ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 129, 2016-06-06 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ט באייר תשע"ו, 6 ביוני 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הירושה (הליך חלופי לסילוק חובות מכספי העיזבון), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/3042/20 וכלה בהצעת חוק פ/3050/20 – הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (התקנת שלט אזהרה במעלית), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איל בן ראובן, נורית קורן, יעל כהן-פארן, יצחק וקנין, ענת ברקו, מרדכי יוגב, דב חנין, קסניה סבטלובה, נחמן שי ואורן אסף חזן; הצעת חוק בחינת מעמדם של מסתננים, התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פיצול דירות) (הוראת שעה), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – הזכות להיבחן בבחינות בגרות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי השלטון והמשפט (חקיקה באזור באמצעות צו), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת יואב קיש; הצעת חוק הקאדים (תיקון – כשירות מינוי קאדים ובחירתם), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת עיסאווי פריג'; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – לימודים), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שיתוף הפעולה מצד המעסיק), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק הדואר (תיקון – תשלומי ריבית למקבלי השירותים הכספיים), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיעכם, כי לפי סעיף 96(ה)(1) לתקנון הכנסת, עם מינוי חברי הכנסת אביגדור ליברמן, סופה לנדבר וצחי הנגבי לשרים ביום כ"ב באייר התשע"ו, 30 במאי 2016, נמחק שמם מהצעות חוק שהיו שותפים להן מציעים אחרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שנעבור לנאומים בני דקה, אני מבקש לברך את אחינו המוסלמים המציינים את פתיחת חודש הרמדאן, תקופה שבה מאמיני האסלאם צמים ומתמקדים בפנימיות האדם ובהתבוננות במעשיו.

יולי יואל אדלשטיין: בפתחו של חודש משמעותי זה אני מבקש לברך את חברי הכנסת המוסלמים שנמצאים אתנו כאן במליאה, את עובדי הכנסת ואת אזרחי ישראל המוסלמים כולם, בברכת חודש טוב, מועיל ומבורך.

יולי יואל אדלשטיין: יש דמיון מסוים בין ימים אלו לבין תקופת הימים הנוראים ביהדות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שתקופה זו תשמש מנוף למחשבה על המשותף בין מאמיני שתי הדתות, בני הארץ והמדינה הזאת, כולם בני אברהם.

יולי יואל אדלשטיין: אברהם אבינו מוכר כאיש החסד והשלום, איש האמונה והכנסת האורחים, ידיד נפשו של הקדוש-ברוך-הוא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שברוח אמונתו ודרכו של אברהם נמצא גם אנחנו מסילות אל הלב ונצליח לבסס שיתוף פעולה למען עתיד טוב יותר למדינת ישראל ולכל עמי האזור.

יולי יואל אדלשטיין: רמדאן כרים.

קריאות: שוכראן.

קריאות: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נצביע כדי להירשם לנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ההצבעה מופעלת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין יפתח את הנאומים, ואחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היד ששלחה את יהודה הישראלי להילחם למען תושבי עוטף-עזה ומדינת ישראל היא אותה יד – כשהיו זקוקים לאישור של משרד הביטחון לשפץ את ביתו כנכה צה"ל, לא הייתה מדינה, לא היה משרד הביטחון ולא היה אף אחד.

חיים ילין: הדבר היחידי שמצאנו זה הלב של אזרחי מדינת ישראל, שנרתמו, ובתוך פחות מ-24 שעות תרמו מכספם לשפץ את הבית, כדי שיוכל להכיל אותו ולשרת אותו הכי טוב.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, לא יכול להיות שמעבר לקו הירוק, כשממשלת ישראל לדורותיה שלחה אנשים להתיישב שם, ממשלת ימין ימין, שלא מקבלת אפילו את הסיפוח של חלק מהאזורים האלה, אותה ממשלה ששולחת את הילדים להגן עלינו, בסוף זונחת אותם.

חיים ילין: אני אומר לך, זה לא עניין פוליטי – אף-על-פי שאולי ייקחו אותו לשם; זה עניין רגשי, של לב אל לב במקום הזה.

חיים ילין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, תודה, כנסת נכבדה, לכבוד ציון יום ירושלים בכנסת, ובשל ניסיון קבוע של הפלסטינים להעלים את הקשר בין העם היהודי לירושלים ולמחוק את ההיסטוריה, אדגיש כי כל היסטוריון אסלאמי יודע שהח'ליף השני, עומר אבן אל-ח'טאב, איתר את מקום המקדש היהודי על הר-הבית כשהגיע לירושלים.

ענת ברקו: לכן החלטתי לשים כמה נקודות על השולחן: ירושלים מעולם לא הייתה בירתה של שום ישות מדינית למעט זו היהודית; ירושלים אינה מוזכרת בשמה בקוראן עצמו, אך ארץ-ישראל, המכלילה גם את ירושלים ובנותיה, בית אל-מקדס ואכנאף בית אל-מקדס, הן על-פי הקוראן ומפרשיו ירושת הנצח לבני ישראל – בערבית: בני אסראאיל – העם הנבחר, על-פי הקוראן – –

טלב אבו עראר: – – –

ענת ברקו: – – שעתיד לשוב מכל קצוות הארץ וליישב אותה ואת סביבותיה.

טלב אבו עראר: מה את מבינה בקוראן – – –

ענת ברקו: עם כל זאת, אין חולק על קדושתו הדתית של מסגד אל-אקצא למוסלמים – לא רק לפלסטינים; מסגד אל-אקצא לכל המוסלמים, לא רק לפלסטינים.

ענת ברקו: לכן מדינת ישראל מקפידה לשמור היטב על ביטחונו של המסגד ועל חופש דת ופולחן – –

טלב אבו עראר: – – –

ענת ברקו: – – של המוסלמים והנוצרים בירושלים, וזאת בשעה שבשכנותנו מופצצים כנסיות ומסגדים על ראשם של מתפללים.

טלב אבו עראר: – – – מה הפרשנות – – –

ענת ברקו: אין שחר לתביעת הפלסטינים, שבירתם רמאללה, להקמת בירה בירושלים בנימוק של קדושת אל-אקצא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: גם מכה ומדינה – אדוני היושב-ראש, עוד שלושה משפטים – גם מכה ומדינה הסוניות אינן בירות, וגם קום, כרבלא ונג'ף אינן בירות של מדינות שיעיות.

ענת ברקו: מי שמנסה להכחיש את הזיקה לירושלים מכחיש גם את הנצרות, שהחלה להתגבש באזור הר-הבית.

ענת ברקו: גם התושבים הערבים במזרח-ירושלים מעוניינים לקבל את השירותים ממדינת ישראל, ולא משום גורם אחר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: נכון, גם חבר הכנסת טיבי בחר למקם את ביתו בצד הישראלי של גדר הביטחון, והוא יודע למה.

ענת ברקו: הדרישה האבסורדית, ויצירת תמונת ראי לישראל, וזיוף ההיסטוריה, כולל של אונסק"ו, הם-הם הבעיה.

קריאות: – – –

ענת ברקו: כיוון שמעולם לא הייתה מדינה פלסטינית, הרי שמטבע הדברים לא הייתה לה בירה, ולכן זו דרישה אבסורדית – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: – – לבירה בירושלים.

ענת ברקו: ועכשיו רק לאחל, לרגל הרמדאן, רמדאן כרים (אומרת בערבית: וצום קל ומבורך).

קריאות: – – –

טלב אבו עראר: איך אפשר – – –

נחמן שי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: אני בדרך כלל אומר – – –

ענת ברקו: – – – מעזה – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ברקו, אני בדרך כלל אומר במקרים כאלה, אחרי כמה פעמים שאני מבקש, אני אומר:

יולי יואל אדלשטיין: תגידי לעוזרים שלך לכתוב לך דברים בצורה קצרה יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מכיוון שאני בטוח שאת כותבת את הדברים לבד, אני פונה אלייך: בנאומים בני דקה, אנא ממך – דקה.

טלב אבו עראר: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מה לעשות, חברת הכנסת ברקו תמיד מביאה איזה הרצאה, כל פעם מבית-מדרשה המיוחד, אפילו הפרשנות המיוחדת שלה לקוראן, שאנחנו לא מקבלים אותה – –

ענת ברקו: תראה לי – – –

מסעוד גנאים: – – מה לעשות, היא לא יכולה לצמצם, זו הרצאה.

ענת ברקו: – – – איפה מופיעה ירושלים בקוראן – – –

מסעוד גנאים: הרצאה.

ענת ברקו: תראה איפה – – –

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, תחילה, לרגל חודש רמדאן ומצוות הצום, אני פונה לכל המאמינים והמוסלמים: רמדאן כרים וכול עאם ואנתום בח'יר.

מסעוד גנאים: לפני יומיים הלך לעולמו המתאגרף המפורסם והאהוב והאהוד מוחמד עלי – קליי.

מסעוד גנאים: קליי לא היה רק ספורטאי מיוחד ואהוב, הוא היה בן-אדם גדול; הוא היה איש ערכים.

מסעוד גנאים: הוא איבד את תואר אלוף העולם בגלל העקרונות ועמדותיו הפוליטיות – הוא עמד עליהן.

מסעוד גנאים: הוא נלחם באפליה, באפרטהייד, נגד השחורים בארצות-הברית, לא חסך בביקורת על המשטר בארצות-הברית ולא חשש או היסס לתקוף את המדיניות האימפריאליסטית של ארצות-הברית, במיוחד המלחמה בווייטנאם, וסירב להתגייס לצבא ארצות-הברית בגלל עמדה מוסרית זו.

מסעוד גנאים: מוחמד עלי היה איש ערכים, איש מוסר, ועמד נגד העושק והגזענות והאפליה בכל מקום בעולם.

מסעוד גנאים: הוא צריך להיות הדוגמה לספורטאי ואיך הוא יכול להשפיע ולעצב דעת קהל, אם הוא רק יבין, הספורטאי, שהספורט זה לא רק תואר ומדליות ותמונות ותקשורת וסלבריטי, אלא בעיקר מוסר וערכים.

מסעוד גנאים: זהו מוחמד עלי, קליי, יהיה זכרו ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצטברות האירועים המביכים שקשורים במשטרת ישראל יכולה לספק תעסוקה לכמה וכמה ארגונים.

נחמן שי: האמת שרציתי להציע: אולי באמת צריך להחליף את הפיקוד על המשטרה, אבל נזכרתי שכבר החליפו לא מזמן, אז אי-אפשר שוב.

נחמן שי: פשוט לא עולה על הדעת שתהיה שרשרת כל כך מהירה וקרובה של תקלות בארגון שהציבור שמסתכל אליו ועליו כגורם שמשפיע על חיינו בכל היבט והיבט.

נחמן שי: לא יכול להיות שתצא הודעה על מפקד מחוז שהפעיל נשק בנסיבות מסוימות – אני לא חולק עליהן – ואז מתברר שהאדם שבו מדובר בכלל התאבד, וכל זה יצא במהירות מהמשטרה כדי להוכיח עד כמה אותו מפקד מחוז מעז בקרב; לא יכול להיות שתצא הודעה לתקשורת שמנסה להעלים פרטים מרכזיים בעמדת המשטרה בעניין חקירה שנוגעת לראש ממשלה; לא יכול להיות – אני לא רוצה למנות את הכול.

נחמן שי: מוכרח מישהו להיכנס ולעשות סדר.

נחמן שי: השר – שמעתי אותו מתראיין בכמה מקומות.

נחמן שי: לא נראה לי שהוא קלט את עומק המשבר הנוכחי במשטרה.

נחמן שי: אולי הוא כבר מרגיש חלק ממנו, אז יותר קשה לו.

נחמן שי: אז אני חושב שהכנסת צריכה להיכנס לזה.

נחמן שי: הצעתי דיון לסדר-היום והוא נדחה, אז אולי ועדת הפנים, או בדרך אחרת.

נחמן שי: אנחנו חייבים לחזור ולטפל במשטרה.

נחמן שי: אין ארגון כל כך חשוב בחיינו, אם אני מזיז את הצבא לרגע, מאשר המשטרה.

נחמן שי: כולנו רוצים בהצלחתו, כולנו תלויים בו וכולנו משוועים שהמפכ"ל יתעשת, כי הוא בסך הכול לא 100 ימים – 200 ימים.

נחמן שי: 200 ימים זה מעבר לתקופת החסד.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, היום מציינים את תחילת חודש רמדאן, חודש שמתקיימת בו מצוות הצום.

איימן עודה: החודש הזה מתאפיין בהתבוננות פנימית, באיפוק וצניעות, במעשי חסד, בכפרה על עוונות ובהזדהות עם אנשים שידם אינה משגת לאכול.

איימן עודה: ברשותכם, אעבור לשפה הערבית בשביל לברך את הציבור הצם.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אחים ואחיות, רמדאן כרים.

איימן עודה: החודש הזה נשגב בערכיו העמוקים, ערכי ההתקרבות בין האנשים, ערכי ההזדהות עם הזולת, ערכי הסבלנות.

איימן עודה: אנחנו כולנו זקוקים לערכים העמוקים של חודש רמדאן המבורך.

איימן עודה: ברצוני לאחל צום מבורך ואפטאר טעים.

איימן עודה: ) תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, נכבדי השר, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לפנות לחברי היקרים, חברי הכנסת הערבים המוסלמים, ודרככם לכל האזרחים המוסלמים, ולאחל לכם רמדאן כרים.

