ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 119, 2016-03-23 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ג באדר ב', תענית אסתר, תשע"ו, 23 במרס 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו עכשיו שאילתה דחופה, ולאחר מכן חקיקה בקריאה טרומית, ובזה אנחנו נסיים, על מנת לאפשר לאלה שמעוניינים בכך לשמוע את קריאת המגילה בעוד כמה שעות.

יעקב ליצמן: זה גם צום.

יולי יואל אדלשטיין: וזה גם – כן, תענית, כפי שאמרתי, לרבים מאתנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן לעלות לדוכן על מנת להשיב על שאילתה דחופה מס' 179 מאת חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: גרידה במקרה של עובר מת ברחם בבתי-חולים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת מירב בן ארי תקרא את נוסח השאילתה, ואז שר הבריאות ישיב.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, כאשר מתגלה שאישה בהיריון נושאת עובר מת, היא אינה יכולה לעבור גרידה באותו יום – בכל בתי-החולים.

מירב בן ארי: מצב זה עלול לגרום נזק נפשי קשה לאישה, ולכן, לדעתי, יש לזרז את תהליך החזרה לשגרה.

מירב בן ארי: ברצוני לשאול: מה תעשה כדי שנשים לא ייאלצו להמתין מעבר ליום אחד עם עובר מת לגרידה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חברת הכנסת בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני שר הבריאות.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: חברת הכנסת מירב בן ארי, אני מודה לך על פנייתך בנושא רגיש וחשוב זה.

יעקב ליצמן: על-פי הערכתנו, יש כמה מקרים של הפלות טבעיות מדי שנה, וחלק מהנשים יעברו הפלה טבעית ללא צורך בגרידה.

יעקב ליצמן: כיום התורים לפעולת הגרידה עומדים על כמה ימים.

יעקב ליצמן: להערכתנו, ברוב בתי-החולים מדובר בהמתנה של יומיים עד ארבעה ימים, שכן לא מדובר בפעולה דחופה מבחינה רפואית.

יעקב ליצמן: בתחום הגינקולוגיה והמיילדות יש כ-30% פעולות דחופות מדי יום, כולל ניתוחים קיסריים, דימומים, היריון מחוץ לרחם ועוד, המבוצעים נוסף על תוכנית הניתוחים הקבועים מראש.

יעקב ליצמן: במצב הקיים לא ניתן להעמיס על המערכת מקרים בלתי מתוכננים נוספים, ועל כן הנשים מקבלות תור אלקטיבי לאשפוז-יום.

יעקב ליצמן: מעבר לכך, מבחינת בטיחות המטופלת נכון הוא כי הפעולה תתבצע באופן אלקטיבי במשך שעות הבוקר, כאשר כוח-האדם צפוי וידוע והאישה מגיעה בצום לקראת ההרדמה, ולא תידחה לשעת התורנות, שאז הסיכון לסיבוכים גבוה יותר.

יעקב ליצמן: דחיית פעולת הגרידה אכן מהווה קושי רגשי לאישה, אך חשוב להדגיש כי לא מדובר בדחיפות רפואית מיידית במצבים שבהם האישה אינה מדממת.

יעקב ליצמן: במצב כוח-האדם הנוכחי ועם כמות חדרי הניתוח העומדים לרשות המחלקות, ועל רקע הדאגה לבטיחות הטיפול באישה, המתנה של כיומיים הנה סבירה.

יעקב ליצמן: במידה שהובא לידיעתך כי יש מקרים שבהם ההמתנה ארוכה מהסביר, יש להפנות אותם אלינו לצורך טיפול נקודתי.

יעקב ליצמן: בבדיקה שלנו במוקד פניות הציבור של המשרד לא התקבלו פניות בנוגע לקביעת תורים לגרידה בבתי-חולים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש שאלה נוספת לחברת הכנסת מירב בן ארי?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

מירב בן ארי: ראשית אני רוצה להודות לך, אדוני השר, על התשובה הברורה והמדויקת.

מירב בן ארי: בדרך כלל כששואלים, שומעים דברים לא כל כך, מה שנקרא, ברורים, והתשובה ברורה.

מירב בן ארי: אני בכל מקרה אשאל אותך אם תוכל להמליץ בתפקידך כשר הבריאות, ולאור הבנתך את המצב הנפשי הקשה כשנשים נאלצות לפעמים במשך שבוע לשאת ולד מת, האם תוכל לשלוח את זה כהמלצה לבתי-החולים?

מירב בן ארי: אני רוצה לציין בפניך שבית-החולים לניאדו בנתניה מבצע את הגרידה של ולד מת ברגע שאישה מתייצבת, באותו יום.

מירב בן ארי: כלומר, זה קורה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת גם לחבר הכנסת איציק שמולי – בבקשה, אדוני; ואז השר ישיב.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: כבוד השר, קודם כול זאת הזדמנות נוספת לברך אותך על כל מה שאתה עושה במשרדך.

איציק שמולי: אני רוצה לשאול אותך לגבי הביטוח הסיעודי.

איציק שמולי: זה החודש השלישי מאז ההכרזה הדרמטית של שר האוצר שבמשמרת שלו לא יזרקו מבוטחים לרחוב.

איציק שמולי: מאז, בממוצע בכל חודש, ממשיכים לזרוק 4,000, 5,000 איש מהפוליסות.

איציק שמולי: אני מכיר ומוקיר את הנכונות שלך ללכת למהלך של ביטוח סיעודי ממלכתי.

איציק שמולי: הבעיה היא שהפתרון שהציע שר האוצר הוא שקופות-החולים בינתיים יקלטו את המבוטחים, אבל נציגי המשרד שלך אומרים שיש לזה התנגדות נחרצת.

איציק שמולי: אני רוצה לדעת איפה הדברים עומדים לא רק לטווח הארוך מבחינת משרד הבריאות, אלא, ברשותך, גם בטווח הקצר והמיידי.

איציק שמולי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני שר הבריאות.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: בקשר לשאילתה של מירב בן ארי, אני שמח לציין את בית-חולים לניאדו, כי אני יודע שהם עושים ממש מעל ליכולתם כדי לסייע לנשים במצוקה; כל אישה שמפילה היא אישה במצוקה.

יעקב ליצמן: לתת המלצה – לא בידי.

יעקב ליצמן: אני שר, אני לא רופא, קשה לי להנחות דברים.

יעקב ליצמן: הרגישות ידועה לכל בתי-החולים, והם עושים כמיטב יכולתם – במהירות.

יעקב ליצמן: אני יכול לבדוק עוד פעם אם הם אכן עושים את זה במהירות, ואני אעשה את זה.

יעקב ליצמן: אני אבדוק אם הם יכולים.

יעקב ליצמן: שנית, אני אוציא הנחיה לבדוק אם הם עומדים על זה, ואם מה שעניתי לך באמת אכן קורה.

יעקב ליצמן: חשוב שזה יקרה, ואני בטוח שההתעניינות של אנשי המשרד בבתי-החולים תעשה את שלה.

יעקב ליצמן: בקשר לחבר הכנסת שמולי, אני אתך בזה.

יעקב ליצמן: אין לי אפילו הרבה מה להסביר לך בזה.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה האוצר רצה – מה שהיה שם עם סלינגר ועם כל הדברים.

יעקב ליצמן: אין לי מושג, אני הייתי נגד זה.

יעקב ליצמן: אני מתנגד לזה בחריפות גם היום.

יעקב ליצמן: אמרתי את עמדתי לשר האוצר.

יעקב ליצמן: יש לי משא-ומתן לא קל בקשר לסיעוד.

יעקב ליצמן: אני יודע שזה בהסכם הקואליציוני, ואני מחפש את הדרך להגיע להסכמה גם בשבועות האחרונים.

יעקב ליצמן: אני אעשה את המיטב כדי לשפר את המצב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר הבריאות חבר הכנסת יעקב ליצמן ולכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2779/20; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: רכזי הסיעות שמעוניינים שחברי הכנסת יצביעו מתבקשים לפעול בהתאם.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – פגיעה בכבוד דגל המדינה או סמלה), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת נאוה בוקר וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות חברת הכנסת נאוה בוקר, שאני מזמין אותה לעלות לדוכן ולנמק את ההצעה, עומדות ארבע דקות.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, על-פי החלטת ועדת הכנסת, היום ארבע דקות לחברי הקואליציה ושש דקות לחברי האופוזיציה להנמקת החוקים.

נאוה בוקר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שבנדון הוגשה עם תחילתו של גל הטרור הנוכחי ובעקבות קיומן של הפגנות תמיכה המוניות הנערכות בהקשרים שונים במרכזי היישובים הערביים בישראל ובמרכזי הקמפוסים בכמה מהאוניברסיטאות המובילות בארץ.

נאוה בוקר: במהלך ההפגנות האלה שורפים המפגינים והמתפרעים את דגלי ישראל, ומייד לאחר מכן שבים לשגרת חייהם כאילו דבר לא השתנה.

נאוה בוקר: את פעולת שרפת דגל המדינה ניתן לפרש כפעולה המוכיחה שאותו אדם מתנגד להמשך קיומה של מדינת ישראל.

נאוה בוקר: הצעת החוק מבקשת להפסיק את המצב האבסורדי הזה ולאפשר ענישה אפקטיבית ומחמירה נגד כל מי שפוגע בדגל המדינה – כפי שנאמר בספר מלכים: "הרצחת וגם ירשת".

נאוה בוקר: לעניין זה, ברצוני לציין כי שרפת דגל היא פעולה אגרסיבית, אשר מעבר למעשה השרפה עצמו, יש בה מרכיב של הסתה והמרדה נגד הריבון.

נאוה בוקר: בנוסף, נושא מניעת ההסתה לטרור מהווה גורם חשוב ומשמעותי בחיים בישראל, במיוחד לאור גל טרור היחידים השורר בארץ בחצי השנה האחרונה, ויש לעמוד מולו ביד קשה ולהחמיר את הענישה כבר בראשיתה של ההסתה, שבאה לידי ביטוי גם בדרך של שרפת דגל המדינה.

נאוה בוקר: סעיף 5 לחוק הדגל, הסמל והמנון המדינה, התש"ט–1949, שאני מבקשת לתקן, קובע בנוסח המקורי שלו, כי כל אדם הפוגע בדגל המדינה דינו מאסר עד שנה אחת, וזו תקופת מאסר שאינה עולה בקנה אחד עם סעיף 167 לחוק העונשין, שלפיו פגיעה בדגל או בסמל של מדינה ידידותית, דינה מאסר של שלוש שנים.

נאוה בוקר: מן הראוי כי העונש על פגיעה בדגל המדינה יהיה כבד מן העונשים המוטלים על פגיעה בדגלים של מדינות ידידותיות אחרות, או לכל הפחות שווה לו.

נאוה בוקר: לכן אנחנו מציעים להשוות את העונש על פגיעה בסמל ובדגל המדינה לפגיעה בסמליהן ובדגליהן של מדינות ידידותיות.

נאוה בוקר: כהמשך לכך, סעיף 5 לחוק קובע גם אפשרות של מתן קנס בסך 300 לירות לכל אדם המשחית את דגל המדינה.

נאוה בוקר: הסכום הזה אינו מידתי ואינו מעודכן לימינו, לכן מוצע לשנות את סעיף 5 לחוק ולקבוע מאסר של שלוש שנים או קנס בגובה 50,000 שקלים חדשים, או שני העונשים כאחד.

נאוה בוקר: להצעת החוק הצטרפו יוזמים רבים מכמה סיעות: מיש עתיד, מש"ס, מישראל ביתנו ומהליכוד כמובן, ואני מבקשת שבהמשך להצבעה היום נפעל כולנו לקידומה המהיר של הצעת החוק כדי להביא לשינוי עוד לפני יום הנכבה הקרוב.

נאוה בוקר: כי רק בדרך של חקיקה אפקטיבית ומחמירה נגד שונאי ישראל מבית ומחוץ אנחנו נוכל לשמור על ריבונותנו בארץ-ישראל.

נאוה בוקר: אני מודה לשרת המשפטים איילת שקד על התמיכה בחוק, ולחברי ועדת השרים שתמכו בחוק הזה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נאוה בוקר.

יולי יואל אדלשטיין: בשם שר הפנים ישיב השר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת נאוה בוקר היקרה, אני התבקשתי להשיב בשם שר הפנים, אבל לפני זה אני רוצה להעיר הערה: כשראיתי את נוסח החוק – אני חושב שהחוק הוא ראוי, למטרה הראויה, אבל כשכתוב על שרפת דגל, כמובן, אני מניח שהכוונה לשרפת דגל פומבית, הפגנתית.

יובל שטייניץ: בסוף אם שורפים פסולת ויש שם גם דגלים ישנים, זו לא הכוונה.

יובל שטייניץ: זה מוגדר בחוק?

יובל שטייניץ: זה מוסדר בחוק?

נאוה בוקר: אני מניחה שכן.

יובל שטייניץ: אם לא, זה דבר שצריך להסדיר אותו, כי לפעמים יש גם פסולת או דברים כאלה – לא זו הכוונה.

חיים ילין: מה עושים עם נטורי קרתא במאה-שערים ששורפים את דגל ישראל – – –

יובל שטייניץ: לא הבנתי מה השאלה – – –

עיסאווי פריג': מה תעשה עם נטורי קרתא?

יובל שטייניץ: החוק חל על כולם.

יובל שטייניץ: החוק חל על יהודים וערבים, על שמאלנים וימנים, על דתיים וחילונים.

יעל גרמן: אדוני השר, אבל לשלול מהם ביטוח בריאות – זה נראה לך הגיוני לשלול למישהו?

יעל גרמן: ביטוח בריאות?

יובל שטייניץ: עוד לא התחלתי להקריא את תשובת הממשלה וכבר קוראים לי קריאות ביניים.

זהבה גלאון: – – –

יובל שטייניץ: איזו ערנות מופלאה – – –

יעל גרמן: – – –

יובל שטייניץ: אתם עוד לא יודעים אם הממשלה בעד או נגד, וכבר אתם קוראים קריאות ביניים.

יובל שטייניץ: זה יפה.

חיים ילין: כתוב פה: "בתמיכת הממשלה".

יובל שטייניץ: אה, הבנתי.

יובל שטייניץ: מה?

חיים ילין: כתוב פה: "פטור מחובת הנחה" ו"בתמיכת הממשלה".

יובל שטייניץ: אה, הבנתי, ומזה אתה מסיק שהממשלה בעד, ואתה גם צודק.

יובל שטייניץ: ועכשיו אני אקרא את התשובה של שר הפנים – – –

יעל גרמן: וכדאי גם לקרוא את החוק.

יעל גרמן: מומלץ.

יובל שטייניץ: החוק מונח לפניכם.

יעל גרמן: אז זהו, כדאי לקרוא – – –

יובל שטייניץ: את רוצה שאני אקריא את החוק?

יעל גרמן: – – –

יובל שטייניץ: אם היית באה בזמן – חברת הכנסת נאוה בוקר, שהיא היוזמת, הציגה את החוק.

יובל שטייניץ: הציגה את החוק.

יובל שטייניץ: ובכן, רבותי, הצעת החוק הזאת מבקשת לקבוע, כי העונש שיוטל על הפוגע בדגל המדינה ובכבודו יהיה מאסר שלוש שנים, ולא כפי שנקבע בסעיף 5 לחוק, שנה אחת.

יובל שטייניץ: בנוסף, ההצעה מבקשת לשנות את הקנס הקבוע בחוק ולהעמידו על סך 50,000 שקל במקום 300 לירות.

יובל שטייניץ: 300 לירות – באמת נראה לי ארכאי.

יובל שטייניץ: אני לא יודע מי יכול היום למצוא 300 לירות בכלל.

יובל שטייניץ: עוד מוצע להוסיף סעיף בחוק המגדיר כי יוטל עונש של שלוש שנות מאסר על אזרח בגין שרפת דגל, וכן כי בית-המשפט שהרשיע אדם כאמור יקבע בהחלטתו כי תישלל זכאותו למלגות לפי חוק זכויות הסטודנט, זכאותו לשירותי בריאות לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי וזכאותו לדמי אבטלה.

יובל שטייניץ: ההצעה, כאמור, מבקשת לשנות את הקבוע בחוק ולקבוע כי העונש שיוטל על הפוגע בדגל יהיה שלוש שנות מאסר ולא שנה.

יובל שטייניץ: על-פי דברי ההסבר, ההצעה מבקשת להשוות את הענישה לפגיעה בדגל ובסמל של מדינה ידידותית, הקבועה בסעיף 167 לחוק העונשין, התשל"ז–1977.

יובל שטייניץ: ההצעה מבקשת לקבוע שפגיעה בדגל ישראל דומה, למשל, מבחינת הענישה שלה, לפגיעה בדגל בריטניה או בדגל ארצות-הברית – – –

יעל גרמן: – – –

יובל שטייניץ: זה מבחינת משך המאסר.

זהבה גלאון: השתגעתם לגמרי.

יובל שטייניץ: השאלה, אם נכון ונדרש להחמיר את רף הענישה, היא שאלה שבמדיניות, והיא מעלה שאלה, בין היתר, אם החמרת הענישה נדרשת לצורכי הרתעה ומניעת עבירות כאמור.

יובל שטייניץ: יצוין אף כי ככל שיועלה רף הענישה כפי המוצע, המדובר בעונש המרבי, ולבית-המשפט יש שיקול הדעת לקביעת העונש בהתאם לנסיבות המקרה.

יובל שטייניץ: ועדת שרים החליטה לתמוך בחלקה הראשון של ההצעה הנוגע לענישה הפלילית.

יובל שטייניץ: לא כל כך ברור לי איך אפשר לתמוך בחלק הראשון ולא בחלק השני – – –

יעל גרמן: איך אפשר להצביע – – –

יובל שטייניץ: כן, אז לכן אני מקריא את הטקסט: הליך החקיקה בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים מבקש את אישור הכנסת.

יובל שטייניץ: זה מה שכתוב לי.

יובל שטייניץ: עכשיו אני אפרש, כי זה קצת סתום-בלום.

יובל שטייניץ: ועדת השרים – נאוה, אני עכשיו פונה גם אלייך – ועדת השרים, אם הבנתי נכון את הטקסט, החליטה לתמוך בקריאה טרומית, בתנאי שאת מוכנה שהמשך הליך החקיקה יהיה בתיאום עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.

יובל שטייניץ: האם את מוכנה לתנאי הזה?

נאוה בוקר: ברור.

יובל שטייניץ: מוכנה לתנאי הזה.

יובל שטייניץ: אם כך, ועדת השרים מציעה לתמוך בקריאה טרומית.

יובל שטייניץ: אני רוצה להוסיף ולומר, מעבר לטקסט הכתוב פה: התופעות של פגיעה בארץ-ישראל או בסמלים הלאומיים של ישראל בכלל, גם פגיעה ביום הזיכרון או ביום השואה, פגיעה מכוונת, הן תופעות פסולות מכול וכול.

יובל שטייניץ: במדינת ישראל יש חופש הבעת דעה רחב, מלא, וכל הפרובוקציות הללו של פגיעה בסמלי המדינה, אין להן מקום, והן סתם מכניסות ריב ומדנים ומעכירות את היחסים בין קבוצות האוכלוסייה השונות.

יובל שטייניץ: אדם לא חייב במדינת ישראל להישבע אמונים לציונות, אבל הוא כן חייב בכיבוד סמלי המדינה, וכמובן סמל המדינה הבולט ביותר הוא הדגל.

יובל שטייניץ: לכן ראוי לקבוע סנקציות ראויות ומועילות.

יובל שטייניץ: אני עצמי, יש לי ספק אם הסנקציה צריכה להיות דווקא ביטוח בריאות, כי בריאות זה לפעמים עניינים שבנפש.

יובל שטייניץ: אבל אני כן סבור שהחמרה של מתן אפשרות לבית-המשפט להאריך את המאסר לשלוש שנים, או לקבוע קנס של 50,000, זו החמרה מידתית וראויה לנוכח נסיבות העניין.

יובל שטייניץ: ולכן, כפי שאמרנו, ועדת השרים וגם אני אישית חושבים שראוי לתמוך בחוק, כמובן בהסכמה שהמשך החקיקה, מעבר לקריאה הטרומית, תהיה בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, שהם בעיקר משרד הפנים ומשרד המשפטים.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה תומכת, לכן יש אפשרות להתנגד, וחבר הכנסת עיסאווי פריג' אכן מבקש להתנגד להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: לרשותו יעמדו עד שלוש דקות, ואז נעבור להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים וחברות, חבר הכנסת חזן נמצא כאן?

עיסאווי פריג': לא נמצא.

עיסאווי פריג': תראה, כשאני שומע את הצעת החוק, כמו הצעות חוק של רבים, יש כותרת אחת שצריך לתת לקואליציה ולשלטון העכשווי: שלטון חסר ביטחון.

עיסאווי פריג': שלטון חסר ביטחון.

עיסאווי פריג': זה מזכיר לי – אולי תקשיבו, חברים – זה מזכיר לי שכדי לרצות חברי כנסת חדשים שנכנסים לתלם, נותנים להם סוכרייה.

עיסאווי פריג': אז הסוכרייה הזו מחזירה אותי אחורה לחבר הכנסת אורן חזן, שעמד כאן, ואישרו לו הצעת חוק של חיוב לימודי השפה הערבית, והתנו לו את זה, איך שאמר השר שטייניץ, את קידום החוק, בתיאום עם משרדי הממשלה.

עיסאווי פריג': דהיינו, לקבור את החוק.

עיסאווי פריג': נתנו לכם סוכרייה, וקדימה.

עיסאווי פריג': והדבר השני שזה מזכיר לי, השר אקוניס עם ההישג שהוא כל הזמן מתפאר בו – בחוק רשות השידור הציבורי הוא הוסיף את המילה "ישראלי".

עיסאווי פריג': גילה את אמריקה – חוק רשות השידור הישראלי.

עיסאווי פריג': והדבר השלישי, שהצעות חוק עולות כאן לשנות את שם המדינה ל"מדינת ישראל".

עיסאווי פריג': אני חוזר להצעת החוק שמונחת בפנינו כאן, שהיא בעצם לתת לחברי כנסת חדשים – יאללה, הנה נכנסתם, העברתם בטרומית, העברתם בטרומית, נתנו לכם את כדור ההרגעה.

עיסאווי פריג': בזכות השלטון הרופף שלכם אתם מביאים כאן הצעות חוק.

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם, הצעת החוק הזו תקטין פיגועים?

עיסאווי פריג': מה אתם מרוויחים מהצעת החוק הזאת?

נאוה בוקר: – – – זה מה שהיא עושה.

עיסאווי פריג': אני, אני, אני – – –

נאוה בוקר: זה מה שאתה רוצה, להסית.

עיסאווי פריג': אני רק רוצה להציג סוגיה שאולי תעצבן חלק מהחברים הנוכחים כאן.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אייכלר מחפש קיזוז כי הוא לא משלים עם זה שהוא צריך להצביע בעד הצעת החוק.

עיסאווי פריג': חברים, אני נגד לשרוף דגל מדינה, זה ברור.

עיסאווי פריג': אבל תארו לעצמכם שבארצות-הברית, שהיא המודל לחיקוי, בית-המשפט קבע שבארצות-הברית, בשם חופש הביטוי, מותר לשרוף דגל.

עיסאווי פריג': זה נקבע בארצות-הברית.

עיסאווי פריג': אתם מתעסקים עם שטויות.

עיסאווי פריג': אתם מתעסקים עם שטויות, ומיום ליום אתם מראים לנו כמה אתם חסרי ביטחון.

עיסאווי פריג': אתם, חברי הכנסת של הליכוד, שקפצתם לבריכה מחדש, מרצים אתכם בחוקים רק כדי להיכנס לספר החקיקה, ואתם לא תיכנסו לשם.

עיסאווי פריג': אדוני, אנחנו נגד החוק, כי אנחנו חושבים שזה לא מקדם, זה מרע את השיח שקיים בבית ובמדינה.

עיסאווי פריג': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאוה בוקר, את רוצה להשיב למתנגדים?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, לרשותך עד שלוש דקות.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מוותרת.

יולי יואל אדלשטיין: הקואליציה עדיין מבקשת הצבעה שמית?

קריאה: כן, שמית.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מכיוון שהיום גם ערב פורים וגם תענית אסתר הייתה בקשה של מספר רב של חברי כנסת – לצורך העניין, גם נציין, רובם ככולם בקואליציה – לקצר עד כמה שאפשר את סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מערער על הזכות של הממשלה לבקש הצבעה שמית בכל שלב, אבל איך הצבעה שמית עוזרת לקיצור סדר-היום, אני לא בדיוק מצליח להבין.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, צריך להיות איזה היגיון בדברים.

יולי יואל אדלשטיין: אם חברי הקואליציה, עשרות חברי קואליציה פונים עם העניין הזה, אז לפחות שיהיו באולם בזמן ההצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: האופוזיציה הלכה כברת דרך לצד ההיגיון והסכימה לקצר את ההנמקות, לקצר את סדר-היום, לוותר על הצעות דחופות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו נבזבז חצי שעה, כי אנשים לא הואילו בטובם להגיע למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: קצת היגיון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח טלב אבו עראר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח מיכאל אורן – אינו נוכח דוד אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד זוהיר בהלול – נגד נאוה בוקר – בעד דוד ביטן – בעד מיכל בירן – נגד מירב בן ארי – בעד אלי בן-דהן – בעד יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – נגד עמר בר-לב – נגד ענת ברקו – בעד יוסף ג'בארין – נגד יגאל גואטה – בעד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – נגד זהבה גלאון – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – נגד משה גפני – אינו נוכח יעל גרמן – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד יצחק הרצוג – אינו נוכח שרן השכל – בעד יצחק וקנין – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – נגד עבד אל חכים חאג' יחיא – נגד ציפי חוטובלי – בעד אורן אסף חזן – בעד דב חנין – נגד אכרם חסון – בעד יואל חסון – נגד אחמד טיבי – נגד מנואל טרכטנברג – נגד מרדכי יוגב – בעד יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – אינה נוכחת חיים ילין – נגד משה יעלון – בעד איתן כבל – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד יעל כהן-פארן – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד עליזה לביא – אינה נוכחת ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – בעד מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח שולי מועלם-רפאלי – בעד ירון מזוז – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – בעד אראל מרגלית – אינו משתתף בהצבעה אברהם נגוסה – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – נגד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – בעד בצלאל סמוטריץ – בעד אוסאמה סעדי –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – בעד חמד עמאר – בעד רועי פולקמן – בעד עודד פורר – בעד טלי פלוסקוב – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יעקב פרי – נגד עיסאווי פריג' – נגד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – בעד יואב קיש – בעד איוב קרא – בעד מירי רגב – בעד מיכל רוזין – נגד מיקי רוזנטל – נגד יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – בעד אלעזר שטרן – אינו משתתף בהצבעה נחמן שי – נגד עפר שלח – נגד איציק שמולי – אינו משתתף בהצבעה סתיו שפיר – אינה נוכחת איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אי-אפשר לשמוע את מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: קצת שקט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר התחבורה, פזר את ההפגנה הבלתי-חוקית הזאת במרכז המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא ענו לך בסיבוב הראשון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח מיכאל אורן – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת דוד אמסלם – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח יצחק הרצוג – אינו נוכח חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – אינה נוכחת יצחק כהן – בעד חיים כץ – אינו נוכח עליזה לביא – אינה נוכחת ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – בעד מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח אברהם נגוסה – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח רויטל סויד – אינה נוכחת איימן עודה – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת סתיו שפיר – אינה נוכחת איילת שקד – אינה נוכחת

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, האם יש מישהו או מישהי באולם שמעוניינים להשתתף בהצבעה ולא עשו זאת עדיין?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצאו כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי מזכירת הכנסת, נא לספור את הקולות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, גם הפארסה הזאת לא מיועדת לחברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בהצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – פגיעה בכבוד דגל המדינה או סמלה), התוצאות: 41 בעד, 30 נגד.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ותועבר להמשך החקיקה לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהודיעה חברת הכנסת בוקר, זה יהיה בתיאום עם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לתשומת לב חברי האופוזיציה – ובמיוחד חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, אדוני סגן היושב-ראש, וחברת הכנסת טלי פלוסקוב, שינהלו את הישיבה בהמשך – הודעתי על הסדר של הנמקה עד שש דקות בהצעות חוק מטעם האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: ההסדר הזה מבחינתי מבוטל.

יולי יואל אדלשטיין: אז אם חברי האופוזיציה ירצו לנמק עד עשר דקות, אין שום בעיה עם כך.

יולי יואל אדלשטיין: סגן היושב-ראש סמוטריץ, חברי האופוזיציה שיזדקקו לעשר הדקות המלאות יוכלו לעשות זאת, מכיוון שהקואליציה לא מכבדת את הרצון של עצמה ואין שום סיבה להסדרים בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצטער בשם כל הצמים והרוצים להגיע לקריאת המגילה, שאני אחד מהם, אבל בכל זאת, צריך להיות קצת היגיון בדברים שקורים במליאת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1345/20; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת יואב קיש לנמק את הצעת החוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת יואב קיש וקבוצת חברי הכנסת.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, אני לא אשתמש ביותר משש דקות, אף שההסדר השתנה.

יואב קיש: אני בהחלט אתחשב ביום המיוחד הזה.

יואב קיש: חברי חברי הכנסת, שרים, שרות, נבחרתי לכנסת בדיוק לפני שנה.

יואב קיש: חודש לאחר מכן כבר התחלתי לבחון את נושא חוק הסופרים, ואני מודה שאני, שיש לי השקפת עולם כלכלית ליברלית, לא התלהבתי מהחוק הזה, הוא נראה לי פגיעה מיותרת באזרחים.

