי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 13–14, כהצעת הוועדה – 49 נגד – 23 נמנעים – 1 סעיפים 13–14, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יצחק וקנין: 49 בעד, 23 מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים 13 ו-14 התקבלו כהצעת הוועדה ועברו בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, קריאה שלישית – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 49 נגד – 22 נמנעים – 1 חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 49 בעד, 22 מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: הכרזה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 70), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת האתיקה בעניין היעדרות חברי הכנסת מישיבות הכנסת בכנס החורף של המושב השני של הכנסת העשרים, מאוקטובר 2015 עד אפריל 2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: הודעה זו אינה מצריכה הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להודיע על חילופי אישים בוועדה המשותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת הכלכלה לדיון בהצעת חוק המים (תיקון מס' 27), התשע"ו–2016:

): מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה – מסיעת יהדות התורה, במקום חבר הכנסת אורי מקלב יכהן חבר הכנסת יעקב אשר; מסיעת ישראל ביתנו, במקום חבר הכנסת רוברט אילטוב יכהן חבר הכנסת חמד עמאר.

): הודעה נוספת: ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום לאשר ממלא-מקום נוסף בוועדת הפנים והגנת הסביבה: מטעם סיעת הליכוד יכהן חבר הכנסת יהודה גליק.

): תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1050); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 5 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 179), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק השרה מירי רגב בשם שר הרווחה והשירותים החברתיים.

מירי רגב: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

יצחק וקנין: חברי הכנסת – איתן ברושי, אם אפשר, תעשו את זה בצד ולא באמצע המליאה, כי זה מפריע לדיון.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, ראש הממשלה, שרים, כנסת נכבדה, הצעת החוק שבנדון היא הצעת חוק של השר כץ, ואני מציגה אותה.

מירי רגב: הצעת החוק שבנדון, עניינה הסדרת סוגיית הצבת שוטרים בתשלום בסניפי המוסד לביטוח לאומי.

מירי רגב: בסניפי המוסד לביטוח לאומי מועסקים מאז ומעולם שוטרים בתשלום לסיוע בשמירה על הסדר הציבורי במהלך ביצוע המשימות של סניפי המוסד.

מירי רגב: מדובר בפעילות על בסיס קבוע אך לפרקי זמן מוגבלים, שבהם ניתן שירות לקהל המבוטחים בסניפי המוסד.

מירי רגב: נוכחות השוטרים בסניפי המוסד נדרשת בשל היקף המבקרים הרב, כ-5 מיליון ביקורים מדי שנה, וכן בשל אופי השירות, המעורר לעתים מצבי חיכוך עם אוכלוסיית הזכאים.

מירי רגב: בעניין זה יצוין כי בשנה החולפת התרחשו בסניפי המוסד לביטוח לאומי קרוב ל-600 אירועים של פגיעה בסדר הציבורי, מתוכם כ-60 אירועי תקיפה או איום על עובדי המוסד, מאות אירועי אלימות ועשרות איומים בהתאבדות.

מירי רגב: סעיף 102ז לחוק המשטרה, התשס"ו–2006, להלן: חוק המשטרה, אשר תוקן בשנים האחרונות, קובע כי "קצין מוסמך רשאי, לבקשת מי מהמנויים בתוספת השנייה, להקצות שוטרים בתשלום לשם סיוע בהפעלת סמכויות אכיפה או גבייה הנתונות להם על-פי דין".

מירי רגב: בשל נוסח הסעיף האמור נוצר ספק באשר לחוקיות המשך העסקת שוטרים כאמור בתוך סניפי המוסד, משום שנערכת בהם עבודה הקשורה גם לתשלום גמלאות ולשמירה על הסדר הציבורי ועל שלום הציבור בסניף, ולא רק לאכיפה וגבייה.

מירי רגב: לנוכח הקושי החוקי האמור, בשל ייחודו והיקף פעילותו של המוסד, ובהתחשב במגוון האוכלוסיות שבהן הוא נדרש לטפל מדי יום, וכן בשל החשש הכבד כי בהיעדר נוכחות משטרתית מספר האירועים האלימים יגדל משמעותית, מוצע להוסיף לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, את סעיף 386א, לעגן בו את מצב הדברים הקיים ולקבוע במפורש כי בלי לגרוע מהאמור בסעיף 102ז לחוק המשטרה, קצין משטרה רשאי להקצות שוטרים בשכר בעת שעות קבלת קהל בסניפים של המוסד לביטוח לאומי גם לשם שמירה על הסדר הציבורי ועל שלום הציבור בהם.

מירי רגב: לעניין זה, ייחודו ובידולו של המוסד על פני גופים אחרים מתבטאים בצירופם של כל אלה: 1.