יעל גרמן: היום בוועדת הפנים העבירו לקראת קריאה שנייה ושלישית את תיקון 107 לחוק התכנון והבנייה, ואם אנחנו לא נשכיל לעצור אותו – ואני פונה אליך, אדוני היושב-ראש – אנחנו נעשה משהו שנבכה עליו במשך שנים.

יעל גרמן: יש כאן קודם כול פשיטת רגל של כל גופי התכנון והבנייה.

יעל גרמן: לראשונה, לאחר שנים רבות של מאבק מאוד מאוד מתמיד וקונסיסטנטי של גופי התכנון והבנייה, יחד עם הגופים הירוקים ויחד עם הציבור, לשמור על החוף שיהיה נקי מבנייה למגורים, לראשונה באה כנסת ישראל, ובחוק, ברגל גסה, ברשות ובסמכות, בדלת העיקרית, היא מאפשרת לבנות מגורים על חוף הים.

יעל גרמן: חוף הים הוא משאב ציבורי מצומצם ששייך לכל הציבור, וצריך להשאיר אותו כזה – שייך לציבור בלבד – ולא לתת אותו מתנה לבעלי ממון, שיבואו ויבנו שם דירות שתהיינה שוות עשרות-מיליונים והן תהיינה שייכות רק להם, ואף אחד חוץ מהם לא יוכל ליהנות ממנו.

יעל גרמן: זה עדיין לא מאוחר; זה עוד לא הגיע לקריאה שנייה ושלישית בכנסת.

יעל גרמן: אני מבקשת ממך ללמוד את הנושא ולנסות למנוע את הרעה שתיפול על כל אזרחי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ברושי.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חברי הנכבדים, אני מודה קודם כול לכבוד היושב-ראש על הברכות לחג הרמדאן.

יוסף ג'בארין: אני מעריך זאת.

יוסף ג'בארין: האמת היא, החודש הזה – וגם סופו, הוא מסתיים בחג – תמיד מזכיר לנו את הצורך שהמוסדות הציבוריים בישראל יציינו את החודש הזה, וגם תהיה אפשרות להכיר בחודש ובחגים, גם של העדה המוסלמית, גם של העדה הנוצרית – של העדות הערביות – במוסדות הרשמיים.

יוסף ג'בארין: ככה, למשל, סטודנטים בתקופה הקרובה יצטרכו לעבור בחינות, עובדים צריכים לעבוד בתקופה הזאת, בלי שום התחשבות במצווה.

יוסף ג'בארין: לכן, אני מקווה שתצא מכאן קריאה שהמוסדות הציבוריים בישראל יכירו בחגים ובימים המיוחדים הללו.

יוסף ג'בארין: גם אני רוצה לברך בערבית: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני רוצה לברך את בני עמנו ולאחל להם רמדאן כרים.

יוסף ג'בארין: מי ייתן וברמד

יוסף ג'בארין: אן הבא יתגשמו כל תקוות עמנו לעצמאות ולהקמת מדינה פלסטינית ושעמנו יגשים גם את זכותו לשוויון מלא על מולדת האבות.

יוסף ג'בארין: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכות לחברינו המוסלמים כאן בכנסת ובכל מקום בארץ ובעולם.

איתן ברושי: אני מקווה שהחג הזה, בסופו נוכל להתקדם לשלום.

איתן ברושי: אבל אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שאנחנו גם לקראת חג השבועות, חג של מתן תורה ועבודת האדמה, ולשלוח מכאן ברכה לחקלאי ישראל, למי שעובד יום-יום באדמה ומייצר בעבודת האדמה את המזון.

איתן ברושי: רצינו לקיים יום ההתיישבות, התיישבות וחקלאות, ומסיבות שונות זה נדחה, ונקיים אותו במועד אחר.

איתן ברושי: רציתי להקדיש את הדקה לעדה האתיופית.

איתן ברושי: השתתפתי אתמול בטקס לציון זכרם של עולי אתיופיה שלא זכו להגיע לארץ, כ-4,000 במספר, אם כי השמות על הסלע הם פחות.

איתן ברושי: לצערי, היו שם מעט חברי כנסת.

איתן ברושי: בכלל, חברי הכנסת לא מקפידים לבוא, לפי דעתי, לאירועים שחשוב שתהיה בהם לפחות נציגות יותר גדולה.

איתן ברושי: בשבילי הסיפור של עליית יהודי אתיופיה והסיפורים המרגשים ששמענו שם מעל הבמה, במעמד הנשיא, ראש הממשלה, שרת העלייה והקליטה ואנשים אחרים, הם תמצית הציונות של השנים האלה; עלייה מאוד מרגשת, סיפורים מאוד קשים, של נחישות והתמדה לצאת ממרחקים כאלה, באי-ודאות, בהליכה, לעתים של ימים, ברעב, בצמא, שוד ודברים אחרים, יחד עם גילוי יכולת נדירה ויצירתיות של כוחות הביטחון, שמצאו את הדרך להתגבר על המרחק ועל האויבים שבדרך ולהביא לכאן את יהדות אתיופיה – וכפי שידוע, הסיפור הזה לא תם ולא נשלם.

איתן ברושי: יחד עם זה, עם ההתפעלות מהעלייה הזאת והרצון לשבח – ויש הישגים – צריך לומר שעדיין עומדת בפנינו מלאכה גדולה שיש להשלימה, בהקפדה על צמצום פערים, על שוויון הזדמנויות ועל יצירת התנאים להשתלבותם של יוצאי אתיופיה בחברה, בחינוך ובמשק.

איתן ברושי: אני קורא מכאן ליושב-ראש הכנסת, לממשלה ולחברי הכנסת להיות ערים ולהיות שותפים למאמץ להשלים את עלייתם של יהודי אתיופיה, להשלים כאן את מהלכי הקליטה וההתערות ולהפוך אותם לחלק בלתי נפרד, חשוב, תורם ומייצר כאן יכולות גבוהות נוספות במדינת ישראל.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, שביתת סגל הרופאים בבית-ספר לרפואת שיניים בתל-אביב – הנהלת האוניברסיטה והסגל בבית-הספר לרפואת שיניים ממשיכים לנהל משא-ומתן שלא הניב פירות.

אחמד טיבי: הסגל ממשיך לשבות, ומשרדי הממשלה אינם מתערבים במרץ לסיים משבר זה על מנת להגיע לפתרון הבעיה בעניין דרישתם להשוואת תנאי ההעסקה.

אחמד טיבי: אנו מסכימים שאכן זה לא מן הראוי, אדוני היושב-ראש, שתתקיים אפליה בתנאי העסקה בין סגל הרופאים בבית-ספר לרפואת שיניים לבין יתר עמיתיהם באוניברסיטה.

אחמד טיבי: הרופאים בבית-הספר הם החונכים של רופאי השיניים לעתיד, מדריכים המבצעים את עבודתם במקצועיות ובמסירות, ומכאן שהם ראויים ליחס ותנאים הולמים ושווים.

אחמד טיבי: הכשרת הסטודנטים במקצוע רפואת השיניים מורכבת ברובה מהחלק המעשי – אני יודע את זה כי גם אשתי, גם הבת שלי, גם אחי; אני חי בסביבה של רופאי שיניים – כזה שלא ניתן ללמוד רק בכתב ובעל-פה, אלא בתרגול מעשי המחייב ליווי צמוד של סגל הרופאים.

אחמד טיבי: עקב השביתה של סגל הרופאים הופסקו הלימודים עד להודעה חדשה, וזאת כחודש לפני סוף שנת הלימודים הנוכחית.

אחמד טיבי: כל הסטודנטים בשנים הקליניות המוקדמות נפגעים מכך, ולא יוכלו לעמוד בדרישת המעבר לשנה הבאה.

אחמד טיבי: הפגיעה הקשה ביותר נגרמת לסטודנטים בשנת הלימודים האחרונה, כיוון שלא יוכלו לעמוד בדרישות הלימודיות ולגשת לבחינות הרישוי הממשלתיות ברפואת שיניים.

אחמד טיבי: נוסף על הפגיעה בסטודנטים לרפואת שיניים נגרמת פגיעה באוכלוסיית המטופלים של בית-הספר לרפואת שיניים.

אחמד טיבי: מעתה נבצר מהמטופלים, רבותי חברי הכנסת – שרובם משתייכים לאוכלוסיות חלשות – להמשיך ולקבל טיפול רפואי במסגרת בית-הספר.

אחמד טיבי: מדובר בקהל מתרפאים גדול, המצוי בהליך טיפולי שוטף, שדחייתו עלולה לפגוע בבריאותם.

אחמד טיבי: במצב זה צפוי שרבים מהמטופלים יבחרו שלא לחזור ולקבל טיפול בבית-הספר בעתיד, מה שעלול לגרום לנזק בלתי הפיך עבורם ועבור הסטודנטים לרפואת שיניים.

אחמד טיבי: רמדאן כרים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואחריה – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עאידה תומא סלימאן: אדוני היושב-ראש, אתמול התבשרנו – אתמול או שלשום – שמשטרת ישראל כנראה הבינה שיש בעיה רצינית בתדמית שלה בעיני הציבור, והחליטה שהיא מוסיפה 70 תקנים כדי לטפל בנושא של תדמית המשטרה בעיני הציבור במדינת ישראל, ו-70 התקנים האלה יוקדשו לשיח ישיר עם הציבור כדי לשפר את התדמית.

עאידה תומא סלימאן: זו הייתה יכולה להיות באמת יוזמה טובה אם המשטרה כבר עשתה את כל מה שצריך לעשות כדי לשפר את התדמית, ועמדה מול התעקשות של הציבור כן לשמור על תדמית לא נכונה.

עאידה תומא סלימאן: הייתי מציעה, ואני מנצלת את ההזדמנות הזאת להציע לשר לביטחון הפנים, לעשות כמה צעדים שלא עולים למדינה כסף, מתאימים ביותר לתפקיד המשטרה ויכולים לשפר את התדמית של המשטרה: דבר ראשון שיכול באמת לעזור בעניין הזה הוא לעשות שינויים ארגוניים מהותיים בתוך הארגון במקום שינוי קוסמטי.

עאידה תומא סלימאן: קוסמטיקה טובה, אבל היא לא משנה את טיב הבן-אדם.

עאידה תומא סלימאן: צריך לשנות את טיב הארגון עצמו.

עאידה תומא סלימאן: אם 1,165 רציחות קרו בתוך האוכלוסייה הערבית בעשור האחרון, והמשטרה ברוב המקרים לא מצאה את הרוצח, ואנחנו בתוך האוכלוסייה צריכים לחיות עם הרוצחים, הייתי מציעה שיתחילו בזה.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, שאולי יגנו בצורה יותר טובה על הנשים שסובלות מאלימות וגם נרצחות.

עאידה תומא סלימאן: אפשר גם כן להתחיל בזה – דבר מאוד פשוט: כאשר טועים, להגיד "טעינו".

עאידה תומא סלימאן: אם המפכ"ל מכריז יום ולילה שהוא לא רוצה לפתוח בחקירות על סמך תלונות אנונימיות, וזו טעות פטאלית מבחינת ההבנה של הטרדות מיניות, אז שיגיד "טעינו" ויתקן את המצב.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עולה כסף, זה אכן משפר את התדמית, ואולי מוביל אותנו למצב יותר טוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחריו – חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, תודה על הברכות לרגל חג הרמדאן.

אוסאמה סעדי: בעניין הזה, אדוני היושב-ראש, פנו אלינו הרבה תלמידים, תלמידי תיכון, שניגשים לבחינות הבגרות היום.

אוסאמה סעדי: אלי פנו, וגם אל חברי חבר הכנסת טיבי, ואני מניח שגם אל יתר חברי מהמשותפת, ואולי לאחרים.

אוסאמה סעדי: אני וגם חבר הכנסת טיבי קיבלנו פנייה מרע'ד קאסם כיואן, יושבת-ראש מועצת התלמידים באום-אלפחם, והיא מבקשת: יש להם היום בחינת בגרות באזרחות – באל-מדניאת – בשעה 14:30, וכל מה שביקשו, אדוני היושב-ראש, זה להקדים את שעת הבחינה לשעות הבוקר, שהתלמידים שצמים יהיו עדיין עם כוח, כשהצום עוד לא השפיע עליהם, ועם ראש נקי, שיוכלו לגשת לבחינת בגרות.

אוסאמה סעדי: פנינו למשרד החינוך וביקשנו את התערבותם.

אוסאמה סעדי: התשובה שקיבלנו היא בלשון המעטה לא משכנעת ולא מספקת: שהנושא נבחן רבות, והבעיה היא זמינות חדרים לכל התלמידים שנבחנים, לאור העובדה שהלימודים מתקיימים גם בתקופת המבחנים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמשרד החינוך יכול לעשות יותר ולדאוג שלפחות בבחינות הבאות שעת הבחינה תהיה בשעות הבוקר.

אוסאמה סעדי: רמדאן כרים.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מי ייתן ויביא לנו ולכל בני עמנו מזל טוב, ברכות והצלחה לכל תלמידינו הניגשים אל בחינות הבגרות.

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: ) תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר ישראל כץ, רמדאן כרים, כל עאם ואלג'מיע בח'יר.

עבדאללה אבו מערוף: היום אני מדבר על העניין של הרצח, עניין המשטרה, במיוחד במגזר הערבי, במיוחד בצפון.

עבדאללה אבו מערוף: קיבלתי לאחרונה מאב, שיח' מאחד הכפרים בצפון, שבנו נרצח בדם קר רק לפני חודש, ללא אשמה – יכול להיות שבמקרה, יכול להיות כנקמה.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא שלא ניתן לסבול עוד את המצב.

