ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 117, 2016-03-21 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"א באדר ב' התשע"ו, 21 במרס 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 18), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 18 והוראת שעה), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו–2016; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 126) (עבודת שירות – בדיקות סמים), התשע"ו–2016; הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי – הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2788/20 וכלה בהצעת חוק פ/2827/20 – הצעת חוק משק החשמל (תיקון – ייצור והולכת חשמל בשבת ובמועדי ישראל), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר, אורי מקלב, יואב בן צור, יצחק וקנין, יעקב מרגי, נאוה בוקר, מנחם אליעזר מוזס, מרדכי יוגב, ישראל אייכלר, אברהם נגוסה ומשה גפני; הצעת חוק ארגון הפיקוח על העבודה (תיקון – צווים לסגירת אתר בנייה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלי אלאלוף, איל בן ראובן ועבד אל חכים חאג' יחיא; הצעת חוק החלפת המונח מפגר (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, אחמד טיבי, נורית קורן, יואב בן צור, אורלי לוי אבקסיס, מאיר כהן ומיכל רוזין; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – הלוואה כהון עצמי) (הוראת שעה), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק השכלת יסוד חינם למבוגרים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, יעקב מרגי, מירב בן ארי ונחמן שי; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מגבלת רישיון נהיגה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת חמד עמאר, רוברט אילטוב, סופה לנדבר, עודד פורר ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון – שחרור ממאסר על-תנאי וקיצוב עונש למחבלים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אביגדור ליברמן, אורלי לוי אבקסיס, סופה לנדבר, רוברט אילטוב, חמד עמאר ועודד פורר; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון – השוואה בין עובד במשכורת חודשית לעובד בשכר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלי אלאלוף, יעקב מרגי, איציק שמולי, עאידה תומא סלימאן ורחל עזריה; הצעת חוק זכויות חגים לעובדים שעתיים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלי אלאלוף, יעקב מרגי, עאידה תומא סלימאן ורחל עזריה; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (תקופת צינון למפקח על הבנקים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יואב קיש, אלי כהן, יואב בן צור, קארין אלהרר, מיקי רוזנטל, אורי מקלב, דב חנין, אילן גילאון, רוברט אילטוב ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – בדיקת תלות בידי רופא מומחה למבוטח מגיל 80),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת טלי פלוסקוב ואלי אלאלוף; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – סעיף נוקשות), מאת חבר הכנסת מנואל טרכטנברג; הצעת חוק תרומת ביציות (תיקון – תרומת ביציות בין בנות-זוג), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מיכל בירן, מרב מיכאלי, יצחק הרצוג, קסניה סבטלובה, רויטל סויד, יוסי יונה, ציפי לבני, נחמן שי, עמר בר-לב, יואל חסון, איילת נחמיאס ורבין, מנואל טרכטנברג, סתיו שפיר, זוהיר בהלול, איתן כבל, איציק שמולי, יחיאל חיליק בר ואיל בן ראובן; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחות בארנונה לתעשייה חדשה), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הפחתת פליטות גזי חממה, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – ביטול אגרות רישום לנישואין), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק בירור תלונות אודות פעילות מבצעית של צבא הגנה לישראל, התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – משרת מילואים פעיל), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק הלוואות למיגון דירות באזורי קו העימות, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת חיים ילין, יפעת שאשא ביטון, עמר בר-לב, ענת ברקו, אורי מקלב, יעקב מרגי, איציק שמולי, יחיאל חיליק בר, מירב בן ארי, איתן ברושי, קארין אלהרר, איל בן ראובן, יואל חסון, זוהיר בהלול ומנואל טרכטנברג; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום בעד חניה במוסד רפואי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – ביטול אשרה ורישיון לישיבת קבע למחבלים ולמשפחותיהם עקב השתתפות בפעילות טרור), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דוד ביטן, אורי מקלב, יואב בן צור, בצלאל סמוטריץ, יואב קיש, אלי כהן, שרן השכל, רוברט אילטוב, יאיר לפיד, נאוה בוקר,