יואב קיש: אבל נשארתי עם ראש פתוח, ושבועות ארוכים נפגשתי עם סופרים, עם מו"לים, עם הוצאות – עם קמעונאים העדפתי לא להיפגש, הם לא עניינו אותי.

יואב קיש: לא סמכתי רק על הרגשות ועל המחקרים שאני קראתי, אלא ממש נתונים מהשטח.

יואב קיש: נדהמתי מכמות ומעוצמת ההתנגדות לחוק – פגיעה מכוונת בשוק החופשי, התערבות שבה אנו כמחוקקים שגינו, והיום יש לנו הזדמנות לתקן – קצת רועש פה, אני חושב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אלה שמעוניינים לשמוע יוכלו לעשות זאת; אלה שלא – שישמרו על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, גברתי השרה, שאת אמורה להשיב עוד דקה לחבר הכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גלאון, תבקשי מן החברות לסיעה לשבת, ותוכלו לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: מטרת החוק הייתה לייצר גיוון תרבותי והפצה של ספרים, הגדלת מגוון, כמות ואיכות הספרים וקידום הספרות.

יואב קיש: מה קרה בעצם?

יואב קיש: ואני מצטט ממכתב שכתב הממונה על ההגבלים העסקיים: פגיעה שגרם החוק בהעלאת המחיר לצרכן, בהקטנת כמות הספרים הנמכרים, והן לעובדה שהחוק פגע במגוון ספרי המקור והביכורים ואף לא הביא להגדלת התשלומים לסופרי המקור.

יואב קיש: עוד ציטוט: די בכך שהחוק הביא לפגיעה בציבור, בהעלאת מחיר הספרים לצרכנים ובהורדת כמות הספרים הנמכרת כדי להצדיק את ביטולו – זה לא אני אמרתי, זה אמר הממונה על ההגבלים העסקיים.

יואב קיש: לגבי הבדיקה של מי שאחראי לחוק הזה במשרד הכלכלה, טוען הממונה על ההגבלים העסקיים, ואני מצטט: בבדיקה שהוא ערך נפלו כמה טעויות אשר מובילות למסקנות שגויות.

יואב קיש: הניתוח שנעשה על סמך נתונים אלה אינו מייצג נאמנה את השפעת החוק.

יואב קיש: והסיכום שלו – סיכומם של דברים: אנו שבים על האמור במכתבנו כי יש להביא לביטולו של חוק הספרים, שהביא לעליית מחירים ולהפחתת כמות הספרים הנמכרת בישראל.

יואב קיש: בדיקת הרשות להגבלים עסקיים העלתה כי מטרות מרכזיות שהחוק התכוון להשיג לא הושגו, ולכן תומכים בהמלצה לבטל את החוק.

יואב קיש: לאור כל אלה, בכך שגרמנו במו-ידינו להעלאת המחירים, להקטנת כמות הספרים שנמכרים, להקטנת התמלוגים לסופרים עצמם, מה שכביכול רצינו לתקן – אלה למעשה הסיבות שהיום אנחנו מודים על חטא ומתקנים.

יואב קיש: אני רוצה להודות לשרה מירי רגב, שבאומץ ציבורי הלכה והובילה את המהלך הזה של ביטול החוק.

יואב קיש: אני חושב שיש פה אמירה מאוד מאוד חשובה.

יואב קיש: תמיד באים בטענות לבית-המחוקקים הזה, למה אנחנו כל הזמן מחוקקים ומחוקקים.

יואב קיש: אז עושים את זה בשביל טובת הציבור.

יואב קיש: ומה שפה קרה, שלאחר שהייתה כוונה טובה ולמעשה פגענו בזה, אנחנו מודים בחטא ומתקנים.

יואב קיש: בכוונתי לסיים, אני רק רוצה להודות באמת לכל מי שהצטרף אלי לחוק הזה, גם באופוזיציה וגם בקואליציה.

יואב קיש: אני קורא לכם לתמוך בחוק שלי.

יואב קיש: זה חוק טוב לסופרים, זה חוק טוב לצרכנים, זה חוק טוב לכולם.

אראל מרגלית: למה הוא טוב לסופרים?

אראל מרגלית: תסביר.

יואב קיש: אמרתי – אם לא הקשבת, חבר הכנסת מרגלית – שבבדיקה של התמלוגים שהסופרים קיבלו בעקבות החוק – יש ירידה בתמלוגים שהסופרים קיבלו, נקודה.

יואב קיש: ואת זה לא אומר יואב קיש, את זה אומר הממונה על ההגבלים העסקיים, ואני אעביר לך את המכתב שלו.

יואב קיש: ואני אסכם עוד פעם.

יואב קיש: אני מקווה שבעזרת הביטול אנחנו נקבל עוד שלושה חודשים מהיום שבוע ספר מדהים.

יואב קיש: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שרת התרבות והספורט – – –

יואב קיש: דרך אגב, אני השתמשתי בכוונה בפחות מהזמן, כפי שרצינו לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: לא, זה לא פחות – ההסדר היה ארבע דקות לאנשי הקואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי שרת התרבות והספורט חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: אני אדבר בדיוק שנייה.

מירי רגב: אין לי שום כוונה לערוך כרגע דיון על ביטול חוק הספרים – הנושא הזה יעלה ברגע שהצעת החוק הממשלתית תגיע, מייד עם סיום הפגרה.

מירי רגב: אנחנו נמצאים כרגע ב-21 יום להערות הציבור.

מירי רגב: כפי שאמרתי והבטחתי עם כניסתי לתפקיד, אני התכוונתי ואני אבטל את חוק הספרים, משום שאני חושבת שחוק הספרים גרם למצב בלתי אפשרי: האזרחים לא נכנסים לחנויות הספרים ולא קונים ספרים; ספרי הילדים עולים 70 שקלים, וכשאנחנו חושבים על דור ההמשך ורוצים לחבר אותו לספר, הם בעצם לא יכולים לקנות ספרים, ההורים, ב-70 שקלים; ופגענו בעיקר בסופרי ביכורים, באותם סופרים צעירים, שכשאתה נכנס לחנות ספרים וכמובן ספר עולה בין 70 ל-100 שקלים, אז אתה קונה את אותו סופר מוכר ולא נותן צ'אנס לסופרים הצעירים, שאנחנו רוצים כמובן לתמוך בהם.

מירי רגב: במקביל לביטול חוק הספרים אני מביאה הצעה גם בסוגיית הבעלות האנכית; אני מביאה הצעה לגבי קרן סופרים – ואת כל הסוגיה הזאת אני אספר ואשטח ברגע שאני אביא את הצעת החוק הממשלתית.

מירי רגב: בעניין הזה – אני מבקשת לתמוך בהצעת החוק הפרטית, ויואב קיש כמובן הבטיח שהוא יצמיד אותה להצעת החוק הממשלתית שתבוא עם סיום הפגרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשרה רגב.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה תומכת, לכן יש אפשרות להתנגד, וחברת הכנסת תמר זנדברג אכן מבקשת להתנגד להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, מייד בתום דבריה תיערך הצבעה.

תמר זנדברג: גברתי השרה, שרת התרבות מירי רגב, החוק הזה, כפי שאת בוודאי יודעת, ממקורות שאני תכף אפרט, הציל את שוק הספרים מקריסה, נקודה.

תמר זנדברג: אי-אפשר להתכחש לעובדה הזו.

תמר זנדברג: החוק הזה – – –

מירי רגב: ממש לא, ממש לא.

מירי רגב: תשמרי את הדברים האלה לדיון שנעשה.

תמר זנדברג: החוק הזה, וזה לא במקרה – לא במקרה – שכולם בעולם התרבות, כל הוצאות הספרים למעט אחת, כל החנויות והרשתות למעט אחת, כל ההוצאות העצמאיות, כל החנויות העצמאיות וכל הסופרים, למעט הסופרים שחתומים בהוצאה אחת, לא רק תומכים אלא גם מתחננים להשאיר את החוק הזה, כי הוא זה שהציל את השוק, שהיה בו כשל שוק ברור ומובנה, בשוק שהוא שוק תרבות, שוק עדין.

תמר זנדברג: עכשיו, גברתי השרה, את יודעת מי היחידים שתומכים בביטול החוק הזה?

תמר זנדברג: הוצאה אחת, שהיא במקרה הבעלים של רשת אחת שהיא הרשת הגדולה וששולטת בשוק.

קריאה: – – –

מירי רגב: – – – את באה לשמור על המו"לים או על האזרחים?

תמר זנדברג: עכשיו, את רצית לבטל את החוק.

תמר זנדברג: את רצית לבטל את החוק, באת עם החלטה – כל הכבוד לך.

תמר זנדברג: תבטלי את החוק.

קריאה: את אומרת דברים לא נכונים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת קיש, אם אתה תרצה תוכל לדבר.

תמר זנדברג: את מינית ועדה מייעצת; כל חברי הוועדה המייעצת תמכו בהשארת החוק.

תמר זנדברג: אז מה עשית?

תמר זנדברג: הופס – גנזת את הדוח שלהם, ועל המנכ"ל שלך, שהעמדת אותו בראש הוועדה המייעצת, הורדת עליו – לשנות את עמדתו.

תמר זנדברג: אחר כך, החוק, החוק הקיים, דורש לפרסם דוח של ועדה מקצועית.

תמר זנדברג: הדוח היה אמור להתפרסם ב-1 בכל מרס.

תמר זנדברג: ב-1 במרס 2015 פורסם הדוח; ב-1 במרס 2016 אין דוח.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו ב-23, ב-24 במרס?

תמר זנדברג: מה התאריך היום – 23? 24?

תמר זנדברג: אנחנו עדיין מחכים לדוח.

תמר זנדברג: שמועות מספרות שאולי בדוח יש נתונים שלא בדיוק תומכים בעמדתך, שאת לא בדיוק רוצה שיגיעו לידיעת הציבור.

תמר זנדברג: אז אני פונה אלייך כאן, לפני ביטול החוק, גברתי השרה: בואי, פרסמי לנו בבקשה קודם כול את הדוח לפי החוק, לפי החוק הקיים.

תמר זנדברג: זו חובתך.

תמר זנדברג: דבר שני – פרסמי לנו את הדוח של הוועדה המייעצת; פרסמי לנו את הפרוטוקולים של הוועדה המייעצת, שכולנו נוכל להיווכח מה אומרים אנשי המקצוע שאת מינית.

קריאות: – – –

יואב קיש: תמר, זה פורסם.

יואב קיש: זה פורסם, הדוח.

יואב קיש: למה את אומרת סתם?

יולי יואל אדלשטיין: אתה עוד מעט ברשות דיבור.

תמר זנדברג: אז אתה רוצה לקיים דיון משכיל?

תמר זנדברג: בבקשה.

תמר זנדברג: את רוצה לקיים דיון מושכל?

תמר זנדברג: מונו ועדות, ופעם אחרי פעם המסקנות שלהן נגנזו.

מירב בן ארי: – – –

תמר זנדברג: בואו, פעם אחת גם תקשיבו לאחרים, לא רק לעצמכם.

תמר זנדברג: יש לכם איזה אג'נדה, אתם רצים אתה עם הראש בקיר – אין בעיה.

תמר זנדברג: אבל קודם כול תקשיבו למה שאומרים המומחים שאתם מיניתם.

תמר זנדברג: זה אלף-בית.

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שנשמעה התנגדות לחוק, אז חבר הכנסת יואב קיש יוכל להשיב.

קריאות: – – –

מירי רגב: יואב, תרד בבקשה.

יואב קיש: דקה אחת, אני רוצה להשיב לדברים הממש-לא-מדויקים, בלשון המעטה, שאמרה פה חברת הכנסת זנדברג.

יואב קיש: הדוח של הוועדה נמסר היום בוועדת החינוך.

יואב קיש: את רוצה?

יואב קיש: תקבלו אותו, תקראי אותו.

יואב קיש: יש דיון בשבוע הבא.

יואב קיש: אני כבר קראתי אותו: ירידה של כ-40% במכירות הספרים.

יואב קיש: מאיפה ההמצאה הזו שאת מדברת על איזו הוצאה אחת?

יואב קיש: כל העם רוצה את הביטול של העונש הזה.

יואב קיש: היינו עם הספר, קנינו ספרים, ועכשיו הפסקנו.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: בגלל התערבות ממשלתית מיותרת.

יואב קיש: כן, זו האמת; התערבות ממשלתית מיותרת שעכשיו אנחנו מתקנים.

עמר בר-לב: המפלגה שלך המליצה על זה.

יואב קיש: אנחנו זה השרה רגב וחברי הכנסת שמובילים את הדבר הזה מכל סיעות הבית.

יואב קיש: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת קיש וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 29 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה) (תיקון – ביטול החוק), התשע"ה–2015, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 45, נגד – 29, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת לצורך ההכנה לקריאה ראשונה.

מירי רגב: איך מפלגת העבודה נגד האזרחים?

מירי רגב: משגע אותי – – –

מירי רגב: [הצעת חוק פ/2785/20; נספחות.

מירי רגב: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הגדרת גוף פעיל בבחירות), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת יואב קיש וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: כמו כן, תשובה והצבעה במועד אחר.

יואב קיש: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, שרים ושרות, חברות וחברי הכנסת, בואו נחשוב לרגע שאנחנו לא במרס 2016, אלא במרס 2019.

יואב קיש: אנחנו בעצם עומדים לפני בחירות כלליות לכנסת העשרים-ואחת.

יואב קיש: הן הוקדמו במעט.

יואב קיש: יש שישה-עשר מפלגות שמתמודדות בבחירות.

קריאות: שש-עשרה.

יואב קיש: שש-עשרה, אתם צודקים.

יואב קיש: צודקים.

יואב קיש: כשאתם צודקים, אתם צודקים.

יואב קיש: 16 מפלגות מתמודדות בבחירות.

יואב קיש: כולן כפופות לחוק מימון מפלגות.

יואב קיש: אבל פתאום יש לנו ארגונים – הפעם זה יהיה V19, תהיה התנועה למען הצלת העם והארץ, תהיה תנועה של סיפוח עכשיו, תהיה תנועה של שלום עכשיו.

יואב קיש: אני יכול להוסיף עוד הרבה תנועות.

קריאות: – – –

זהבה גלאון: – – –

יואב קיש: כל התנועות האלה אוספות תרומות של מאות-מיליוני שקלים, וכל זה במנגנון עוקף של חוק מימון מפלגות.

עיסאווי פריג': – – –

יואב קיש: כל תנועה מושכת לכיוון שלה ומתנהגת כמו מפלגה למעשה.

קריאה: מה עם "ישראל היום"?

יואב קיש: עכשיו, בואו נחשוב על האזרחים, על האזרחים שלנו.

יואב קיש: הם מוצפים בטלפונים, בסמ"סים; שלטי חוצות בכל מקום; עשרות-מיליוני שקלים שבאים להשפיע על דעת הבוחר שלנו, בלי פיקוח, בלי אחריות.

קריאות: – – –

יואב קיש: הכוח – מה שיקבע זה מי שיביא יותר כספים; זה מי שינצח בבחירות.

יואב קיש: ודרך אגב, הפגיעה הזאת תהיה קשה עוד יותר במפלגות הקטנות.

קריאה: מה עם "ישראל היום"?

יואב קיש: כאוס, כאוס.

יואב קיש: כסף יחיה את הבחירות – כסף מקומי, כסף זר.

יואב קיש: את זה, את זה אנחנו באים למנוע בתיקון הזה.

מיכל רוזין: – – –

עיסאווי פריג': – – –

יואב קיש: התופעה הזאת – זה מה שיקרה, ואנחנו לא ניתן לזה לעבור.

יואב קיש: יכולות להיות הרבה התנגדויות, אבל את הדבר הזה אנחנו נעביר.

מיכל רוזין: – – –

יואב קיש: דרך אגב, קיבלנו פרומו בבחירות הקודמות וראינו איך זה קורה.

יואב קיש: מיליונים מכל העולם הגיעו לפה וניצלו את הפרצות האלה בשביל להשפיע.

עיסאווי פריג': מה עם "ישראל היום"?

עיסאווי פריג': תגיד, למה אתה בורח מזה?

מיכל רוזין: – – –

יואב קיש: ישראל היום – יגידו מה שיגידו, ישראל היום – – –

קריאות: – – –

יואב קיש: אני לא יכול, אתם לא מקשיבים.

יואב קיש: – – – יגידו מה שיגידו, ישראל היום היא אחת הדמוקרטיות החזקות והחופשיות בעולם.

יואב קיש: חלק מזה הוא בכך שהבחירות פה הן חשאיות ושוויוניות, חשאיות ושוויוניות.

מיכל רוזין: – – –

קריאות: – – – את "ישראל היום".

יואב קיש: בארצות-הברית – בואו נסתכל על ארצות-הברית.

יואב קיש: הרי כל הזמן אתם אומרים: בוא נלך להיות ארצות-הברית.

יואב קיש: אז מה קורה בארצות-הברית?

יואב קיש: שיטה אחרת – –

מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים – – –

יואב קיש: – – כסף מגיע מכל מקום, משמש לכל דבר, וללא פיקוח וללא הגבלה.

יואב קיש: יש לזה שם: קוראים לזה Super PACs.

קריאה: – – –

יואב קיש: ארגונים לא מפלגתיים עושים בדיוק מה שמפלגה עושה, אבל מה המסר?

יואב קיש: העשיר מנצח והעשיר קובע.

יואב קיש: את זה במדינת ישראל לא ניתן שיהיה.

יואב קיש: פה העם יקבע כמו שהוא קבע בבחירות הקודמות.

קריאות: – – –

מיכל רוזין: – – – לא ייאמן.

מיכל רוזין: פשוט צביעות שאין כדוגמתה.

מיכל רוזין: צביעות, צביעות – – –

יואב קיש: בשנת 2012 – את יודעת כמה כסף היה במערכת הבחירות בארצות-הברית ב-2012?

יואב קיש: יש לך תשובה?

קריאות: – – –

יואב קיש: ב-2012, בבחירות לנשיאות ולקונגרס היו 7 מיליארד דולר.

חיים ילין: קיש, אם אתה שם את "ישראל היום" בפנים אני מצביע בעד.

מיכל רוזין: – – –

יואב קיש: מתוך 7 מיליארד הדולר, 2.5 מיליארד דולר – מגופים עצמאים ללא פיקוח.

יואב קיש: אני פונה לחברי בבית הזה: כל מי שהדמוקרטיה הישראלית חשובה לו חייב לתמוך בהצעת החוק הזאת.

קריאות: – – –

עיסאווי פריג': על דמוקרטיה אתה מדבר?

מיקי רוזנטל: טוב שמפקד חיל האוויר קרקע אותך.

מיקי רוזנטל: טוב שקרקע אותך מפקד חיל האוויר.

יואב קיש: כל מי שהדמוקרטיה חשובה לו שילחם יחד אתי, יחד עם הליכוד, יחד עם ראש הממשלה, כדי למנוע – שאנחנו בעניין הזה לא נהיה דומים לארצות-הברית.

זהבה גלאון: – – –

חיים ילין: קיש, אנחנו אתך.

חיים ילין: תשים את "ישראל היום" – – –

קריאות: – – – אנחנו מסכימים בעד כולם – – –

יואב קיש: אני שמח לשמוע שאתם אתי, תודה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לכם שמאז פורסמה הצעת החוק הזאת שמעתי קולות גם מהימין וגם מהשמאל, ואני יכול להגיד שאם יש תלונות גם מהצד הזה וגם מהצד הזה, כנראה החוק מאוזן.

מיקי רוזנטל: או שהוא מטופש.

מיקי רוזנטל: הוא מטופש.

יואב קיש: כנראה החוק הזה מונע מכל מיני אינטרסים שונים ללכת לכיוון של הבחירות שלנו.

מיכל רוזין: – – –

יואב קיש: וזה אומר לי ומחזק אותי שההצעה הזו היא בהחלט הדרך הנכונה.

מיקי רוזנטל: טוב שמפקד חיל האוויר קרקע אותך.

מיקי רוזנטל: איבדת את הכיוון.

יואב קיש: אני רוצה להתייחס לעוד נושא אחד.

יואב קיש: קראתם לחוק הזה "אנטי-דמוקרטי", "סתימת פיות", "חופש ביטוי" – –

זהבה גלאון: אתה רוצה לסתום את הפה – – –

יואב קיש: – – ונגד פעולה ומעורבות אזרחית.

יואב קיש: ואני רוצה לומר לכם בצורה הכי ברורה: אתם השתגעתם?

יואב קיש: תקראו את החוק.

זהבה גלאון: אתה השתגעת.

זהבה גלאון: אתה וראש הממשלה שלך.

יואב קיש: אף אחד לא מגביל איש, אף אחד לא מגביל פעילות אזרחית.

יואב קיש: הדמוקרטיה שלנו חיה ושוקקת.

יואב קיש: אתה יכול להתרים כספים כמה שאתה רוצה, גם אם אתה רוצה להוביל שתי מדינות לשני עמים או סיפוח עכשיו.

זהבה גלאון: שני – מה קורה עם העברית?

יואב קיש: שני.

יואב קיש: אתם רוצים להפריד דת מהמדינה?

יואב קיש: תתרימו כסף כמה שאתם רוצים.

יואב קיש: אתם רוצים מדינת הלכה?

יואב קיש: תתרימו כמה שאתם רוצים.

קריאות: – – –

יואב קיש: אבל אל תתנהגו כמפלגה.

יואב קיש: אל תבואו ותיקחו את הבוחרים לקלפי אחרי שהחלטתם למי מתאים ולמי לא.

יואב קיש: את זה תעשו תחת מימון בחירות.

מיכל רוזין: למה אסור להם?

מיכל רוזין: מותר לך לקחת את סבתא שלך לקלפי?

מיכל רוזין: אני לא מבינה את זה.

מיכל רוזין: מה קשור – – –

יואב קיש: ההבדל היחידי בחוק הזה – – –

מיכל רוזין: מה לא דמוקרטי בזה?

יואב קיש: ההבדל היחידי בחוק הזה – שאומר – –

מיכל רוזין: מה לא דמוקרטי בלשכנע אנשים – – –

יואב קיש: – – שאם אתה מוביל מחאה ואתה רוצה לפעול בתוך מערכת הבחירות הישראלית, תעשה את זה תחת מימון בחירות.

יואב קיש: חד וחלק.

יואב קיש: דרך אגב, אם זו תנועה שצומחת, אולי מפלגה חדשה, אין שום בעיה.

יואב קיש: crowd funding – אין שום בעיה.

יואב קיש: תחת המגבלות הקיימות זה קיים.

מיכל רוזין: – – – "העם עם הגולן" כן, אבל 15V לא?

מיכל רוזין: עכשיו גילית את האמת, שזה הכול פוליטי, זה הכול אידיאולוגי.

יואב קיש: מה פוליטי?

יואב קיש: נתתי לך את הדוגמה הכי פשוטה.

יואב קיש: יש גם משמאל וגם מימין התנגדויות.

יואב קיש: בסדר.

אורן אסף חזן: אני בעד שהחוק יהיה מנוסח רק לשמאל, שיאכפו את החוק הזה רק לשמאל.

מיכל רוזין: כשהיו תנועות אחרות עם הסרטים הכתומים לא פסלתם אותן.

יואב קיש: נכון, אתם צודקים.

יואב קיש: אם היינו אומרים שהחוק הזה חל רק על הימין או רק על השמאל, אז אתם צודקים.

אורן אסף חזן: אני בעד שהחוק יחול רק בשמאל.

יואב קיש: אבל אנחנו מאוזנים ואנחנו דמוקרטים ואנחנו שומרים על הבחירות במדינת ישראל.

מיכל רוזין: איך אתה מאוזן?

מיכל רוזין: מעניין שקפצתם רק על 15V, לא על "העם עם הגולן", לא – – –

יואב קיש: בסוף, דרך אגב, וזו האמת הכי פשוטה – האמת הכי פשוטה אומרת, שאם אתה גוף פעיל בבחירות – –

עיסאווי פריג': מי כתב לך את החוק?

עיסאווי פריג': תגיד, מי כתב את החוק?

יואב קיש: – – וגוף פעיל בבחירות זה גוף שמזהה בוחרים, מחליט את מי הוא מסיע לקלפי, מחליט את מי הוא מדרבן – אם אתה גוף פעיל בבחירות – בסדר, אין בעיה, תעשה את זה בכפוף לחוק.

זהבה גלאון: – – –

יואב קיש: אין הבדל ביניהם.

יואב קיש: ואם אתם קוראים לזה "סתימת פיות" – –

מיכל רוזין: אתה עושה סתימת פיות.

מיכל רוזין: אתה עושה סתימת פיות.

יואב קיש: – – אתם פשוט בוחרים לשים אינטרסים אישיים מפלגתיים לפני הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: אנחנו בליכוד לא ניתן לזה לקרות.

מיכל רוזין: אנחנו בעד שכולם יהיה להם – – –

עיסאווי פריג': עורך-הדין שמרון כתב לך את החוק?

קריאה: ותודה – – –

יואב קיש: פתאום החוק הכי דמוקרטי, הכי חוקי והגיוני – –

מיכל רוזין: – – –

יואב קיש: – – מפני שזה בתמיכת ראש הממשלה, זה מפריע לכם.

יואב קיש: אז פתאום כל הבית הזה רוצה להתנגד.

יואב קיש: מה קרה?

מיכל רוזין: – – –

עיסאווי פריג': מה כתבו לך להגיד?

יואב קיש: אז אפשר לפגוע בדמוקרטיה כי זה הליכוד מוביל?

יואב קיש: זו הסיבה שלכם?

יואב קיש: זו ההתנהלות?

מיכל רוזין: לשתף את הציבור זו הדמוקרטיה.

מיכל רוזין: אולי תאסור גם מחאות חברתיות?

יואב קיש: בכל זאת אחזור ואגיד: האידיאל שלנו הוא טובת המדינה וטובת האזרחים.

יואב קיש: זה תמיד יגבר על טובת המפלגה ועל הטובה האישית של הפוליטיקאים.

יואב קיש: זה האידיאל שלי.

נחמן שי: תוריד את החוק הזה וזה הכול.

נחמן שי: על מה אתה מדבר?

יואב קיש: אתם תבחרו באיזה צד אתם רוצים להיות.

נחמן שי: תוריד את החוק הזה.

נחמן שי: באמת.

נחמן שי: מה אתה מגן על השטויות – – –

יואב קיש: לכן אני מצטער שאני שומע את ההתנגדות מהאופוזיציה, אני חושב שההתנגדות הזו מיותרת.

נחמן שי: למה לא תחליטו – – –

יואב קיש: חוק שבא לעשות סדר בתקופת הבחירות במדינת ישראל.

יואב קיש: מי כמוכם יודע כמה ניסיונות היו להשפיע על הבחירות במדינת ישראל.

יואב קיש: היו עמותות ברק, שהתחילו את התהליך, ושם ראינו מאות-מיליוני שקלים שנכנסו בדרך עוקפת.

יואב קיש: זה נגמר, את זה תיקנו, את זה סגרנו.

מיכל רוזין: אתם מצאת דרך עוקפת.

מיכל רוזין: לפתוח ערוץ 20 זו דרך עוקפת.

יואב קיש: עברנו למודל 15, וגם את זה נסגור.

יואב קיש: אני מקווה שאתם לא תמצאו לנו את מודל 19 או מודל 20.

יואב קיש: אנחנו את העניין הזה נמנע, אנחנו נשמור על הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: חבל שחוק שהוא כל כך נכון וכל כך צודק מעורר בבית הזה התנגדות, כי אתם לוקחים אותו לכיוון הפוליטי.

יואב קיש: תודה.

מיכל רוזין: לסמוך עליכם לשמור לנו על הדמוקרטיה?

מיכל רוזין: תיגמר לנו הדמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אילן גילאון: יואב, תודה שטסת ביבי.

אילן גילאון: [הצעת חוק פ/2543/20; נספחות.

אילן גילאון: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון – חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), התשע"ו–2016, של חברי הכנסת אלי כהן ודוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: מי שינמק הוא חבר הכנסת אלי כהן.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת מדברת על הגדלת ההיצע של דירות שלושה חדרים.

אלי כהן: הנתונים מקוממים.

אלי כהן: בשנת 1997 נבנו 13,000 דירות שלושה חדרים, ואילו בשנת 2015 נבנו 3,000 דירות בלבד.

אלי כהן: כלומר, ירידה של 80% בבנייה של דירות שלושה חדרים.

אלי כהן: היום צריך לבוא ולומר בצורה מפורשת: נתנו שיקול דעת מלא ומורחב מדי לרשויות המקומיות, והן בחרו אצלן אך ורק אוכלוסיות מבוססות ויציבות, כאשר זוגות צעירים ואנשים מעל גיל 65 אינם רצויים.

אלי כהן: זוגות צעירים, כאשר, לצורך העניין, צריכים לתת להם הרבה שירותים – שירותי טיפת-חלב, בתי-ספר, גני-ילדים – עולים לא מעט.

אלי כהן: מן הצד השני, אנשים מעל גיל 65 זוכים להקלות בארנונה.

אלי כהן: ולכן 92% מהדירות שנבנות במדינת ישראל הן דירות ארבעה וחמישה ושישה חדרים.

אלי כהן: שוב, מתוך מטרה לא לבוא ולראות את אותן אוכלוסיות.

אלי כהן: זוג צעיר היום נאלץ לבוא ולקנות דירה גדולה, כאשר אין לו אמצעים.

אלי כהן: הוא נאלץ לקחת משכנתה גבוהה יותר, לשלם ארנונה על חדר שהוא לא צריך, לשלם ועד-בית על חדרים מיותרים.

אלי כהן: מדברים כאן גבוהה-גבוהה על דיור בר-השגה, כאשר לבוא ולקנות דירות בגודל סביר – אין.

אלי כהן: אגב, אני חייב לבוא ולהתוודות באופן אישי, כשאני התחתנתי קניתי דירת שלושה חדרים – עם שני ילדים, והכול היה בסדר גמור, ועם זה התקדמנו.