עבדאללה אבו מערוף: קיבלתי עצומה של עשרות-אלפי אנשים מהצפון, מכפרים, שהאחריות הראשונה והאחרונה היא על המשטרה, שלא מפענחת את מקרי הרצח.

עבדאללה אבו מערוף: רק בשנתיים האחרונות נרצחו בשלושה כפרים – ראמה, בית-ג'ן ודיר-אל-אסד – 35 אנשים, ועד עכשיו אף מקרה לצערנו לא פוענח.

עבדאללה אבו מערוף: כן, כן.

עבדאללה אבו מערוף: מקרה אחד – לא נשווה – של רצח של בנו של אחד מכנופיות הפשע בתל-אביב פוענח תוך שבוע.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא רוצה כאן להשוות, אבל אנחנו משווים כאן את העניין.

עבדאללה אבו מערוף: זה מה שאומרת ההתייחסות של המשטרה, בכלל של רשויות החוק, לרצח אצל האזרחים הערבים.

עבדאללה אבו מערוף: מבקשים מאתנו שנעקוב אחרי זה ונפעל, ואנחנו פועלים בהתאם, על-ידי הסברה, על-ידי כל האמצעים כאנשי פוליטיקה, כשומרי חוק וכאנשי ציבור שמייצגים את הציבור.

עבדאללה אבו מערוף: אבל לצערנו הרב אנחנו מקבלים גב וקיר סתום משלטונות החוק, מהמשטרה, לכל המקרים האלה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני מקווה ורוצה שאנחנו בכנסת לא רק נדבר על זה – ואני פונה לשר לביטחון הפנים, לשר הפנים וגם לראש הממשלה: המשטרה יודעת איך לפענח, ואם היא תרצה, היא תפענח מקרי רצח – 35 מקרי רצח.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא חיכינו עד עכשיו שבנו של השיח' יירצח ונדבר על זה כאן – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: – – אנחנו כל הזמן מדברים על זה, אבל כנראה זה כבר לא צריך להידחות ולו לרגע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו שומעים כאן ברכות לחודש הרמדאן, ואני מודה לכל מי שבירך אותנו, אבל הברכה הכי נכונה והכי אמיתית: לאפשר למוסלמים הצמים, הדתיים, להתפלל במסגד שלהם, וזה מה שלא עושה ממשלת ישראל.

טלב אבו עראר: אתמול קיבלתי בחצות שיחה מהמזכיר הצבאי של ראש הממשלה שמודיע שהיא תמתין עוד שבועיים: נחשוב, נחליט, נשקול.

טלב אבו עראר: תפילה בשיקול דעת?

טלב אבו עראר: תפילה בסימן שאלה?

טלב אבו עראר: אני לא מבין איזה מין ממשלה אחראית.

טלב אבו עראר: אנחנו בסך הכול נכנסים להתפלל במסגד, ואף אחד לא עושה לנו טובה.

טלב אבו עראר: זה המסגד של המוסלמים, נקודה.

טלב אבו עראר: נקודה.

טלב אבו עראר: אני רוצה שראש הממשלה, או יושב-ראש הכנסת, או מי שאחראי כאן, ימנע גם מחברי כנסת יהודים להיכנס לכותל, שהוא – דיר באלכ – חלק בלתי נפרד ממסגד אל-אקצא, גם ה"חיט אל-בוראק" הזה, הכותל.

טלב אבו עראר: אבל לעכשיו, נכון לעכשיו, שימנע ראש הממשלה מאורי אריאל להיכנס לכותל.

טלב אבו עראר: למה ימנע ממני להיכנס למסגד?

טלב אבו עראר: אתה מבין את ההשוואה כאן?

טלב אבו עראר: משוואה מאוד חמורה, מכובדי היושב-ראש.

טלב אבו עראר: ולכן, הגיע הזמן שמישהו יתעשת כאן ויגיד את המצב; המצב ממש חמור ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

טלב אבו עראר: במיוחד ברמדאן תאפשרו למוסלמים להיכנס למסגד שלהם כדי להתפלל, כדי להתפלל.

עודד פורר: חברי הכנסת שלכם עולים להר-הבית כדי להתסיס – – –

טלב אבו עראר: אתה תסתום, אתה.

טלב אבו עראר: תודה.

עודד פורר: הם אמרו שהם עלו כדי להתסיס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מתייחס להתבטאות האחרונה.

יולי יואל אדלשטיין: כשאני רעב אני מתבטא בצורה הרבה יותר גרועה, אז פשוט – אנחנו נחליק הפעם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: "הוי המאמינים, נכתב בספר כי מצווה עליכם לצום כשם שנכתב על אלה שהיו לפניכם, למען תהיה בכם יִראָה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צוּמו – – –)

טלב אבו עראר: אני לא רעב – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה מפריע כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מפריע לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלב אבו עראר: אני לא מפריע.

טלב אבו עראר: הם מפריעים לנו להיכנס למסגד.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: צומו ימים ספורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אשר לחולה אשר בכם או לנוסע בדרך, יצום ימים אחרים כמספר הזה – – – חודש רַמַצָ'אן הוא אשר הורד בו הקֻראן ממרומים למען יביא לאנשים הדרכה ואותות נהירים המעידים על דרך הישר ועל הישועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על כל אחד מכם הנוכח בביתו בחודש זה לצום בו".

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברצוני לברך כל מוסלמי, את האומה האסלאמית, את האומה הערבית ובייחוד את העם הפלסטיני לרגל חודש רמדאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברצוני להשיא עצות לכל מוסלמי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראשית, הצום הוא מצווה קוראנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התפילה בלילה היא מסורת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קריאת הקוראן היא חובה וכמוה המסירות למשפחה ולקרובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שליח האל, תפילת האל עליו וברכתו לשלום, מלמד אותנו שהמסירות לקרובים אינה מספיקה ויש ליצור קשר עם מי שלא בקשר אתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפיכך, עלינו למלא חובות אלו, והחובה הגדולה ביותר למוסלמים בפלסטין היא לפקוד את מסגד אל-אקצא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל הפוקד אותו בהתמדה ומתפלל בו מקבל את גמולו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השבח לאל שמסר לנו את רמדאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבקש מהאל יתעלה שיברך אותנו וילביש את כולנו בגדי יִרְאָה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רמדאן כרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רמדאן מבורך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דב חנין.

יעל כהן-פארן: אדוני כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי חברות וחברי הכנסת, אני קודם כול אצטרף לברכת רמדאן כרים לכל חברי הכנסת המוסלמים, לאוכלוסייה ולאזרחי ישראל המוסלמים ולכל המוסלמים בעולם.

יעל כהן-פארן: תראו, בימים האחרונים אנחנו עדים לעוד ועוד גילויים שמוכיחים שלממשלת ישראל יש מדיניות עקבית בעניין משק הגז: הכול עבור המונופול – זאת המדיניות, וזה כולל שקרים והסתרות, גם מול בית-המשפט, מול הכנסת ומול הציבור.

יעל כהן-פארן: פעם אחר פעם מסתבר שמאז גילויי הגז הגדולים ב-2009 ו-2010 דאגה הממשלה באופן עקבי לאינטרסים של המונופול.

יעל כהן-פארן: כבר סביב דיוני ועדת צמח הוסתר דוח של הכלכלן הראשי של משרד האוצר מיכאל שראל, שקבע שהאינטרס הכלכלי של מדינת ישראל הוא לא לייצא גז.

יעל כהן-פארן: הדוח נגנז, עצם קיומו הוכחש על-ידי שר האוצר אז, יאיר לפיד, אבל אנחנו לחצנו, והסתבר שבהחלט היה דוח כזה, וזה גם מה שהוא קבע: הכול עבור המונופול.

יעל כהן-פארן: גם את הפרוטוקולים של ועדת צמח ניסו להסתיר מאתנו, מהציבור, והם שוחררו רק אחרי לחץ מאוד גדול ועתירות לבתי-משפט, ואילו צוות קנדל, שעבד על המתווה ועסק במשא-ומתן ישיר בין הממשלה לחברות הגז, פשוט לא כתב פרוטוקולים.

יעל כהן-פארן: לא סתם לא כתבו פרוטוקולים.

יעל כהן-פארן: מתווה הגז הוא אימוץ מוחלט של כל דרישות המונופול; הוא פוגע אנושות באינטרס הכלכלי ובאינטרס הציבורי של כולנו, כדי שתשובה ו"נובל" יוכלו להיות מרוצים.

יעל כהן-פארן: ביום חמישי התגלה מה שהיה די ברור למי שקצת עסק בנושא הגז: שאסור לסמוך על הערכת המונופול על כמויות הגז ב"לווייתן".

יעל כהן-פארן: הרי האינטרסים שלהם הם לנפח; השאלה היא למה האינטרס של ממשלת ישראל הוא לשתף פעולה עם זה.

יעל כהן-פארן: איך יכול להיות שלאורך כל הדיון הציבורי והוויכוח על מתווה הגז, לאורך הדיון בכנסת, לאורך הדיון בבג"ץ, לא נחשף אותו דוח של משרד האנרגיה, שהם ידעו מ-2014, שלפיו הגז ב"לווייתן" – הערכות הגז נמוכות בהרבה ממה שהוצג לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת רויטל סויד.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, על-פי החוק, הודעה של הממשלה לפי סעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, לא חייבת את אישור הכנסת, ולכן אנחנו בעוד שעה קלה נשמע, בלי יכולת להגיב, את הודעת הממשלה על כך שהתיק של הגנת הסביבה עובר לשר האוצר, מר משה כחלון.

דב חנין: אז אנחנו לא יכולים להצביע על כך, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להביע מחאה על המהלך הזה של הממשלה, וזו מחאה שהיא מעבר להתנגדות שלי לנורמה שהשתרשה בממשלה, שיש המון המון משרדים שמסתובבים בלי בעלים ובלי שר שבאמת אחראי למשרד, כמו שתוכנן, וכמו שנכון, וכמו שראוי; שר שיביא לכנסת תשובות, יתעמק בעבודת המשרד ויישא גם באחריות מיניסטריאלית, כפי שאנחנו מבינים את המושג הזה בשיטה המשפטית והפוליטית שלנו.

דב חנין: במקרה של השר כחלון יש בעיה נוספת, שהיא בעיה חמורה ביותר.

דב חנין: הטענה שלי איננה אישית לשר כחלון; הטענה שלי היא על ניגוד אינטרסים מובנה שיש בין תפקידו כשר האוצר, שמקדם פיתוח כלכלי, שמקדם בין היתר תוכניות, שאחראי למינהל התכנון, לבין שר להגנת הסביבה, שצריך לפעמים לרסן את הפיתוח ולהציג שיקולים אחרים, ואפילו נוגדים.

דב חנין: המצב הזה שבו הדבר והיפוכו נמצאים בידי אותו שר הוא מצב לא בריא, לא ראוי, לא תקין, לא נכון.

דב חנין: חבל שהוא מתקיים בכנסת, ואני מקווה שהוא יהיה קצר ככל האפשר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת מאיר כהן.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר פורסם באמצעי התקשורת שבכירים ברשתות החברתיות פייסבוק, גוגל, טוויטר ויוטיוב קיבלו על עצמם לנטר ולהסיר בתוך 24 שעות פוסטים ועמודים עם תכנים שמסיתים לגזענות או מסיתים לטרור באירופה.

רויטל סויד: אין ספק שאנחנו רואים שהרשתות החברתיות הפכו לקרקע פורה מאוד להסתה לטרור, הסתה לגזענות; הן מקצינות אווירה, הן מלבות שנאה והן מעודדות אלימות.

רויטל סויד: אבל מה שטוב לאירופה חייב להיות טוב גם לארץ.

רויטל סויד: אני פניתי לפני כמה חודשים לסיימון מילנר, אחראי מדיניות פייסבוק במזרח התיכון, בדרום-אמריקה ובאירופה, בדיוק באותה הדרישה: תנטרו את הפוסטים עם ההסתה לטרור, תסירו אותם; תסירו את הפוסטים ותחסמו את העמודים המסיתים.

רויטל סויד: תשובתם הייתה: אנחנו נגד אלימות; תודיעו לנו.

רויטל סויד: עם כל הכבוד, מה שטוב לאירופה טוב גם לארץ.

רויטל סויד: יש לברך על ההחלטה שהתקבלה באירופה, אבל אני מקווה מאוד שהחלטה דומה תתקבל גם בארץ.

רויטל סויד: אין ספק שהשר לביטחון פנים חייב – פועל בנושא – אבל חייב לפנות בקריאה ישירה לרשתות החברתיות לנקוט בדיוק את אותה מדיניות גם בארץ.

רויטל סויד: מה שמסתבר זה שכשהם רוצים – הם יכולים.

רויטל סויד: ולחברי חברי הכנסת המוסלמים, ובכלל למוסלמים בארץ – רמדאן כרים וצום מועיל.

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר כהן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד כמה דקות נשמע את הצהרת האמונים של חברת הכנסת החדשה, מייד בתום הנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, לפני כשנתיים ומחצה יאיר לפיד ושי פירון החליטו על פרויקט לאומי חברתי, הקייטנות של הקיץ, ועשו את זה בלי שום כוונות פוליטיות, מתוך כוונות טהורות – שילדי והורי ישראל, בקיץ, יוכלו ליהנות מקייטנות, ושזה לא ייפול למעמסה כספית על ההורים.

מאיר כהן: לצערי הגדול, שר החינוך הנוכחי, ברגל גסה, בלי שום דיון ציבורי, בהחלטה חסרת תקדים, החליט שהוא לא ממשיך בפרויקט.