ירדנה מלר-הורוביץ: ניסן סלומינסקי, אבי דיכטר, יעקב פרי, מאיר כהן, מכלוף מיקי זוהר, ענת ברקו, נורית קורן, מיקי לוי ועליזה לביא; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות במס ליישוב מאוים באזור), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ, יואב קיש, מכלוף מיקי זוהר, אלי כהן, אורלי לוי אבקסיס, יואב בן צור, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, זאב בנימין בגין, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, טלי פלוסקוב, רוברט אילטוב, יצחק וקנין, דוד אמסלם, נורית קורן, אורן אסף חזן, אברהם נגוסה, יעקב מרגי, חמד עמאר, ישראל אייכלר, עודד פורר, סופה לנדבר, דוד ביטן, נאוה בוקר, יגאל גואטה, מרדכי יוגב ושרן השכל; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – מחירי מוצרי מזון בסיסיים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק דיור סוציאלי, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הפרשנות (תיקון – הגדרת הפליה על רקע זהות מגדרית או נטייה מינית), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עפר שלח, יעל גרמן ואמיר אוחנה; הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התשע"ו–2016, מאת חברות הכנסת זהבה גלאון ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (החרגת הוצאות נסיעה), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת יואב בן צור; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת רחל עזריה, מיקי רוזנטל, נורית קורן, יפעת שאשא ביטון, חיים ילין, אורי מקלב, טלי פלוסקוב, בצלאל סמוטריץ, אילן גילאון, רועי פולקמן, מירב בן ארי, דב חנין ויעקב מרגי; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – הארכת תוקף זכאות לדירה ציבורית), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת התקנת מצלמות באוטובוס), התשע"ו–2016,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברי הכנסת חמד עמאר, אביגדור ליברמן, רוברט אילטוב, סופה לנדבר, אורלי לוי אבקסיס, עודד פורר, ישראל אייכלר, יואב בן צור, אמיר אוחנה, קארין אלהרר, מרדכי יוגב, אורי מקלב ואלי אלאלוף; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תשלום דמי חניה לפי שעה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עמר בר-לב, דב חנין, איתן ברושי, יואל חסון, מיקי רוזנטל, מירב בן ארי, יפעת שאשא ביטון, ישראל אייכלר, יוסי יונה, עליזה לביא, חיים ילין, איתן כבל, אראל מרגלית, איימן עודה, עבדאללה אבו מערוף, איציק שמולי וקארין אלהרר; הצעת חוק הממשלה (תיקון – ועדת שרים לענייני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, בצלאל סמוטריץ, איימן עודה, ענת ברקו, עפר שלח, מנואל טרכטנברג, נחמן שי, עאידה תומא סלימאן, קסניה סבטלובה, יעל גרמן, איילת נחמיאס ורבין, יחיאל חיליק בר, קארין אלהרר, איתן כבל, עליזה לביא, מיקי לוי, מיקי רוזנטל, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, יעקב פרי, זהבה גלאון, זוהיר בהלול, חיים ילין, עבד אל חכים חאג' יחיא, יוסי יונה, אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף, יעל כהן-פארן, עיסאווי פריג', אראל מרגלית, יואב בן צור, אורלי לוי אבקסיס, אורן אסף חזן, דב חנין, אחמד טיבי, באסל גטאס, יואל חסון, איתן ברושי ותמר זנדברג; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – מתן כספי הפיקדון לחיילים בודדים), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – צמצום שיקול הדעת בקביעת מנפיק בעל היקף פעילות רחב), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלי כהן, טלי פלוסקוב, איילת נחמיאס ורבין ויואב קיש; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – צירוף פירוט שעות חודשי לתלוש השכר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, דוד ביטן, זאב בנימין בגין, מכלוף מיקי זוהר, נאוה בוקר, אבי דיכטר, אברהם נגוסה, אורן אסף חזן, שרן השכל, יצחק הרצוג, שלי יחימוביץ, סתיו שפיר, איציק שמולי, עמיר פרץ, איתן כבל, מנואל טרכטנברג,