אלי כהן: לכם, חברי הכנסת, וגם לרבים מאזרחי ישראל שעברו את גיל 65 וכבר לא יצטרכו את אותה דירה גדולה, אם נמשיך במדיניות הזאת, לא יהיה להם מצאי דירות של שלושה חדרים.

אלי כהן: ואין שום הצדקה שאנשים מעל גיל 65 יגורו בדירות גדולות, כשבחלק מהמקרים אין להם יכולת להחזיק אותן.

אלי כהן: במהלך התקופה הזאת ראינו קריסה של 80% ואת המחדל של אי-בניית דירות שלושה חדרים, כאשר כמות הזוגות הצעירים עלתה ב-70%, עלתה מרמות של 35,000 לרמות של כמעט 50,000 זוגות צעירים.

אלי כהן: מספר האנשים מעל גיל 65, הודות לגידול באוכלוסייה והודות לעלייה בתוחלת החיים, עלה מ-500,000 לכמעט 900,000 אנשים.

אלי כהן: ואני חושב שאת המחדל הזה אנחנו צריכים לבוא ולהפסיק.

אלי כהן: יש מקרים מסוימים שבהם שיקול הדעת והחופש הובילו לכך שכל ראש רשות מקומית מתייחס אך ורק למה שקורה בעיר שלו – לא מתוך הצרכים של המדינה, לא מתוך אותם צרכים של האוכלוסייה.

אלי כהן: ולכן, אני חושב שלבוא ולצמצם את אותו שיקול דעת, לבוא ולחייב בנייה של דירות קטנות – זה מחויב המציאות.

אלי כהן: הצעת החוק הזאת תיתן פתרון לאותה אוכלוסייה, גם של זוגות צעירים וגם של קשישים, תגדיל את היצע הדיור, ותיתן גם דירות במחיר בר-השגה.

אלי כהן: אני רוצה להודות לשותפי המלא להצעה.

אלי כהן: אומנם אני חתום ראשון והוא שני, אבל אין כאן שום הבדל: זה חבר הכנסת דוד ביטן, שהוא שותף מלא יחד אתי להצעה הזאת.

אלי כהן: אני חושב, חבר הכנסת ביטן, שבמקרה הזה הוכחת – והגעת מהרשויות המקומיות – שמה שעומד לנגד עיניך זה לא אך ורק הנושא של הרשויות המקומיות, אלא הוכחת כאן מנהיגות והוכחת כאן את החשיבות של האזרחים.

אלי כהן: וכאן, לצורך העניין, אף שיש לנו ויכוח עם ראשי הרשויות, הלכת עם מה שנכון לטובת האזרח.

אלי כהן: ולכן, אני בקטע הזה רוצה להודות לך על השותפות המלאה בהצעה ועל זה שאתה רואה לנגד עיניך מה נכון לטובת האזרח, לא מה נכון לטובת הרשויות המקומיות, לא מה נכון לטובת הקבלנים, ועל כך, יישר כוח.

אלי כהן: וגם לחבר הכנסת אורן חזן, שהיה גם הוא שותף לאותה הצעה, אני רוצה באמת לבוא ולהודות.

אראל מרגלית: אבל למה אתה מדבר על דיור בר-השגה?

אלי כהן: ואני קורא לכם, חברי, לבוא ולתמוך בהצעת החוק, שהיא חשובה.

אלי כהן: תודה רבה.

אראל מרגלית: דירת שלושה חדרים זה בסדר, אבל דיור בר-השגה עוד לא הבאת.

אלי כהן: אז אנחנו מדברים על דיור בר-השגה, כאשר 92% מהדירות הן של ארבעה חדרים.

טלי פלוסקוב: תודה.

אלי כהן: איפה נרדמו כאן 20 שנה?

אלי כהן: איפה לא שמו לב לנתונים האלה?

טלי פלוסקוב: תודה.

אלי כהן: האם היה צריך לחכות להצעת החוק הזאת?

אראל מרגלית: עדיין לא הבאתם תוכנית של דיור בר-השגה.

אלי כהן: התשובה היא לא.

מיקי רוזנטל: מה זה קשור לבר-השגה?

אלי כהן: מדברים גבוהה-גבוהה ובדברים הפשוטים לא מתקנים.

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

אלי כהן: אז לכן אני קורא – וזה חלק מהצעדים לפתרון של דיור בר-השגה.

אראל מרגלית: זה עדיין לא דיור בר-השגה.

אראל מרגלית: זה צעד טוב; זה לא דיור בר-השגה.

אלי כהן: ולכן, אני קורא לכם לתמוך בהצעה.

אלי כהן: תודה, גברתי.

אלי כהן: תודה, חברי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן.

טלי פלוסקוב: ישיב סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

איתן כבל: למה לא מצביעים?

איתן כבל: אה, לא ראיתי אותך, איציק.

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון – חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), של חברי הכנסת אלי כהן ודוד ביטן.

יצחק כהן: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בכפוף להסכמת משרד המשפטים ובתיאום עם משרד הפנים ועם מינהל התכנון.

מיקי רוזנטל: – – –

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: יש כבר בקשה להתנגד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: בקשה להתנגד – חבר הכנסת פריג'.

טלי פלוסקוב: אדוני, יש לך עד שלוש דקות להתנגד.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת-ראש, חברים, חבר הכנסת כהן, הצעת החוק היא טובה, שלא תגיד שהיא רעה.

עיסאווי פריג': אבל אני רוצה להביא סוגיה לתשומת הלב של החברים.

עיסאווי פריג': תארו לעצמכם, בהצעת החוק הזאת, שאתה מקל על ועדות התכנון המקומיות, מה הולך לקרות בחברה הערבית – בלי תשתיות, חברה שאין בה תשתיות.

עיסאווי פריג': ואתה עכשיו נותן לוועדת התכנון המקומית עוד כלי – יאללה, אודרוב, קדימה.

עיסאווי פריג': מה הצפי?

עיסאווי פריג': מה הצפי?

עיסאווי פריג': בעוד עשר שנים, כל היישוב הערבי הפנימי יהיה מחנות פליטים.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': אין תשתיות.

עיסאווי פריג': ואתה מאפשר לו על-פי הצעת החוק עוד תוספת בנייה, בלי תשתיות.

עיסאווי פריג': אין תשתיות.

אלי כהן: בדיוק הפוך – – – זה 30%, עכשיו חייבים 10%.

עיסאווי פריג': אתה צריך להגביל את זה לתשתיות.

עיסאווי פריג': הצעת החוק הזו טובה – פופוליסטית – אבל לא תביא מענה.

עיסאווי פריג': התשתיות אצלנו מתחת לכל רמה.

עיסאווי פריג': נושא אחר, חברים, שאני רוצה להתייחס אליו – וטוב ששר המשטרה וביטחון הפנים נמצא כאן – חברים, היום נודע לנו שמשטרת ישראל הקימה גדוד, חוליה, שמורכבת ממתנחלים, כדי לשמור על הבנייה הבלתי-חוקית ועל הבדואים מדרום למעלה-אדומים.

עיסאווי פריג': חברים, המתנחלים, שהם האמנים של הבנייה הבלתי-חוקית, האמנים של המאחזים וההכשרה, ואנחנו עכשיו – שר המשטרה, השר לביטחון הפנים, נותן להם פרס: מקים יחידת משטרה מורכבת ממתנחלים כדי שתשמור על התושבים הבדואים שגרים מתחת למעלה-אדומים.

נאוה בוקר: – – –

עיסאווי פריג': שמעתם על הביטוי, נותנים לחתול לשמור על השמנת?

עיסאווי פריג': זה מה שהשר לביטחון הפנים עושה: נותן למתנחלים, שהם האמנים, עברייני הבנייה הידועים, עברייני הבנייה המובילים – –

אורן אסף חזן: אתה מדבר על עברייני בנייה?

אורן אסף חזן: אתה מדבר?

עיסאווי פריג': – – לשמור על תושבים שגרו שם לפני קום המדינה.

אורן אסף חזן: כל העדה שלך עברייני בנייה.

עיסאווי פריג': אין לכם גבול, אין לכם גבול.

אורן אסף חזן: – – – אתה לא מתבייש?

עיסאווי פריג': והשר לביטחון הפנים שמע את הדברים ועושה את עצמו לא שומע – –

אורן אסף חזן: אני בא לבדוק את הבית שלך, אולי – – –

עיסאווי פריג': – – נותן לעבריינים, לגנבים, לשמור על החוק; לאמנים בבניית מאחזים והכשרתם, ולתת להם שם של בית-כנסת.

אורן אסף חזן: צריך למצוא את הדרך לשמור על הפה שלך סגור.

עיסאווי פריג': נותן ליחידת מתנחלים עבריינים – עבריינים, הם האמנים – לשמור על התושבים מדרום למעלה-אדומים, תושבים שהיו כאן לפני קום המדינה.

עיסאווי פריג': זה שפל שלא היה במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': תודה.

אורן אסף חזן: הבית שלך בנוי כחוק, עיסאווי?

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת כהן, מעוניין להשיב?

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות.

אורן אסף חזן: הבית שלך בנוי כחוק?

אורן אסף חזן: כמו הבית של זחאלקה.

עיסאווי פריג': כן כן כן.

בצלאל סמוטריץ': רק עשה אתנו חסד, במסגרת הרצון לקצר זמנים.

אורן אסף חזן: גם אם אני רואה אני לא מאמין לך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה להתייחס בקצרה לדבריו של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

אלי כהן: אין שום קשר לבנייה הלא-חוקית ולתשתיות במסגרת הנושא של הצעת החוק.

אלי כהן: מדובר למעשה בתקנת שבס, שהייתה היום רובה ככולה לפי שיקול דעת של הרשויות המקומיות, ואותן רשויות מקומיות בחרו להדיר את הזוגות הצעירים ואת האוכלוסייה המבוגרת משטחן.

אלי כהן: לכן, הדיון בסוגיות שהעלית לא קשור להצעת החוק הזאת, ולכן אני קורא לחברי מהקואליציה וגם מהאופוזיציה לתמוך בחוק.

אלי כהן: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: לא יהיו יותר תושבים על אותן תשתיות?

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, נא תפסו מקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון – חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 51 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (הוראת שעה) (תיקון – חובת מתן הקלה לתוספת דירות מגורים), התשע"ו–2016, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 51 תומכים, אין מתנגדים, נמנע אחד.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת שרן השכל מצרפת את הצבעתה לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק עברה, והיא עוברת לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים – – –

טלי פלוסקוב: אצלי זה לא עבד.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת – – –

בצלאל סמוטריץ': גם חברת הכנסת טלי פלוסקוב מצרפת את הצבעתה לפרוטוקול.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': רגע, לנו כתוב ועדת הפנים והגנת הסביבה.

רועי פולקמן: כספים.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אז יש כאן בקשה להעביר לוועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו מעבירים לוועדת הכנסת, והיא תחליט.

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': לא, הם כנראה רוצים את זה לוועדה המיוחדת שלהם, של אלי.

קריאה: אמרת ועדת הכספים?

בצלאל סמוטריץ': כן כן, כספים.

בצלאל סמוטריץ': ולכן, ועדת הכנסת היא שתכריע להיכן יעבור החוק הזה להכנה.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/739/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת אורי מקלב, שינמק מן המקום במשך דקה, ואחריו – הצעה צמודה של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, אם חברת הכנסת שולי מועלם הייתה מתחילת הקדנציה, אז היא הייתה מובילה את החוק הזה.

אורי מקלב: אבל מכיוון שלא הייתה – לשמחתי היא נמצאת עכשיו – אנחנו מובילים את הצעת החוק הזאת, שבאה להודיע ובאה להציע כי הודעה של לקוח על הפסקת השירות וההתקשרות עם חברה גם מודיעה על הפסקת הרצון וההסכמה שלו לקבל תכתובת, פרסומת מאותה חברה.

אורי מקלב: לדוגמה, הייתי קשור לחברת סלולר, ואני מבקש היום להפסיק את ההתקשרות.

אורי מקלב: ההודעה הזאת על הפסקת ההתקשרות גם מודיעה שגם את כל המידע והפרסומת אני מבקש לא לקבל יותר.

אורי מקלב: יש פה גם ההצעה הפרקטית, אבל יש כאן גם משהו שהוא יותר מהפרקטיקה: זה הדבר הזה שהחברות המתקשרות, החברות המסחריות, מחזיקות מידע אצלן על הלקוח ומשתמשות בו לכל מיני צרכים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להוביל לכך שאדם שהפסיק את ההתקשרות עם חברה מסחרית כזאת או אחרת, בעצם מפסיק את הקשר אתה מרצונו.

אורי מקלב: אם הוא ירצה, הוא ימצא את הדרך לחדש את הקשר.

אורי מקלב: מכיוון שאנחנו רוצים לקצר את לוח הזמנים של היום, אני גם מקצר בזה, ואני מבקש לאשר את ההצעה הזאת.

אורי מקלב: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2430/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי בהצעה צמודה, גם בהנמקה של דקה מן המקום.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: חברי וחברותי, לא ארחיב מעבר לאמירה הברורה ביחס לרצונו של אדם גם בנוגע למי שהוא מתקשר אתו, גם למי הוא מתנתק ממנו, וגם לזכות הבסיסית שיש לכל אחת ואחד מאתנו שפרטים שהוא מוסר לגוף מסחרי או אחר מרצונו החופשי אמורים להישאר רק בגוף הזה.

שולי מועלם-רפאלי: המציאות שאנחנו חווים, שגופים מסחריים מעבירים ביניהם מידע ופרטים אישיים כדי ליצור התקשרות וליצור מציאות שבה מציעים עוד ועוד פרסומות ועוד ועוד רעיונות לאדם לרכוש, היא מציאות לא נכונה.

שולי מועלם-רפאלי: הרצון של האדם הוא מה שאמור להוביל גם ההתקשרות שלו עם גוף כזה או אחר וגם את הניתוק שלו.

שולי מועלם-רפאלי: שליחת חומרים בניגוד לרצונו של אדם היא פגיעה בפרטיות שלו, והעברת הפרטים האישיים שלו היא בעצם מעשה שמנוגד לרצון שלו.

שולי מועלם-רפאלי: רצונו של אדם כבודו גם ביחס לגופים מסחריים ואחרים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם על התמיכה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': משיב על הצעת החוק בשם הממשלה – על שתי הצעות החוק הצמודות – שר התקשורת, השר אקוניס.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, אנחנו מזכירים שהיום ערב פורים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אופיר אקוניס: אני זוכר, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: זה חל על כולנו, כן?

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בסעיף 30א(ב) לחוק התקשורת (בזק ושידורים) נקבע איסור המפרסם לשגר דבר פרסומת באמצעות פקסימיליה, מערכות חיוג אוטומטיות, הודעה אלקטרונית או מסר ללא קבלת הסכמה מפורשת מראש של הנמען.

אופיר אקוניס: יש כמה סייגים.

אופיר אקוניס: בהצעת החוק מוצע לקבוע כי יראו כהודעת סירוב לקבלת דבר פרסומת גם הודעה או בקשה של הנמען כי ברצונו להתנתק משירות שרכש מהמפרסם.

אופיר אקוניס: באופן זה, במקרה שבו הנמען איננו מעוניין עוד להיות לקוח של המפרסם והודיע לו כי ברצונו להתנתק מהשירות, יראו את הבקשה כהודעת סירוב, האוסרת על המפרסם להוסיף ולשלוח לנמען דברי פרסומת נוספים.

אופיר אקוניס: הצעה נבונה וטובה של חברת הכנסת שולי מועלם וחבר הכנסת אורי מקלב.

אופיר אקוניס: הממשלה תומכת בהצעה, כמובן בתיאום עם משרד התקשורת.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, להצבעה – ראשית, על הצעת החוק הראשונה של חבר הכנסת מקלב: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ה–2015, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 41 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה עברה לדיון ולהכנה בוועדת הכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': כעת, על הצעת החוק הצמודה של חברת הכנסת שולי מועלם – מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': לפרוטוקול, מבקש השר דוד אזולאי לצרף את הצבעתו בתמיכה לחוק.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הוא מצביע על ההצעה הצמודה.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – אין נמנעים – עין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הודעת התנתקות משירות כהודעת סירוב לקבל פרסומות), התשע"ה–2015, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 34 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': גם הצעת החוק הזאת עברה, והיא עוברת יחד עם קודמתה לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים (אישור מיוחד ואי-התרת הוצאה לצורכי מס בשל תגמול חריג), התשע"ו–2016; וכן הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 221), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מנואל טרכטנברג, מירב בן ארי, אורלי לוי אבקסיס ועבדאללה אבו מערוף בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: סילוק ילדים מהטיול השנתי בשל אי-תשלום תשלומי הורים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, גברתי המזכירה.

בצלאל סמוטריץ': נמצא אתנו כאן חבר הבונדסטאג הגרמני, מר תומס אופרמן.

בצלאל סמוטריץ': Welcome to the Knesset, Mr.

בצלאל סמוטריץ': Oppermann – – (מחיאות כפיים) – – יושב-ראש סיעת ה- SPDבבונדסטאג.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מברכים אותך עם בואך לישראל ומודים לך על חברותך ארוכת השנים עם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': השותפות בין הכנסת לבין הבונדסטאג היא חשובה, ואני מברך אותם בשם הכנסת על פועלך, Welcome.

בצלאל סמוטריץ': (מחיאות כפיים)

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2653/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק על הגרלות והימורים, התשע"ו–2016, של חבר הכנסת רועי פולקמן וקבוצת חברי כנסת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פולקמן, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בהתאם לסיכומים, ארבע דקות לרשותך, בבקשה.

רועי פולקמן: אני אשתדל להימנע מפרסום בדברי.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברותי חברות הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם בפנייה אחת מני רבות שהגיעה אל לשכתי בתקופה האחרונה, מאז התחלתי להתעסק בחקיקה הזאת: "שלום רועי.

רועי פולקמן: הבנתי שאתה מנסה לקדם חוק שיגביל את הפרסום של הימורים.

רועי פולקמן: רציתי לומר לך שזאת יוזמה מבורכת.

רועי פולקמן: אני מדברת בשם משפחתי.

רועי פולקמן: אבא שלי מכור להימורים כבר שנים רבות.

רועי פולקמן: מאז שהוא כך, החיים שלנו השתנו מקצה לקצה.

רועי פולקמן: בהתחלה זה היה הימורים מזדמנים, ולאט-לאט, גם כתוצאה ממכונות המזל, זה הפך למשהו קבוע, במחשבה שבהימור הבא הוא יחזיר את מה שהוא הפסיד.

רועי פולקמן: רק שזה לא היה המצב ואיבדנו כמעט את כל הרכוש שהיה לנו.

רועי פולקמן: אבי חושב שהמצב בשליטה, אך זה לא נכון.

רועי פולקמן: לא משנה מה ניסינו לעשות, ההימורים נעשו חזקים ממנו ומאתנו.

רועי פולקמן: אני אשמח מאוד לדעת אם יש התקדמות בנושא".

רועי פולקמן: ובכן, אני שמח להגיד גם לגברת שפנתה שיש התקדמות בנושא.

רועי פולקמן: לא רק עבור משפחתה אלא גם למען אלפי משפחות שנקלעו למצב דומה, אחרים שדיברו אתי בתקופה האחרונה.

רועי פולקמן: ממחקר שנערך על-ידי אברום תומר, כ-60% סברו שאין להם בעיית הימורים, בעוד אותו אחוז בדיוק הודו שהם מוציאים על הימורים יותר ממה שהם תכננו.

רועי פולקמן: קצת קשה להגיד מה הבעיה כשאדם מוציא הרבה יותר ממה שהוא תכנן.

רועי פולקמן: כמעט 40% מהמהמרים מרוויחים פחות מ-5,000 שקלים לחודש.

רועי פולקמן: אתם שמים לב?

רועי פולקמן: כמעט 40% מהמהמרים, בעיקר מהנתונים של הימורים במפעל הפיס, מרוויחים פחות מ-5,000 שקלים לחודש.

רועי פולקמן: מפעל הפיס, ואני בכוונה רוצה לדייק ולומר שכוונת החוק שלי – אני לא יודע על הצעדים הממשלתיים הכוללים – אבל כוונת החוק שלי היא בעיקר מפעל הפיס, כיוון שעל הטוטו יש המועצה להסדר ההימורים ויש עליו הרבה יותר רגולציה, מה שלא קיים על מפעל הפיס.

רועי פולקמן: מפעל הפיס הוא אחד המפרסמים הגדולים בישראל.

רועי פולקמן: על-פי נתוני "יפעת", ב-2013 היה מפעל הפיס במקום ה-11 בדירוג המפרסמים; ב-2014 הוא היה במקום השישי; ב-2013 פרסם מפעל הפיס ב-45 מיליון שקלים, והסכומים הולכים ועולים.

רועי פולקמן: כל מי שרואה טלוויזיה ושומע רדיו מבין עד כמה ההיקפים של הפרסום הם אדירים, כמה זה משמעותי בשוק הפרסום הישראלי וכמה זה מגיע לציבור ומשפיע עליו.

רועי פולקמן: לא צריך להיות גאון כדי להבין איזו שכבת אוכלוסייה הכי נזקקת לחלום שמשווק בעקביות מפעל הפיס.

רועי פולקמן: הדבר מחמיר דווקא בעתות של מצוקה כלכלית.

רועי פולקמן: יש הבדל גדול בין הסתכלות על הימורים כפעילות פנאי מוגבלת לבין הדרך שבה זה מפורסם, שהימורים יוציאו אותך מהמצוקה שלך ויעזרו לך להגשים חלום בלתי מושג של חיים אחרים.

רועי פולקמן: זה לא אותו דבר להמר אולי על משחק כדורגל, וחלק מהמשחק זה לשים סכום קטן, לבין הימור שככה תעזוב את עבודתך וכל צרותיך ישתנו.

רועי פולקמן: מחקרים מראים באופן מובהק כי הפרסום המוגזם גורם להוצאות לא פרופורציונליות בקרב האוכלוסייה.

רועי פולקמן: גם מבקר המדינה התייחס לזה, ובדוח מ-2011 כתב: "מפעל הפיס הוא גוף בעל אופי ציבורי ועליו לקיים איזון בין פעילותו כמארגן הימורים והגרלות לבין שמירה על טובת הציבור הרחב – כולל אותו חלק מהציבור המשתתף בהגרלות ובהימורים ועלול להיפגע מכך".

רועי פולקמן: הממצאים העלו כי מפעל הפיס לא פעל באופן נאות ליצירת אותו איזון ויש עליו רגולציה קטנה מאוד, בשונה מאשר ברוב המדינות בעולם.

רועי פולקמן: חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק שעומדת בפניכם מבקשת חובת הכללה והבהרות לגבי הפרסום.

רועי פולקמן: לא תיעשה פרסומת או מודעה למוצר והגרלה אלא אם כלולים בה הבהרות בדבר סיכויי הזכייה המדויקים.

רועי פולקמן: לא מדובר על איסור פרסום אלא על הגבלות על איזה סוג פרסום, ואיזה אזהרות מופיעות בדבר הזה, כדי לצמצם את הסיכויים לאשליה מוגזמת ולהתמכרויות.

רועי פולקמן: אני אגיד לקראת סיום שני דברים.

רועי פולקמן: אחד, אנחנו – – –

בצלאל סמוטריץ': כן כתוב כאן "לקבוע איסור על עשיית פרסומת".

רועי פולקמן: אז אני מדייק.

רועי פולקמן: נכון, יש שם נוסח לא מדויק בעניין הזה.

רועי פולקמן: הכוונה היא לא איסור.

רועי פולקמן: לא שלא יהיה פרסום על הימורים, אלא איך יהיה הפרסום.

רועי פולקמן: תהיה רגולציה של איסור – כלומר, באיזה שעות, מה סיכויי הזכייה והגבלה מסוימת על אותן פרסומות משנות חיים.

רועי פולקמן: לא איסור, אפשר לעשות פרסום.

רועי פולקמן: אנחנו לא נגד, זאת לא מדינה טוטליטרית, אני אדגיש את זה, ולכן לא זאת הכוונה.

רועי פולקמן: אני אגיד עוד דבר: אנחנו רוצים טיפול כולל בסוגיית ההימורים.

רועי פולקמן: גם סוגיית מכונות המזל דורשת טיפול, כי היא זאת שיוצרת את ההתמכרות.

רועי פולקמן: אני העליתי גם הצעת חוק בנושא כרטיס שחקן.

רועי פולקמן: המטרה היא למנוע.

רועי פולקמן: אנחנו יודעים את כל הדברים הטובים שמפעל הפיס עושה – בונה כיתות, משפץ – אבל זה לא יכול לבוא כמס על השכבות החלשות ולא יכול לייצר התמכרות של אזרחים להימורים.

רועי פולקמן: זה מתחיל בפרסום, עובר במכונות המזל, ולכן בזה אנחנו נטפל.

רועי פולקמן: אני פונה אליכם לתמוך בעניין הזה, ואנחנו נמשיך ונדחוף בחודשים הקרובים סוגיה של הסדרות לגבי מפעל הפיס וההימורים שהוא מקדם.

רועי פולקמן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ישיב על ההצעה מטעם הממשלה סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו נסיעה ארוכה לקריאת מגילה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת רועי פולקמן, שסוף-סוף מישהו מטפל בסוגיה הכל-כך כואבת הזאת של ההימורים – לראות היכן ממוקמים הדוכנים האלה עם מכונות המזל.

יצחק כהן: דווקא בשכונות היותר-חלשות, היותר-מוחלשות, לראות את אותם נזקקים – איך שהם מקבלים את קצבת הביטוח הלאומי, הם נעמדים ליד הדוכן, והם לא חוזרים הביתה עד שהם לא גומרים את כל המשכורת, את כל הקצבה, שם באותו דוכן.

יצחק כהן: סך הכול בהימורים מושקעים מצד הציבור האומלל הזה מיליארדים, מיליארדים שיכלו ללכת לצריכה ולהגביר את הצמיחה.

יצחק כהן: אנחנו שומעים מדי פעם את הסיפור של אנשי מפעל הפיס שהם תורמים.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: אם הכסף הזה, המיליארדים האלה שהולכים להימורים היו הולכים לצריכה, הצמיחה הייתה פורחת הרבה יותר, וגם אותם אומללים היו מגיעים הביתה ולא היו ממשיכים להיות עניים במצב כל כך קשה.

יצחק כהן: על כל פנים, אני מברך אותך על הצעת החוק הזאת.

יצחק כהן: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה כמובן לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית, ואחריה – להמתין להצעת חוק ממשלתית בנושא, כי גם באוצר יש צוות שמגבש חוק בעניין הזה.

יצחק כהן: נאחל לך הצלחה.

יצחק כהן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של הגרלות והימורים, התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': מצביעים; מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של הגרלות והימורים, התשע"ו–2016, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 37 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ועוברת להכנה בוועדת הכלכלה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2557/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, בשעה טובה, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של העובד ובן-זוגו), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מודיע שאחריה יש הצעה דומה, לא צמודה, של חבר הכנסת פולקמן, הוא ינמק והשר ישיב במשותף על שתי ההצעות.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, בהתאם לסיכום, שש דקות לרשותך, גברתי.

מרב מיכאלי: הסיכום בוטל.

בצלאל סמוטריץ': לא, הסיכום חודש, כך נאמר לי על-ידי היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה גם תומכת.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת אקוניס, אם היא תחרוג משש דקות, אני מציע לשקול מחדש את התמיכה.

אופיר אקוניס: זה לא מספיק.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שאני מציע לשקול מחדש את התמיכה.

מרב מיכאלי: בינתיים בזבזתם לי רבע דקה.

אופיר אקוניס: – – – תחזיר לה אחרי פסח.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני מאוד שמחה להביא למליאה את הצעת החוק הזאת, שהיא מסוג הדברים שעל פניו את אומרת: איך הם לא בעצם היו קיימים קודם; כל כך סביר ומתבקש, ועם זאת, מסתבר, כל כך דרמטי.

מרב מיכאלי: העניין הוא בזה, אדוני מר סמוּטריץ, שאתה אב לילדות ולילדים לא מעטים – – –

בצלאל סמוטריץ': סמוֹטריץ.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': חמישה בנים, כן ירבו.

מרב מיכאלי: בנים כולם?

מרב מיכאלי: וואו, תראה אותך, כמה זֵכֶר.

מרב מיכאלי: מיליון.

מרב מיכאלי: ימי מחלה של ילדה או ילד מוכרים כמו ימי מחלה שלך.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, ביום הראשון אתה לא מקבל עליהם כלום, ביום השני חצי, ביום השלישי חצי, ביום הרביעי 100% וכו'.

מרב מיכאלי: עכשיו מה – חולה או חולה הילדה, חולה ילד שלך ספציפית, אם רק אחד מההורים ייקח את כל ימי המחלה, אז הוא יקבל באמת את השיפוי, אבל אם ההורים התחלקו, אז אף אחד מהם לא מקבל את השיפוי, כי הספירה מתחילה כל פעם מחדש, ובעצם כל אחד מהם מתחיל כל פעם מאפס.

מרב מיכאלי: יוצא שלא כדאי שההורים יתחלקו בטיפול בילד או בילדה החולה.

מרב מיכאלי: כלכלית מה זה לא כדאי – זה ממש בלתי אפשרי, זה להפסיד ימי עבודה באופן ניכר במשכורת.

מרב מיכאלי: מה קורה?

מרב מיכאלי: כמובן שב-90% מהמקרים האימהות הן שמפסידות את ימי העבודה ונשארות עם הילד או הילדה החולה בבית.

מרב מיכאלי: פשוט בלתי סביר, בלתי סביר מכל הבחינות: בלתי סביר בחלוקת הטיפול בילדה ובילד, שזכותם לקבל הורות משני ההורים; בלתי סביר מבחינת העובד/עובדת, שכן למה מישהו יפסיד חמישה ימי עבודה, בעוד שאפשר להתחלק בהפסד הזה?