מאיר כהן: השבוע הוא אמר: לא, אני רק משהה את זה.

מאיר כהן: ובינתיים ההורים במדינת ישראל נאנקים תחת המחירים הגואים של הקייטנות.

מאיר כהן: אני מגלגל את זה לפתחו של שר האוצר הנוכחי.

מאיר כהן: אני לא מצפה משר החינוך, הוא אמר את שלו, אבל אני פונה לשר האוצר: זה עולה 200 מיליון שקלים; זה כל מה שצריך, בשעה שאנחנו עדים לכך שבוועדת הכספים מאות-מיליוני שקלים מתעופפים מצד אחד לצד השני, ובשעה שחברי כנסת במפלגות הקואליציה קיבלו כספים קואליציוניים על-פי מפתח חברי הכנסת; מפלגה שיש בה עשרה חברי כנסת קיבלה 200 מיליון לכספים קואליציוניים.

מאיר כהן: אז אני קורא לשר האוצר: תתעשת.

מאיר כהן: מחר תעביר את הכסף, 200 מיליון שקלים, תעבירו לראשי הרשויות, ונמשיך בפרויקט המבורך הזה.

מאיר כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן – בבקשה, אדוני, ואחריו יחתום את הנאומים בני הדקה חבר הכנסת יעקב אשר.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי – –

יולי יואל אדלשטיין: הצבעת?

יולי יואל אדלשטיין: אז גם חבר הכנסת זחאלקה.

אלעזר שטרן: – – חברי הכנסת, גם אני רוצה להצטרף לעמיתי – לאזרחי מדינת ישראל המוסלמים הצמים.

אלעזר שטרן: אני רוצה, אולי, דגש מיוחד, כאדם דתי – –

קריאה: – – –

אלעזר שטרן: רגע, שנייה.

אלעזר שטרן: – – כאדם דתי, שצם כמה פעמים בשנה – אף פעם לא יומיים רצוף, גם אם זה רק מהבוקר עד הלילה – ואני פוגש הרבה עובדי כפיים מחברי הערבים, אז יש לי הערכה מיוחדת למי שממלא את אמונתו בדרך הזאת.

אלעזר שטרן: וברשותך, אדוני, על מעמד הכנסת.

אלעזר שטרן: תראו, בימים האחרונים חווינו רעיון של תוספת שתיים או ארבע ועדות לכנסת, שאנחנו ראינו בזה שעבוד של הכנסת לצרכים פוליטיים.

אלעזר שטרן: כל מי שמבין כמה ועדות יש, ומה רמת התפקוד שלנו בתוך הוועדות, מבין את האבסורד ואיך חברי כנסת מתקשים, גם באופן אובייקטיבי, למלא את כל הוועדות שהם חברים בהן, ועכשיו עוד היינו מוסיפים עוד שתי ועדות.

אלעזר שטרן: אני מבין שהייתה לך תרומה לעצירה של זה, ואני מברך על כך שהרעיון הזה ירד הכי מהר שהיה יכול לרדת.

אלעזר שטרן: הדוגמה השנייה מהיום: תראו, תראה, אדוני היושב-ראש, אני כחבר ועדת הכנסת זומנתי היום לדיון על סוגים של הדלפות.

אלעזר שטרן: שהוועדה תדון.

אלעזר שטרן: בסך הכול, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, ביום האחרון שלו, ויושב-ראש ועדת הכנסת, ביום הראשון שלו, חברו יחד כנראה לשלם איזשהו סוג של תשלום פוליטי למי שנתן להם את הג'וב הזה – ככה הם חושבים – ושעבדו אותנו, חברי הכנסת, לדיון מיותר שלא היה צריך בכלל לבוא לעולם.

אלעזר שטרן: אני חושב שהנושא הזה של קלות בלתי נסבלת של ניהול ישיבות על-ידי יושבי-ראש הוועדות, גם כשהם באים – והקואליציה מספיק נוקשה ומספיק הופכת את חברי הכנסת לאוטומטים בבואם להצביע; בתוך הוועדות, אני מדבר.

אלעזר שטרן: אני מבקש, אדוני היושב-ראש:

אלעזר שטרן: אם מעמד הכנסת חשוב לך – ואני יודע שהוא חשוב לך – ואם המעמד שלנו כחברי הכנסת חשוב לך, אל תיתן להפוך אותנו לתפאורה לתשלום צרכים פוליטיים פנימיים – של מפלגת השלטון, במקרה הזה.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אדוני היושב-ראש, שמחנו לשמוע, להתבשר, שמחר יוענק תואר של אות הפרלמנטר לחבר הכנסת הרב גפני ולחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין על-ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה.

אני בטוח שכולם שמחים על התואר הזה, שבהחלט מגיע, ואני רוצה להזכיר שמדובר בחבר הכנסת גפני, בוגר ישיבות גבוהות, ראש כולל שנים רבות – בלי ליבה, אבל עם הרבה לב ושכל ישר; שנות לימוד התלמוד כנראה עשו את שלהן – ובהחלט מנהל ביד רמה את אחת הוועדות החשובות במדינת ישראל.

כולנו יודעים מה התרומה של יושב-ראש ועדת הכספים, בחריצותו, ביעילותו, במקצועיותו ובכך שהוא מטפל בנושאים חברתיים ועומד לימין מפעלים, עובדים, ועדי עובדים וכו'.

אז אני רוצה להעלות את זה על נס, כי לאותם אלה – לידיעת אלה שרוממות הדמוקרטיה בגרונם, אני בהחלט חושב שהיום צריך באמת לברך את המכון לדמוקרטיה על ההחלטה שלו ועל אומץ לבו בעניין.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: בסוף השבוע נערכה ועידת מפלגת בל"ד.

ג'מאל זחאלקה: 500 צירים השתתפו בוועידה, ונערך דיון פוליטי וארגוני מעמיק ומעניין.

ג'מאל זחאלקה: נבחר ועד מרכזי חדש של 39 אנשים, 19 חדשים, רובם צעירים – כמחצית מהנהגת המפלגה היום הם צעירים; נבחרו 11 נשים – פחות מדי, אבל כמעט כפול ממה שהיה בעבר.

ג'מאל זחאלקה: בל"ד צועדת בבטחה כמפלגה חזקה, עם בסיס עממי חזק, למרות ההסתה נגדה, למרות האיומים בחוק ההשעיה, למרות הרדיפה הפוליטית, למרות ההסתה של ליברמן ונתניהו.

ג'מאל זחאלקה: קדימה בל"ד, כמפלגה הכי צעירה בארץ והכי מעניינת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אבקש לשבת, וטיפה שקט.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו בכנסת של השר אביגדור ליברמן, שנכנסה לתוקפה ביום כ"ד באייר תשע"ו, 1 ביוני 2016, באה במקומו חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את יוליה מלינובסקי לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, אקרא בפנייך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואת תשיבי: מתחייבת אני.

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייבת לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

יוליה מלינובסקי: מתחייבת אני.

יולי יואל אדלשטיין: את ודאי מוזמנת לומר כמה מילים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, בשם הוותיקים בכנסת, נשמע את חבר הכנסת רוברט אילטוב.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, שרים, חברי חברי הכנסת, בני משפחתי, אזרחי ישראל, אני מלאת גאווה ונרגשת לעמוד כאן, על דוכן הנואמים, כאחת מ-120 חברי הכנסת בישראל.

יוליה מלינובסקי: זה כבוד גדול שאתו מגיעה אחריות גדולה – לשרת את עם ישראל.

יוליה מלינובסקי: בראש ובראשונה אני רוצה להודות למשפחתי: לבעלי אלכס, לילדי שון ורונה, לאמי סופיה ולאבי ולדימיר, זיכרונו לברכה; לאחותי אנה ולחמי וחמותי לודמילה וולדימיר, שתמיד היו לצדי, האמינו ותמכו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להודות לחברים שלי ולפעילים הפוליטיים שלי, שתמיד נתנו כתף וליוו אותי במהלך הדרך; אני רוצה להודות למפלגת ישראל ביתנו – זו מפלגה שגדלתי בה, זה הבית שלי; אני רוצה להודות באופן מיוחד ליושב-ראש ישראל ביתנו, שר הביטחון מר אביגדור ליברמן, שמהיום הראשון להיכרותנו, לפני 13 שנה, תמיד תמך והאמין בי.

יוליה מלינובסקי: חברי ותומכי תושבי חולון, אני רוצה לומר: אל דאגה.

יוליה מלינובסקי: אעמוד לרשותכם גם בתפקידי החדש.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל היא פלא, פלא שממשיך ומתקיים ומתעצם, ואנחנו עם מיוחד; אנחנו קיימים כאן נגד כל הסיכויים.

יוליה מלינובסקי: אומרים שארצות-הברית היא ארץ ההזדמנויות; מדינת ישראל היא ארץ ההזדמנויות הבלתי-מוגבלות.

יוליה מלינובסקי: מכובדי, מדינת ישראל וארץ-ישראל בלתי מוגבלות, והסיפור שלי הוא הוכחה לכך.

יוליה מלינובסקי: בשנת 1998, כשעליתי לארץ מאוקראינה, כבר הייתי עורכת-דין בעלת כמה שנות ותק במקצוע.

יוליה מלינובסקי: מהיום הראשון בארץ התחברתי למדינה, הרגשתי שהגעתי הביתה, אולם כמו רבים ואחרים, עולים חדשים, נאלצתי להתפרנס מעבודות מזדמנות: מלצרות, ניקיון ועבודות בסופר.

יוליה מלינובסקי: על אף קשיי לידה – לידה, זו גם לידה מן הסתם – קליטה, תמיד שאפתי להתקדם ולהצליח.

יוליה מלינובסקי: תמיד חלמתי שאוכל לשנות ולהשפיע.

יוליה מלינובסקי: מעולם לא חששתי מעבודה קשה.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת בוקר אחד שנשלחתי לעבוד כמנקה במתחם גדול במפעל.

יוליה מלינובסקי: הוטל עלי לנקות שטח ענק עם חומרי ניקיון המכילים חומצה, בלי כפפות ובלי כלים.

יוליה מלינובסקי: התוצאה הייתה ידיים עם כוויות ופציעות.

יוליה מלינובסקי: בהפסקת הצהריים התיישבתי מותשת, עם כריך שהבאתי מהבית, על דלי הפוך בקצה מסדרון חשוך, והתחלתי לבכות, כי כל מה שרציתי אז זה לקבל עבודה עם יחס סביר.

יוליה מלינובסקי: לצערי, במהלך דרכי נתקלתי לא פעם ביחס מזלזל ובאטימות כלפי עובד שאף אחד לא רואה; אנשים שקופים.

יוליה מלינובסקי: אני הייתי אחת מהם – עולה חדשה בלי שפה, מתמודדת עם קשיי היום-יום.

יוליה מלינובסקי: ידעתי: את המצב הזה צריך לשנות.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שלכל אדם ועובד מגיע יחס מכובד, אנושי ומוסרי; מהמנקה עד המנכ"ל הכי בכיר – לכולם מגיעים תנאי עבודה מכובדים.

יוליה מלינובסקי: ב-2003 נבחרתי לראשונה למועצת העיר חולון מטעם ישראל ביתנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו, נבחרי הציבור המקומיים, הכתובת הראשונה לפניות הציבור.

יוליה מלינובסקי: תוכלו לשאול את מר יו"ר הקואליציה, מר דוד ביטן, שכיהן 27 שנים במועצת העיר ראשון-לציון, כמה פניות ציבור היה מקבל ביום.

יוליה מלינובסקי: גם ראשת העיר הרצליה לשעבר בטח מכירה את הסיפור, וגם רחל עזריה, ששירתה נאמנה את תושבי ירושלים.

יוליה מלינובסקי: לשלטון מקומי יש ערך חשוב בעיני, ועלינו לחזק את מעמדו.

יוליה מלינובסקי: כעולה חדשה במועצה, דרכי לא הייתה פשוטה.

יוליה מלינובסקי: הדחף לשנות, לעזור ולהשפיע למען האזרחים המריץ אותי ללמוד מהר את תפקידי.

יוליה מלינובסקי: הרגשתי שאני יכולה לסייע לתושבים; הובלתי מאבקים רבים; השתמשתי בכל הכלים שהיו ברשותי כדי לשנות ולפעול.

יוליה מלינובסקי: למשל, כשנחשפתי לתשלום אגרת שמירה, פעלתי לביטולה.

יוליה מלינובסקי: המאבק קיבל תאוצה בכלי המידע הארציים.

יוליה מלינובסקי: הגשתי עתירה לבג"ץ, והוא קיבל את עמדתי ופסק לביטול האגרה.

יוליה מלינובסקי: עלינו, נבחרי ציבור, מוטלות משימות רבות וחשובות.

יוליה מלינובסקי: כחברת הכנסת אפעל בכמה מישורים: ראשית, בתחום הרווחה והחינוך, מוטלת עלינו חובה אנושית לדאוג לתנאי פרישה ראויים לכל האוכלוסייה, עולים וותיקים כאחד.

יוליה מלינובסקי: גם בתחום החינוך נדרש שינוי.

יוליה מלינובסקי: כאימא לשני ילדים אני יודעת מקרוב כמה יקר לגדל ילדים במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל והרשויות המקומיות לא צריכות להרוויח על ילדינו.

יוליה מלינובסקי: מעונות, צהרונים, קייטנות וחוגים אמורים להיות נגישים ושווים לכל כיס.

יוליה מלינובסקי: תפיסת החינוך חייבת להשתנות מתפיסה כלכלית לתפיסה חברתית.