מירי רגב: המוסד אמון על הענקת זכויות מתחום הביטחון הסוציאלי לכלל תושבי המדינה, הוא פועל בכל רחבי הארץ ובהיקפים העולים בסדרי גודל על כל גוף אחר; 2.

מירי רגב: עיקר פעילותו של המוסד מתמקדת באוכלוסייה מוחלשת ברמה סוציו-אקונומית נמוכה, ועובדה זו יוצרת מצבי חיכוך מול האוכלוסייה המטופלת וחשש מתמיד לפגיעה משמעותית בסדר הציבורי, לרבות חשש לחיי אדם; 3.

מירי רגב: היקפי הפעילות של המוסד לביטוח לאומי הם גבוהים במיוחד ואין להם מקבילה בקרב תאגידים חוץ-ממשלתיים אחרים: מדי שנה מתקיימים בסניפי המוסד לביטוח לאומי מפגשים עם כ-5 מיליון מבוטחים הדורשים לקבל שירות לשם מיצוי זכויותיהם בענייני גמלאות או חובות בדמי ביטוח; 4.

מירי רגב: היתרון בהעסקת שוטרים בשכר, בהקשר זה, נתון בעצם מקצועיותם ויכולתם לטפל, למנוע ולמזער פגיעה באוכלוסייה הנזקקת לשירות המוסד וכן באוכלוסיית נותני השירות – שוטרים הפועלים גם בקהילה, מכירים את הנפשות הפועלות ואת המוקדים הבעייתיים בקהילה, ומשכך, יש בידיהם הידע והכישורים הרלוונטיים והאפקטיביים לשמירה על תכלית העסקתם.

מירי רגב: יובהר כי המוסד לביטוח לאומי מפעיל גם אנשי אבטחה בהיקף גדול לשמירת הסדר הציבורי, והעסקת שוטרים למטרות שתוארו לעיל הכרחית לאור מומחיותם והסמכויות הייחודיות הנתונות בידיהם.

מירי רגב: לפיכך, נבקשכם לתמוך בהצעת החוק החשובה ולהעבירה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מירי רגב: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשרה מירי רגב, שהציגה את הצעת החוק בשם שר הרווחה והשירותים החברתיים.

יצחק וקנין: חברים, אנחנו פותחים את הדיון בהצעת החוק המובאת לקריאה הראשונה.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – איננו; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – איננו; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מוותרת; חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה; חבר הכנסת אראל מרגלית – איננו; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – איננו; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – מוותר; חבר הכנסת זוהיר בהלול – איננו; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – איננה; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – איננה; אני מדלג – חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר; חברת הכנסת יעל גרמן – איננה; חברת הכנסת רויטל סויד – מוותרת; חבר הכנסת עפר שלח – איננו; חבר הכנסת אורן אסף חזן – מוותר; חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת באסל גטאס – גם הוא איננו.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אני עובר להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 179), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50 נגד – 6 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 179), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: 50 בעד, שישה מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1047); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 55), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: בבקשה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 55), קריאה ראשונה.

יצחק כהן: הסדר דומה כבר קיים בסעיף 145א2(א1) לפקודת מס הכנסה בעקבות תיקון לפקודת מס הכנסה שאושר לאחרונה בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016).

יצחק כהן: אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו פותחים את הדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים ביקש לא לדבר – חבר הכנסת נחמן שי; מירב בן ארי – ויתרה; תמר זנדברג – איננה; זהבה גלאון – איננה; עבדאללה אבו מערוף – רוצה לדבר, אדוני, או מוותר?

יצחק וקנין: מוותר; חבר הכנסת אראל מרגלית – איננו; איציק שמולי – מבקש לוותר; חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה; קסניה סבטלובה – איננה; עיסאווי פריג' – איננו; יעל גרמן – איננה; עמנואל טרכטנברג – איננו; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת יואל חסון – איננו; חבר הכנסת אורן אסף חזן – מדבר בטלפון; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – מוותרת; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו; ישראל אייכלר – איננו; חבר הכנסת זוהיר בהלול – איננו; חבר הכנסת יוסי יונה – איננו; חבר הכנסת באסל גטאס – איננו; חברת הכנסת רויטל סויד – איננה; חברת הכנסת עליזה לביא – איננה; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – איננה; חבר הכנסת אורי מקלב – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – איננו; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו; חבר הכנסת עפר שלח – איננו.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 55), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 55), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: 56 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אני מוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואת חבר הכנסת מוטי יוגב.

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 55), התשע"ו–2016, עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, הודעה דרמטית: תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ט"ו בסיוון התשע"ו, 21 ביוני 2016, בשעה 16:00.

יצחק וקנין: ישיבה זאת נעולה.