מרב מיכאלי: וצריך לומר – בלתי סביר מבחינת מקומות העבודה; למה יצטרך מקום עבודה אחד לשאת בכל הנטל, כשמקום העבודה השני לא נושא בו בכלל?

מרב מיכאלי: כל מה שעושה החוק הזה – הוא מאפשר לשני ההורים להתחלק במחלת הילדה או הילד, וזה ייספר להם.

מרב מיכאלי: יש, נניח, חמישה ימי מחלה לילדה או לילד – אתה תיקח את הימים 1 ו-3, האימא תיקח את הימים 2, 4 ו-5, וכל אחד מכם יקבל את הפיצוי על הימים לפי המספר הזה.

מרב מיכאלי: זה הכול.

בצלאל סמוטריץ': אבל איך זה יתחלק בין שני המעסיקים?

מרב מיכאלי: זה לא מתחלק בין שני המעסיקים.

מרב מיכאלי: כל מעסיק או מעסיקה משלמת את החלק שלה.

מרב מיכאלי: אני הבאתי פתק על חמישה ימים – – –

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל המעסיק ביום הראשון אמור לא לשלם בכלל.

מרב מיכאלי: נכון.

מרב מיכאלי: אז היום הראשון – אם אני לקחתי, אני האימא – חברתי רחל עזריה שחתומה גם היא על החוק הבא שיוצג, יחד עם רועי פולקמן – – –

בצלאל סמוטריץ': נניח ששני ימים.

בצלאל סמוטריץ': אם אני לוקח את שניהם, אני על היום הראשון לא מקבל כלום, בשני 50% – אני אחד ואשתי אחד, איך זה מתחלק במס?

מרב מיכאלי: אז אם לקחת אתה את הראשון, אתה לא תקבל כלום, אבל היא לקחה את השני, והיא תקבל 50%.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר שהמעסיק שלה, הוא עכשיו נושא בנטל.

מרב מיכאלי: בדרך כלל המצב היה – – –

בצלאל סמוטריץ': צריך לחלק את זה בין שני המעסיקים.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: לא, אי-אפשר לחלק עכשיו את העלות הכוללת, אבל בסך הכול זה יתאזן.

מרב מיכאלי: לפעמים אתה תיקח את הראשון, לפעמים היא תיקח את הראשון; לפעמים המעסיק שלך ישלם את ה-50%, או את ה-100%, לפעמים המעסיק שלה; אולי המעסיק שלך ישלם יומיים של 50% ושלה רק יום אחד של 100%.

בצלאל סמוטריץ': תמיד הגבר ייקח את הראשון, כי הוא מרוויח יותר.

רחל עזריה: חבר הכנסת בצלאל, היום – –

בצלאל סמוטריץ': סליחה, האישה תיקח את הראשון, כי היא מרוויחה פחות.

רחל עזריה: – – המעסיק כאילו מהמר.

רחל עזריה: המעסיק לא יודע מתי, מי ייקח מה, וזה בדרך כלל מגיע לארבעה ימים.

רחל עזריה: אז איך אומרים, לכולם – – – יהיה קטן יותר, בעצם אתה מחלק בין שניים.

מרב מיכאלי: יותר מזה אני אגיד, בצלאל: עם כל הכבוד, החישוב מי ייקח את היום הזה הוא לא רק כמה ישלמו עליו במקום העבודה שלך.

מרב מיכאלי: לפעמים יש לך ביום הזה פגישות שאתה לא רוצה להפסיד, או לא יכול להפסיד; לפעמים יש דווקא משהו, נגיד רופאה מסוימת שאת מכירה, ואת – חשוב לך ללכת עם הילדה לשם.

מרב מיכאלי: זה לא רק על מי ישלם יותר באותו יום.

מרב מיכאלי: אבל כך או כך, החלוקה תהיה הרבה יותר סבירה.

מרב מיכאלי: הפיזור של הנטל, גם על העובדות והעובדים וגם על מקומות העבודה, יהיה הרבה יותר מאוזן ומתקבל על הדעת.

מרב מיכאלי: כלכלית למשק זה ודאי יותר כדאי, זה בטח יותר כדאי לאימהות, שאולי תצטרכנה להידפק פחות, סליחה על הביטוי, בעבודה שלהן ובמסלול ההתקדמות המקצועי שלהן.

מרב מיכאלי: אני חושבת שלילדות ולילדים זה ממש הרבה יותר טוב שלא רק הורה אחד יישאר אתם, אלא גם ההורים – יוכלו לראות את שניהם כשהם מסכנות ומסכנים בבית, חולות.

מרב מיכאלי: אז אני מאוד מודה, כמובן, לכל העושות והעושים במלאכה: למשרד הכלכלה; להתאחדות התעשיינים – שלא בקלות, אבל אני בטוחה שנמצא את הדרך לעשות את זה על הצד הטוב ביותר; לחברי רועי פולקמן, שתכף יציג את הצעת החוק שלו בעניין זה; כמובן, לשר האוצר ולמשרד האוצר, לאגף התקציבים; וכמובן, ליועצות הפרלמנטריות שלי, קודם כול מיכל גרא-מרגליות, שהיא היחידה מכל היועצות שלנו שתוכל לממש גם את הדבר הזה – לא שיועצות ויועצים פרלמנטריים, מישהו סופר להם ימי מחלה – ויחד אתה ניר רוזן, נעמה שחר ושרה גרונר.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, לבקשת השר הוא ישיב במשותף על שתי ההצעות.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2744/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פולקמן ינמק את הצעתו במשך דקה מן המקום.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחברת הכנסת מיכאלי, שסללה את הדרך בעניין הזה, תודה לחברת סיעתי רחל עזריה, שמובילה את העיסוק אצלנו בסיעה בנושא ההורות השוויונית.

רועי פולקמן: יש סיכוי אחד למיליון שאשתי רואה את הקטע הזה; קצת קשה לי לדבר על זה, כי אני מניח שהיא לא תסכים לכל מה שאני אומר.

בצלאל סמוטריץ': כבר אמרו לך פה מזל טוב, חבר הכנסת פולקמן, מעל הדוכן?

בצלאל סמוטריץ': לחבר הכנסת פולקמן נולד בן בשבת האחרונה, ואנחנו מאחלים לו – – –

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: בן שלישי.

רועי פולקמן: אני הולך בדרכו של היושב-ראש – רק עם בנים.

בצלאל סמוטריץ': שלושה בנים זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': שתזכו להכניסו לבריתו של אברהם אבינו בעתו ובזמנו, לגדלו לתורה ולחופה ולמעשים טובים.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: אמן.

עליזה לביא: – – –

רועי פולקמן: תודה, ידידי היושב-ראש.

רועי פולקמן: אומרת חברת הכנסת לביא שעכשיו אני צריך שלוש בנות.

רועי פולקמן: אני שוב אומר, אשתי לא – אני רק מדבר בשם חלקי בסיעה הביתית, אבל באמת הסיפור הזה – שני דברים מהותיים יש פה בחוק הזה: סוגיית ההורות השוויונית שמובילה אצלנו בסיעה רחל עזריה, ודאי ימי החופש שקודמו בחוק ימי החופש, זו סוגיה מהותית מבחינתנו.

רועי פולקמן: ולצד זה, הסוגיה השנייה היא העסקים הקטנים.

רועי פולקמן: אנחנו חושבים שיש פה עניין מהותי ושוויוני בזה שגם עסקים קטנים – שזה לא ייפול על עסק אחד.

רועי פולקמן: אז התיקון הזה, שהוא באמת תיקון קטן, הוא חלק מהמאמץ שכולנו שותפים אליו לקדם הורות שוויונית, לחזק את הנשים – ולא מצב שרק נשים ייקחו ימי מחלה, אלא זה באמת יוכל להתחלק.

רועי פולקמן: באמת, תודה רבה על השותפות ועל הקידום של הדבר הזה.

רועי פולקמן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת פולקמן.

בצלאל סמוטריץ': משיב על שתי ההצעות בשם הממשלה השר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: ובכן, הצעת החוק מבקשת לקבוע כי הזכות לדמי מחלה תוענק להורים שניצלו את זכותם לסירוגין, כך שחישוב דמי המחלה יהיה משותף לשניהם באופן שבו היום הראשון למחלה יהיה על חשבון העובד, ביום השני והשלישי למחלה המעסיק יחזיר 50% מהשכר לעובד, וביום הרביעי 100%, גם אם הימים נלקחו על-ידי שני ההורים לסירוגין.

אופיר אקוניס: הצעת החוק מאפשרת מצד אחד לשני ההורים לחלוק את השהות עם ילדם החולה, ובכך להיות שותפים בטיפול בו ולקיים הורות שוויונית – זה יפה מאוד.

אופיר אקוניס: מצד שני, היא מפחיתה את ההיעדרויות של עובדים ממקום העבודה, מאחר שהעובדים שהיו לוקחים את כל ימי המחלה בעצמם, יוכלו לחלוק אותם עם בת או בן הזוג ולהפסיד פחות ימי עבודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כבקשתך, אנחנו נקצר.

אופיר אקוניס: אני רואה פה שכולם – גם חברת הכנסת מיכאלי הודתה וגם חבר הכנסת פולקמן הודה, כולם הודו לטכנאים, כפי שאומרים "הגששים" – זה פורים היום, כן?

אופיר אקוניס: מותר להכניס את "הגששים" לשיח.

אופיר אקוניס: אני רוצה להודות לטכנאים – תודֶה, תודָה.

אופיר אקוניס: ואנחנו גם מודים לחברי ועדת השרים.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת מיכאלי, ועדת שרים לחקיקה – שלא תגידי, כן?

אופיר אקוניס: – תמכה מאוד בהצעתו של חבר הקואליציה, גם של חברת האופוזיציה, משום שזוהי הצעת חוק טובה וראויה, ואני קורא לכל חברות וחברי הכנסת להצביע בעדה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, תפסו מקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה; כאמור, בנפרד.

בצלאל סמוטריץ': ראשית, על הצעת החוק של חברת הכנסת מרב מיכאלי, הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של העובד ובן זוגו), התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של העובד ובן-זוגו), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 38 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ועוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': וכעת, הצעת החוק הדומה לה במהותה, של חבר הכנסת רועי פולקמן.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של העובד ובן-זוגו), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': תוצאות ההצבעה: 40 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת יחימוביץ מבקשת להוסיף את עצמה בעד הצעת החוק.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת גלאון וחבר הכנסת חיליק בר, שניהם מוסיפים את הצבעתם.

יחיאל חיליק בר: זהבה ואני לקודמת.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': גם חבר הכנסת ביטן, כולם מצרפים לפרוטוקול את הצבעתם על שתי ההצעות, בעד הצעת החוק.

עאידה תומא סלימאן: זאת הצבעתי.

עאידה תומא סלימאן: הקודמת – – –

בצלאל סמוטריץ': על ההצעה הקודמת, בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה הזו גם עברה בטרומית, ועוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2423/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון – קדימות קונה בהחזר מס ערך מוסף), התשע"ו–2016, של חברי הכנסת אלי כהן ויואב קיש.

בצלאל סמוטריץ': מהמקום – חבר הכנסת אלי כהן מנמק לנו בדקה מן המקום.

בצלאל סמוטריץ': דקה, אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק המכר במקור הוא חוק חשוב שנועד לשמור על אותם אנשים שבאים ורוכשים דירות, ולמעשה מקבלים ערבויות במהלך כל תקופת הבנייה על מנת להבטיח שהם באמת יזכו לראות את המוצר הסופי.

אלי כהן: יחד עם זאת, בחוק המקורי, כפי שהוא קיים כיום, ישנו עיוות מאוד משמעותי.

אלי כהן: העיוות – כאשר אותו יזם שלמעשה בונה את הדירות נדרש לתת לדיירים ערבות בגין מחיר הדירה ובגין מרכיב המע"מ, כאשר את מרכיב המע"מ המדינה מקבלת.

אלי כהן: ולכן, למעשה ניתנת ערבות בגין סכום שבכלל לא הגיע לידי אותו יזם.

אלי כהן: אם אנחנו ניתן, לדוגמה, תשלום של דירה שעולה מיליון ו-170,000, אותו יזם מקבל מיליון שקלים, ו-170,000 שקלים הוא מעביר למדינה, אבל ערבות ניתנת למעשה על אותו סכום.

אלי כהן: היחידים שמרוויחים מאותו מהלך הם בעיקר הבנקים, שלמעשה זוכים לקבל עמלת ערבות בגין סכום שאין בגינו שום סכנה.

אלי כהן: הצעת החוק הזאת, למעשה מטרתה לבוא ולבטל את מרכיב המע"מ בגין הערבות.

אלי כהן: היא תחסוך כמה אלפי שקלים מכל דירה, אבל יותר חשוב מזה – היא תשחרר, לפי האומדן שאנחנו עשינו, מסגרות של 9 מיליארד שקלים שכיום הן נחוצות מאוד על מנת לבוא ולתמוך בגידול הבנייה, שעוד תבוא.

אלי כהן: לכן אני קורא לחברים, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, לתמוך בהצעת החוק.

אלי כהן: תודה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אין לנו שר משיב.

בצלאל סמוטריץ': בשם הממשלה, בשם שר הבינוי והשיכון, נכנס בסערה השר יובל שטייניץ, והוא ישיב לנו על הצעת החוק הזו.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר לאדוני שהיום ערב פורים וכולנו מאוד רוצים להספיק להגיע הביתה לקריאת מגילה.

בצלאל סמוטריץ': לכאורה, זו הצעה טובה ופשוטה.

איתן כבל: אבל יש הגבלה בכל מקרה.

איתן כבל: יש הגבלה עכשיו בכללים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מגבילים שרים, השרים מגבילים את עצמם.

יובל שטייניץ: בוא נגיד כך: היחידי שמנסה פה לפעמים להגביל שרים זה איתן כבל, אבל אני לא אפרע ממנו עכשיו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלי כהן, הנך שם, אני שמח לענות בשם שר הבינוי והשיכון על הצעת החוק שלך.

יובל שטייניץ: אתה בעיני חבר כנסת חדש מעולה, מצוין – –

אלי כהן: תודה.

יובל שטייניץ: – – איכותי מאוד, רציני.

יובל שטייניץ: הנה, הייתה לי הזדמנות לתת לך כמה מחמאות.

אלי כהן: תודה.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה–1974, קובע כי לא יקבל מוכר מקונה, על חשבון מחיר הדירה, סכום העולה על 7% מהמחיר המשולם בגין הדירה, אם לא ניתנה בטוחה.

יובל שטייניץ: בחוק נקבעו חמש אפשרויות למתן בטוחות: ערבות בנקאית, ביטוח, שעבוד, הערת אזהרה או בעלות.

יובל שטייניץ: הבטוחה הנפוצה ביותר היא ערבות בנקאית, והיא ניתנת ככלל במקום שבו יש ליווי בנקאי לפרויקט, ולעתים אף אם אין ליווי בנקאי מסוג זה.

יובל שטייניץ: על-פי חוק מס ערך מוסף, 1975, למחיר דירה שמוכר עוסק, כלומר שמוכר לא אדם פרטי אלא חברה או מי שזה עיסוקו, מתווסף מס ערך מוסף.

יובל שטייניץ: מאחר שעל-פי חוק המכר, מחיר הדירה מוגדר ככל סכום שהקונה התחייב לשלם למוכר בחוזה המכר בקשר לרכישת הדירה, נמצא שעל-פי החוק, הערבות הניתנת לפי חוק המכר כוללת אף את סכום רכיב המע"מ שבגין המכירה, זאת למרות שרכיב המע"מ המשולם על-ידי הקונה למוכר בעצם איננו עובר למוכר אלא מועבר לרשות המסים.

יובל שטייניץ: בעצם זה לא תשלום של הקונה למוכר, אלא תשלום לרשות המסים באמצעות המוכר, שלמעשה אינו נשאר בקופת הפרויקט.

יובל שטייניץ: לכן, אני אתרגם – למה צריך בטוחה אם הכסף הזה לא נשאר בקופת הפרויקט ולכן הוא איננו בסיכון, הוא נמצא בידי רשויות המס?

יובל שטייניץ: יתרה מכך, כאשר מדובר ברכישה כאמור על-ידי עוסק, הרוכש מזדכה על רכיב המע"מ המשולם למוכר.

יובל שטייניץ: חרף כל זאת, עקב ההגדרות הקיימות כיום בחוק המכר, עדיין נדרש המוכר להמציא לרוכש ערבות בנקאית על מלוא הסכום ששולם על-ידי האחרון, לרבות רכיב המע"מ.

יובל שטייניץ: אני צריך לקרוא את התשובה ששר הבינוי והשיכון נתן לי, אני מייצג אותו פה.

יובל שטייניץ: זהבה, אל תאיצי בי.

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: עליזה, סליחה.

יובל שטייניץ: זהבה זה שם.

יובל שטייניץ: עליזה זה שם.

איתן כבל: לא מפסיק לחשוב עלייך.

זהבה גלאון: אני יודעת.

יובל שטייניץ: אני לא יודע מי מסוכנת יותר, זהבה או עליזה, אני מפחד משתיהן.

יובל שטייניץ: אני מפחד משתיכן.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: אדוני השר, הזמן קצר.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני השר – – –

יובל שטייניץ: כלומר, ערבות חוק המכר הממומנת מקופת הפרויקט כוללת אף סכומים המצויים ברשות המסים, ובמכירה לעוסק היא אף גבוהה מהתשלום נטו.

יובל שטייניץ: לאור האמור, מוצע לתקן את חוק המכר באופן שמוכר יעניק לקונה ערבות מלאה בניכוי חלק המע"מ שהועבר לרשות המסים.

יובל שטייניץ: הגיוני.

יובל שטייניץ: במידה שלא תצא העסקה אל הפועל בנסיבות המתוארות בחוק המכר, יזכה הרוכש להגנה מלאה על מלוא הסכום ששולם – כספים שהועברו לרשות המסים בתור מס ערך מוסף יוחזרו.

יובל שטייניץ: התיקון המוצע כלול בסדרה של תיקוני חקיקה בתחום דיני מכר דירות אשר הובאו לאישור הממשלה בתאריך 28 בפברואר 2016, ולפיכך סוכם בוועדת שרים לענייני חקיקה בתאריך 20 במרס 2016 כי הממשלה תומכת בקריאה טרומית בלבד בהצעת החוק של חברי הכנסת, שכן לאחריה יתחייבו חברי הכנסת המציעים להמתין להצעת חוק ממשלתית בנושא מטעם שר הבינוי והשיכון ולהיצמד אליה.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת אלי כהן, קודם כול, ההצעה מצוינת.

יובל שטייניץ: אין שום סיבה לתת ערבות על כסף שלא נמצא בסיכון, כי הוא מגיע לרשות המס ולא למוכר, וזה בהחלט יקטין גם עלויות.

יובל שטייניץ: אני מברך על ההצעה.

יובל שטייניץ: לפי מה שכתוב לי, הממשלה תומכת בתנאי שאתה מסכים לכך שאתה תמתין להצעת חוק ממשלתית.

יובל שטייניץ: אתה מסכים לתנאי הזה?

אלי כהן: – – –

יובל שטייניץ: מסכים.

יובל שטייניץ: אז הממשלה מבקשת לתמוך בקריאה הטרומית.

יובל שטייניץ: תודה.

יובל שטייניץ: ברכות.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': תפסו נא את מקומותיכם, חברי חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון – קדימות קונה בהחזר מס ערך מוסף), התשע"ו–2016.

בצלאל סמוטריץ': הצבעה – מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון – קדימות קונה בהחזר מס ערך מוסף), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 41 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית, ומועברת לדיון בוועדת הכספים של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/1652/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2015, של חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי כנסת.

מיכל רוזין: אפשר להוסיף אותי?

איתן כבל: בשבוע הבא תבואי.

בצלאל סמוטריץ': גברתי, שש דקות, בהתאם לסיכום.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני, עשר דקות.

זהבה גלאון: הסיכום נשבר.

זהבה גלאון: אבל כמה שיצא.

בצלאל סמוטריץ': סיכמו מחדש, אבל אנחנו לא נריב.

דוד ביטן: – – – נשבר.

זהבה גלאון: לא שאני יודעת על זה.

זהבה גלאון: אף אחד לא עדכן אותי שיש סיכום חדש.

בצלאל סמוטריץ': חברים, אין בעיה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה – היוזמים, חברי הכנסת גפני, כבל, יחימוביץ, עזריה ומייקל אורן, בשיתוף עם ארגון "פעמונים".

זהבה גלאון: לפני שאני מתחילה, אני רוצה להודות תודה מיוחדת לשר האוצר, שהתעקש בוועדת השרים וערער כדי שהחוק הזה היום יובא לאישור.

זהבה גלאון: זה לא מובן מאליו.

זהבה גלאון: גם המפקחת על הבנקים תמכה בחוק הזה, וזה לא מובן מאליו.

זהבה גלאון: באמת החוק הזה היום מגיע בתמיכת הממשלה, בתמיכת האוצר כמובן.

זהבה גלאון: אני מניחה שכולכם מכירים את הפרסומות האלה – – –

יובל שטייניץ: איזה מזל יש לך שאני לא שר האוצר?

זהבה גלאון: יש לי הרבה מזל שאתה לא הרבה דברים.

זהבה גלאון: אוקיי.

קריאה: אתה יודע כמה מזל זה יחזיק מעמד?

זהבה גלאון: אדוני שר האוצר לשעבר, אתה מכיר את "50,000 שקל לשכירים – הלוואה לכל מטרה, מאושרת בשעה", "אשראי ברגע – בנק הפועלים", "הלוואה גמישה מלאומי לרגל ראש השנה"?

זהבה גלאון: ואני יכולה לתת שורה של דוגמאות.

זהבה גלאון: אתה מוצא את זה בכל עיתון, בכל הפסקת פרסומות ברדיו, בטלפון, בסמ"סים.

זהבה גלאון: אנחנו רואים איך בנקים, חברות אשראי וגופים מלווים אחרים בעצם דוחפים לאזרחים הלוואות זמינות מהרגע לעכשיו.

זהבה גלאון: יש תחושה כזאת שאם נצליח להחזיר – מה שיוצא זה שאנחנו נשלם ריבית גבוהה, ואם לא נצליח – אנחנו נעמוד בפני קנסות, הוצאות משפטיות, עיקול חשבון והוצאה לפועל.

זהבה גלאון: והם, דהיינו הבנקים או מי שנותן הלוואות, בכל מקרה ירוויחו, וירוויחו הרבה.

זהבה גלאון: כשמתקשרים לאנשים למכור להם הלוואה, לא מספרים להם דבר אחד: לא מספרים להם כמה זה מסוכן לא להצליח להחזיר אותה.

זהבה גלאון: הם גם לא מוסיפים את האותיות הקטנות בפרסומות, בפרסומות האין-סופיות להלוואות זמינות.

זהבה גלאון: לא מספרים, למשל, ללקוחות את משמעות הריבית של ההלוואה.

זהבה גלאון: לא בודקים מראש את היכולת שלהם לעמוד בתנאים שלה.

זהבה גלאון: הבנקים דוחפים ללקוחות הלוואות בלי שום קשר לשאלה אם הם באמת זקוקים להן ואם הם מסוגלים לעמוד בהחזר החודשי בלי להיקלע לחובות וקשיים.

יובל שטייניץ: זה מה שקרה במשבר הסאב-פריים.

זהבה גלאון: נכון.

יובל שטייניץ: דחפו לאזרחים אשראי בתנאים נוחים בלי להזהיר אותם.

זהבה גלאון: נכון, אדוני השר, וזה מה שקורה עכשיו – – –

יובל שטייניץ: התוצאה הייתה – – –

זהבה גלאון: תשמע את הנתונים.

זהבה גלאון: אני רוצה לסבר את האוזן בכמה נתונים.

זהבה גלאון: לא מספרים להם שהחוב הכולל של משקי הבית שבר בשנה החולפת שיאים חדשים והגיע ל-475 מיליארד שקלים – שימו לב לנתון; זה נתון של בנק ישראל – ושכמעט מחצית מהישראלים נחנקים תחת מינוס תמידי ולוקחים הלוואה על הלוואה כדי לכסות אותו.

זהבה גלאון: נמסרו לי נתונים מארגון "פעמונים", שמלווה משפחות ומשפחות צעירות שנקלעו לקשיים: רק בשנה החולפת פנו אליהם 30,000 איש, ובעזרת סיוע מהם הם שיפרו את כל מה שניתן מבחינת פריסת החובות שלהם וההתנהלות הכלכלית שלהם.

זהבה גלאון: אני רוצה לתת עוד נתון שמסרו לי מארגון "פעמונים":

זהבה גלאון: מספר האנשים הצעירים שפנו אליהם השנה עלה מ-36% ל-40%.

זהבה גלאון: אנשים צעירים לוקחים הלוואות, נקלעים לקשיים, ולא מסוגלים להחזיר את החובות האלה.

זהבה גלאון: בפוסט שפורסם בפייסבוק לפני כמה חודשים תיארה אישה אחת את מצבה הכלכלי העגום ואיך היא ניסתה לצאת ממנו על-ידי כך שהיא לקחה עוד הלוואה ועוד הלוואה.

זהבה גלאון: תמיד הציעו לה תנאים מצוינים, ואמרו לה – היא כותבת: נפרוס ככה שלא תרגישי.

זהבה גלאון: פתאום היא רואה שמחודש לחודש הבור גדֵל, או גדל בעיקר בגלל כל מיני הלוואות ופריסות שתפחו להן והעמיסו על ההתנהלות החודשית.

זהבה גלאון: ואז, היא מספרת, מנהל הבנק הסביר לה שהחובות שלה בכלל הגיעו כבר ל-90,000 שקל, ושאם היא לא תחזיר את החובות היא תוכרז כפושטת רגל.

יצחק וקנין: – – –

זהבה גלאון: ומה תעשה אישה שנקלעה לכך מסכומים קטנים של חוב ואמרו לה "קחי עוד הלוואה" ו"קחי עוד הלוואה"?

זהבה גלאון: צריך להגיד ביושר שגם ללקוח יש אחריות בתהליך הזה, אבל האחריות הגדולה יותר היא של הבנקים.

זהבה גלאון: האחריות היא שלהם, בגלל שהם מאפשרים לדחוף הלוואות על-ידי זה שהם עושים שיווק אקטיבי ואגרסיבי גם בטלפון וגם על-ידי פקידי הבנקים והאינטנסיביות של שיווק הפרסומות.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, לפני שאני מסיימת, אני רוצה לומר שיש הרבה סיבות למה אנשים לוקחים הלוואות, למה השיווק הוא אגרסיבי ולמה הבנקים משקיעים את תקציבי העתק שלהם בפרסום הלוואות.

זהבה גלאון: מחקרים על שוק ההלוואות מראים שהוא נתון למניפולציות רבות שמשפיעות על הביקוש, ולהרבה צרכנים קשה לעתים קרובות להשיג מידע רלוונטי וברור על הלוואות ואשראי.

זהבה גלאון: להרבה מאוד אנשים אין בכלל ניסיון בתחום האשראי או הבנה פיננסית.

זהבה גלאון: ומובן שלמודעות פרסום להלוואות יכולות להיות גם השפעות חיוביות, אבל גם השפעות שליליות.

זהבה גלאון: בפועל, חברי חברי הכנסת, מחקרים מראים שהמודעות אינן אינפורמטיביות, ובעיקר מיועדות לשכנע את הצרכנים לקחת עוד ועוד הלוואות.

זהבה גלאון: אני רוצה שוב להודות לשר האוצר, לנדב, העוזר שלו, המתאם שלו מול הכנסת, על העיקשות וההתמדה בוועדת השרים.

זהבה גלאון: הצעת החוק שהגשתי מחייבת לצרף אזהרה לכל פרסומת של הלוואות, אזהרה שתבהיר מהן הסכנות שעומדות בפני מי שנכלא בהלוואה בלי שיצליח להחזיר אותה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, לסיום, הלוואות הן גם דבר חשוב ונהדר, אבל האגרסיביות חסרת האחריות שבה הבנקים דוחפים לנו אותן מסכנת את הלווים, וכמו שאמר השר שטייניץ, מסכנת גם את המשק כולו.

זהבה גלאון: תודה, ועמדתי בזמנים שלך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': ישיב על ההצעה בשם הממשלה סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה (תיקוני חקיקה), של חברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק כהן: ועדת השרים לענייני חקיקה – –

יובל שטייניץ: אני לא מפריע לה, איציק.

יצחק כהן: – – החליטה לתמוך בהצעת החוק.

יצחק כהן: ההצעה טובה, וצריך לקדם אותה.

יובל שטייניץ: – – –

יצחק כהן: בבקשה?

יובל שטייניץ: – – – בהצעת החוק של זהבה גלאון.

יצחק כהן: ממש.

יצחק כהן: יישר כוח.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

יובל שטייניץ: מה, זה כל מה שאתה אומר?

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, תפסו נא את מקומותיכם.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2015, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קריאה: – – – זהבה?

קריאה: להיות נגד?

בצלאל סמוטריץ': ונהפוך הוא, לכבוד פורים, חברת הכנסת גלאון: כל הקואליציה מצביעה עבור הצעת החוק שלך.

זהבה גלאון: פה אחד.

בצלאל סמוטריץ': לכן, התוצאות הן: 44 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, ועוברת לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: ישר כוח לחברת הכנסת גלאון.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת דוד ביטן מבקש למסור הודעה בשם ועדת הכנסת, ולאחר מכן אנחנו נצביע על ההודעה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני.

): רגע, מה אתה חושב, שאני יכול לרוץ?