יוליה מלינובסקי: תחום נוסף שקרוב ללבי הוא תחום הדיור.

יוליה מלינובסקי: עד היום משפחתי ואני גרים בדירה שכורה, כמו רבים מאזרחי מדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: גדל כאן דור שלם שרחוק שנות אור מרכישת דירה.

יוליה מלינובסקי: אדם בלי בית הוא אדם בלי ביטחון.

יוליה מלינובסקי: אדם כזה מרגיש חסר כול, מרגיש לא שייך.

יוליה מלינובסקי: לכל האזרחים במדינת ישראל מגיעה קורת גג לחזור אליה.

יוליה מלינובסקי: יש כמה דרכים לטפל בזה, ואחת מהן היא התחדשות עירונית, ובקיצור – ביורוקרטיה לצורך פינוי-בינוי מואץ.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שהתחדשות עירונית תביא אתה מנוע צמיחה כלכלי וחברתי למדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: בנוסף, חובה עלינו לדאוג, להשקיע ולפתח דיור ציבורי לכל מי שזקוק לכך, ובמקביל – לבנות בבנייה תקציבית דירות לשכירות לזוגות צעירים.

יוליה מלינובסקי: מכובדי, חברה נמדדת ביחס שלה לחלשים.

יוליה מלינובסקי: זהו מדד המצביע על רמת המוסריות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים לדאוג לאלו שאנחנו אחראים להם.

יוליה מלינובסקי: עלינו לשים דגש על סבלנות וחמלה כלפי אחר; זה ערך עליון עבורי.

יוליה מלינובסקי: לכן, אפעל לקידום הסברה וחינוך לערכי סובלנות וחמלה כלפי כל חסר אונים, לרבות בעלי-חיים.

יוליה מלינובסקי: בסופו של יום, כל אדם שואף לשקט נפשי, לביטחון אישי, לחינוך טוב לילדים ולסביבה קהילתית בריאה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו זו המשמרת שלנו.

יוליה מלינובסקי: מכובדי, עלינו מוטלת האחריות לדאוג לאדם, וכל אדם, בלי הבדל במעמד כלכלי, דת, מוצא ומגדר, יזכה לכך.

יוליה מלינובסקי: אני פונה אל כל סיעות הבית וחברי הכנסת: בואו נשלב ידיים ונהיה סובלניים.

יוליה מלינובסקי: בואו נעבוד ביחד למען מדינת ישראל ואזרחיה.

יוליה מלינובסקי: יש לנו אזרחים שזקוקים לנו.

יוליה מלינובסקי: אין לנו מדינה אחרת, אין לנו בית אחר.

יוליה מלינובסקי: ישראל היא ביתנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש סיעת ישראל ביתנו חבר הכנסת רוברט אילטוב לברך אותה, אבל זה לאחר הפרק המוכר של חיבוקים ונישוקים.

יולי יואל אדלשטיין: מגיע לה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מודיע שכרגע שברנו בכנסת העשרים עוד שיא: מעכשיו 33 חברות כנסת מכהנות בכנסת העשרים, לעומת השיא הקודם של הכנסת הנוכחית, 32.

רוברט אילטוב: אתה חושב שהיא תעשה קצת בלגן?

רוברט אילטוב: לא הבנתי.

רוברט אילטוב: אביגדור, אתה חושב שיהיה בלגן?

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: היא לא נראית לי אחת שתתפרע.

רוברט אילטוב: היא לוחמת, אל תדאג.

יולי יואל אדלשטיין: רק תראו לה איפה היא יושבת.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, יוליה, המשפחה של יוליה, אמה, אלכס, שון ורונה, היום אנחנו מקדמים בברכה חברת כנסת חדשה, יוליה מלינובסקי.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אתה ואני יכולים להבין את ההרגשה ואת המעמד המיוחד של יוליה היום פה בכנסת; אנחנו עברנו את זה לפני תקופה ארוכה, כבר אפשר להגיד, אבל אין ספק שהמעמד הזה מרגש עד דמעות, מכיוון שעולה חדשה לשעבר הגיעה לכנסת, לבית-הנבחרים הישראלי, ללב הפועם של הדמוקרטיה הישראלית, כאשר היא התחילה בעצם מאפס.

רוברט אילטוב: זה מדגיש שמדינת ישראל היא מדינה של אפשרויות בלתי מוגבלות, מקום שבו אדם יכול להגיע לכל פסגה: אישה צעירה, עולה, שהתחילה בניקיון, יכולה להגיע לכנסת; עולה חדש שהתחיל מסבלות הגיע למשרד הביטחון; אני, בגיל 14.5 התחלתי מגננות והגעתי לכנסת.

רוברט אילטוב: וכן, נאלצנו לעבוד קשה, ואנחנו מגיעים לאותן פסגות.

רוברט אילטוב: אנשים רבים וטובים שעברו עלייה לא קלה בישראל מגיעים לתפקידי מפתח ושוברים את תקרות הזכוכית, למרות הקושי.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, בעבודה, נחישות, השתדלות ועקביות ניתן בישראל להגיע לכל מטרה, לכל פסגה.

רוברט אילטוב: למפלגת ישראל ביתנו יש תפקיד חשוב בתהליך הזה שנקרא שבירת תקרת זכוכית, ואת, יוליה, במפלגה הנכונה כדי לעשות את התהליך הנכון של שבירת הזכוכית, כדי שעולים רבים אחרים יגיעו לאותן פסגות, שיוכלו לקבל את תפקידי המפתח ולהמשיך להוביל את מדינת ישראל לשגשוג ולהצלחה העולמית בתחומי ההיי-טק, בתחומי הרפואה ובכל תחום אחר.

רוברט אילטוב: חברי חברי הכנסת, אני מכיר את יוליה מלינובסקי ממערכת הבחירות המוניציפלית ב-2003.

רוברט אילטוב: גם אני עברתי את אותו התהליך והגעתי למערכת הפוליטית הארצית דרך השטח, דרך המערכת המוניציפלית.

רוברט אילטוב: גם אני התמודדתי אז למועצת עיריית נתניה, ואני חושב, יוליה, שהנושא של השלטון המקומי הוא נושא מאוד חשוב.

רוברט אילטוב: את עסקת בו, את עוסקת בו, ולהערכתי אי-אפשר להפסיק לעסוק בו, כי אנחנו פוגשים ברמה היומיומית אנשים ברחוב, ומכירים אותנו מהרחובות, מהקרבות הפוליטיים ברחובות, ואתה לא יכול להתחמק מזה; אתה פוגש אותם, אתה צריך לתת להם תשובות.

רוברט אילטוב: אתה איש שטח.

רוברט אילטוב: אני מכיר אותך כאיש שטח רציני, נמרץ, אכפתי, מאוד פטריוטי.

רוברט אילטוב: יוליה נלחמת יום-יום למען הציבור ולמען החלש, וחשוב להדגיש שיוליה נבחרה למועצת העיר, אם אני לא טועה, כשהייתה בארץ כחמש שנים; הייתה עולה חדשה טרייה, ונבחרה למועצת העיר באחת הערים הגדולות – חולון.

רוברט אילטוב: אני חושב שזה הישג בפני עצמו, שזו באמת שבירת תקרת זכוכית אמיתית, שבן-אדם שרק התחיל לדבר עברית, רק התחיל להיכנס למערכת בכלל במדינת ישראל, כבר נבחר לתפקיד מאוד חשוב – חבר מועצת העיר.

רוברט אילטוב: אך היא התעקשה בכל פעם, ושברה שוב ושוב את תקרת הזכוכית, והיום היא נמצאת בכנסת.

רוברט אילטוב: יוליה, אני חושב שהדבר החשוב ביותר להגיד פה הוא שאת אימא אוהבת, דואגת, ואני יודע, אלכס, שנפל עליך תפקיד לא קל עכשיו.

רוברט אילטוב: היא לא תצא מפה בלי קיזוז ולא תצא מפה בלי אישור, ואני דואג לזה; כן, אתה יכול להאשים אותי כיושב-ראש הסיעה, ונפל עליך תפקיד לא קל.

רוברט אילטוב: אתה גם חבר אישי שלי מאותה התקופה של הבחירות המוניציפליות, ועכשיו עליך לקחת יותר תפקידי בית כדי להוביל את הבית ואת יוליה לפסגות חדשות.

רוברט אילטוב: ובהזדמנות זאת אני רוצה לאחל לך, יוליה, הרבה הצלחה מסיעת ישראל ביתנו ומהכנסת כולה, וכמובן מהבוחרים שלך.

רוברט אילטוב: שיהיה לך בהצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בוודאי מצטרפים לאיחולי ההצלחה לחברת הכנסת החדשה יוליה מלינובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר ישראל כץ למסור לנו הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה כי השר משה כחלון ימלא את תפקיד השר להגנת הסביבה, נוסף על תפקידו כשר האוצר, וזאת במקום ראש הממשלה, שמילא את תפקיד השר להגנת הסביבה מאז חדל השר אבי גבאי לכהן בתפקיד השר להגנת הסביבה ביום 31 במאי 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשר ישראל כץ, שמסר לנו את הודעת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך בהצבעה, לכן גם אין צורך בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/844; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 4713.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56) (מסירת מידע מרשויות המדינה לקופות-החולים), התשע"ד–2014.

יולי יואל אדלשטיין: ההודעה נמסרה ביום 12 באוקטובר 2015, ולכן אנחנו נשמע את הנמקת הערעורים של כמה סיעות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול נשמע את חבר הכנסת דב חנין מנמק את הערעור של הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן חבר הכנסת עיסאווי פריג' ינמק את הערעור של מרצ.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, מכובדי, גבירותי ורבותי חברות וחברי הכנסת, הנמקת ערעור בנושא שנוגע למערכת הבריאות זו הזדמנות טובה להעלות על סדר-יומה של הכנסת קשיים ובעיות במערכת הבריאות שלנו.

דב חנין: והפעם, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על מצוקת המתמחים הרופאים ובעיית המתמחים בפסיכולוגיה קלינית.

דב חנין: נתחיל במתמחים הרופאים.

דב חנין: אני לא אחדש לחברי הכנסת אם אומר לכם שאנחנו נמצאים במצוקה פנטסטית של תנאי העבודה הבלתי-אפשריים של מתמחים ומתמחות ברפואה בבתי-החולים שלנו.

דב חנין: אני קורא – – –

אלי אלאלוף: – – –

דב חנין: כן, מכובדי יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, מחר הוועדה שבראשותך תכנס דיון בעניין, ואני בטוח שאתם תשמעו את העדויות של המתמחים על המציאות הבלתי-אפשרית שבה הם עובדים – שעות ארוכות בלי הפסקה, בלי מנוחה, דבר שעלול לפגוע בבריאות ובחיים של בני-אדם.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר, עמיתי חברי הכנסת, שהמצוקה הזאת איננה צו גורל, איננה גזירה משמים, והיא קשורה לאיזשהו כשל מבני מהותי בתחום ההכשרה במקצועות הרפואה בישראל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש הרבה מאוד אנשים צעירים בארץ הזאת, במדינה הזאת, שרוצים ללמוד רפואה ורוצים להיות רופאים כמוך.

דב חנין: למרבה הצער, האפשרויות שלהם ללמוד רפואה בישראל מאוד מאוד מצומצמות.

דב חנין: מספר המקומות שיש לסטודנטים לרפואה בישראל קטן מאוד, ולכן אנחנו נמצאים במצב שבו בירדן לומדים הרבה יותר סטודנטים ערבים אזרחי ישראל רפואה מאשר בישראל.

דב חנין: ברשות הפלסטינית לומדים רפואה סטודנטים צעירים ערבים, וסטודנטים ערבים ויהודים באלפיהם לומדים בהונגריה, רומניה, איטליה.

דב חנין: תאמר לי שם של מדינה, ואומר לך שיש שם סטודנטים מישראל שלומדים רפואה.

אחמד טיבי: ארמניה, מולדובה.

דב חנין: ארמניה, מולדובה, אוקראינה.

דב חנין: המציאות הזאת היא מציאות בלתי אפשרית.

דב חנין: אנחנו נמצאים במצב שבו חסרים רופאים בישראל.

דב חנין: בשנות ה-90 המדינה הזאת קיבלה מתנה: אלפי אנשים עם הכשרה רפואית שהגיעו לכאן מברית-המועצות וממדינות ברית-המועצות לשעבר, אחרי שקיבלו הכשרה רפואית והשכלה רפואית, והם היוו תגבורת מאוד משמעותית לסגל הרופאים בארץ.

דב חנין: היום אנחנו נמצאים במצב שבו בממוצע הרופאים בישראל מבוגרים יותר, וצפוי מחסור גדול ברופאים בישראל; אומרת לנו את זה נגידת בנק ישראל כשהיא מזהירה מסכנת התמוטטות של מערכת הבריאות.

דב חנין: זו מציאות בלתי אפשרית.

דב חנין: מצד אחד מערכת הבריאות זקוקה לאנשים, זקוקה לרופאים צעירים, הרבה אנשים שרוצים ללמוד רפואה, והחלטות פוליטיות שסותמות כמעט לחלוטין את צינורות ההשכלה הרפואית בפני אנשים שרוצים ללמוד וגורמות למצב שיש מעט מאוד אנשים שיכולים בסיום הלימודים שלהם להגיע לבתי-החולים ולעבור את ההתמחות במקצועות הרפואה.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לעבור לתחום אחר: ההתמחות בפסיכולוגיה קלינית.