ירדנה מלר-הורוביץ: אראל מרגלית, מיקי רוזנטל, רויטל סויד, יואל חסון, זוהיר בהלול, איתן ברושי, מיכל בירן, נחמן שי, קסניה סבטלובה, יוסי יונה, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן, איימן עודה, מסעוד גנאים, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עבד אל חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, דב חנין, עבדאללה אבו מערוף, יעל גרמן, מאיר כהן, יעקב פרי, עפר שלח, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, מיקי לוי, אלעזר שטרן, רחל עזריה, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, אלי כהן, רועי פולקמן, מירב בן ארי, ניסן סלומינסקי, יעקב מרגי, יואב בן צור, יגאל גואטה, אורלי לוי אבקסיס, סופה לנדבר, חמד עמאר, רוברט אילטוב, משה גפני, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, ישראל אייכלר, זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג', מיכל רוזין, תמר זנדברג וחיים ילין; הצעת חוק השירותים החשאיים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עפר שלח ויעקב פרי; הצעת חוק העמותות (תיקון – עמותה הפועלת להעמדה לדין של חיילי צה"ל), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בצלאל סמוטריץ ויואב קיש; הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות (תיקון – הוראות שונות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נורית קורן, אלי כהן, מירב בן ארי, טלי פלוסקוב, רועי פולקמן, יעקב מרגי, זהבה גלאון, איילת נחמיאס ורבין, קסניה סבטלובה, מיקי לוי, איתן כבל, אלי אלאלוף, יואל חסון, דוד ביטן, איציק שמולי, רחל עזריה, מכלוף מיקי זוהר, עודד פורר, רוברט אילטוב, סופה לנדבר, עאידה תומא סלימאן, מיכל רוזין, יואל רזבוזוב, עליזה לביא, מיכל בירן, יעל גרמן, קארין אלהרר, אברהם נגוסה, שולי מועלם-רפאלי, שלי יחימוביץ, אוסאמה סעדי, יפעת שאשא ביטון, אילן גילאון, דב חנין, יוסף ג'בארין, איתן ברושי, יחיאל חיליק בר, אראל מרגלית, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן, עפר שלח, אורי מקלב ויוסי יונה; הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (תיקון – העלאת תקרת הפטור למשכיר ששוכר), התשע"ו–2016,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הפעלת סמכות תיחום מגורים לתושבי האזור ומשפחותיהם עקב השתתפות בפעילות טרור, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דוד ביטן, יאיר לפיד, יעקב פרי, נאוה בוקר, אבי דיכטר, יואב קיש, אורי מקלב, שרן השכל, ניסן סלומינסקי, אלי כהן, מאיר כהן, מכלוף מיקי זוהר, בצלאל סמוטריץ, ענת ברקו, רוברט אילטוב, מיקי לוי ועליזה לביא.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיעכם, כי בהתאם להוראות סעיף 89 לתקנון הכנסת, החליטה ועדת החוץ והביטחון בישיבתה היום, י"א באדר ב' התשע"ו, 21 במרס 2016, לחדש את דיוניה בהצעת חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני (תיקון), התשע"ו–2016, שהונחה על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית ביום ו' באדר ב' התשע"ו, 16 במרס 2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שנעבור להצעות אי-אמון, אני מבקש לקדם כעת בברכה קבוצה גדולה של בני-נוער, נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית, המתארחים לאורך היום בכנסת ונמצאים כעת ביציע האורחים, במסגרת יום מיוחד שכותרתו "כנסת צעירה".

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים למשכן הכנסת בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רואה חשיבות גדולה וערך רב בקיום הקשר הבלתי-אמצעי הזה בין הצעירות והצעירים שלנו לבין הפרלמנט ונבחרי הציבור, שאליהם התלוויתם במהלך היום.

יולי יואל אדלשטיין: בפעילות זו, לצד השתתפות

יולי יואל אדלשטיין: כם בדיוני ועדות הכנסת השונות, נחשפתם מקרוב להתנהלות הפרלמנטרית, לשיח התוסס, למגוון הקולות ולעשייה האינטנסיבית והמקצועית המתרחשת כאן בשגרה.

יולי יואל אדלשטיין: היוזמה הברוכה של חברי המועצה ושל היושב-ראש אליאב בטיטו – ומגיע לו גם יישר כוח, גם על כך שהתלווה אלי, מטבע הדברים – מקרבת את העשייה הדמוקרטית הלכה למעשה אל עולמם של בני-הנוער, שלרוב נחשפים, כמו רוב הציבור, רק לחלקים קטנים ממנה, לאור הדיווחים בתקשורת המסורתית או פרסומים ברשת וברשתות החברתיות.