): יש גם הגבעה הזאת שעושה בעיות.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהמשך להחלטת הכנסת מיום ט"ו בשבט התשע"ו, 25 בינואר 2016, בדבר הקמת הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר-היום בנושא: קשיים ברפורמה בשירות הציבורי, החליטה ועדת הכנסת בישיבתה היום להציע לכנסת להאריך את משך כהונת הוועדה עד ליום כ"ד בסיוון התשע"ו, 30 ביוני 2016.

): הוועדה הזאת מונתה לצורך טיפול בבעיה הזאת.

): נתנו לה שלושה חודשים, זה לא מספיק.

): הם מבקשים בגלל הפגרה להאריך את משך כהונתה עד 30 ביוני.

): אני מבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נצביע, אם כן, על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד? מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 10 בעד ההצעה – 39 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להאריך את משך כהונת הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר-היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות הציבורי נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 39 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת אושרה.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2726/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לידה בבית (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת תמר זנדברג.

בצלאל סמוטריץ': משהו פה, חברת הכנסת זנדברג, לא מסתדר לי.

בצלאל סמוטריץ': הרי "נהפוך הוא" עובד פה עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אומר, גם אצלכם פה עכשיו יש תמיכת ממשלה?

בצלאל סמוטריץ': יש כאן "לך כנוס את כל היהודים", רגע של אחדות.

תמר זנדברג: זהו.

תמר זנדברג: שאלו אותי איך תומכים בהצעת חוק של מרצ.

תמר זנדברג: אמרתי להם: תשמעו, לא כל יום פורים, אבל היום פורים.

בצלאל סמוטריץ': שש דקות לרשותך, חברתי, בבקשה.

תמר זנדברג: אז היום הקואליציה תומכת בשתי הצעות.

יעקב ליצמן: למה לא דקה?

תמר זנדברג: בשבילך אני אקצר.

תמר זנדברג: תן לנו – איך אמרנו?

תמר זנדברג: לא כל יום פורים.

יעקב ליצמן: אנחנו בעד.

תמר זנדברג: הרב ליצמן, היום פורים.

תמר זנדברג: סוף-סוף הממשלה תומכת לא בהצעה אחת, בשתי הצעות של מרצ.

תמר זנדברג: תן לנו רגע להתענג על הרגע.

יעקב ליצמן: אני חושד בכם שאתם נכנסים לקואליציה.

זהבה גלאון: ברור, ברור, אנחנו עובדים על זה.

תמר זנדברג: יש סיכוי כזה.

תמר זנדברג: בהחלט יש סיכוי כזה.

יואל חסון: אחרי שראינו היום את היחסים שלה עם שר התחבורה – סיכוי גבוה מאוד.

תמר זנדברג: תראו, הצעת החוק הזו, היו כאלה ששמעו שאני יוזמת הצעת חוק כזו, אמרו: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: זה לא המצב עד עכשיו?

תמר זנדברג: המון פעמים אנחנו עושים פה בכנסת, מתקנים עוולות וכל מיני אפליות ועיוותים שהיו צריכים להיות מובנים מאליהם, אבל הם לא, וזאת עבודת החקיקה.

תמר זנדברג: והצעת החוק הזו באמת באה לתקן אפליה בין נשים, בין נשים יולדות, בין לידות, כאשר עד היום האפליה הייתה אפליה על רקע מקום הלידה.

תמר זנדברג: עד היום זכויות היולדת, ובפרט מענק הלידה – בעצם אישה יכלה לקבל אותו רק אם היא ילדה בבית-חולים.

תמר זנדברג: במקור, המצב הקיים בא למעשה להטיל סנקציה כספית על אישה שלא יולדת בבית-חולים כדי לעודד אותה לעשות כן, כי למדינה הייתה מדיניות לעודד לידות שבעבר נחשבו או היו בטוחות יותר בבית-חולים.

תמר זנדברג: אבל השנה היא 2016, והזמנים משתנים.

תמר זנדברג: היום, לידת בית שמתרחשת בפיקוח של מיילדת מוסמכת והיא לידה בסיכון נמוך, היא לידה בטוחה כמו לידה בבית-חולים.

תמר זנדברג: ארגון הבריאות העולמי הכיר בבטיחות של הלידות האלה, מדינות רבות בעולם כבר עשו בשנים האחרונות את המהלך לנתק את הקשר שהיה, או אפילו הייתי אומרת את התלות שהייתה קיימת עד היום בין הלידה וזכויות היולדת והיילוד – התינוק או התינוקת – ובין מקום הלידה.

תמר זנדברג: היום בעולם לידות מתרחשות בבית-חולים, הן מתרחשות בבית, הן מתרחשות במרכזי לידה מוסמכים, והצעת החוק הזו באה לקדם את חופש הבחירה בלידה גם בישראל.

תמר זנדברג: למעשה, מה שנותר כעת זה אך ורק סנקציה כלכלית נגד נשים שבחרו בחירה שהיא דבר פרטי, שהיא דבר אינטימי, אבל הוא לא מסוכן יותר.

תמר זנדברג: הוא בפיקוח רפואי, ואין סיבה להפלות אותה.

תמר זנדברג: אז הצעת החוק הזו באה לעשות דבר נורא נורא פשוט, והוא: לשלם את מענק הלידה.

תמר זנדברג: מענק הלידה, כדי לסבר את אוזנכם, עומד על 1,751 שקלים עבור הילד הראשון, 788 שקלים עבור הילד השני ו-525 שקלים בגין הילד השלישי והלאה.

תמר זנדברג: זה מענק שמטרתו לתת סכום כסף למען ההוצאות הראשונות למשפחה אחרי הלידה, ויש פה באמת תיקון עוול שכבר היה צריך להתבצע, ואני מאוד מאוד גאה ושמחה.

תמר זנדברג: ועדת השרים לחקיקה – יושב כאן שר הבריאות ליצמן.

תמר זנדברג: זו הזדמנות טובה באמת להודות לך באופן אישי על ההבנה המהירה של הנושא, על ההירתמות אליו.

תמר זנדברג: זה זמן טוב להודות לשרת המשפטים איילת שקד, שגם כן ככה לקחה באמת לתשומת לבה באופן אישי את הצעת החוק הזו ודחפה והעבירה אותה, וגם שחררה אותה מחובת הנחה, שזה גם פה בכנסת מאורע משמח.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות ליושבת-ראש מרצ, חברתי זהבה גלאון, שיזמה הצעה כזו בעבר, בכנסות הקודמות.

תמר זנדברג: אני גאה להיות ממשיכה שלך בנושא הזה.

תמר זנדברג: את יודעת, הרבה פעמים דברים פה עולים, עולים, עולים – ואז בסוף הם מקבלים את ההזדמנות שלהם.

תמר זנדברג: אז זה באמת בשם כולנו מובא כאן להצבעה.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות לנשים הנפלאות מקבוצת "נשים קוראות ללדת", שהתגייסו לתמוך בהצעת החוק, כתבו לשרים, פרסמו את הנושא, מביאות לנו הרבה פעמים נתונים ואת החוויות האישיות שלהן ובעצם מוכיחות לנו שחופש הבחירה בלידה הוא דבר שצריך לקבל את הבמה ואת המקום שלו.

תמר זנדברג: ואחרונות – לארגון מיילדות הבית.

תמר זנדברג: מדובר בקבוצה של מיילדות מוסמכות שעובדות או עבדו בבתי-החולים, ובחרו לקחת על עצמן את השליחות הזו של ליווי נשים ברגעים האינטימיים והמשמחים האלה, וככה מתמודדות עם מסכת מאוד מאוד ארוכה ומורכבת של קשיים – לעתים קפקאיים – עם ביטוח, עם ציוד רפואי שהן צריכות לקנות, עם המון המון קשיים שמקשים עליהן למלא את התפקיד הזה.

תמר זנדברג: והן תומכות בהצעת החוק הזו וגם הן נרתמו אליה.

תמר זנדברג: אני גאה היום שאנחנו כולנו, פה אחד, הכנסת הזו, ימין ושמאל, קואליציה ואופוזיציה, נתקן את העוול הקטן הזה ונבטיח חופש בחירה בלידה.

תמר זנדברג: זה מגיע לנשים, למשפחות, לתינוקות.

תמר זנדברג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חברת הכנסת זנדברג.

בצלאל סמוטריץ': משיב על ההצעה שר הבריאות הרב יעקב ליצמן.

בצלאל סמוטריץ': באמת מעניין, אדוני, עמדת משרד הבריאות היום ביחס ללידה בבית היא שהיא מספיק בטוחה, כמו בבתי-חולים?

יעקב ליצמן: יש לנו סייגים.

יעקב ליצמן: בעיקרון כן, בעיקרון כן.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שעמדת הממשלה היא שאם אנחנו מסירים את הסנקציה, אנחנו בעצם מאפשרים.

בצלאל סמוטריץ': נותנים לגיטימציה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, למה המחנה הציוני מפריע למרצ להיכנס לקואליציה?

יעקב ליצמן: אם לבוז'י מותר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק של חברת הכנסת תמר זנדברג – העמדה הרפואית המקצועית של משרד הבריאות היא כי לידה בבית כרוכה בסיכון גבוה יותר עבור היולדת ועבור היילוד.

יעקב ליצמן: עם זאת, לידה היא הליך שנתון לבחירה אוטונומית של כל יולדת, ולא ניתן לכפות על יולדת ללדת במקום מסוים בניגוד לרצונה.

יעקב ליצמן: על מנת להבטיח בטיחות גבוהה יותר ושמירה על סטנדרטים רפואיים גם עבור יולדות הבוחרות ללדת בביתן, הסדיר משרד הבריאות את נושא לידות הבית באמצעות חוזר 17/2012, שבו נקבעו כללים לצוות רפואי המאפשרים לידה בבית היולדת בתנאים רפואיים מסוימים.

יעקב ליצמן: הצעת החוק מבקשת לאשר תשלום מענק לידה גם ליולדות בביתן, וזאת גם אם לא תגענה להתאשפז בבית-חולים.

יעקב ליצמן: במקורו, מענק הלידה נועד לעודד נשים לבוא ללדת בבית-חולים, והיה מיועד לממן הוצאות ראשוניות על היילוד, כפי שנכתב בדברי ההסבר להצעת החוק.

יעקב ליצמן: עם זאת, אני רואה ערך בתשלום שכזה על כל יילוד, ולכן תמכתי בשינוי ההסדר הקיים.

יעקב ליצמן: סברתי כי יש לאפשר הסדר זה, ובלבד שיתקיימו כללי משרד הבריאות, שכאמור מצמצמים את הסיכון הנשקף ליולדת וליילוד, וכחלק מההצעה ייכתבו בתקנות.

יעקב ליצמן: לאור זאת, החלטתי לתמוך בהצעת החוק בכפוף להסכמת משרד הבריאות, ואנו נוודא כי בתהליך החקיקה תבוא לידי ביטוי מחויבותנו לשלומם של היולדות ושל היילודים.

יעקב ליצמן: ואני מבקש, חברת הכנסת תמר זנדברג – את מסכימה שזה יהיה בשיתוף משרד הבריאות בהמשך.

יעקב ליצמן: בהחלט משרד הבריאות תומך.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, להצבעה על הצעת חוק לידה בבית (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, בקריאה טרומית.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לידה בבית (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 44 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית ועוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2240/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו עם הסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון לישיבת ביקור של אמן במה), התשע"ו–2015, של חבר הכנסת איתן ברושי – שוב "ונהפוך הוא" – בתמיכת הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת ברושי, שש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מתוך הכרת חשיבות התרבות והספורט לחברה בישראל ומתוך היכרות עם הנושאים האלה בהיותי ראש מועצה אזורית ומנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט במשך שנה, בתקופה של השר אופיר פינס, ולאחר שנפגשתי עם גורמים שונים בתקופה שאני בכנסת, הגעתי למסקנה שצריך לאפשר לגורמים שעוסקים בתרבות ובספורט להשאיר כאן בישראל אמנים וספורטאים שהתקבלו לכאן כחוק, בתוקף היותם כעין עובדים זרים, לאפשר להם להישאר תקופה נוספת מעבר לחמש שנים ושלושה חודשים, שזה על-פי החוק, על-פי כללים שקיימים גם היום, שמכירים בתרומה החשובה של אותם תושבים, שבאו לכאן בנסיבות המיוחדות.

איתן ברושי: יש היגיון והצדקה להשאיר אותם כאן תקופה נוספת.

איתן ברושי: זה לא היה אפשרי עד התיקון הזה, והתיקון הזה מוסיף לכללים – מאפשרים לשר הפנים לאפשר תקופה נוספת גם בתחום התרבות והספורט.

איתן ברושי: יש בכך תרומה לגופים חשובים, ולא אמנה אותם פה, אבל גם בתחום התרבות, גם באמנות, גם במחול, גם בנגינה וגם בתחום הספורט, על כל המקצועות המגוונים.

איתן ברושי: ההצעה הזאת, לאחר בחינה, עברה דיונים בוועדת השרים לחקיקה, ועברה תיקונים והשלמות עם משרד הפנים והגורמים המשפטיים שלו, ועמדנו על כך שלא תהיה טענה – שאין מדובר באישורים למהגרים לא חוקיים, ואין מדובר בהגדלת מספר העובדים הזרים, אלא רק באמת למי שנקלט על-פי התנאים הדרושים לתפקידים הללו ונמצא כי ראוי וחיוני שיישאר תקופות נוספות, ורשאי שר הפנים, בוועדה שלרשותו, להאריך, וכל פעם בשנה.

איתן ברושי: זה קצת שונה מההצעה המקורית שהוצגה, ואנחנו גם התחייבנו, כמקובל, לעבוד בתיאום עם הממשלה.

איתן ברושי: אני אקצר על-פי בקשת הגורמים – לציין את חג הפורים כהלכתו – ואסיים בדברי תודה, קודם כול לשרת התרבות והספורט, שבחנה ושיתפה פעולה ועזרה; כמובן לשר הפנים והמטה שלו, כולל מינהל האוכלוסין והמחלקה המשפטית, שנתנו את הנוסחאות הנכונות כדי לאפשר דבר שהוא לברכה ולתרומה לתרבות ולספורט, לחברה ולקהילה ולמדינת ישראל ובוודאי יביא תועלת.

איתן ברושי: אני מודה לצוות שלי ולמי שסייע בידי להביא את ההצעה לידי גמר.

איתן ברושי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, אתה בקריאה טרומית, עוד לא בגמר.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': משיב על ההצעה בקצירת האומר, השר יובל שטייניץ.

יובל שטייניץ: ביקשו ממני להזדרז ולמהר.

יובל שטייניץ: אז כך: הצעת החוק שבנדון עניינה לאפשר לעובדים זרים בתחום האמנות והתרבות להישאר בישראל לצורך עבודתם אצל אותו מעסיק לתקופה שעולה על זו הקבועה כיום בחוק הכניסה לישראל – חמש שנים.

יובל שטייניץ: הצעת החוק קובעת כי ניתן יהיה להאריך את אשרת השהייה של העובד הזר מתחום האמנות והבמה לתקופות שלא יעלו יחד על עשר שנים אצל אותו מעסיק.

יובל שטייניץ: עמדת רשות האוכלוסין היא כי ההצעה בנוסחה הנוכחי הנה בעייתית.

יובל שטייניץ: ההצעה פורצת את מדיניות ההגירה של ישראל, שלפיה שהותם של עובדים זרים מוגבלת באופן שלא ייצור מציאות שבה העובד הזר ישתקע במדינה דה פקטו, נוכח שהות ארוכת שנים, וזאת מבלי שיש לכך הצדקה של ממש.

יובל שטייניץ: עם זאת, הצורך בהגמשת התנאים להארכת אשרת עובדים זרים בתחומים שונים מוכר לנו זה מכבר ואף קיים בחוק הכניסה גם בנוסחו היום.

יובל שטייניץ: אני מדלג על זה.

יובל שטייניץ: בהחלט ניתן לראות באמן במה, במקרים מסוימים, נכס בגדר תרומה מיוחדת לחברה.

יובל שטייניץ: עם זאת, ונוכח הצעת החוק שבנדון, חשבנו כי יש מקום לבחון אפשרות להוסיף בסעיף זה באופן מפורש גם את תחום התרבות והספורט – בסעיף שדילגתי עליו – על מנת להבהיר כי חריגים בתחום זה בהחלט כלולים בסעיף.

יובל שטייניץ: היתרון בהכנסת אפשרות הארכת אשרתם של אמני במה תחת סעיף זה, ולא כפי שמוצע בהצעת החוק הנוכחית, הוא שמירה על האיזון באופן שבו הארכה מסוג זה כפופה להתייעצות בין-משרדית, הכוללת את משרד האוצר, משרד הכלכלה ומשרד הפנים, וכן מצומצמת לנסיבות חריגות ומיוחדות.

יובל שטייניץ: מדובר באיזונים שיש בהם כדי לרכך את הקושי שהועלה ברישה של עמדה זו.

יובל שטייניץ: סוכם על תיקון הדברים ברוח זו: הנושא יובא לפני קריאה ראשונה לאישור חוזר בוועדת השרים לענייני חקיקה.

יובל שטייניץ: כלומר, הממשלה תומכת, בתנאי שהמציע – איפה המציע, ברושי – מתחייב לא לקדם את זה לפני שזה יובא לדיון חוזר ובתיאום עם ועדת השרים לחקיקה.

איתן ברושי: ועדת הפנים.

יובל שטייניץ: מקובל עליך?

איתן ברושי: כן.

יובל שטייניץ: יפה.

יובל שטייניץ: אנחנו מציעים לתמוך בזה בטרומית.

איתן ברושי: איזה ועדה?

בצלאל סמוטריץ': תכף, תכף.

בצלאל סמוטריץ': זה – הלשכה המשפטית.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, בתמיכת הממשלה, להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון לישיבת ביקור של אמן במה), התשע"ו–2015.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד ומי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – רישיון לישיבת ביקור של אמן במה), התשע"ו–2015, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 39 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית, והיא עוברת לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת רויטל סויד – – –

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': יש כאן בקשה לוועדת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, ההצעה תעבור לוועדת הכנסת, אדוני המזכיר, וועדת הכנסת תכריע באיזה ועדה יתנהל הדיון.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2058/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עישון ברכב בקרבת קטין שטרם מלאו לו 16 שנים), התשע"ו–2015, של חבר הכנסת יואל רזבוזוב וקבוצת חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': תשובה והצבעה, חברים, במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת רזבוזוב ינמק את הצעתו במשך שש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הונחה בפניכם הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עישון ברכב בקרבת קטין שטרם מלאו לו 16 שנים).

יואל רזבוזוב: המטרה היחידה של הצעת החוק הזאת היא להגן על הילדים שלנו.

יואל רזבוזוב: זו המטרה היחידה.

יואל רזבוזוב: אני לא מתערב במרחב של המעשן.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת מדינה דמוקרטית, כל אחד עושה מה שהוא רוצה, איפה שהוא רוצה.

יואל רזבוזוב: כאן מטרת החוק היחידה והברורה זה פשוט להגן על הילד שלנו.

יואל רזבוזוב: תחשבו מה זה רכב.

יואל רזבוזוב: רכב זה תא סגור, גם אם החלונות פתוחים או לא פתוחים זה לא משנה.

יואל רזבוזוב: יושב ילד, ילד קטן, יכול להיות תינוק שלא יכול להגיד, לא יכול לדבר.

יואל רזבוזוב: יכול לשבת נער מתבגר שפשוט יושב ונחנק מאחור כשמלפנים יושב מבוגר ומעשן.

יואל רזבוזוב: הוא פשוט נחנק והוא לא יכול להגיד.

יואל רזבוזוב: לא נעים לו.

יואל רזבוזוב: יש כאלה שלא נעים להם ויש כאלה שפשוט לא מסוגלים להגיד.

יואל רזבוזוב: אז מה קורה?

יואל רזבוזוב: הוא יושב, הוא מקבל את כל הנזקים של העישון הפסיבי, נחנק מאחור, ופשוט המבוגרים לא אחראיים מספיק.

יואל רזבוזוב: הצעת החוק הזאת נתמכת על-ידי האגודה למלחמה בסרטן, על-ידי ההסתדרות הרפואית.

יואל רזבוזוב: אני חושב, עשינו סקר, בהרבה מדינות מפותחות, כמו ארצות-הברית, אוסטרליה, קנדה, קפריסין, החוק קיים.

יואל רזבוזוב: החוק לא עולה כסף.

יואל רזבוזוב: קל מאוד לאכוף אותו.

יואל רזבוזוב: שוטר תנועה שנוסע, כמו שהוא מסתכל ורואה מישהו בלי חגורת בטיחות, עוצר אותו ונותן לו קנס, או – אם אנחנו כבר מדברים על ילדים והגנה על ילדים – הוא רואה שיש מאחור תינוק בלי בוסטר, או ילד קטן בלי כיסא ילדים, אז הוא פשוט עוצר ונותן לו דוח.

יואל רזבוזוב: כאן אני מבקש אותו דבר: פשוט מאוד, כמו שעל סמ"ס מקבלים 1,000 ש"ח, אז כאן, בשביל להגן על הבריאות של הילדים, ביקשתי 800 ש"ח.

יואל רזבוזוב: זה הקנס.

יואל רזבוזוב: החוק מאוד ישים, קל לאכוף אותו, הוא לא עולה שקל למדינה.

יואל רזבוזוב: ההפך, הוא יכול להכניס כסף למדינה.

יואל רזבוזוב: הוא חוק הרתעתי.

יואל רזבוזוב: זו פשוט הרתעה, שהמבוגרים יבינו שצריך לשמור על הילדים שלנו.

יואל רזבוזוב: לא פעם עצרתי ברמזור, ראיתי אימא יושבת ומעשנת – –

בצלאל סמוטריץ': העשן.

יואל רזבוזוב: – – העשן של הרכב, כן, ותא הרכב נראה ממש כמו קופסה סגורה עם מלא מלא עשן, עשן סמיך בפנים.

יואל רזבוזוב: הילדים פשוט יושבים ונחנקים.

יואל רזבוזוב: היום כבר לא צריך להסביר מה זה עישון פסיבי.

יואל רזבוזוב: זה בדיוק כמו עישון רגיל, זה אותם הנזקים.

יואל רזבוזוב: וזה ילדים קטנים שאין, פשוט אין דרך להציל אותם מזה.

יואל רזבוזוב: באוניברסיטת תל-אביב עשו סקר, ובסקר 94.5% מהאנשים, גם מעשנים וגם לא מעשנים, אמרו: אנחנו בעד.

יואל רזבוזוב: החוק הוא מצוין.

יואל רזבוזוב: זה באמת חוק הרתעתי.

יואל רזבוזוב: אם מישהו רוצה לעשן ויש לו קטין מאחור, שיעצור בצד, איפה שמותר, כמובן, ילך ויעשן.

יואל רזבוזוב: כאן גם הציבור בעד.

יואל רזבוזוב: ראיתי איך מודדים זיהום אוויר ברכב, כשמעשנים, גם בחלונות פתוחים וגם בחלונות סגורים.

יואל רזבוזוב: בחלונות פתוחים זה פי-ארבעה מהמותר; בחלונות סגורים זה פי-עשרה מהמותר.

יואל רזבוזוב: תחשבו, כמה הדקות האלה של סיגריה, מה זה עושה לילד מאחור.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו היום, כמובן – – –

יואל חסון: למה הממשלה לא תומכת בזה?

יואל רזבוזוב: אני לא מצליח להבין.

יואל רזבוזוב: עד עכשיו לא הבנתי למה הממשלה התנגדה.

יואל רזבוזוב: אין פה עלות, אין פה כלום, זה פשוט רק להגן על הילדים.

יואל חסון: יש פה שכל ישר.

יואל רזבוזוב: אז אמרו: שוטרי התנועה, יהיה להם קושי.

יואל רזבוזוב: איזה קושי?

יואל רזבוזוב: הם גם ככה נוסעים או ברכב או על אופנוע, מסתכלים מי חגור ומי לא חגור.

יואל רזבוזוב: אותו דבר – רואים מי מעשן.

יואל רזבוזוב: אני כבר לא אומר, אם מעשן – הידיים על ההגה, לא על ההגה.

יואל רזבוזוב: רואים מעשן, ויש ילד מאחור – תעצרו אותו, תנו לו דוח.

יואל רזבוזוב: ברגע שזה ייכנס תהיה הרתעה, אנשים יפסיקו לעשן, גם המבוגרים.

יואל רזבוזוב: פשוט צריך רק להאיר להם את הנורה הזאת: כשיש ילד מאחור, תתאפקו.

יואל רזבוזוב: אין לנו עכשיו הצבעה, אבל אני מבקש מכל מי שיושב כאן שייתן את הדעת.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת רוצים להגן על הילדים.

יואל רזבוזוב: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת רזבוזוב.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2265/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים, אם כן, לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה), התשע"ו–2015.

בצלאל סמוטריץ': גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר, אבל חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן תנמק את הצעתה, בשמה ובשם קבוצת חברי הכנסת שהצטרפו אליה.

עאידה תומא סלימאן: כמה זמן?

בצלאל סמוטריץ': סתה דאיעה.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: היושב-ראש רק מפתיע היום.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני אציע היום הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה).

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לחברי הכנסת שחתמו אתי על החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מגישה אותו גם בשם חברי הכנסת איימן עודה, דב חנין, יוסף ג'בארין, עבדאללה אבו מערוף, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, טלב אבו עראר, באסל גטאס, אוסאמה סעדי, מיכל רוזין וזוהיר בהלול.

עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה, בין ינואר לאוקטובר 2015, הוגשו למשטרת ישראל 515 תלונות על הפרת צווי הגנה, 417 מהן היו של נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על צווי הגנה שבדרך כלל מוצאים נגד אנשים אלימים, כאשר מנסים דרך הצו הזה להרחיק את האדם האלים מהקורבן שלו ולהגן על האדם שהוא נפגע האלימות, שבדרך כלל, ב-90% ומשהו, זה נשים.

עאידה תומא סלימאן: צווי ההגנה אמורים אכן להגן, אבל לצערנו הרב, בהרבה מקרים האנשים האלימים, הגברים האלימים, מפרים את הצווים האלה ובעצם מתקרבים לקורבן ואף מנסים לפגוע בקורבן האלימות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים הרבה מהסיפורים של נשים – וכמישהי שטיפלה בנשים נפגעות אלימות במשך 23 שנים אני מכירה הרבה נשים – שהגיע אליהן האדם האלים שנגדו הוציאו צווי הגנה וצווי הרחקה ואף פגע בהן פעם שנייה, ועד שהמשטרה הגיעה – ובהרבה מהמקרים המשטרה לא מגיעה – זה היה מאוחר מדי.

עאידה תומא סלימאן: הרעיון להוציא או לשים פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא נגדו צו הגנה, הצורך שלנו נובע מכך שיש לספק הגנת יתר או יותר הגנה על הנשים נפגעות האלימות, לנסות כמה שאפשר לתת להן את הרגשת הביטחון והרווחה והרגשה שבאמת יש מי ששומר עליהן ויכול לאפשר להן חיים נורמליים, כמה שאפשר.

עאידה תומא סלימאן: יש הרבה דיונים, ואני מודעת להם, על כל הנושא של פיקוח אלקטרוני, גם מצד משרד המשפטים וגם מצד המשרד לביטחון פנים.

עאידה תומא סלימאן: יש אפילו ויכוחים עד כמה יכול להיות פיקוח מסוג זה יעיל.

עאידה תומא סלימאן: לכן אנחנו סיכמנו – ואני יודעת שגם חברתי חברת הכנסת עליזה לביא יש לה הצעת חוק בנושא הזה – סיכמנו עם הממשלה לדחות את ההצבעה ואת התשובה כדי שנקיים דיון יותר עמוק בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהזכיר; לפני יומיים היה מה שנקרא "יום האם" באוכלוסייה הערבית, יום שאנחנו בדרך כלל חוגגים אותו.

עאידה תומא סלימאן: הילדים של סוהא מנסור, המחנכת שנרצחה מטירה, לא היו רק צריכים ללכת לבקר בקבר שלה באותו יום, ביום האם דווקא, אלא גם כן לדעת באותו בוקר שמשטרת ישראל, אחרי 83 ימים שבהם עצרה את הגרוש של סוהא, שחשדה בו שרצח אותה, לא הצליחה לגבות שום עדות ממנו, או הודאה ממנו, והוציאה אותו.

עאידה תומא סלימאן: היום הוא חופשי, מסתובב באותו כפר, והילדים רואים אותו ופוגשים אותו.

בצלאל סמוטריץ': אבל אולי זה לא הוא.

עאידה תומא סלימאן: אולי זה לא הוא, אבל בינתיים, 83 ימים, ולפניהם חודש וחצי, ועדיין מקרה הרצח הזה לא מפוענח, ולא נראה שהוא יפוענח בקרוב, והוא מצטרף לרשימה ארוכה של נשים ערביות שנרצחו.

עאידה תומא סלימאן: בעיני דם זה דם ורצח זה רצח, אבל אי-אפשר לא לדבר על העובדה שב-95% מהמקרים, ואפילו יותר, של נשים יהודיות שנרצחות על-ידי בני-זוגן או על-ידי מישהו אחר, תמיד התיק מפוענח והרוצח נכנס לבית-סוהר; האחוז הוא כמעט הפוך במקרים של רצח נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לקבל דיווח אמיתי על מה שקורה בחקירת כל מקרי הרצח שקרו בשנתיים האחרונות לפחות – רצח נשים ורצח באופן כללי – ולדעת שבאמת הרוצחים לא מסתובבים בקרבנו חופשיים כאשר הנשים בעצמן נמצאות עמוק באדמה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו הודעה מפי סגן מזכירת הכנסת – בבקשה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 24), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2372/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – סירוב לעבוד ביום המנוחה השבועי), התשע"ו–2015, של חברת הכנסת עליזה לביא וקבוצת חברי כנסת.