דב חנין: כמו שאתם יודעים, עמיתי חברי הכנסת, נדונה גם כאן בכנסת הרפורמה הגדולה בבריאות הנפש, והבטיחו לנו – גם לך, מכובדי יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – שהרפורמה הזאת לא תפגע כהוא-זה באפשרויות ההכשרה של פסיכולוגים.

דב חנין: מה המציאות מראה לנו?

דב חנין: שההכשרה בפסיכולוגיה קלינית נפגעת בצורה קשה ביותר, כי במסגרת הרפורמה המדינה מקצצת בשיעור מאוד גבוה את המלגה שהיא הייתה נותנת לקופות-החולים כדי להעסיק מתמחים בפסיכולוגיה קלינית, והתוצאה: קופת-חולים כללית הודיעה שהיא מפסיקה לחלוטין, לחלוטין, העסקה של מתמחים בפסיכולוגיה קלינית.

דב חנין: כיוון שכדי שבן-אדם יהפוך לפסיכולוג קליני הוא לא צריך רק ללמוד את התואר השני בלימודי פסיכולוגיה קלינית, אלא הוא צריך לעבור התמחות במערכת הציבורית, וכיוון שהמערכת הציבורית הופכת להיות מערכת של קופות-החולים, וכיוון שקופות-החולים אומרות לנו: אנחנו מפסיקות להעסיק מתמחים – התוצאה היא שלא תהיה בישראל מספיק התמחות בפסיכולוגיה קלינית; התוצאה תהיה שלא יהיו מספיק פסיכולוגים קליניים, ומי ייפגע מזה?

דב חנין: מי שייפגע מזה יהיו העניים, המוחלשים.

דב חנין: לעשירים תמיד יישארו עדיין מעט הפסיכולוגים הקליניים שעושים עבודה באופן פרטי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מנצל את ההזדמנות כדי לקרוא מכאן גם ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וגם לחברי, כולל חברתי חברת הכנסת בירן, שמלווה את הנושא הזה לאורך הדרך: אנחנו חייבים לעשות מעשה כדי להציל את תחום הפסיכולוגיה הקלינית מהסכנה הגדולה שמאיימת עליו בעקבות הרפורמה.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

אחמד טיבי: תפאדל, יא עיסאווי.

אחמד טיבי: רמדאן כרים.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: הצום ניכר בך.

אחמד טיבי: ) חמש דקות.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברים, חמש דקות כולל "רמדאן כרים"?

אחמד טיבי: כולל.

עיסאווי פריג': אז רמדאן כרים.

עיסאווי פריג': היום תחילת הצום.

עיסאווי פריג': למען האמת, התלבטתי על איזה נושא אני אמור לדבר היום, אבל, חברים, אני רוצה שקצת תעזרו לי בהבנת תרחיש שקרה ביום האחרון.

עיסאווי פריג': אני מודה שאני קצת מבולבל.

עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס למה שקורה מסביב לראש הממשלה, לסוגיית מיליון היורו.

עיסאווי פריג': לפני כחודש, חברים, בסוגיה הזאת, משרד ראש הממשלה, לשכתו של ראש הממשלה אמרה לגבי התרומה לראש הממשלה: נתניהו לא ביקש דבר, לא קיבל שום תרומה ולא נתן דבר למשפחת מימרן.

עיסאווי פריג': לשכת נתניהו, אותה לשכה, היום בבוקר מוציאה הודעה אחרת.

עיסאווי פריג': אז אמרנו: לא קיבל שום תרומה לפני ארבעה חודשים; היום בבוקר: מימרן תרם לפעילות הציבורית של נתניהו בתחילת שנות האלפיים.

עיסאווי פריג': אז לפני ארבעה חודשים – לא תרם; היום בבוקר הוא כן תרם.

עיסאווי פריג': עורך-הדין שמרון, עורך-הדין של נתניהו, מוציא הודעה הבוקר, ומה הוא אומר בהודעה?

עיסאווי פריג': מימרן מופיע בפנקס התורמים כיוון שאלו אנשים שניתן לפנות אליהם, אבל הוא לא תרם.

עיסאווי פריג': לשכת ראש הממשלה מוציאה בצהריים הודעה חדשה, ומה ההודעה אומרת?

עיסאווי פריג': מימרן תרם 40,000 דולר לקרן לפעילות ציבורית של מר נתניהו.

אחמד טיבי: נדמה לי שזה היה ביורו.

עיסאווי פריג': ביורו.

עיסאווי פריג': סליחה, 40,000 יורו.

עיסאווי פריג': אז בוא אני אסדר את הדברים: לפני ארבעה חודשים הודעה של הלשכה שהוא לא קיבל שום תרומה – לא תרם; היום בבוקר: תרומה, 40,000 יורו, בשנות האלפיים, ועורך-הדין מאשר את זה, ואחר הצהריים: שוב תרם.

עיסאווי פריג': הבלבול הזה מוצא אותנו במקום אחר.

עיסאווי פריג': לשכה היסטרית – כל יום עם הודעה אחרת.

עיסאווי פריג': זו השתלשלות העניינים.

עיסאווי פריג': אז אני היום פניתי לנציבות מס הכנסה, ואני רוצה להבין: ההודעה של לשכת ראש הממשלה אכן אמרה שקיבל את ה-40,000?

עיסאווי פריג': את המיליון?

עיסאווי פריג': הוא קיבל.

עיסאווי פריג': האם זה נכלל בהצהרת ההון של מר ראש הממשלה בנימין נתניהו?

עיסאווי פריג': האם דווחו לרשויות המס ההכנסות האלה?

עיסאווי פריג': זכותנו לפחות לדעת.

עיסאווי פריג': עברת על החוק, שיקרת – זה שילוב קטלני.

עיסאווי פריג': חברים, אני מבולבל.

עיסאווי פריג': אנחנו רואים איך מערכת המשפט מתנהלת במקרים כאלה.

עיסאווי פריג': למה כל עיגולי הפינות והמריחות – אנחנו רואים אותם – מקבלים תפנית כשמדובר בראש הממשלה בנימין נתניהו?

עיסאווי פריג': אנחנו רגילים שבפוליטיקה שמענו אותו יום לפני עם דעה, ויום למחרת עם דעה: "הערבים נהרו", ויום למחרת "הערבים בלשכה מוחאים כפיים"; בנאום בר-אילן: "שתי מדינות", ובבחירות: "אם אני אבחר לא יהיו שתי מדינות", ועכשיו גם בהודעות שהוא מוציא.

עיסאווי פריג': זה אותו ראש ממשלה, אותו אדם, והגיע הזמן לחקור את זה לעומק, שנבין לאן אנחנו הולכים.

עיסאווי פריג': אני מצפה לתשובות, אבל לתגובה שתמשיך את שרשרת השקרים.

עיסאווי פריג': זו ממשלת ישראל הנוכחית, ואלו הפנים שלנו בעולם בימים אלו.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

אחמד טיבי: הצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: ההצבעה היא על החלת דין הרציפות, כלומר, מי שבעד הוא בעד החלת דין הרציפות, ומי שנגד הוא נגד ההחלה.

אחמד טיבי: הכוונה להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56).

אחמד טיבי: הצבעה מס' 2 בעד הודעת הממשלה – 7 נגד – 2 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56) (מסירת מידע מרשויות המדינה לקופות-החולים), התשע"ד–2014, נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד דין רציפות – 7, נגד – 2, נמנע אחד.

אחמד טיבי: הוחלט להחזיר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56), התשע"ד–2014, לאותה ועדה – ועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: נתבקשתי על-ידי חברי הכנסת ברושי ויחימוביץ והח"כית מירב בן ארי להוסיף את שמם למצביעים בפרוטוקול.

אחמד טיבי: התוצאה לא תשתנה בעקבות זה.

אחמד טיבי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: [מס' כ/627; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 11360; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו נעבור להצעת חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (תיקון), התשע"ו–2016.

אחמד טיבי: בבקשה, יושב-ראש הוועדה, יקירי חבר הכנסת אלאלוף.

אחמד טיבי: אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

אחמד טיבי: אחר כך תהיה לי הודעה לרגל חג הרמדאן, חודש הרמדאן.

אלי אלאלוף: חברי חברי הכנסת, קודם כול נברך את חברינו חברי הכנסת המוסלמים ברמדאן מבורך, ושיעבור בשלום ובנוחיות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שוכראן.

אלי אלאלוף: אני מביא בצורה די מתסכלת את התוספת הזאת שאני מבקש בתיקון של חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, כי המצב של התחום הזה הוא בכי רע.

אלי אלאלוף: יש לנו 28,000 סטודנטים במצב תקציבי, ניהולי וארגוני ממש בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: הרבה דיונים התקיימו בוועדה, וממשיכים, ואנחנו מנסים, ואומרים לי באוצר שיש ישיבות מרתוניות כדי לתקן את המצב, מפני שאי-אפשר להשאיר 28,000 סטודנטים במערכת שהם מתוקצבים פחות ממעון-יום – 8,000 שקל לשנה לסטודנט; 2.

אלי אלאלוף: יש מספר רב של מכללות שאינן ממלאות את תפקידן ובעצם משלות את התלמידים; 3.

אלי אלאלוף: אין שום פיקוח עליהן.

אלי אלאלוף: אין שום יכולת לשנות את המצב המהותי.

אלי אלאלוף: בערבית המרוקאית שלי תרשו לי להגיד שמה שאני מביא זה הירקות של הקוסקוס שכמעט לא קיים.

אלי אלאלוף: זה המצב שם היום.

אלי אלאלוף: ולמרות זאת אני מבקש מכם לאפשר צירוף של נציג הסטודנטים למועצה, כפי שזה מקובל גם במל"ג, ששם שני סטודנטים מייצגים את הציבור שבשבילו אנחנו אמורים לעבוד גם במל"ג וגם במועצה, ועד עכשיו במועצה של ההנדסאים והטכנאים לא היה שום ייצוג לסטודנטים.

אלי אלאלוף: אולי יצליחו להעיר את המערכת, שגם בעצמה, לצערי, כושלת בעיני.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה לציין שאם התוספת תביא את הפורום ל-14 נציגים שישבו יחד ויצטרכו להחליט בהצבעה שווה, אנחנו נאפשר ליושב-ראש לקבל את ההחלטה הסופית.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות פה לסטודנטים, שלמרות התסכול הגדול – אני מבקש שתעבירו הלאה, ואדוני השר כץ, תעביר הלאה לממשלה, כי, לצערי, המשרד הזה, שאין לו שר הרבה שנים, ולפני כן היה שר שלא התעניין בתחום הזה – מותר לי להגיד את זה, כי בתפקידי הקודם ניסינו לעזור – לצערי, אני אומר לכם שזה מצב עגום.

אלי אלאלוף: התעשייה דורשת, זקוקה נואשות לטכנאים והנדסאים, ואתם בוודאי יודעים, ואני לא מחדש שום דבר בעניין זה, שהסטודנטים האלה לא באים מהשכבות הכלכליות המבוססות, אלא בזכות המקצוע הזה הם יכולים לצאת ולתרום בצורה חיובית – להם, למשפחותיהם ולמדינה.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש לאשר את התוספת של נציג הסטודנטים במועצה.

אלי אלאלוף: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: ההצבעה תהיה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד – 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: רבותי, אדוני היושב-ראש, הצעת חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (תיקון) התקבלה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על אותה הצעה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: נא לא להשפיע על ח"כים אחרים.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (תיקון), התשע"ו–2016, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד – 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (תיקון) התקבלה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: מברוכ, חבר הכנסת אלאלוף, לך ולוועדה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: היום הוא היום הראשון של רמדאן.

אחמד טיבי: ברצוני למסור את מיטב האיחולים לאומתנו האסלאמית בכלל ולעמנו הפלסטיני בפרט לרגל חודש רמדאן המבורך.

אחמד טיבי: מי ייתן וחודש זה יהיה, בעזרתו של האל ישתבח ויתעלה, חודש של שפע וברכה, ושברמדאן הבא ישררו השלום והביטחון במולדתנו.

אחמד טיבי: מי ייתן והאל יעניק בחסדו לעמנו חירות ועצמאות ושמסגד אל-אקצא המבורך, גולת הכותרת, יהיה חופשי ממחשכי הכיבוש ומהשימוש בכוח.

אחמד טיבי: אצטט תיאור יפה מאת מוחמד עלי בן א-סנוסי על אודות רמדאן, שאמר: רמדאן, חודש האור המשוחרר מכבלי המחשכים / רמדאן, תקווָת הנפשות הכמהות לשלום עולמים / הנך חודש, נהר מים מתוקים, מרווה ההמונים / הנשמות שוחות מסביבך, חגות כלהקות יונים / צחורות, עוטות אור הבורא, ממורקות כצמים / התפילות, הפניות לאלוהים מתרבות ומתחזקות / אלוהים מרומם את נקיי הלבב, עושי החסד, הנפלאות.

אחמד טיבי: חג שמח.) רמדאן כרים.

אחמד טיבי: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעת חברי הכנסת מאיר כהן, מנואל טרכטנברג ושרן השכל בנושא: ביטול פרויקט "בתי-הספר של החופש הגדול" לכיתות ג'-ד'.

נאזם בדר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/637); נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק תובענות ייצוגיות (תיקון מס' 10).

אחמד טיבי: אני מזמין את חברת הכנסת מרב מיכאלי להציג את הצעת החוק – אחרי שהיא תסיים לדבר.

אחמד טיבי: השיחה בטלפון תיגזל מהנאום על הדוכן.