בצלאל סמוטריץ': תנמק את ההצעה חברת הכנסת לביא.

בצלאל סמוטריץ': שש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

עליזה לביא: לא קיצרו את הזמנים?

בצלאל סמוטריץ': הסיכום היום הוא שאנחנו מקצרים, לכן שש דקות לאופוזיציה, ארבע דקות לקואליציה.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, תודה, חברותי וחברי חברי הכנסת, לחוק שאני מציגה כעת לא היו אמורים להיות מתנגדים, גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

עליזה לביא: החוק הזה הוא מאוד מאוד פשוט: החוק הזה מבקש בעצם שבמדינת ישראל אנשים לא ישקרו ולא יאמרו שהם דתיים על מנת שלא יוכלו לעבוד בשבת.

עליזה לביא: החוק הזה, המטרה שלו לאפשר לכל אדם שלא מעוניין לעבוד בשבת לא לעבוד בשבת, וזאת מבלי להסתכן בפיטורים.

עליזה לביא: ישבתי אתמול עם שרגא ברוש מהתאחדות התעשיינים ושמעתי את הדאגה שלו למעסיקים בעקבות החוק.

עליזה לביא: אני מבינה ומעריכה, ואנחנו נמצא פתרונות.

עליזה לביא: אנחנו לא באים לפגוע בכלכלה הישראלית, אנחנו בהחלט באים לתת מענה.

עליזה לביא: אנשים שמבקשים לא לעבוד בשבת במדינת ישראל, על-פי חוק – חוק שעות עבודה ומנוחה – יכולים רק אם הם אנשים דתיים.

עליזה לביא: מה שקורה היום, שאנשים שאינם דתיים ומבקשים שלא לעבוד בשבת נאלצים להצהיר שהם כן דתיים.

עליזה לביא: כלומר, באמצעות שקר כן אפשר לוותר על יום העבודה לאותו עובד, ואנשים נאלצים לעשות את זה כדי לקבל את הפטור ממקום העבודה.

עליזה לביא: אז למה זה צריך להימשך כך?

עליזה לביא: למה אי-אפשר לבוא – אנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית.

עליזה לביא: יש אנשים שרואים את השבת כמו שהם מבינים אותה, רוצים להנכיח את המשפחתיות; אולי היו שנים שהם כן עבדו, אבל פתאום הם מבקשים שלא לעבוד בשבת, ויש דרכי פתרון.

עליזה לביא: הרי יש הרבה עובדים שכן מבקשים לעבוד בשבת, והמחוקק כבר מראש בא ואמר שאנשים שעובדים בשבת יקבלו שכר גבוה יותר.

עליזה לביא: בלא מעט מקומות עבודה יש תחרות על מי כן יעבוד בשבת, ואפשר לבוא ולמצוא את הפתרון ואת הדרך.

עליזה לביא: הצעת החוק הזו נולדה לאחר שקיבלתי הרבה מאוד פניות מאנשים לא דתיים.

עליזה לביא: זו לא הצעת חוק דתית, היא ממש לא הצעת חוק דתית, ולכן אני לא מבינה את הדחייה של ועדת שרים בתשובה של ועדת המנכ"לים.

עליזה לביא: ועדת המנכ"לים, אני מזכירה לכם, קמה מתוך המקום שהבעיה כן בשבת – לא בשבת; איך לאפשר – מה לא לאפשר.

עליזה לביא: וחברים ושותפים בבית הזה חתמו על ההצעה, כמו השותף להצעה, חבר הכנסת מיקי זוהר, שהצעת החוק הזאת היא נר לרגליו, והוא פועל רבות כדי שנממש אותה יחד ונמצא את הפתרונות מול משרדי הממשלה; כמו מיכל בירן, יעל גרמן, מיקי לוי, אורן חזן, רוברט אילטוב, בצלאל סמוטריץ, שהוא עכשיו היושב-ראש, סופה לנדבר, מאיר כהן, אלעזר שטרן, איל בן ראובן, יוסי יונה – חברים מכל סיעות הבית.

עליזה לביא: אין כאן עניין של דתיים ולא דתיים.

עליזה לביא: כל החשש הזה – שום דבר פה לא עשוי חלילה להשתנות במדינת ישראל.

עליזה לביא: מקומות שקיבלו אישור לעבוד בשבת ימשיכו לעבוד בשבת.

עליזה לביא: כל מה שאנחנו מבקשים זה שיינתן מענה לאותם אנשים שמבקשים שלא לעבוד בשבת.

עליזה לביא: היום, כמו שאמרתי, רק אנשים דתיים יכולים שלא לעבוד בשבת, ואם אנחנו חושבים על זה לעומק, השבת היא כבר מזמן מזמן, תודה לאל, מושג בישראל שהוא לא רק מושג דתי, ואפשר לומר בלי הפרזה שיותר ממה ששמרו ישראל את השבת שמרה השבת אותם.

עליזה לביא: ואני ממש מתפלאת על חברי בקואליציה שנאלצים, רבים מהם, בניגוד לצו מצפונם, להצביע נגד ההצעה הזאת, ואני קוראת לכם להימלך במחשבותיכם ובדרככם.

עליזה לביא: כולנו שותפים להבנה הזאת שהיהדות העניקה לעולם מתנה אדירה בדמותה של השבת.

עליזה לביא: "ששת ימים תעבֹד ועשית כל מלאכתך"; מילים כל כך פשוטות ויפות, שמתארות באמת את הבחירה של יום מנוחה, שראוי במדינה יהודית ודמוקרטית לאפשר לכל אחד לבחור.

עליזה לביא: במשך כל ימות השבוע אנחנו כולנו עובדים ומתאמצים, ובסופו של דבר אנחנו צריכים לבוא ולתת את יום המנוחה הזה.

עליזה לביא: אברהם השל ניסח אפשרות מרתקת, ומי שמכיר את הספר שלו על השבת ודאי ייזכר במילים שלו, שהשבת – היהדות היא בשורה אוניברסלית, בשורה לעולם.

עליזה לביא: עבור השל, השבת שהוא מציע היא באמת מקום של זמן, של מחשבה, של תיקון התודעה המערבית.

עליזה לביא: אנחנו צריכים לזכור שכמחוקקים במדינת ישראל, התפקיד שלנו לא מסתכם רק בדאגה לתקציבים וכספים שיגיעו מההכנסות של בעלי העסקים, אלא באמת לבוא ולשמור גם על הערכים של המדינה היהודית והדמוקרטית.

עליזה לביא: השל טוען שבעוד המערב מתייחס לזמן מנקודת המבט של המרחב, השבת משקפת ראייה של הזמן מנקודת המבט של הנצח.

עליזה לביא: כמה פעמים היינו תקועים בפקק והרגשנו שאנחנו שורפים את הזמן שלנו.

עליזה לביא: למה הרגשנו כך?

עליזה לביא: משום שלא התקדמנו במרחב לקראת מחוז חפצנו.

עליזה לביא: בלא תנועה במרחב, מאבד הזמן את כל ערכו בעינינו.

עליזה לביא: ומה קורה בשבת?

עליזה לביא: אומר השל: בשבת – זה הזמן.

עליזה לביא: בשבת אין תנועה במרחב.

עליזה לביא: בשבת – עדיין התורה מתארת את זה כיום קדוש, יום של מחשבה, יום של עצירה, יום של קידוש בזמן שלא זז.

עליזה לביא: אז אנחנו באמת רוצים את המקום התרבותי הזה, שמתהווה, תודה לאל, במדינת ישראל, את נקודת הזמן הזו, את הנראות של השבת, בהבנה שיש אנשים שמבקשים שלא לעבוד בשבת, כן רוצים להיות עם הילדים, כן רוצים להיות עם המשפחה, כן בקהילה שלהם.

עליזה לביא: אני ביקרתי לא מזמן בבוסטון ופגשתי שם קהילה שקוראת לעצמה קהילת "זוכרי שבת".

עליזה לביא: אנחנו לא שומרי שבת אלא זוכרי שבת – –

בצלאל סמוטריץ': תנסי בבקשה לקצר, חברת הכנסת.

עליזה לביא: – – לנו מספיק לזכור להתכנס, לזכור ולציין את השבת.

עליזה לביא: יש היום הרבה מאוד תופעות של הדרך שבה אנחנו מעצבים את השבת, וצריך לתת לכל אזרחי המדינה – דתיים, חילונים, בני זרמים נוספים.

עליזה לביא: ההצעה הזאת, כמו שאמרתי, נוסחה עם "המרכז הרפורמי לדת ומדינה".

עליזה לביא: אנחנו כולנו צריכים לבוא ולתת מענה לאנשים שמבקשים שלא לעבוד בשבת.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חברת הכנסת לביא.

בצלאל סמוטריץ': מאחר שהזכרת את שמי, אז אני מבקש לומר לפרוטוקול שאני לא ידעתי על המעורבות של המרכז הרפורמי, ולא על עוד כמה כוונות, לא טובות בעיני, שנמצאות בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': לא הייתי חותם עליו.

בצלאל סמוטריץ': ישיב בשם הממשלה השר אקוניס.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני משיב על ההצעה בשם הממשלה?

בצלאל סמוטריץ': כך נאמר לי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו משיבים ומצביעים עכשיו, או שתשובה והצבעה במועד אחר?

בצלאל סמוטריץ': מצביעים עכשיו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תודה, חברות וחברי הכנסת, חברת הכנסת לביא, וגם לפרוטוקול, אני מתכבד להביא לידיעת הכנסת את תשובת משרד הכלכלה והתעשייה.

אופיר אקוניס: במצב הנהוג היום אסור למעסיק לסרב לקבל עובד אם הוא לא מסכים לעבוד ביום המנוחה השבועי מסיבות דתיות.

אופיר אקוניס: חוק שעות עבודה ומנוחה קובע שבמקום עבודה שיש לו היתר העסקת עובדים ביום המנוחה השבועי לא יכול המעסיק לדרוש מעובד לעבוד ביום המנוחה השבועי אם הדבר מנוגד לאמונתו הדתית.

אופיר אקוניס: במקרים כאלה, העובד צריך להביא תצהיר חתום על כך שהוא מקפיד על קיום דתו, ואם הוא יהודי – על כך שהוא, אני מצטט: שומר כשרות בבית ומחוצה לו ושהוא איננו נוסע בשבת.

אופיר אקוניס: הצעת חוק המונחת לפנינו, כפי שהציגה חברת הכנסת לביא, מבקשת להרחיב את החוק ולקבוע כי אין צורך בהצגת תצהיר וכי כל עובד יוכל לסרב לעבוד ביום המנוחה השבועי.

אופיר אקוניס: מעסיק לא יוכל להתנות קבלה לעבודה בעבודה ביום המנוחה השבועי ולא לדחות את המועמדות שלו לעבודה מסיבה זו.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת לביא, כבר היום קיימים איזונים שמשתקפים בכך שהתמורה בעד עבודה ביום המנוחה גבוהה יותר.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת לביא?

אופיר אקוניס: עליזה?

אופיר אקוניס: הלו?

אופיר אקוניס: שומעת?

עליזה לביא: כל מילה.

אופיר אקוניס: טוב מאוד.

אופיר אקוניס: אני ממשיך את תשובת משרד הכלכלה והתעשייה: כפי שאמרתי לכנסת, כבר היום קיימים איזונים שמשתקפים בכך שהתמורה בעד עבודה ביום המנוחה גבוהה יותר, ניתן לעובדים יום מנוחה חלופי, ואחת לארבעה שבועות הם מקבלים את יום המנוחה השבועי.

אופיר אקוניס: חריגה מאיזונים משפיעה על שוק העבודה באופן שמצריך בדיקה מעמיקה יותר.

אופיר אקוניס: במקביל, פועלת ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה שדנה בסוגיית פתיחת עסקים בשבת, ולכן יהיה זה נכון להמתין לסיום עבודת הועדה ולפרסום מסקנותיה, ורק לאחר מכן לקיים דיון בהצעת החוק הנוכחית, שעניינה עבודה בשבת גם כן.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הממשלה ביקשה הצבעה שמית, וכפי שאת מבינה, חברת הכנסת לביא, הממשלה החליטה בישיבת ועדת השרים לחקיקה להתנגד להצעתך.

אופיר אקוניס: תודה.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: לא?

אופיר אקוניס: לא שמית?

אופיר אקוניס: לא.

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: אה, חופש הצבעה.

אופיר אקוניס: זה שינוי.

אופיר אקוניס: אני לא יודע איך זה עובד, הדבר הזה, אני מודה.

אופיר אקוניס: היושב-ראש, אולי תסביר את ההליך הזה?

אופיר אקוניס: אני לא מבין אותו.

קריאה: מה קרה?

אופיר אקוניס: לא יודע, חכה.

אופיר אקוניס: אני לא ירדתי עדיין.

אופיר אקוניס: יש פה שינוי בעמדה, כפי שמביע יו"ר הקואליציה.

אופיר אקוניס: היושב-ראש, אולי תבהיר את הנקודה?

אופיר אקוניס: ועדת השרים לחקיקה – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: אוקיי.

אופיר אקוניס: אז אני מתקן, חברת הכנסת לביא.

בצלאל סמוטריץ': הקואליציה קיבלה החלטה על חופש הצבעה.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אני רוצה לתקן.

אופיר אקוניס: סליחה.

אופיר אקוניס: אני השבתי בשם הממשלה.

אופיר אקוניס: כפי ששמתם לב, יש תיקון בעמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: תשמע, איך יוצא שדווקא כשאני משיב על הצעה בשם – לא חשוב.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, שמעתם – יש שינוי בעמדה.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אין הסכמה.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

אופיר אקוניס: ידידי, חברות וחברי הקואליציה, אני עכשיו לא אתכם.

אופיר אקוניס: אדוני יושב-ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: אני הודעתי הודעה מאוד ברורה.

בצלאל סמוטריץ': לא, הממשלה מתנגדת.

אופיר אקוניס: לא, זאת החלטה של ועדת שרים.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה מתנגדת, נקודה.

אופיר אקוניס: רגע, אני אחזור על מה שאמרתי.

אופיר אקוניס: אמרתי שני דברים: שהממשלה מתנגדת בשל החלטת ועדת שרים, ושהממשלה מבקשת הצבעה שמית.

אופיר אקוניס: מה מזה לא בתוקף?

אופיר אקוניס: כלום לא בתוקף.

אופיר אקוניס: לא לצחוק, רגע.

אופיר אקוניס: עוד מעט זה פורים.

מיקי רוזנטל: זה מצחיק.

מיקי רוזנטל: מה לא לצחוק?

קריאות: – – –

אופיר אקוניס: אה, אוקיי.

אופיר אקוניס: אז ועדת השרים התנגדה, אבל הקואליציה החליטה בשעה האחרונה לתת חופש הצבעה.

אופיר אקוניס: ובכן, יש חופש הצבעה, וההצבעה רגילה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חג שמח.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – סירוב לעבוד ביום המנוחה השבועי), התשע"ו–2015.

בצלאל סמוטריץ': ברוח ה"ונה

בצלאל סמוטריץ': פוך הוא" שיש לנו כאן

בצלאל סמוטריץ': רגע לפני חג הפורים אנחנו גם בחופש הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – סירוב לעבוד ביום המנוחה השבועי), התשע"ו–2015, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': בעד – 56, נגד – 2, נמנעים – אין.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנה בוועדת החוקה, חוק ומשפט – סליחה, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

בצלאל סמוטריץ': רק רגע, טוב, יש כאן בקשה להעביר לדיון בוועדת הכנסת, שתכריע היכן היא תידון, או שהיא תיתקע.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/1284/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – איסור תשלומים נלווים), התשע"ה–2015, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת סעדי ינמק את הצעתו במשך שש דקות.

בצלאל סמוטריץ': תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, חברתי עליזה לביא, מברוכ.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמדובר בהצעה חשובה מאוד, שמדברת על העיקרון של לא לעבוד ביום המנוחה השבועי.

אוסאמה סעדי: זה חל על כל הדתות, גם על יום שישי, גם על שבת וגם על יום ראשון לנוצרים.

אוסאמה סעדי: אז זה חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרת, אנחנו הגענו להסכמה עם כבוד סגן השר ועם יושב-ראש ועדת החינוך חברי מרגי, שהתחיל בסדרה של דיונים בעניין תשלומי הורים.

אוסאמה סעדי: העניין הזה הוא כל כך חשוב ונוגע לכלל המשפחות וההורים שהיום לא עומדים בנטל התשלומים הנלווים.

אוסאמה סעדי: היו הרבה הצעות חוק גם בכנסות קודמות וגם בכנסת הזאת.

אוסאמה סעדי: כל חברי מכל הסיעות, בין בקואליציה ובין באופוזיציה, מדברים על הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: אני רק רוצה להגיד לכם ולהקריא לכם קטעים מתוך מחקר של הממ"מ של הכנסת.

אוסאמה סעדי: נכתב שם שעל אף שיש למעשה חוק חינוך חובה, והחינוך צריך להיות – – –

בצלאל סמוטריץ': חברי הכנסת, בואו נשתדל לשמור קצת יותר על השקט, גם כן ברוח "ונהפוך הוא", ונקשיב לחבר הכנסת סעדי, שאומר לנו דברי טעם.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: החוק מדבר על זה שהחינוך צריך להיות חינם לכל הגילאים עד התיכון, אבל יש היום מסלולים עוקפים לחוק הזה, ובתי-הספר מנסים להטיל על ההורים תשלומים נלווים, שמגיעים לאלפי שקלים בשנה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, זה למעשה מאייד ומרוקן מתוכן את חוק חינוך חובה, עד שלמעשה אפשר להגיד שהחוק הזה הפך לפלסטר, ולכן צריך לשים קץ לתופעות האלה.

אוסאמה סעדי: על אף האמור בחוק חינוך חובה, עם השנים נשמעו טענות רבות על פער בין התשלומים המותרים לפי הנחיות משרד החינוך לבין התשלומים בפועל ועל חריגות רבות מהנהלים בגביית התשלומים מההורים.

אוסאמה סעדי: ואכן, בדוח מבקר המדינה משנת 2012 צוינו חריגות בגביית תשלומי הורים במערכת החינוך, כך נקבע בדוח מבקר המדינה.

אוסאמה סעדי: על-פי הדוח, במרוצת השנים מסתמנת תופעה הולכת וגוברת של גביית תשלומים נוספים מהורי התלמידים תוך חריגה מהתשלומים המותרים וללא פיקוח נאות.

אוסאמה סעדי: בנושא זה הולכת ומתהווה מציאות שבה התשלומים הנוספים משמשים לעתים כלי מהותי ומרכזי של בתי-הספר לאספקת שירותי חינוך איכותיים.

אוסאמה סעדי: לאחר הדוח הזה, משרד החינוך הוציא שני חוזרים והגדיר במפורש מה אסור ומה מותר.

אוסאמה סעדי: אבל במציאות כל הזמן יש תופעות של חריגה מהנהלים האלה וחיוב ההורים במעמסה ונטל כספי, במיוחד למשפחות ברוכות ילדים שיש להן כמה תלמידים בבית-ספר.

אוסאמה סעדי: היו אפילו דיונים בוועדת החינוך על תלמידים שלא יכולים לשלם על הטיול השנתי ואסרו עליהם ללכת עם בני הכיתות שלהם לטיול.

אוסאמה סעדי: דבר כזה אסור שיהיה במדינה שיש בה חוק חינוך חובה.

אוסאמה סעדי: מכיוון שחברי יושב-ראש ועדת החינוך חבר הכנסת מרגי התחיל בסדרה של דיונים בעניין הזה, כפי שעושה יושב-ראש ועדת הכלכלה איתן כבל בעניין תאונות הדרכים, אז אני מברך על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו נהיה שם ונדון.

אוסאמה סעדי: צריך להגיע לפתרון מוסכם שיביא להפחתת הנטל על המשפחות ברוכות הילדים, ובכלל על כל התלמידים במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה, חבר הכנסת סעדי.

בצלאל סמוטריץ': כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2556/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק חיסכון פנסיוני לכל עובד, התשע"ו–2016, של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

בצלאל סמוטריץ': גם בהצעה הזו תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני ינמק את הצעתו במשך שש דקות כאן, מן הדוכן.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני, שש דקות.

עיסאווי פריג': סגן השר, מה אתה נלחץ?

עיסאווי פריג': אני לא מבין אותך.

עיסאווי פריג': אני לא מבין אותך, מה אתה נלחץ?

קריאה: – – –

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': תשובה והצבעה במועד אחר.

עיסאווי פריג': נו, מה אתה תביך אותי – – –

בצלאל סמוטריץ': הכול בסדר.

עיסאווי פריג': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': הכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': יישרתי לך את העניין.

בצלאל סמוטריץ': תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': קיבלנו החלטה, זה לא פתוח.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אני מעלה כאן הצעת חוק שאני חושב שכל הבית הזה צריך להתאחד ולתמוך בה.

עיסאווי פריג': כשאנחנו מדברים – וכל אחד, כשיוצא – על צמצום פערים ועל ביטחון פנסיוני, אנחנו רק נותנים כותרות ודברי שבח לכותרות האלה.

עיסאווי פריג': כשבאים, בשלב העשייה כולם בורחים.

עיסאווי פריג': מה הצעת החוק הזאת אומרת?

עיסאווי פריג': הרי מ-2008 יש חוק פנסיה חובה במדינת ישראל, שכל מעסיק מחויב להפריש עבור פנסיה צוברת לעובדיו.

עיסאווי פריג': מאז 2008, שהחוק עבר – אני שואל את האוצר: האם בדקתם כמה אנשים כבר נכנסו למסלול הפנסיה?

עיסאווי פריג': האם בדקתם אם כל המעסיקים מפרישים פנסיה עבור עובדיהם?

עיסאווי פריג': התשובה שלי ברורה – התשובה היא לא.

עיסאווי פריג': אני כרואה-חשבון רואה את המעסיקים בעצמי.

עיסאווי פריג': רוב המעסיקים, במיוחד בחברות המוחלשות, מעמד הביניים – לא מפרישים פנסיה בעד העובדים.

עיסאווי פריג': לא מפרישים.

עיסאווי פריג': ואני לא אתבייש ואגיד את זה: בחברה הערבית, המעסיקים שם לא הולכים על-פי חוק ומפרישים לפנסיה.

עיסאווי פריג': אז הצעת החוק הזו באה להגיד: כמו שכל מעסיק משלם ביטוח לאומי חודשי, פנסיית החובה שהוא מחויב לשלם עבור עובדי – ישלם אותה לביטוח הלאומי, יחד.

עיסאווי פריג': ואז הוא יהיה מחויב לשלם את זה.

עיסאווי פריג': אז יהיו לנו עובדים, יהיו לנו תושבים, אזרחים, שאכן יש להם ביטוח פנסיוני.

עיסאווי פריג': היום, בחברה הערבית, אני רואה את זה: רוב המעסיקים לא מפרישים.

עיסאווי פריג': הרי אף אחד לא שואל אותי.

עיסאווי פריג': אף אחד.

עיסאווי פריג': ויש חוק.

עיסאווי פריג': האם האוצר בדק פעם מה קורה שם?

עיסאווי פריג': האם בדקתם?

עיסאווי פריג': אנחנו באים ואומרים לכם: זה לא עם עלות תקציבית, החוק.

עיסאווי פריג': אנחנו אומרים שתהיה חובה על המעסיק לשלם את הפנסיה שהוא חייב על-פי חוק – לביטוח הלאומי, כל 15 לחודש, בפנקס, כשהוא משלם מס בריאות, וכשהוא משלם ביטוח לאומי, אז הוא גם משלם את פנסיית החובה עבור העובדים שלו.

עיסאווי פריג': וכך אני הכנסתי את כל אזרחי מדינת ישראל למסלול של פנסיה חובה.

עיסאווי פריג': היום – האוצר אף פעם לא עושה את זה.

עיסאווי פריג': אתם רק חושבים על הצד של הקרנות שאמורות לנהל את זה.

עיסאווי פריג': והסוגיה הנוספת: ברגע שהביטוח הלאומי מנהל את המיליונים האלו ואני משלם לו, תארו לעצמכם כמה חיסכון בדמי ניהול אנחנו עושים.

עיסאווי פריג': וכשאנחנו מדברים שאין לנו כסף לקצבת זיקנה או להבטחת הכנסה – ברגע שהביטוח הלאומי מנהל את הכספים האלו, המדינה דואגת לאזרחיה, יהיה כסף לקצבאות זיקנה, יהיה כסף להבטחת הכנסה, ולא יהיו עוד תלונות.

עיסאווי פריג': כל מה שאני מבקש: שהמדינה תדאג לאזרחיה.

עיסאווי פריג': היא לא צריכה להעביר את הדאגה הפנסיונית של האזרחים לקרנות, לטייקונים, לכל מיני בעלי הון אחרים.

עיסאווי פריג': אני לא מבין אתכם.

עיסאווי פריג': בחשיבה עמוקה לגבי הצעת החוק, אני, כל מה שאני מבקש: שהמדינה תהיה לה המחויבות לדאוג לאזרחיה, שהיא הולכת לנהל את קרנות הפנסיה שלה.

עיסאווי פריג': ומהסוגיה הזו האוצר בורח ונכנס ללחץ.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': מה קרה?

עיסאווי פריג': אין עלות תקציבית.

עיסאווי פריג': מה, אתה תפגע בקרנות אחרות שמנהלות את כל העסק הזה?

עיסאווי פריג': אבל אתה שומר על האזרחים.

עיסאווי פריג': חוקקת חוק ב-2008, פנסיה חובה, בוא תיישם אותו.

עיסאווי פריג': כל מה שאנחנו מבקשים: תיישם את החוק הזה.

עיסאווי פריג': לשם כך, חברים, אני לא רוצה להפיל את ההצעה.

עיסאווי פריג': אני משאיר אותה על השולחן.

עיסאווי פריג': אני מבקש, דוחה את זה לתשובה והצבעה במועד אחר, בתקווה.

עיסאווי פריג': בתקווה.

עיסאווי פריג': ההצעה הזו טובה לחלשים.

עיסאווי פריג': ההצעה הזו טובה לאזרחים שלא מצליחים לקבל ביטוח פנסיוני.

עיסאווי פריג': ההצעה הזו טובה לכולם.

עיסאווי פריג': ואל תברחו מזה.

עיסאווי פריג': אל תברחו מזה.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, חבר הכנסת פריג'.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2442/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת מיכל בירן וקבוצת חברי כנסת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן, שש דקות, גברתי, לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': מה, ניסית את מזלך בקואליציה?

מיכל בירן: הם ניסו את מזלם, אני בעד הצבעה.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש – – – טוב, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שנה וחצי היה קמפיין שהוביל, התחיל חבר הכנסת דב חנין, אני חושבת, להעלאת שכר המינימום.

מיכל בירן: ההסתדרות עשתה על זה מאמצים אדירים, והצלחנו לשפר באופן משמעותי את החיים של אנשים במדינת ישראל; באופן אמיתי, כזה שמשנה את מה שקורה בכיס.

מיכל בירן: ההצעה שעומדת לפנינו כאן היום היא מאוד דומה במהות שלה.

מיכל בירן: היום התקרה של דמי הניהול בקרנות הפנסיה היא 6% מההפקדות החודשיות ו-0.5% מהצבירה.

מיכל בירן: נכון שזה נשמע מעט.

מיכל בירן: מה, זה 0.5%, זה א-ביסלע.

מיכל בירן: אנשים לא מבינים שבריבית דריבית – – –

בצלאל סמוטריץ': אפשר לחזור על המילה האחרונה?

מיכל בירן: א-ביסלע.

בצלאל סמוטריץ': א-ביסלע.

בצלאל סמוטריץ': כן.

יואל חסון: איזו דרמה.

מיכל בירן: כן, יש דרמה.

בצלאל סמוטריץ': את רוצה התייעצות של דקה, מיכל?

בצלאל סמוטריץ': אני אתן לך.

מיכל בירן: אם אפשר התייעצות של דקה, אני אשמח.

בצלאל סמוטריץ': קיבלת.

מיכל בירן: מותר?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעשה דבר כזה: חברת הכנסת בירן ביקשה התייעצות כאן עם הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נעבור כרגע לסעיף הבא שעל סדר-היום ונחזור אחר כך אל ההצעה הזו.

בצלאל סמוטריץ': הצעת חוק פיקוח על מטפלים בחסרי ישע ובילדים, התשע"ה–2015, של חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – אשר איננו כאן.

בצלאל סמוטריץ': על כן הצעתו, למרבה הצער – הוא תכנן.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נבדוק.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2498/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שטרן כאן?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שטרן?

בצלאל סמוטריץ': אלעזר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שטרן.

קריאה: שטרן.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת שטרן, אני מקדים את הדיון בהצעתך.

בצלאל סמוטריץ': זה בסדר, אתה מוכן לנמק אותה?

אלעזר שטרן: כן.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו עוברים כרגע להצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון – קיצור משך זמן ההחלטה בערעור), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת אלעזר שטרן, תוך סיכום בין המציע לבין הממשלה על תשובה והצבעה במועד אחר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני רק ינמק כרגע, במשך שש דקות, את הצעתו.

בצלאל סמוטריץ': אז יש לך שש דקות, אלעזר, נמק את הצעתך.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני, שש דקות לרשותך לנמק את הצעתך.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול כמובן להסתפק בפחות.

אלעזר שטרן: אני אשתדל להסתפק בפחות.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן, חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רק – חברת הכנסת בירן.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת – חברת הכנסת בירן, תעשו את זה רגע בחוץ או משהו.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': עברנו רגע להצעה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': נחזור אלייך, אבל רק קצת יותר בשקט.

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אני אוסיף לך.

בצלאל סמוטריץ': קדימה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתי השרים, עמיתי חברי הכנסת, ההצעה שבנדון דנה במשך הערר או התשובה על ערר על לקיחת תעודת כשרות.

אלעזר שטרן: על פניו, זה נראה נושא שקשור לענייני דת ומדינה.

אלעזר שטרן: אבל זה לא עניין שקשור לענייני דת ומדינה; זה עניין שקשור לענייני רווחה או לענייני עובד–מעביד.

אלעזר שטרן: זה אומר שבית-עסק שנלקחה ממנו תעודת הכשרות והוא מגיש ערעור, ואתם מבינים שיחסית הוא משותק – תוך כמה זמן תינתן לו תשובה, או אם תרצו, תוך כמה זמן יכולים להחזיר לו את התעודה.

אלעזר שטרן: החוק היום מדבר, או הנוהג היום, כמו החוק, מדבר על 100 ימים.

אלעזר שטרן: אנחנו חשבנו ששלושה וחצי חודשים לבן-אדם שנלקחת לו תעודת כשרות זה הרבה זמן.

אלעזר שטרן: אני חשבתי: 45 ימים זה דבר נכון.

אלעזר שטרן: קיבלתי תשובה מהרבנות הראשית לישראל.

אלעזר שטרן: השר אזולאי, אדוני השר לשירותי דת, אני מבקש רק שתקשיב למה שאני אומר, כדי שנדע שאנחנו מיושרים על זה.

אלעזר שטרן: אני קיבלתי תשובה מהיועץ המשפטי, הוא הגיע אלי, הועברה אלי תשובה של היועץ המשפטי שדיברה על 70 יום.

אלעזר שטרן: אנחנו דיברנו על 30.

אלעזר שטרן: היו לי שיחות עם השר אזולאי, שאכן הנושא דורש תיקון.

אלעזר שטרן: ועדת השרים, לצערי הרב, דחתה את הצעת החוק הזאת בדיונה בשבוע האחרון.

אלעזר שטרן: השר אזולאי פנה אלי בבקשה לתשובה והצבעה במועד אחר, מתוך כוונה שתוכן הצעת חוק ממשלתית שתנוע בין 45 ל-70 ימים, ואז ההצעה הזאת תוצמד אליה.

אלעזר שטרן: אני מקבל את ההצעה ואת הסיכום של תשובה והצבעה במועד אחר, כמו שאמרתי, בין 45 ל-70, וזה יוצמד.

אלעזר שטרן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מחדד, חבר הכנסת שטרן: אני לא מוסמך עכשיו לקבוע תנאים.

בצלאל סמוטריץ': הסיכום ביניכם – –

אלעזר שטרן: לא, לא.

אלעזר שטרן: אתה לא מאשר את התנאים.

אלעזר שטרן: ברור.

בצלאל סמוטריץ': – – הוא תשובה והצבעה במועד אחר.

אלעזר שטרן: כן כן.

אלעזר שטרן: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': פורים שמח.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן כאן?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת חיליק בר?

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת בר.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/1226/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצעת חוק פיקוח על מטפלים בחסרי ישע ובילדים, התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': אדוני סגן המזכירה, אני מתנצל על הבלגן, זה רק כדי לייעל את הדיון של חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, אשר ינמק את הצעתו במשך שש דקות – אדוני, אשר עומדות לרשותך מרגע זה.

יחיאל חיליק בר: השר אקוניס פה?

יחיאל חיליק בר: איפה השר המשיב?

יחיאל חיליק בר: רגע, אל תתחילי.

יחיאל חיליק בר: איפה השר המשיב?

בצלאל סמוטריץ': לפי התקנון, השר המשיב לא חייב להיות פה, חיליק, יש פה שרים.

יחיאל חיליק בר: הוא משיב לי, אז הוא לא יקשיב לי?

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע לאכוף את זה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תקראו בבקשה לשר אקוניס שאמור להשיב, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': שיהיה.

יחיאל חיליק בר: חברי חברי הכנסת, ואני פונה גם לידידי סגן יושב-ראש הכנסת וקנין, ויצחק כהן, וטלי, ואחרים, ורוצה להגיד לכם:

יחיאל חיליק בר: זאת כבר פעם שנייה שאני מעלה את החוק הזה, וזאת פשוט בושה, משחקי הקואליציה–אופוזיציה בדבר כזה.

יחיאל חיליק בר: אחרי כל הפשרות שאתם עושים, אתם לוקחים לידיכם את התמיכה בהחלטתה הפושעת של ועדת שרים, שעוד פעם מתנגדת לסיפור הזה של הגנה על חסרי ישע.

יחיאל חיליק בר: ואני רוצה להגיד לך, אדוני יושב-ראש הקואליציה, ידידי הנכבד: כשתינוק או קשיש נופל קורבן לאונס, או לאלימות קשה, או להתעללות, מה נספר לאותו ילד כשיגדל?

יחיאל חיליק בר: שנתנו לזה לקרות כי לא רצינו לפגוע בסעיף 6(ב) של חוק הפרטיות – שגם עליו אני נותן מענה בהצעת החוק הזאת להגנה על חסרי ישע?

יחיאל חיליק בר: הזכות לפרטיות היא חשובה, והיא נשמרת בחוק הזה, אבל הזכות של חסר ישע להיות מוגן מפני אלימות, והתעללות, ולפעמים אונס, גוברת על זה.

יחיאל חיליק בר: לא צריך להיות משפטן כדי להבין את זה, צריך להיות פשוט בן-אדם, ואני אומר את זה גם לך, ידידי חבר הכנסת ביטן.

יחיאל חיליק בר: למעשה, גם בתי-המשפט הוכיחו שהם מבינים את זה, ולכן כיום, כאשר הורָה או הורֶה או אפוטרופוס של חסר ישע תופס את המטפל שלו בהתעללות בעזרת אמצעים שהותקנו בסתר, בית-המשפט הולך לקראתו, וזה הוכח, אף שיש איסור של הקלטה בסתר.

יחיאל חיליק בר: הלקונה הזאת לא תקינה, ומוטלת עלינו, כמחוקק, חובה להסדיר אותה בחוק, וזו פעם שנייה שאני מנסה לעשות את זה, כדי שחלילה לא יישלחו למאסר אבא או אימא שניסו להגן על הוריהם הקשישים או על התינוק שלהם מהתעללות, שכל יום אנחנו שומעים בעיתונות עליה, והמקרה הבא בפתח, והדבר הזה נמצא לפתחנו.

יחיאל חיליק בר: ותראו עד כמה גדול האבסורד במצב הקיים: כיום, אימא שמשוחחת בפלאפון עם הבייביסיטר שלה, של הבן הקטן, מותר לה להקליט את הבייביסיטר, הכול בסדר, ההקלטה חוקית.

יחיאל חיליק בר: אבל אם היא יורדת מהקו, והבייביסיטר או המטפלת נשארת לבד עם הילד, והיא מקליטה אותה, או שהיא מצלמת אותה, היא הופכת לעבריינית פלילית – על זה שהיא מנסה להגן על הילד שלה.

יחיאל חיליק בר: למה לעזאזל הדבר הזה קורה, ולמה אנחנו לא מתקנים את זה?

יחיאל חיליק בר: לא מדובר פה באיזו בעיה תיאורטית שמאפשרת לנו את הפריבילגיה להימנע מלקבל הכרעה.

יחיאל חיליק בר: כמעט כל יום אנחנו קוראים בעיתון על עוד מקרה של התעללות בקשיש או קשישה או על אונס או על תינוק רך שלא מצביע ולא יכול לדבר ונתון להתעללות קשה, כי גם הפיקוח על גני-הילדים הפרטיים הוא לא משהו במדינה הזאת.

יחיאל חיליק בר: אז בא החוק שלי ואומר שיהיה אפשר להתקין הקלטה בבתים פרטיים, בחדרים מסוימים – ואני אהיה מוכן לעבוד אתכם על החוק הזה, אדוני יושב-ראש הקואליציה – ואפשר יהיה גם ליידע את המטפלים שמקליטים אותם.

יחיאל חיליק בר: אם החוק הזה יעבור, אותם מטפלים ומטפלות, אותם גננות וגננים בגני-הילדים, אותם בייביסיטרים, ידעו שהחוק מרשה להקליט אותם.

יחיאל חיליק בר: אני לא יודע כמה אנשים יקליטו, אבל פה אוהבים לדבר על הרתעה, הרתעה נגד הטרור, מה עושים כדי להרתיע את הטרור, ואנחנו נוקטים המון הרתעה נגד הטרור כשזה נוגע להגנה על עצמנו ממחבלים; זה בסדר גמור, כולם נוקטים אמצעי הרתעה.

יחיאל חיליק בר: כשזה נוגע לילדים שלנו, אנחנו לא עושים כלום.

יחיאל חיליק בר: ואני אומר לך, חבר הכנסת מוזס, אתם דווקא חייבים להבין שהחוק הזה, שנועד להגן על הילדים הקטנים שלנו, ועל האבא והאימא שלנו שהם קשישים חסרי ישע, ועל תינוקות חסרי ישע – כל המקרים האחרונים שראיתם בטלוויזיה לא היו קורים אם היה אפשר להעביר את החוק הזה, אם היה אפשר להתקין מצלמות בבתים של מי שחפץ בכך.

יחיאל חיליק בר: אין בזה פגיעה בפרטיות, אפשר להודיע להם את זה, אפשר לומר להם שמקליטים אותם.

יחיאל חיליק בר: הם צריכים להבין שזה החוק.

יחיאל חיליק בר: ואם נציל נפש אחת, נפש של ילד קטן או של תינוקת קטנה או של קשיש או קשישה או ניצולי שואה שמטפלים בהם ומתעללים בהם כל יום – המציל נפש אחת בישראל כאילו הציל עולם ומלואו, ואתם יושבים פה כבר פעם שנייה, כנסת שנייה שמשרד המשפטים מתנגד לחוק הזה מסיבות טכניות עלובות, שאפילו בית-המשפט בישראל נתן עליהן את הדעת והכריע שהורים שעברו על החוק, שהקליטו בניגוד לחוק – הוציא אותם זכאים ושלח את המתעללים לכלא או למשפט.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו, הגוף המחוקק, מחליט לעשות מה שבא לו, בגלל איזו חוות דעת קטנה של משפטן ליגה ד' באיזה משרד משפטים, ומחליטים שלא לאפשר את התיקון החשוב הזה.

יחיאל חיליק בר: אני קורא לכם, חברות וחברי הקואליציה: תצביעו עם מצפונכם, תצביעו בעד הגנה על קשישים וילדים חסרי ישע.

יחיאל חיליק בר: הם לא יכולים לדבר, הם לא יכולים לבוא לכנסת, הם גם לא יכולים להצביע, רובם מוגבלים או תינוקות – –

בצלאל סמוטריץ': תודה, חבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: – – אל תעשו את הטעות של הכנסת התשע-עשרה; תפסיקו את ההתעללות בחסרי ישע ותאפשרו את התיקון החשוב הזה בחוק.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה לחבר הכנסת בר.

בצלאל סמוטריץ': משיב על ההצעה בשם הממשלה השר אקוניס.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חזקה עליך שתעשה את זה בקצרה, כדרכך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תודה, חברות וחברי הכנסת, אני משיב גם תשובה זו על-פי דברי משרד הכלכלה והתעשייה.

אופיר אקוניס: ובכן, חבר הכנסת בר, ההצעה שמונחת לפנינו מציעה להתיר האזנת סתר במצב שבו הצדדים הם ילד מתחת לגיל עשר או חסר ישע ומטפלו, והמאזין הוא אפוטרופוס טבעי.

אופיר אקוניס: נוסף על כך, הצעת החוק מבקשת להתיר התקנת אמצעי צילום בחלל שבו שוהים המטפל והמטופל.

אופיר אקוניס: לפי ההצעה, מטפל שיסרב להתקנת מצלמה ייחשב כמפוטר מדין מתפטר.

אופיר אקוניס: למרות מטרתה הראויה, כך משרד הכלכלה והתעשייה, חבר הכנסת בר – למרות מטרתה הראויה של ההצעה, להגן על חסרי ישע, היא איננה מתמודדת עם סוגיות מהותיות כגון המסגרת שבה התיעוד מתבצע, קשיים טכניים בהקלטה של טיפול במסגרת קבוצתית – –

יחיאל חיליק בר: כבוד השר – – –

אופיר אקוניס: – – סוגיות של פגיעה בילד מבחינה טיפולית ופגיעה לא מידתית בפרטיות המטפל והמטופל.

יחיאל חיליק בר: ומחר נראה בעיתון על עוד ילד שהתעללו בו, ועל עוד קשישה שאנסו אותה, ואנחנו נגיד לה את הטיעון העלוב הזה.

אופיר אקוניס: ברשותך, אני אשלים את התשובה של משרד הכלכלה והתעשייה, ואז יש לך זמן, נדמה לי, גם לענות, אם תרצה בכך כמובן.

אופיר אקוניס: נוסף על כך קובעת הצעת החוק כי אם המטפל אינו מסכים להציב מכשירי הקלטה, הדבר ייחשב כהרעה בתנאים ויהיה אפשר לראות בהתפטרותו התפטרות עקב הרעה שתזכה אותו בפיצויי פיטורים מטעם המעסיק, שהוא המטופל.

אופיר אקוניס: הסעיף נועד לאזן את הפגיעה הצפויה בפרטיות, אך בפועל מדובר בקביעה מיותרת, משום שהחקיקה רואה כבר היום במצבים אלו הרעת תנאים שמזכה בפיצויי פיטורין, ואילו במקומות שבהם לא מתקיימים יחסי עובד–מעביד בין המטפל למטופל הצעת החוק הזאת איננה מועילה.

אופיר אקוניס: לאור כל אלה, ולאור החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, הממשלה מבקשת להתנגד להצעה.

אופיר אקוניס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת בר מבקש להשיב; שלוש דקות.

יחיאל חיליק בר: אדוני יושב-ראש הקואליציה, חברי בקואליציה, תשימו לב, התשובה שאני נתתי עוד הייתה הרבה יותר נדיבה ממה שנתן משרד המשפטים, ואני אומר את זה גם לכבוד ראש הממשלה שנמצא פה.

יחיאל חיליק בר: התשובה שהם נתנו זה שהאזנה או הקלטה כזאת היא הרעה, שולי, הרעה בתנאי ההעסקה של העובד ויכולה להשפיע על פיטורים כאלה או אחרים.

יחיאל חיליק בר: יש פה מניעה של התעללות בילדי ישראל, בתינוקות של ישראל, שעליהם ראש הממשלה מדבר כל הזמן, ובצדק, בקשישים ובקשישות; אל מול אונס של קשישה, אל מול פגיעה או התעללות בתינוק או בתינוקת בת יומה, באים ומדברים אתי, שולי מועלם, על הרעה בתנאים.

יחיאל חיליק בר: זה משרד המשפטים.

יחיאל חיליק בר: זה משרד המשפטים.

שולי מועלם-רפאלי: – – –

יחיאל חיליק בר: אני מדבר אלייך כי את גם אימא, ואני אבא לילדה בת שנתיים, וכשאני משאיר אותה עם המטפלת, אחרי שראיינתי אותה 700 פעם, גם אז אני חושש.

יחיאל חיליק בר: ואפשר בוועדות, אדוני השר אקוניס, לוודא באיזה חדר זה יהיה, ולוודא מה יוקלט ומה לא.

יחיאל חיליק בר: אבל, אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לומר לך, באמת, בהערכה רבה, אדוני, תקשיב לי רק לשנייה, אני מחוקק כבר כנסת שנייה ומבקש לאפשר למשפחות להתקין האזנה בחדרי בית שבהם יש קשישים או קשישות, ילדים או ילדות בני יומם, ומבקש מהם לאפשר את זה בחוק, ולהסדיר את זה בוועדות.

יחיאל חיליק בר: ואדוני ראש הממשלה, כל יום אנחנו קוראים בעיתון על עוד זקנה שנאנסה, על עוד תינוק שהתעללו בו ועשו לו צלקות לכל החיים, ומשרד המשפטים בממשלה שלך נותן כבר בפעם השנייה את התשובה – אפילו היותר-גרועה מבפעם הראשונה – שזה הרעה בתנאי ההעסקה של המטפלים.

יחיאל חיליק בר: טלי, זאת בושה.

יחיאל חיליק בר: ואני אומר לכם כהורים לילדים קטנים – אבל לילדים שלכם בוודאי יש מטפל או מטפלת, כמו אצלי, שאולי משלמים לה קצת יותר; אלפי ורבבות אזרחי ישראל לוקחים בדל אמצעיהם מטפלים ומטפלות להורים הקשישים, או לילדים שלהם, בלי יותר מדי אמצעים.

יחיאל חיליק בר: דבר אחד הם מבקשים – והחוק הזה בא מתוך פנייה של עשרות הורים ובנים להורים קשישים והורים לתינוקות – תאפשרו לנו להאזין ולהקליט את מה שקורה שעות רבות במשך היום עם ההורים שלנו, שגידלו אותנו, עם הילדים שלנו, שהם העתיד שלנו, בלי שנהפוך לעבריינים פליליים.

יחיאל חיליק בר: ואת הדבר הזה, הפעוט הזה, הכנסת דוחה כבר בפעם השנייה.

יחיאל חיליק בר: אני אומר לכם שזה פשע, ואתם תסתכלו בפרצוף של אותו בן לקשיש או של אותו אבא לתינוקת מחרתיים, כשתהיה כתבה על התעללות בילד או בתינוק, ותגידו: אוי ואבוי, איך קורים דברים כאלה, ותדעו שאתם הצבעתם נגד התיקון שכנראה ימחק את הדבר הזה כליל.

יחיאל חיליק בר: ומי שיצביע נגד הדבר הזה – זה פשוט בושה, כי אין כבוד יותר גדול להורה זקן שצריך לשמור עליו, ובטח לא לילד בן יומו שצריך למנוע התעללות בו.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש מכם להצביע בעד.

יעל גרמן: חיליק, תגיד שזה ביידוע.

יעל גרמן: הם לא יודעים שזה ביידוע.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברי חברי הכנסת, תפסו נא את מקומותיכם, אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל חיליק בר: מובן שמדובר ביידוע שלהם במעשה הזה, בוודאי.

בצלאל סמוטריץ': תודה, חבר הכנסת בר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק פיקוח על מטפלים בחסרי ישע ובילדים, התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 39 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק פיקוח על מטפלים בחסרי ישע ובילדים, התשע"ה–2015, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 37 בעד, 39 מתנגדים.

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק לא עברה.

בצלאל סמוטריץ': [הצעת חוק פ/2442/20; נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חוזרים כעת – זה הסעיף האחרון שלנו – חברת הכנסת בירן, חברת הכנסת בירן, אנחנו חוזרים להצעתך: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה), התשע"ו–2016.

מיכל בירן: אוקיי, אני עולה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן, יש לך ארבע דקות להשלים.

מיכל בירן: להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן.

מיכל בירן: יש הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן, את יכולה להקשיב לי רגע?

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': סליחה, חברים, שנייה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן.

דוד ביטן: לא צריך.

דוד ביטן: הצבעה, הצבעה, הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן.

בצלאל סמוטריץ': ששש, חבר הכנסת ביטן, שנייה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת בירן.

דוד ביטן: לא לא, אנחנו רוצים הצבעה גם.

בצלאל סמוטריץ': יש לך ארבע דקות להשלים את דברייך מן הסיבוב הקודם, ולאחר מכן תודיעי לנו אם את מבקשת להצביע כעת, או שתשובה והצבעה במועד אחר.

דוד ביטן: לא לא לא, אנחנו רוצים הצבעה.

קריאות: לא לא.

מיכל בירן: יש לי ארבע דקות.

מיכל בירן: הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': ארבע דקות, גברתי, לרשותך.

קריאות: – – –

מיכל בירן: אם אתה לא אומר שהוא מקדם את – – –

בצלאל סמוטריץ': ולאחר מכן הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': נגמר.

בצלאל סמוטריץ': גברתי, השעון עובד.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

מיכל בירן: אני אחזור למקום שבו הפסקתי.

מיכל בירן: ניסיתי להסביר איך כמו שהעלאת שכר מינימום הייתה דבר משמעותי שאנשים הרגישו באמת בכיס שלהם ולא במילים ריקות ובהצהרות ריקות, ההצעה שעליה אנחנו מדברים גם היא משמעותית באותו קנה מידה.

מיכל בירן: אני אסביר למה; התחלתי קודם.

מיכל בירן: היום דמי הניהול המקסימליים הם 6% מההפקדות ו-0.5% מהצבירה.

מיכל בירן: זה נשמע, כמו שאמרתי קודם, א-ביסלע, אבל רק תבינו, כשמשלמים את המקסימום זה אומר שאחד מכל 4 שקלים שחוסכים לעת זיקנה, לשלב בחיים שבו אנחנו הכי זקוקים לכסף הזה, יורד לטמיון, הולך לחברות הביטוח.

מיכל בירן: מי משלם את המקסימום?

מיכל בירן: לא אנחנו שיושבים כאן.

מיכל בירן: אף אחד מאתנו לא משלם את המקסימום של דמי הניהול.

מיכל בירן: את מקסימום דמי הניהול משלמים בבניין הזה המאבטחים, והמנקות, וכל מי שלא מאורגן.

מיכל בירן: מי שמאורגן, ההסתדרות דואגת לו, המעסיקים דואגים לו.

מיכל בירן: אנחנו מדברים על 750,000 שכירים שמשלמים את מקסימום דמי הניהול במשק.

מיכל בירן: הצעת החוק – שגם אותה קידמתי והגיתי יחד עם חברי חבר הכנסת עמר בר-לב, ואחרים שתמכו בה – להקמת ברירת מחדל, מטפלת בחלק מהבעיה, לא בכל הבעיה.

מיכל בירן: ברירת המחדל – ואני שמחה ששר האוצר החליט לאמץ אותה – מטפלת רק במי שנכנס – חדש – לשוק העבודה, או, לחלופין, שעובר עבודה.

מיכל בירן: מה זה אומר?

מיכל בירן: שכל המנקות והמאבטחים שלא יעברו עבודה, אפשר לחשוב, קופאית בסופר לא בהכרח עוברת עבודה; זה אומר שאנחנו מפקירים אותם לזה שרבע מהחסכונות שלהם יורדים לטמיון.

מיכל בירן: רק בשביל שתבינו, אנחנו מדברים על מרוויח שכר מינימום, על ההבדל של 600 שקלים בחודש לעת זיקנה.

מיכל בירן: זה ההבדל.

מיכל בירן: עשינו סימולציות; כשאתה מרוויח שכר מינימום ואתה משלם את מקסימום דמי הניהול, לעומת אם תשלם רק חצי מזה, כמו שאנחנו מציעים, זה יהיה הבדל של 600 שקלים לחודש.

מיכל בירן: לאנשים – – –

בצלאל סמוטריץ': לכמה שנים?

בצלאל סמוטריץ': מאיזה גיל הוא?

מיכל בירן: מגיל זיקנה, מיציאה לפנסיה.

בצלאל סמוטריץ': לא לא לא, מאיזה גיל בדקת את זה?

מיכל בירן: מ-25 הם בדקו.

מיכל בירן: הרצנו סימולציה מאוד מאוד מדויקת.

מיכל בירן: 600 שקלים לאדם, 1,200 ש"ח לזוג שאמור להתפרנס מזה לעת זיקנה – זה פשוט רוע לב.

מיכל בירן: להצביע בעד ההצעה הזאת – כולנו חושבים שהיא טובה, כל חברי ועדת הכספים חתומים עליה.

מיכל בירן: זה היה חלק מתוך – הגיעו שוב ושוב עוד בעיות שקשורות למערכת הפנסיונית לוועדת הכספים, וכל פעם ראינו שהפתרון הכי יעיל, אדוני ראש הממשלה, זה לחתוך את הגג של דמי הניהול.

מיכל בירן: ההסתדרות מסכימה, המעסיקים מסכימים.

מיכל בירן: לא יכול להיות שדווקא האוצר – ואני באמת מאוד מעריכה את משה כחלון, חושבת שהוא שר מצוין, אבל אני מצפה ממנו גם בדבר הזה ללכת לטובת האנשים הכי חלשים, שזקוקים פה לתמיכה שלנו.

מיכל בירן: אי-אפשר – ונגיד שזה לא כל 750,000 האנשים, ואם זה רק 500,000 אנשים, אתם מוכנים להפקיר אותם לידי חברות הביטוח, ש-500 שקלים מהכיס שלהם יעברו לכיס של חברות הביטוח?

מיכל בירן: הדבר הזה הוא פשוט טעות חמורה.

מיכל בירן: אני מבקשת מכם היום כן להצביע כמו שהלב שלכם אומר, כי אזרחי ישראל צופים בכם היום ומצפים מכם לעשות את הצעד המוסרי.

מיכל בירן: חותכים בחצי את דמי הניהול בקרנות הפנסיה.

מיכל בירן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל בירן.

טלי פלוסקוב: ישיב סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

קריאה: למה?

קריאה: למה?

טלי פלוסקוב: תשובת השר.

טלי פלוסקוב: תשובת הממשלה.

קריאה: הוא יגיד: הלכנו לקראתכם – – –

יצחק כהן: גברתי היושבת-ראש, הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

יצחק כהן: אני – יש פה הסברים מנומקים לכל הטענות, אבל – – –

יואל חסון: – – – שהגעת לכנסת.

יואל חסון: איך אתה יכול להקריא מהדפים האלה בכלל?

יואל חסון: אל תקריא – – –

יצחק כהן: – – – דמי הניהול, תכלית הצעת החוק היא לכאורה להפחית את דמי הניהול.

יצחק כהן: דמי הניהול של – – –

יואל חסון: תפסיק להקריא מהדף, תגיד את מה שאתה חושב באמת.

יצחק כהן: הוא מפריע לי.

יואל חסון: אל תגיד מה שהפקידים כתבו לך.

יצחק כהן: אתה מפריע לי.

יצחק כהן: הממשלה מתנגדת.

יצחק כהן: תודה.

יואל חסון: אל תקריא את מה שהפקידים כתבו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן השר חבר הכנסת יצחק כהן.

טלי פלוסקוב: אם כן, האם חברת הכנסת מיכל בירן מעוניינת לשוב לכאן?

מיכל בירן: מוותרת.

טלי פלוסקוב: רבותי, היא הציגה את החוק שלה.

איתן כבל: היא מוותרת, די, די.

איתן כבל: די.

איתן כבל: היא מוותרת, די.

איתן כבל: היא ירדה, היא ירדה.

איתן כבל: די.

טלי פלוסקוב: טוב, חברת הכנסת מיכל בירן ירדה, היא כבר הבינה מה המשמעות.

טלי פלוסקוב: רבותי, אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה).

קריאה: לא הכרזת על החוק הנכון.

קריאה: לא הכרזת על החוק הנכון.

קריאה: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 42 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 39 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה), התשע"ו–2016, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

טלי פלוסקוב: בעד – 42, 39 מתנגדים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה) – אדוני ראש הממשלה, אני מוסיפה לפרוטוקול גם את ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, כמתנגד להצעת החוק.

טלי פלוסקוב: שנייה, לא שמעתי, אני רוצה להבין.

טלי פלוסקוב: רבותי, נא להירגע, אני רוצה לשמוע את ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: המצגת לא נדלקה, לכן לא יכולתי להצביע.

בנימין נתניהו: לא נדלק.

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: נגד.

טלי פלוסקוב: אני מוסיפה עוד קול – מתנגד.

טלי פלוסקוב: אבל עדיין יש לנו 40 מתנגדים ו-42 בעד.

טלי פלוסקוב: לכן, הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגבלת דמי ניהול בקרנות הפנסיה), התשע"ו–2016, עברה בקריאה טרומית ומועברת לוועדת הכספים.

קריאה: ועדת הכנסת.

טלי פלוסקוב: מועברת לוועדת הכנסת להמשך הדיון ולהכנה לקריאה ראשונה – לקביעת הוועדה, בוודאי.

טלי פלוסקוב: ועדת הכנסת תקבע איזו ועדה תמשיך את הטיפול בהצעת החוק הזאת.

קריאה: הצבענו על חוק אחר.

קריאה: הצבענו על חוק אחר.

טלי פלוסקוב: מה שרשום על המסך זה לא מה שאני הקראתי, רבותי.

טלי פלוסקוב: אני הקראתי את הצעת החוק של מיכל בירן.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי הכנסת להירגע, את התוצאות הקראתי.

קריאה: הצבענו על משהו אחר.

טלי פלוסקוב: הייתה הצבעה.

טלי פלוסקוב: אני כבר הכרזתי.

טלי פלוסקוב: רבותי, כפי שהבנתי, אנחנו סיימנו עם החקיקה להיום.

טלי פלוסקוב: המאבק אינו נגד היהודי הרפורמי אלא נגד כת ו"דת" הרפורמה שמעזה לטעון שהתורה אינה רלוונטית

טלי פלוסקוב: יש לנו הצעה אחת לסדר-היום: המאבק אינו נגד היהודי הרפורמי אלא נגד כת ו"דת" הרפורמה שמעזה לטעון שהתורה אינה רלוונטית, מס' 3476, של חבר הכנסת יגאל גואטה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יגאל גואטה, אנחנו ממתינים לך.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: רבותי, אני מבקשת להירגע.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מכולם להירגע.

טלי פלוסקוב: כל העוזרים והיועצים הפרלמנטריים הנכבדים, אני מבקשת לצאת, כל מי שמדבר.

טלי פלוסקוב: אנחנו ממשיכים בדיון במליאה.

טלי פלוסקוב: כן, אדוני.

יגאל גואטה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בענייני דיומא.

יגאל גואטה: כידוע לכם, היום יום תענית אסתר, בערב אנחנו כבר נחגוג את חג הפורים, נקרא במגילה את דברי המן למלך אחשוורוש, שנאמרו לפני 1,660 שנה: "ישנו עם אחד מפוזר ומפורד בין העמים בכל מדינות מלכותך ודתיהם שונות מכל עם ואת דתי המלך אינם עושים ולמלך אין שווה להניחם".