אחמד טיבי: עשר דקות.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברות הכנסת, אני מאוד מאוד שמחה לעמוד ולהציג לכן ולכם כאן לקריאה ראשונה את החוק.

מרב מיכאלי: חברתי חברת הכנסת מירב בן ארי תעלה אחרי, כי החוק הזה הוא גם שלה, והיא עשתה עבודה רבה מאוד, נמרצת מאוד, כדרכה, שהביאה אותנו למקום הזה היום.

מרב מיכאלי: מדובר בתיקונים לחוק תובענות ייצוגיות.

מרב מיכאלי: חוק תובענות ייצוגיות, חברות וחברים, הוא חוק חשוב, שנתן להרבה מאוד אזרחיות ואזרחים שבהקשר הזה אני אכנה אותם קטנים – אני באופן כללי לא חושבת שאזרחיות ואזרחים הם קטנים כלל וכלל, לא קטנים ולא קטנות, אלא כל אחד ואחת עולם שלם – אבל בהקשרים של – מול גופים גדולים, מול חברות, מול תאגידים, האזרחיות והאזרחים, הצרכניות והצרכנים, מוצאות את עצמן פעמים רבות מאוד מאוד קטנות וחסרות יכולת ללכת ולדרוש בעצמן תיקון או פיצוי עבור עוול שנגרם להן.

מרב מיכאלי: וחוק תובענות ייצוגיות מאפשר לקבוצה של כאלה שנפגעו, אכן, להתאגד לצורך – זה אפילו לא ממש להתאגד, אלא באמת לאפשר לייצג אותם ואותן, גם אם זה צרכניות וצרכנים ספציפיים וגם אם זה כאלה שהם חברות וחברי קבוצה שלעתים אינן בכלל מודעות לכך שהם חברות וחברי הקבוצה הנפגעת מאותו עוול – לאפשר לייצג אותם ולדרוש בעצם את התיקון והפיצוי המגיע על הקלקול והעוול שנעשה.

מרב מיכאלי: כאמור, זה כלי מאוד חשוב, שמטרתו מצוינת, ותוצאתו יכולה להיות טובה, אבל כמו תמיד, החיים מגלים לנו שיש לפעמים לקונות, יש סדקים, יש חריקות, וצריך היה גם את הכלי הזה לתקן, ולכן אנחנו מביאות היום לפניכם ולפניכן את התיקונים האלה.

מרב מיכאלי: התיקונים האלה יוודאו שהתהליך עובד באמת, באופן המקסימלי, לטובת אלה שמיוצגות ומיוצגים בו.

מרב מיכאלי: זה אומר שאנחנו נצמצם את המוטיבציה להגיש תובענות סרק; אנחנו נצמצם את היכולת להתפשר, להגיע לכל מיני הסדרים ופשרות שלא לטובת אלה שנפגעו והם חברות וחברי הקבוצה הזאת; אנחנו נצמצם את היכולת לחבל במהלך של תובענה ייצוגית מוצדקת.

מרב מיכאלי: התיקון הזה גם יביא למצב שההסדר הוא אכן מיטבי, ובית-המשפט מוודא שהוא מבוצע באופן כזה שהפיצוי והתיקון שהושגו במשפט מגיעים לכל חברות וחברי הקבוצה הנפגעת, כמו שבאמת מגיע להם במקור.

מרב מיכאלי: חברתי מירב בן ארי ודאי תרחיב עוד בדברים עצמם ובסעיפים עצמם.

מרב מיכאלי: חשוב לי לציין סעיף נוסף, וזה שבמקומות שבהם אין בהכרח נגישות לחברות וחברים ספציפיים שיוכלו לקבל את הפיצוי, תוקם קרן שתפקידה יהיה לקבל את הכסף מהגוף שצריך לשלם אותו ולהחליט לאיזה מטרה נזקקת, מטרה חשובה, שמסיבות של – תמיד אין מספיק כסף – אין מספיק כסף בשבילה, ולתרום את הכסף מהפיצויים לה.

מרב מיכאלי: גם זו תהיה עליית מדרגה, שוב, בשימוש נכון בפיצויים מוצדקים, נכונים ונדרשים, שיביאו תובענות ייצוגיות, וגם הם יביאו לשדרוג, בעצם, של הכלי הזה ושל האפקטיביות החברתית שלו.

מרב מיכאלי: אז אני רוצה לחזור ולהודות לחברתי מירב בן ארי, ואני רוצה להודות לחברת הכנסת לשעבר עדי קול, שהיא הראשונה שהגישה את הצעת החוק הזאת, בכנסת הקודמת, ולבקש מכן ומכם לתמוך בקריאה ראשונה בהצעת החוק.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לדיון כעת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – תפאדל, יא שיח'.

מירב בן ארי: אני לא מציגה?

מירב בן ארי: זה גם חוק שלי, יש חוק מוצמד.

אחמד טיבי: מותר לאחד להציג.

אחמד טיבי: ביקשתי את עבד אל חכים.

אחמד טיבי: עבד אל חכים רשאי לענות.

אחמד טיבי: אחד מציג את החוק.

מירב בן ארי: – – –

אחמד טיבי: יש לך שלוש דקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, החוק הזה, אני תומך בו, אבל עליתי פה לדבר על נושא אחר, כי כנראה תמיד אני אנצל את הזכות לעלות לדוכן כדי לדבר על נושאים שאני מגיש לנשיאות ולא מתקבלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אדבר על נושא שגם יוכל להיות קרוב לשר כץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, לאחרונה פורסם שיזמים לא מוכרים בתים לערבים תושבי לוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז, מה משאירים בפני אותם אזרחים, אותם תושבי לוד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: או בנייה ללא היתר, או הגירה, "טרנספר" משם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין הרבה אפשרויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום, כל מי שמגיע – היה גם ביקור של ועדת הפנים שם, והרבה חברי כנסת ראו את המצב האומלל של החיים של התושבים, תושבי לוד הערבים שנמצאים שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמגיע לשם – המצב הזה – תשתיות רעועות, אין תשתיות בכלל; המעבר ליד הרכבת שם – סכנת חיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום שהמדינה תבוא ותגיד: תשמעו, אנחנו מכירים בזה שאתם אזרחים – הרי יש להם תעודת זהות, הם אזרחים – במקום לבוא, לתכנן, לבנות, אנשים עניים שיקבלו את הבנייה הציבורית, המדינה אפילו לא נוקפת אצבע לבנות להם, לתכנן את השכונות שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש להם אדמות שלהם ויש שם גם אדמות מדינה, אז את האדמות האלה – לבוא, לתכנן, לבנות לגובה, כי זו עיר שיש בה בנייה לגובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים מוכנים לבוא, מחפשים דירות לקנות, ואף אחד לא נותן להם את האפשרות.

אוסאמה סעדי: – – – לפני כמה חודשים, העניין הזה של הגשר מעל הרכבת – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל זה לא הפתרון של השכונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפתרון של המעבר, הפתרון לסכנת החיים – הגשר הזה הוא פתרון לבעיה של סכנת החיים, וזה בסמכותו של שר התחבורה, זה נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הבעיה היא רק עם לעבור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מודים לך, כבוד השר, על זה שאתה עושה את הגשר; זה מקל על כל התושבים שם ועל כל מי שבא לאותה שכונה ולאותו אזור, זה חד-משמעי, ועל זה אנחנו מודים לך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אותם אנשים שחיים שם מצדי הרכבת, מצדי הפסים, לא מגיע להם תכנון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם לא לתכנן להם את המקום – לא לבנות במקום אחר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא לאפשר להם לקנות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שיש לו אפשרות לקנות – גם לא לאפשר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בניגוד לחוק, זו גזענות, והמדינה אסור לה לשקוט על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מעלה את הנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאתה, גם כשר, עוסק בעניינים האלה – להעביר את זה לממשלה, כי זה לא יכול להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה קודם כול בניגוד לחוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם אזרחים – שהם יקבלו את הזכויות שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא, הם ימשיכו לבנות, ולבנות ללא היתר, ואחר כך – תבואו ותשאלו: למה אתם בונים ללא היתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רוזין, מיכל רוזין – לא פה; טרכטנברג – לא כאן; אראל מרגלית – מיש הון.

אחמד טיבי: איציק שמולי – מאוג'וד.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: ראשית, כתושב העיר לוד, אני לא יכול שלא להצטרף לדבריו של חבר הכנסת חאג' יחיא.

איציק שמולי: המצב בחלק מהשכונות בעיר לוד, השכונות הערביות כמובן, פשוט מזעזע.

איציק שמולי: זה פשוט לא יאומן ש-20 דקות מתל-אביב יש לך שכונות שעדיין לא מוסדר בהן ביוב וכבישים ותשתית ראויה.

איציק שמולי: אני חושב שהממשלה חייבת לעשות יותר, וגם המנהיגות המקומית בעיר לוד, כדי להשקיע את המשאבים בצורה שוויונית יותר.

איציק שמולי: אבל אני רוצה לדבר על נושא אחר, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: היום כונסה לראשונה השדולה למען החיילים הבודדים, והנושא הזה הוא באמת נושא כאוב – קודם כול כי כיום המדיניות בפועל היא מדיניות שהיא פשוט מטורפת.

איציק שמולי: באים לכאן, למדינת ישראל, אנשים צעירים מכל רחבי העולם, במיטב שנותיהם, מוכנים לתת את הגוף ואת הנשמה למען המדינה, ורגע אחד אחרי שהם משתחררים באה מדינת ישראל ואומרת להם: מעכשיו להסתדר ולהשתלב בחברה הישראלית זה כבר העסק שלכם, זה כבר לא הסיפור שלנו.

איציק שמולי: זה אבסורד, כי הרי חייל בודד, אחרי שהוא מקבל את תעודת השחרור מהבקו"ם, הבדידות לא עוזבת אותו; הוא עדיין צריך להתמודד עם כל הביורוקרטיה, ויוקר המחיה, והעובדה שהוא נמצא כאן לבד.

איציק שמולי: אני חושב שהיום קרה אירוע חשוב מאוד, כי בעצם כינוסה של השדולה אנחנו אמרנו דבר אחד מאוד מאוד ברור: אנחנו לא מוכנים יותר לקבל את הנחת העבודה שההשתלבות בחברה הישראלית היא על הכתפיים של החייל הבודד עצמו.

איציק שמולי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות יותר, ולקחת אחריות לשילוב המיטבי שלו בחברה.

איציק שמולי: לא יכול להיות מצב שהיום, אחרי שלושה חודשים, אותו חייל בודד משוחרר פשוט נבעט מבית-החייל וצריך להסתדר לבד.

איציק שמולי: אז אני מאוד מקווה – נתחיל לקדם את הצעת החוק שנותנת העדפה והטבות גדולות יותר לחיילים הבודדים המשוחררים, מתוך הבנה והנחת יסוד מאוד פשוטה שזו מחויבותה של המדינה, זו מחויבותה של המדינה – אם הם מספיק טובים לבוא לכאן מכל קצוות תבל ולשרת את המדינה, אז המדינה תתכבד ותיקח אחריות לשילוב המיטבי שלהם בחברה.

איציק שמולי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יוסי יונה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, רמדאן כרים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירב בן ארי: היום התחלתי ישיבת ועדה בלי לומר "רמדאן כרים" בהתחלה, אז אני, מה שנקרא, הפקתי את הלקח.

מירב בן ארי: הצעת החוק תובענות ייצוגיות בעצם מגיעה – התיקונים שלו, תיקון מס' 10 מגיע כדי לעשות סדר בנושא.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו: נכון שקידמתי ורצתי אחרי חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואני רוצה להגיד תודה, כמובן, לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, שניהל את הדיון בצורה מקצועית, אבל אין ספק שמאוד נוח שאנחנו עובדות יחד, כי את מביאה הרבה מהרוח, מהמהות, מאיך זה עוזר לאנשים הקטנים, קטנות, ואני, בגלל הניסיון המשפטי שלי – המועט – מביאה יותר את הנושא של הפרוצדורה.

מירב בן ארי: לכן אני מאוד שמחה שעשינו זאת יחד, גם בוועדה, גם בחקיקה.

מירב בן ארי: אני מבטיחה לך – החמאת לי כאן – אני מבטיחה לך שאנחנו נעביר את זה במושב הזה.

מירב בן ארי: את מכירה אותי – כשאני לוקחת משהו, אני לא מרפה.

מירב בן ארי: אנחנו ניפגש עם האפוטרופוס כבר בשבוע הבא כדי לסגור סופית את ענייני הקרן, אבל החוק הזה יעבור.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות – כמו שאת הודית, חשוב לי לומר תודה לעדי קול, חברת הכנסת לשעבר עדי קול, שהעבירה את החוק הזה בקריאה ראשונה, ושם הוא נעצר.

מירב בן ארי: אנחנו נדאג לקדם את זה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לרוני ולאלון קלמנט, שעוסקים בתובענות ייצוגיות באוניברסיטת תל-אביב ומלווים אותי ואת הצוות שלי לכל אורך גיבוש הצעת החוק הזאת.

מירב בן ארי: אני חושבת שיש הרבה ארגונים חברתיים שעושים דברים למען האזרחים.

מירב בן ארי: בסופו של דבר אנחנו מעבירות את החוק, אבל הם אלה שבאו והעלו את הנושא על סדר-היום, גם אצל חברת הכנסת קול וגם אצלנו.

מירב בן ארי: הבטחתי להם.

מירב בן ארי: אני גם מודה שפרופסור אלון קלמנט היה מרצה שלי לסדר דין אזרחי, אז אני בכלל חבה לו, מה שנקרא, חובת נוכחות.

מירב בן ארי: אני רוצה רק להתייחס בדקה האחרונה שנותרה לי לחוק עצמו, כי חשוב שתדעו על מה אתם מצביעים ומצביעות – נמשיך את מה שמיכאלי אומרת.

מירב בן ארי: הצעת החוק קודם כול מפסיקה את העניין הזה – בוא, אני אספר לך קצת שתדע – הצעת החוק קובעת שהתובע ובא-כוחו לא יוכלו לקבל יותר גמול או שכר טרחה ולהסתלק מהתביעה, אלא אם כן הם הביאו תועלת לחברי הקבוצה; תקן אותי, חבר הכנסת סעדי, אם יש משהו אחר.

מירב בן ארי: בתובענות ייצוגיות הרבה פעמים לא שומעים את הקול של כל חברי הקבוצה, למרות שהתביעה נוגעת לעניין שלהם, לכן החלטנו שכל אדם שיש לו עניין בנושא של תובענה ייצוגית יוכל להגיש התנגדות להסדר פשרה שבית-המשפט הציע.

מירב בן ארי: חשוב לומר שברוב הסדרי הפשרה שהושגו בתי-המשפט לא קבעו מנגנוני פיקוח על המימוש, ולכן קשה לראות שבאמת האזרחים בסוף קיבלו את ההחלטה – – –

קריאה: – – –

מירב בן ארי: נכון, שהם מימשו את זה, ולכן יש פה מנגנון פיקוח.

מירב בן ארי: והדבר שגם חברת הכנסת מיכאלי התייחסה אליו ממש בחצי הדקה האחרונה, הנושא של הקרן – מה שקורה, בתובענות ייצוגיות השופט מחליט לאיזו עמותה לתת, ואנחנו רוצים להפסיק את העניין הזה.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים להקים קרן עיזבונות, והקרן הזאת, מראש – –

אוסאמה סעדי: – – –

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אמרתי בתחילת דברי שאנחנו נסגור את זה מול האפוטרופוס.

מירב בן ארי: – – אבל באמת, אליה יופרש הכסף.

מירב בן ארי: המטרה היא בעצם להפסיק עם הרווחים האישיים ולתת את הרווח לציבור.

מירב בן ארי: זה חוק חברתי, זה חוק חשוב.

מירב בן ארי: אני מודה לכל מי שהיה מעורב בנושא: למשרד המשפטים, וכמובן לשרה איילת שקד, שנתנה את התמיכה שלה לחוק הזה; לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שנתן לנו לקיים את הדיון במליאה; אני גם רוצה להודות לעוזרים שלי, לצוות היועצים שלי, שמלווים אותנו בחוק הזה, ואנחנו נדאג להעביר אותו.

מירב בן ארי: אני כמובן קוראת לכם להצביע בעד החוק.

מירב בן ארי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לחברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת טלב אבו עראר – איננו נוכח.

אחמד טיבי: דב חנין – נוכח.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, רמדאן כרים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני שמחתי לשמוע את דברי הברכה שלך בערבית למוסלמים בארץ ובאזור לכבוד הרמדאן.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להגיד דווקא לאזרחים הלא-מוסלמים בישראל שצופים בנו עכשיו דרך שידורי הטלוויזיה, שחודש הרמדאן הוא גם חודש נהדר להכיר מסורות ולפגוש במעגלים אחרים את התושבים הערבים המוסלמים של המדינה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, השתתפתי בלא מעט אירועי רמדאן, החל מארוחות אפטאר מאוד יפות ומשמחות במעגלים משפחתיים וחברתיים כאלה ואחרים וכלה באירועים תרבותיים שמתרחשים בערבים של הרמדאן.

דב חנין: זה חודש שבאמת יש בו קצב אחר של התנהלות חברתית, יותר פתוח למפגש, יותר פתוח לשיחה, יותר פתוח להיכרות, וזו הזדמנות נהדרת גם למי שאינם מוסלמים להכיר ולהיפגש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, החוק שלפנינו הוא חוק חשוב.

דב חנין: המנגנון של תובענות ייצוגיות הוא אחד המנגנונים המשפטיים החשובים שיש בחוק שלנו, אבל המנגנון הזה צריך עדכון ותיקון שיאפשרו לו להמשיך להיות מחודד ומדויק, ויאפשרו לו לקדם את התועלת החברתית הכללית.

דב חנין: לכן אני מברך את חברי הכנסת היוזמים, חברות הכנסת מרב מיכאלי ומירב בן ארי וחבר הכנסת רועי פולקמן, על קידום הצעת החוק הזאת.

דב חנין: יש לי כמה הערות לגבי הנוסח, אבל אני לא אטריח בהן כרגע את המליאה; אני אסתפק בדיון בוועדה.

דב חנין: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יוסף ג'בארין, חבר הכנסת – מיש מאוג'וד; עיסאווי פריג' – מיש מאוג'וד; עמר בר-לב – מיש מאוג'וד; אחמד טיבי – עוד מעט; תמר זנדברג – מיש מאוג'ודי; עליזה לביא; ישראל אייכלר; אמיר אוחנה; יעקב אשר; יעל גרמן; רויטל סויד.

רויטל סויד: מוותרת.

אחמד טיבי: חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: מוותר.

אחמד טיבי: נחמן שי, תפאדל.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר פה כמה מילים בנושא ירושלים.

נחמן שי: היום ערכנו מפגש של השדולה; כל שנה אנחנו מקיימים אותו.

נחמן שי: זו שדולה מרכזית בכנסת, עם שישה יושבי-ראש, אחד מהם הוא סגן יושב-ראש הכנסת חיליק בר, אראל מרגלית, מוטי יוגב, אורי מקלב, אחרים – מיקי לוי.

נחמן שי: יש לנו אחריות מיוחדת לירושלים.

נחמן שי: ירושלים היא עיר דו-לאומית – חיים בה 37% ערבים.

נחמן שי: היא שונה מכל עיר אחרת במדינת ישראל.

נחמן שי: חשוב מאוד שגם ביום ירושלים נזכור את הדרישה שנדרשת מאתנו להקפיד על שוויון בין כל תושבי העיר, כמו שנדרש שוויון בין כל תושבי המדינה.

נחמן שי: ואני "שמחתי" לראות שבוועדת החינוך היה דיון סוער, ובאו חברים, חברי, חברי כנסת ערבים, ונלחמו על זכויותיהם של ערביי העיר הזאת, ערביי מזרח-ירושלים – על הזכות שלהם לקבל חינוך לא רק ברמה גבוהה, אלא בתנאים נוחים, טובים, כמו שילדים זכאים במערכת חינוך.

נחמן שי: וזה לא היה ויכוח פוליטי; לא הייתה השאלה אם יחלקו את העיר, לא יחלקו את העיר.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: יגיעו הימים שעוד נדבר על זה, ויהיה קשה לכולנו.

נחמן שי: אבל בעיר הזאת חיים אנשים, ולאנשים האלה צריך לתת תנאים שווים, כדי שמי שיחצה את העיר ממערב למזרח או ממזרח למערב לא יראה שתי ערים, אלא יראה עיר אחת מגוונת, כי זה הסוד של ירושלים – המגוון: אוכלוסיות שונות, קבוצות שונות גרות במחיצה אחת.

נחמן שי: אני חושב שזה נגזר מהחובה שלנו.

נחמן שי: כמו שיש חובה, לרוב, כלפי החברה הערבית שלנו, ככה יש לנו חובה כפולה ומכופלת בתוך ירושלים, מפני שכאן הפערים הם עוד יותר גדולים, הרבה יותר גדולים.

אוסאמה סעדי: – – – כובש – – –

נחמן שי: לא אמרתי "כובש"; אני אמרתי שחובה של מדינת ישראל כלפי הערבים שגרים בירושלים, לתת להם תנאי חיים שירגישו שהם חלק בלתי נפרד מהעיר, ושאין פערים בין מערב לבין מזרח העיר.

נחמן שי: זה מה שאני רוצה, גם אם זה עולה הרבה כסף.

נחמן שי: גם אם זה עולה הרבה כסף, הם רשאים לכך, הם ראויים לכך, וכך אולי נצליח ליצור, דרך הייחוד של ירושלים, גם איזשהו תקדים של עיר שלא נחלקת על רקע לאומי ולא נחלקת על רקע חברתי, אלא שחיים בה אנשים ביחד, ואולי זה ישמש איזשהו תקדים לאפשרות שלנו לחיות ביחד, חברה ערבית וחברה יהודית, מדינה אחת.

נחמן שי: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, נחמן, ותודה לך באמת שהובלת ביד רמה את היום הזה יחד אתי, עם אראל, עם אורי ומוטי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אחמד טיבי – אחרון הדוברים, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני תומך בהצעת החוק, אבל אני אציג את מה שחברי אוסאמה סעדי הציג על הבחינות בחודש הרמדאן.

אחמד טיבי: אנחנו עכשיו בחודש רמדאן.

אחמד טיבי: התקשרו אלי נציגי מועצת התלמידים באום-אלפחם ואמרו לי שהיום יש להם בחינה באזרחות בשעה 14:30, ברמדאן.

אחמד טיבי: אני חושב שהזמן הזה הוא מאוחר.

אחמד טיבי: למה אי-אפשר, כתביעת התלמידים, לקיים את הבחינה בבוקר – 10:00, 10:30?

אחמד טיבי: אז פניתי למשרד החינוך, ומשרד החינוך אמר לי שזה בגלל מצוקת החדרים בבתי-הספר, כי הבחינה מתנהלת בימים שיש בהם לימודים.

אחמד טיבי: זו נשמעת לכם תשובה משכנעת?

אחמד טיבי: אותי זה לא שכנע.

אחמד טיבי: אני חושב שמשרד החינוך צריך להיערך, כפי שאמר חברי חבר הכנסת סעדי, כדי להקל.

אחמד טיבי: אני, למשל – ואני רוצה להיות כן, חברי חבר הכנסת חאג' יחיא – לא מקבל את התביעות של חלק מהתלמידים, שאומרים: תבטלו לנו את הבחינות בחודש רמדאן.

אחמד טיבי: יש תביעות כאלה אצל חלק מהתלמידים.

אחמד טיבי: אני לא מסכים.

אחמד טיבי: בירדן, בפלסטין, בקהיר, נבחנים בזמן הרמדאן, בעולם הערבי והאסלאמי, הם רק מתחשבים בעובדה שזה חודש רמדאן, שיש צום, זה קשה, הריכוז יורד ככל שאתה מתקרב לארוחה המפסקת.

אחמד טיבי: לכן, ההחלטה לדחוק את השעה ל-14:30 היא החלטה לא נכונה.

אחמד טיבי: היא לא באה לקראת התלמידים.

אחמד טיבי: לבוא לקראת התלמידים זה לבחון אותם בבוקר, אגב, ולשלוח אותם הביתה.

אחמד טיבי: יש החלטה שלמרות הבחינות התלמידים יישארו בבתי-הספר.

אחמד טיבי: אפשר בבחינת בגרות לבחון את התלמידים ולשלוח אותם הביתה.

אחמד טיבי: מה יקרה?

אחמד טיבי: ביום של בחינות, בתקופה של בחינות בגרות, צריך להפעיל שיקול דעת, ובמקרה הזה, לדעתי, היה צריך לבוא אל התלמידים, ואני אומר: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: לתלמידים שלנו אשר ניגשים, תלמידי בית-ספר התיכון באום-אלפחם ותלמידים אחרים: אנחנו נעקוב אחרי זה.

אחמד טיבי: איננו מסכימים לתשובת המשרד, ואנחנו נמשיך בכך.

אחמד טיבי: ) רמדאן כרים.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: אני מציע שתלמדו ערבית.

אחמד טיבי: זו הצעה.

חיים ילין: אני מציע שיהיו כתוביות למטה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו חוקקנו חוק לימוד חובה, לימודי ערבית חובה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: או שישימו כאן סטריפ עם כתוביות וכותרות, כאן – מסך עם כותרות.

יחיאל חיליק בר: חברים, ערבית זו שפה רשמית בכנסת.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש מכם להירגע.

חיים ילין: דרך אגב, אפשר גם בעברית, את מה שאנחנו אומרים ואף אחד לא מבין.

יחיאל חיליק בר: יש כאלה שמדברים בעברית וצריך כתוביות בשבילם.

יחיאל חיליק בר: הוא לפחות – אתה יודע.

אחמד טיבי: אבל אני משתדל לומר מילים שאתם פחות – – –

קריאה: תודה.

אחמד טיבי: תודה על ההבנה.

אחמד טיבי: שוכראן.

יחיאל חיליק בר: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי, אחרון הדוברים.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק תובענות ייצוגיות (תיקון מס' 10) (הסדרי פשרה והסתלקות), התשע"ו–2016.

יחיאל חיליק בר: בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תובענות ייצוגיות (תיקון מס' 10) (הסדרי פשרה והסתלקות), התשע"ו–2016, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 28 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך הכנה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: לפני שננעל את המליאה אני מברך את חברי תא "אופק" בבאר-שבע, שהגיעו לבקר וללמוד דמוקרטיה, מנהיגים מקומיים שלנו מבאר-שבע.

יחיאל חיליק בר: ברוכים תהיו, זה ביתכם.

יחיאל חיליק בר: חברים יקרים, תם סדר-היום.

יחיאל חיליק בר: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, מחר, יום שלישי, א' בסיוון התשע"ו, 7 ביוני 2016, בשעה 16:00.

יחיאל חיליק בר: ישיבה זו נעולה.