יגאל גואטה: המן היה סבור שיוכל להשמיד, להרוג ולאבד את היהודים, רק מסיבה אחת: הסיבה שהיהודים מפוזרים ומפורדים בין העמים, כי דתם שונה מהדתות האחרות.

יגאל גואטה: כוחנו באחדותנו, והפירוד הוא אסון, ואפילו המן הרשע, צורר היהודים, הבין את זה.

יגאל גואטה: 1,660 שנה עברו מאז, ובימים אלו עם ישראל חווה ניסיון פירוד נוסף.

יגאל גואטה: למרבה הצער, הפעם זה בא מבפנים, ניסיון שמחופש לליברליזם ולדמוקרטיה – "יהדות מתקדמת" – ניסיון מודרני שעלול להמיט עלינו אסון רוחני וגשמי.

יגאל גואטה: התנועה הרפורמית בישראל, או כפי שהם מכנים עצמם, "יהדות מתקדמת" – גברתי היושבת-ראש, אולי תגני עלי קצת עם הרעש הזה?

יגאל גואטה: טיפה, טיפה.

טלי פלוסקוב: כן אני אנסה.

טלי פלוסקוב: תן לי רק כמה שניות בבקשה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי האופוזיציה, כל מי שמעוניין לדבר – לצאת החוצה.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת סבטלובה, חברת הכנסת קסניה סבטלובה, אנחנו מבקשים לצאת.

טלי פלוסקוב: תודה.

יגאל גואטה: התנועה הרפורמית בישראל, או כפי שהם מכנים עצמם, "יהדות מתקדמת", נוגסת בכל חלקה טובה בעם ישראל ובארץ-ישראל, ולמעשה יוצרת פירוד בין חלקי העם, על-ידי דת או כת חדשה, איני יודע מה זה.

יגאל גואטה: הם הגורם הראשון להתבוללות, הם מכחידים את העם היהודי: הדור השני באמריקה, ברובו, כבר לא מכיר לא את היהדות וגם כנראה לא את מדינת ישראל.

יגאל גואטה: ההכרה שמקבלים הרפורמים ממדינת ישראל היא בעיקר על רקע התמיכה שלהם, הפוליטית והכספית, בעיקר הכספית.

יגאל גואטה: וכן, רבותי, מדובר פה בקשרי הון-שלטון.

יגאל גואטה: הון-שלטון, שבצדו השני יש לצון – ואבדון.

יגאל גואטה: לפני כמה ימים, בוועידת איפא"ק, בריאיון לערוץ 10, שלח הרביי ריק ג'ייקובס איום גס לראש הממשלה בנימין נתניהו; הוא כרך את הסיוע של הזרם הרפורמי לשערוריית ההסדר ברחבת הכותל.

יגאל גואטה: ואם זה לא עולם תחתון, אז מה זה עולם תחתון?

יגאל גואטה: זה נקרא לקנות הכרה בכסף.

יגאל גואטה: הם יודעים שאפשר לקנות הכול בכסף, גם להחליט שגוי הוא בעצם יהודי.

יגאל גואטה: בעברית של רחוב – – –

מיכל רוזין: זה עולם תחתון?

יגאל גואטה: ודאי שזה עולם תחתון.

מיכל רוזין: – – –

יגאל גואטה: אם בכסף מחליטים מה יהיה פה, בממשלת ישראל, זה סופר עולם תחתון – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל רוזין, חברת הכנסת מיכל רוזין, אני מבקשת להירגע.

יגאל גואטה: – – סופר הון-שלטון.

מיכל רוזין: – – – לגמרי.

מיכל רוזין: לגמרי – – –

יגאל גואטה: ואת יודעת מה, בעברית של הרחוב זו סחיטה באיומים.

יגאל גואטה: לא רק הון-שלטון ולא רק עולם תחתון, זו סחיטה באיום – שהמדינה פה צריכה להתנהל בגלל הכוח שיש להם בשלטון באמריקה והכסף שהם נותנים לנו.

מיכל רוזין: פשוט לא ייאמן.

מיכל רוזין: אולי תכיר בזה שחשוב לשמור על היהדות.

יגאל גואטה: ואני שואל אותך, מה הדבר הבא שהם ירצו?

יגאל גואטה: הם ירצו רב ראשי רפורמי ספרדי.

מיכל רוזין: למה לא? למה לא?

מיכל רוזין: מה קרה?

יגאל גואטה: ואנחנו ניתן להם.

יגאל גואטה: ורב ראשי אשכנזי, וניתן להם.

מיכל רוזין: די עם המונופול האורתודוקסי.

מיכל רוזין: די.

יגאל גואטה: אז בואי ניתן לכולם.

יגאל גואטה: יש דתות, יש מספיק דתות.

יגאל גואטה: יש מספיק דתות.

מיכל רוזין: 67 שנים יש כאן מונופול.

מיכל רוזין: די, מספיק.

יגאל גואטה: יש מוסלמים, יש נוצרים, יש מלא דתות.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל רוזין, אני מבקשת להירגע לפני שאני קוראת אותך לסדר.

יגאל גואטה: זאת דת של אין-דת, זו לא דת בכלל.

יגאל גואטה: זו לא דת.

מיכל רוזין: אה, בעיניך זה לא דת.

מיכל רוזין: מי אתה שתחליט?

מיכל רוזין: מי שאתה שתחליט בכלל?

טלי פלוסקוב: מיכל רוזין, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל רוזין: אתה תחליט מה דת ומה לא דת, ומהי היהדות – – –

טלי פלוסקוב: מיכל רוזין, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

יגאל גואטה: לא, לא, הם מסתמכים על הפירוק של הדת היהודית, על הריסוק של הדת היהודית.

יגאל גואטה: זה מה שהם רוצים.

טלי פלוסקוב: מיכל רוזין, אני קוראת אותך לסדר פעם שלישית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

מיכל רוזין: אין לך מונופול על היהדות.

מיכל רוזין: אתה רוצה מונופול.

יגאל גואטה: זה מה שהם רוצים.

יגאל גואטה: אין פה באמת דת, הרבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת לצאת.

טלי פלוסקוב: שמענו רק אותך.

טלי פלוסקוב: (חברת הכנסת מיכל רוזין יוצאת מאולם המליאה.

טלי פלוסקוב: )

יגאל גואטה: הרי הם מניחים תפילין רק כשערוץ 2 מגיע לכותל.

יגאל גואטה: אז הם מניחים תפילין.

טלי פלוסקוב: אדוני, חבר הכנסת גואטה, אני מבקשת להמשיך בקו שלך, ולא להשיב לחברי הכנסת שמפריעים לך.

יגאל גואטה: ואני שואל מה הדבר הבא, אולי רב רפורמי אשכנזי ראשי, ורב רפורמי ספרדי ראשי, למה לא?

יגאל גואטה: אם יהיו בעיות, הם ישלמו עוד קצת כסף, או שיאיימו עלינו עוד פעם, או שיפסיקו לתרום, ואז הכול יהיה בסדר.

מיקי לוי: אבל הם יהודים, הרב גואטה, הם יהודים, הם יהודים טובים.

יגאל גואטה: גברתי היושבת-ראש, פרופסור ישעיהו ליבוביץ, הכוהן הגדול של השמאל הישראלי, בהתייחסו לתנועה הרפורמית, אמר: "אם הדת תיהפך מכשיר לסיפוק צרכיו של האדם ותותאם למאווייו השונים – כי אז מה ההבדל בין בית-הכנסת ובית- הקולנוע?

יגאל גואטה: " גם הוא הבין את זה.

יגאל גואטה: גברתי היושבת-ראש, אני אומר את הדברים הללו בצער, אבל הדברים חייבים להיאמר, כי הרפורמים, שכל כוונתם היא לקחת את הדברים היקרים ביהדות ולהוזיל אותם ולהפוך אותם לתחביב, מהווים סכנה קיומית לעם ישראל לא פחות מהסכנות הקיומיות הפוקדות אותנו – זה בגוף וזה בנפש.

יגאל גואטה: אני לא מצליח להבין דבר אחד: אם היהדות האורתודוקסית מיושנת מדי ולא עדכנית, אז מדוע מתעקשים הרפורמים לקבל פה מקום ליד פיסות אבנים מלפני אלפיים שנה שכל מקורן הוא ביהדות ובתורה המיושנת הזאת?

יגאל גואטה: מה זה מעניין אתכם?

יגאל גואטה: לכו תיקחו קיר בהרצליה ותעשו מה שאתם רוצים.

יגאל גואטה: אני מדבר מדם לבי, רבותי.

יגאל גואטה: אני מרגיש שלא רבים מבינים את המאבק שיש לנו בכת הרפורמית.

יגאל גואטה: יש איזה טשטוש וחוסר בהירות; חושבים כאילו החרדים נאבקים נגד יהודים בגולה.

יגאל גואטה: זה ממש לא נכון, זהו שקר.

יגאל גואטה: לרפורמים נוח להציג את זה כך כדי להשיג אהדה.

יגאל גואטה: עם היהודי החילוני אין לנו מלחמה.

יגאל גואטה: גם התורה בעצמה אומרת שיש בחירה: אתה רוצה לשמור את התורה?

יגאל גואטה: תשמור.

יגאל גואטה: אתה לא רוצה?

יגאל גואטה: אל תשמור.

יגאל גואטה: אבל יש שכר ועונש.

יגאל גואטה: להפך, אנחנו מושיטים יד וננסה לשכנע גם את החילוני ולקרב אותו.

יגאל גואטה: היהודי החילוני לא כופר בתורה, הוא מודה שאינו מסוגל לקיים אותה, קשה לו.

יגאל גואטה: היום, למשל, בתענית אסתר, הרבה יהודים לא צמים.

יגאל גואטה: וכי יש לי מלחמה עם אחד שאומר שהוא חלש באופיו?

יגאל גואטה: לא.

יגאל גואטה: הוא, להבדיל מהרפורמי, לא אומר את זה בלגלוג או בזלזול כנגד התורה: מי צריך את הצום הזה?

יגאל גואטה: לא, הוא לא אומר את זה.

יגאל גואטה: הוא לא אומר שבעידן ההיי-טק אין צורך לקיים מצוות.

יגאל גואטה: הוא אומר: נכון, אבא שלי צם, אימא שלי צמה, ואני פחות שומר מצוות, כי קשה לי.

יגאל גואטה: אתו אין לנו מלחמה.

יגאל גואטה: אפילו את היהודי האנטי-דתי מצווה לקרב ואסור להרחיק.

יגאל גואטה: אנחנו מאמינים שכל יהודי הוא בפוטנציאל להתקרב בשלב כלשהו לאביו שבשמיים.

יגאל גואטה: אבל, מורי ורבותי, עם היהודי הרפורמי יש לנו מלחמה.

יגאל גואטה: ועוד איזו מלחמה.

יגאל גואטה: כי הוא בא מגישה של זלזול, של כפירה בתורה, של דת חדשה שרוצה להיבנות על חורבנה של הדת היהודית – –

מיקי לוי: מאבק, תגיד מאבק.

יגאל גואטה: – – דת שכל-כולה התרסה כלפי בורא עולם וכלפי התורה.

מיקי לוי: תגיד רק מאבק, לא מלחמה.

יגאל גואטה: מאבק.

יגאל גואטה: מה אומר הרפורמי?

יגאל גואטה: מצה?

יגאל גואטה: בשביל מה צריך מצה?

יגאל גואטה: היום, בעידן המודרני, אין שום סיבה לא לאכול חמץ.

יגאל גואטה: ראיתם רפורמי שנוטל בסוכות לולב ואתרוג?

יגאל גואטה: לא ראיתי.

יגאל גואטה: אתם יודעים למה?

יגאל גואטה: כי הוא עצלן.

יגאל גואטה: הוא בכלל לא יודע שיש מצווה כזאת, ואם הוא יודע – הוא כופר בה, וכך בכל מצוות התורה.

יגאל גואטה: וזו הבעיה.

יגאל גואטה: הנשים הללו מניחות תפילין בכותל רק כשערוץ 2 מגיע, אז אתם מבינים מה באמת הקשר שלהן לתפילין האלה בכלל.

יגאל גואטה: התורה, על-פי לשונם, היא לא רלוונטית.

יגאל גואטה: הם לא שנו ולא למדו, והם באים "לתקן" ולשנות את התורה.

יגאל גואטה: עפר לפיהם.

יגאל גואטה: גם את הסידור הם תיקנו, כלומר – קלקלו.

מרב מיכאלי: טירוף, טירוף, טירוף.

יגאל גואטה: אתם יודעים שתקופה מסוימת מחקו בחוגי הרפורמים, לפני עשרות שנים, את המילים "ציון" ו"ירושלים" מהסידור?

יגאל גואטה: אתם יודעים את זה?

יגאל גואטה: למה?

יגאל גואטה: אתם לא יודעים?

יגאל גואטה: אז תדעו: בגרמניה הרפורמים והמשכילים מחקו את זה כי זה היה גלותי מדי לטעמם, המילים "ציון" ו"ירושלים".

יגאל גואטה: לרפורמים אין יום שבת, אפילו לא יום מנוחה.

יגאל גואטה: מה שאצלנו הוא שבת קודש, אצלם הוא Saturday.

יגאל גואטה: להם אין בית-כנסת, יש להם "טמפל', עם עוגב ועם רב שנראה כמו כומר, ולפעמים גם עם כומר אמיתי, לא מחופש.

יגאל גואטה: כי זה "טמפל", כי כך הם מכנים את בתי-הכנסת שלהם.

יגאל גואטה: רבותי, זו ממש בדיחה, אבל זה עצוב.

יגאל גואטה: איך אמר אותו אבא לילד שלו שעשה שטויות?

יגאל גואטה: גם אני הייתי צוחק אם הילד הזה לא היה שלי.

יגאל גואטה: אני חוזר ומדגיש: אין לנו מאבק עם חילוני בנתניה או בתל-אביב שמחלל שבת, ולא עם אוכל נבלות וטרפות.

יגאל גואטה: כואב לנו הלב, אבל הוא לא אויב.

יגאל גואטה: אדרבה, הוא אח, וצריך לחבק אותו ולקרב אותו.

יגאל גואטה: אבל יש לנו מאבק עם מי שבא ואומר שמותר לחלל שבת, עם מי שבא ואומר שמותר לאכול טרף.

יגאל גואטה: המלחמה שלנו זה על הדת החדשה שמתירה את כל האיסורים שבתורה, בטענה מזעזעת שהתורה, חס ושלום, לא רלוונטית.

יגאל גואטה: על זה ורק על זה המאבק, ושהרפורמים לא יוליכו אתכם שולל.

יגאל גואטה: גברתי היושבת-ראש, בדיוק היום לפני 39 שנה נפטר הרב משה פיינשטיין.

יגאל גואטה: הכינוי שלו היה "פוסק הדור".

יגאל גואטה: הוא היה סמכות הלכתית, אוטוריטה, ולא הייתה בארצות-הברית סמכות מעליו.

יגאל גואטה: בשנת תשל"ב, כלומר 1972, שאל אותו רב מבוסטון מה צריכה להיות העמדה היהודית – אפשר שמה ביציע?

יגאל גואטה: זה ממש ממש מפריע לי.

יגאל גואטה: ביטן, ברצינות, זה ממש מפריע, נורא מפריע.

טלי פלוסקוב: יושבי-ראש סיעות.

יגאל גואטה: אתם לא צריכים כבר להצביע, אתם לא צריכים כלום.

טלי פלוסקוב: תנו, בבקשה.

טלי פלוסקוב: זה נורא קשה כשהאולם ריק לדבר כשמדברים עוד במקום אחד.

טלי פלוסקוב: אז בבקשה להירגע.

יגאל גואטה: תרשו לי לצטט מתשובתו ההלכתית של הרב משה פיינשטיין, ויהיה זה לכבוד לבית הזה.

יגאל גואטה: תחילה הוא כתב כך, ואני מצטט: "והנה ראשית צריך לדעת כי מעיקרי האמונה הטהורה שלנו שכל התורה – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דוד ביטן, חבר הכנסת דוד ביטן, אני שומעת כל מה שאתה אומר שם.

טלי פלוסקוב: יש פה חבר כנסת שנואם, נא לכבד אותו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יגאל גואטה: הרב פיינשטיין הגיב לאותו רב מבוסטון ששאל אותו מה צריכה להיות העמדה היהודית לגבי קבוצת נשים בבוסטון שביקשה להניח תפילין, ואני מצטט את תשובתו: "והנה ראשית צריך לדעת כי מעיקרי האמונה הטהורה שלנו שכל התורה בין שבכתב ובין שבעל-פה ניתנה מהקדוש-ברוך-הוא בעצמו בהר-סיני על-ידי משה רבנו, ואי-אפשר לשנות אפילו קוץ אחד, לא להקל ולא להחמיר".

יגאל גואטה: לגבי אותן נשים הוא פסק שאף-על-פי שהן באמת רוצות לקיים מצווה, אבל כיוון שהמניע שלהן הוא עקרון השוויון, ומתוך תרעומת על התורה הקדושה, ממילא הן כופרות בתורה – "אין זה מעשה מצווה כלל אלא אדרבה, מעשה איסור".

יגאל גואטה: אם כך כתב על נשים שרוצות לקיים מצווה, תעשו קל וחומר בעצמכם מה העמדה ההלכתית לגבי אלו שמבקשים לעקור ממש מצוות מהתורה.

יגאל גואטה: לסיום, גברתי, אני מבקש לצטט עוד דבר מעוד רב חשוב מאוד.

יגאל גואטה: יש ברובע היהודי אשר בירושלים רב שהוא אחד מגדולי ישראל, רב צנוע ונחבא אל הכלים.

יגאל גואטה: הוא גם הרב של הרובע היהודי.

יגאל גואטה: הוא גדל בבית ישראלי ציוני, אביו היה ד"ר יצחק נבנצל, איש דגול שעלה למדינה עוד קודם היווסדה, וכידוע, הוא היה מבקר המדינה.

יגאל גואטה: אחותו, פליאה אלבק, הייתה אישה דגולה, בעלת חסד ובכירה בפרקליטות המדינה.

יגאל גואטה: וכך הוא אמר – אני מדבר על הרב אביגדור נבנצל.

יגאל גואטה: לפני כמה שנים הוא כתב תצהיר לבית-המשפט העליון לקראת דיון בעתירת רפורמים שביקשו להניח ידם על הכותל המערבי הקדוש, וכך כתב: "משה רבנו העניו מכל אדם בשומעו לראשונה את דבר ה' פתח בשאלה: מי אנוכי?

יגאל גואטה: להבדיל מפרעה הרשע שבשומעו לראשונה את דבר השם פתח בשאלה: מי ה'.

יגאל גואטה: חכמי ישראל בכל הדורות המשיכו בדרכו של משה וביטלו את עצמם מפני דבר ה' עד כדי מסירות נפש.

יגאל גואטה: הפורשים מדרך התורה בכל הדורות הכפיפו את דבר ה' לאנוכיותם.

יגאל גואטה: כשגברה מלכות יוון – התייוונו; כשגברה יד ישראל בימי החשמונאים – נעשו צדוקים; השתלטה רומי – התחברו לרומאים.

יגאל גואטה: בדרך זו הלכו גם הרפורמים.

יגאל גואטה: חשבו לשבת לבטח בגרמניה, אז עקרו את לשון הקודש מן התפילה, עקרו את זיכרון ירושלים והמקדש מן התפילה – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

יגאל גואטה: – – בראותם את ברלין כארץ ציון שלהם ואת עצמם כגרמנים.

יגאל גואטה: בימי השואה ניסה הרב הרפורמי של שבדיה, הרב אהרנפרייז, למנוע משבדיה לקלוט ניצולים יהודים.

יגאל גואטה: אחד מראשי הרפורמים באמריקה, סטפן וייז, השתדל שלא יפנו לנשיא רוזוולט בדרישה להציל את היהודים שהובלו לתאי הגזים".

יגאל גואטה: בחנוכה, רבותי, ובפורים, ביקשו לנפץ את עם ישראל.

יגאל גואטה: אלו שני חגים שלא מתבטלים לעולם.

יגאל גואטה: בפורים ניסו לחסל את עם ישראל הגשמי; בחנוכה ביקשו לנפץ את הרוחניות שלנו, את פך השמן הטהור.

יגאל גואטה: הדעה בחז"ל היא שהמלחמה על הנפש חמורה מהמלחמה על הגוף.

יגאל גואטה: אלו בדיוק הרפורמים – – –

מרב מיכאלי: איך עוד לא נגמר לך הזמן עם כל דברי הבלע האלה?

יגאל גואטה: בזכותך, בזכות זה שאת מפריעה לי כל הזמן, אז מוסיפים לי את זה.

מרב מיכאלי: דברי בלע.

יגאל גואטה: ואפילו לא שמעת אותי.

מרב מיכאלי: שמעתי.

מרב מיכאלי: עמדתי פה ושמעתי הכול.

יגאל גואטה: שמעת חצי שנייה והלכת, אז מה את אומרת "דברי בלע"?

מרב מיכאלי: לא, אני עומדת פה מתחילת הדברים שלך, וזה דברי בלע.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת גואטה, זמנך – – –

יגאל גואטה: – – – תשמעי את כל הדברים.

טלי פלוסקוב: זה על חשבון הזמן שלך.

מרב מיכאלי: שמעתי הכול.

מרב מיכאלי: עכשיו אני הולכת – – –

יגאל גואטה: הם קורעים חלקים מהתורה ומהיהדות.

יגאל גואטה: רבותי חברי הכנסת, על רקע הדברים הללו נבין מדוע אדם שהיה סמל אהבת הבריות, מרן הרב עובדיה יוסף, יצא בתקיפות כה רבה נגד הרפורמים, ומדוע כיום מרן ראש ישיבת "פורת יוסף", הרב שלום כהן, מורה לנציגיו שלא לוותר בנושא הזה.

יגאל גואטה: כי מלחמה לנו אתם – לא עם היהודי הרפורמי מבולטימור או שיקגו, שהוא באופן אישי אולי בגדר "תינוק שנשבה" – –

טלי פלוסקוב: תודה.

יגאל גואטה: – – אני מדבר על מנהיגי הרפורמים – אני מסיים – אתם יש לנו מאבק, ולא נוותר ולא נוכל לוותר.

יגאל גואטה: התורה היא נצח נצחים, ואין בן-תמותה שרשאי לבטל אפילו אות אחת מן התורה, גם אם הוא תורם למדינה, גם אם נתניהו חושש ממנו.

יגאל גואטה: רבותי, והעיקר – לא לפחד כלל.

יגאל גואטה: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל גואטה.

טלי פלוסקוב: ישיב השר לשירותי דת חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, ידידי המציע חבר הכנסת יגאל גואטה, יישר כוח על דברים היוצאים מן הלב ונכנסים אל הלב.

דוד אזולאי: היהדות הנאמנה מכל תפוצות ישראל לאורך כל הדורות התמודדה עם יהודים חלשי אופי שביקשו לרפות את ידי הציבור הכללי ולהחלישו כנגד התורה ומצוות ה' יתברך.

דוד אזולאי: כך היה לבני ישראל במצרים עם דתן ואבירם שביקשו לפורר את החברה היהודית מבפנים, הלאה בתקופות של המתייוונים, וגם המשומדים השונים בקרב עמנו בגולה, ועד לתקופת המשכילים בתקופה שקדמה לשואה.

דוד אזולאי: ככה היה לאורך כל ההיסטוריה היהודית; קמו אנשים מתוכנו, יהודים מבית, מבטן ומלידה, בנים לאם יהודייה, כשרים על-פי ההלכה, והציעו הצעות שונות ומשונות על הצורך להתחדש ולעשות רפורמות, על כך שהיהדות צריכה להיות מותאמת לתקופה, על הצורך בביטול מצוות מיושנות, חס וחלילה, ולעדכנן לעת החדשה: לאפשר ליהודי וליהודייה להתחתן עם גויים, לבטל את המצוות הקשות לקיום, להקל על קבלת השונה מאתנו, מי שאינו מהעם היהודי, בגיורים או בקיום המצוות.

דוד אזולאי: חברי חברי הכנסת, צריך לדעת: היהדות זה לא תוכנית כבקשתך.

דוד אזולאי: אין לנו יכולת לשנות מילה או פסיק ממה שכתוב בה.

דוד אזולאי: הדבר משול לאדם שרוצה לשלוח מייל לחברו, אבל בכתובת המייל רק לא ישים נקודה אחת בסיומת או יסיר אות אחת.

דוד אזולאי: האם נתפלא למה המייל הזה לא מגיע ליעדו?

דוד אזולאי: הרי נסביר לאותו אדם כי לא אפשרי ככה לשלוח הודעות מייל; חייבים לבדוק ולהיצמד לכללים.

דוד אזולאי: כך בדיוק גם כאן.

דוד אזולאי: מי שקורא לשנות את הכתוב בתורה הקדושה, מי שמבקש השכם והערב לשנות את מה שנמסר לנו בהר-סיני והועבר אלינו במסורת מאב לבנו – חבר הכנסת יגאל גואטה, אני מדבר אליך – בכל הקהילות השונות, מתימן ועד פולין, מאתיופיה ועד חאלב – המבקש להפיל תמימים ברשתו ולא יחדל עד שישיג את מבוקשו בכל דרך.

דוד אזולאי: האנשים האלה משקיעים הון עתק – חברי חבר הכנסת יגאל גואטה, דיברת על הון ושלטון.

דוד אזולאי: אני לא יכול להגיד את זה, אבל אני מסכים אתך – וכל יכולת השפעה שיש ברשותם, והכול הכול הכול כדי לחבל בתורת ה' יתברך.

יגאל גואטה: – – –

דוד אזולאי: להם אנו אומרים: היה לא תהיה.

דוד אזולאי: לא ניתן לכם.

דוד אזולאי: כשם שאבותינו עמדו איתנים בכל הדורות מול כל אלה שקמו עלינו ושמרו על הגחלת שתמשיך לדלוק, כך אנו נעמוד איתנים, כל חפצי ואוהבי התורה ונאמני המסורת מדורי דורות.

דוד אזולאי: כל מי שחפץ לשמור את התורה ככתבה וכלשונה, ברוך ומבורך יהיה.

דוד אזולאי: אנו נבוא ונסייע לו בכל מקום בעולם, כפי שאנחנו עושים.

דוד אזולאי: יהודי שחפץ לשמור על כשרות וטהרה ומניין וכל יתר המצוות שעליהן ציוונו ה', יוכל לעשות זאת בכל קהילה יהודית בעולם, ואף במקומות נידחים שאין שם קהילות.

דוד אזולאי: אפילו חב"ד – גם חב"ד, שייזכרו על טוב, עשו במסירות נפש בכל נקודה בעולם, גם באוסטרליה הרחוקה; כשביקרתי שם ראיתי את חב"ד עושים מלאכת קודש.

דוד אזולאי: וכל מי שירצה לשמור את התורה כהלכתה, בוודאי שיוכל לעשות זאת ללא הפרעה.

דוד אזולאי: אני מבטיח לכם, הערבות ההדדית של היהדות השורשית, קיום המצוות ככתבן וכלשונן, יישארו לעד, כי הם-הם העדות הנאמנה לזכות קיומנו בכל אתר ואתר בעולם.

דוד אזולאי: אבל אני לא דואג.

דוד אזולאי: אני רוצה לספר לכם כי בימים האלה אנחנו חוגגים את ימי הפורים, שבו באופן פלאי ה' עשה עמנו נס, לעם ישראל, והציל את העם מכליה גשמית.

דוד אזולאי: המן ביקש להשמיד, להרוג ולאבד את כל היהודים, מנער ועד זקן, טף ונשים ביום אחד – לא משנה; עצם היותך יהודי – צריך להרוג אותך.

דוד אזולאי: זה היה המן הרשע,.

דוד אזולאי: בניגוד לחנוכה, ששם הגזירה לא הייתה על הגוף, שם הגזירה הייתה על הנשמה.

דוד אזולאי: ברגע שהפרת את המצוות, הלכת וקיימת את המצוות כפי שהיוונים רצו שתקיים אותן, יכולת להמשיך לחיות.

דוד אזולאי: ואת זה – אנחנו לא ניתן שבדורנו הדבר הזה יתקיים.

דוד אזולאי: וכפי שאמר חברי יגאל גואטה, נכון, אנחנו אוהבים כל אחד מעם ישראל.

דוד אזולאי: אנחנו לא אוהבים את אלה שרוצים וטועים ומטעים את עם ישראל, מטעים את אותם יהודים תמימים שבאים לשמור תורה ומצוות, והם מטעים אותם.

דוד אזולאי: תראה מה קורה לנו בארצות-הברית, איזו התבוללות הגיעה לשם.

דוד אזולאי: חס וחלילה שהדבר הזה יגיע לארץ-ישראל.

דוד אזולאי: נעשה הכול, נעמוד איתנים.

דוד אזולאי: כולנו כאיש אחד, בלב אחד.

דוד אזולאי: לא ניתן.

דוד אזולאי: ובימים האלה שאנחנו נמצאים בעיצומו של חג הפורים: ליהודים הייתה אורה ושמחה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר לשירותי דת.

טלי פלוסקוב: מה אתה מציע, אדוני השר?

דוד אזולאי: – – –

טלי פלוסקוב: להסתפק בתשובה.

טלי פלוסקוב: ואתה מסכים לזה?

יגאל גואטה: נסת

יגאל גואטה: פק – – –

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו לא מצביעים, אנחנו מסתפקים בתשובתו של השר.

טלי פלוסקוב: אוקיי, חברים, תם סדר-היום.

טלי פלוסקוב: חג שמח לכולם.

טלי פלוסקוב: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ח באדר ב' התשע"ו, 28 במרס 2016, בשעה 16:00.

טלי פלוסקוב: ישיבה זו נעולה.