יולי יואל אדלשטיין: הבית הזה הוא ביתו של כלל הציבור, ואני רואה חשיבות עליונה בכך שהוא יהיה נגיש ושקוף בכל דרך – בביקורים, בסיורים ובעדכונים במדיה.

יולי יואל אדלשטיין: חיוני שעמדות הציבור ששלח אותנו לכאן לגבי הפרלמנט והעשייה המתרחשת בו ייקבעו לא רק על-פי פרשנויות וקטעי דיווחים, אלא מהתרשמות קרובה, כפי שעשיתם כאן היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מקרב לב לחברי הכנסת מן הסיעות השונות – אני מבין שהיו כ-25 במספר – שנענו לאתגר ונרתמו ללוות את החברים הצעירים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה גם למזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, כאן לצדי, ששוחחה עם התלמידים, ותודה לאנשי אגף טקסים ואירועים, שעסקו בתיאום ובהכנה של הביקור, ונוסף על כך לעוד כמה בכירים בכנסת שגם אליהם התלוו חברי המועצה.

יולי יואל אדלשטיין: אני משוכנע שאתם תצאו היום מהכנסת אחרת מכפי שנכנסתם אליה – עם תובנות חשובות, עם ידע רב ועם היכרות מעמיקה בהרבה על אודות ההתנהלות הפרלמנטרית ועל טיבה של שליחות ציבורית ומשמעותה המעשית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה לראות אתכם בעתיד ממשיכים לגלות מעורבות בעשייה הציבורית בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכם, והמשך דרך מוצלח ומהנה.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלת ישראל מתנכלת לחקלאים, מחסלת את החקלאות ומייבשת את הנגב והגליל;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: הפגיעה המתמשכת בחקלאות על-ידי ממשלת ישראל והפקרת הפריפריה

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעות אי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן: ממשלת ישראל מתנכלת לחקלאים, מחסלת את החקלאות ומייבשת את הנגב והגליל, מטעם המחנה הציוני.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להשתתף בצערן של המשפחות של נרצחי הפיגוע בטורקיה, שבשעות אלה מובאים לקבורה במקומות שונים בישראל, ולאחל החלמה מהירה לפצועים ולנפגעים.

איתן ברושי: אנחנו מאוחדים – כאיש אחד – במאבק בטרור ובגינויו ובמאמץ להחזיר את הביטחון בכל מקום ומקום.

איתן ברושי: במאבק בטרור אנחנו שותפים יחד עם הארצות המתונות באזור ועם העולם המערבי כולו.

איתן ברושי: צריך לעשות הכול כדי שאלה יהיו הקורבנות האחרונים.

איתן ברושי: ולפני האי-אמון, גם אני מצטרף לברכות לקהל הגדול באולם, וברכה מיוחדת לבני-הנוער שבאו לכאן במסגרת "כנסת צעירה".

איתן ברושי: ועכשיו לאי-אמון.

איתן ברושי: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי הכנסת, אין מדינה בלי חקלאות, ואין חקלאות בלי חקלאים.

איתן ברושי: ממשלת ישראל, בדעה צלולה ובכוונה ברורה, מפקירה את החקלאים, מחסלת את החקלאות ומייבשת את הנגב והגליל.

איתן ברושי: הממשלה מרסקת את חקלאי ישראל על-ידי מדיניות עקבית של העדפת יבוא על-פני תוצרת מקומית; העדפת הסוחר על-פני המגדל; העדפת המתווך על-פני היצרן.

איתן ברושי: כיצד ייתכן שבכל מקום בעולם שאליו מגיעים ראש הממשלה ושריו, וגם אתה, אדוני יושב-ראש הכנסת, הדבר הראשון שהם מתפארים בו הוא החקלאות הישראלית והישגיה הטכנולוגיים האדירים, ואילו אצלנו כאן בבית החקלאות והחקלאים הם שק החבטות שלהם?

איתן ברושי: שר החקלאות אומר שהחקלאות מסמנת את הגבולות ושומרת על האדמות; שר השיכון אומר שמדינת ישראל צריכה את החקלאים כמעט כמו שהיא צריכה את הצבא שלה – והוא יודע מה זה צבא.

איתן ברושי: אם זה מה שהממשלה חושבת על החקלאות, עליה לנהוג באחריות לאומית ולקדם תוכנית להעצמת הייצור המקומי ולתמוך בחקלאות ובחקלאים.

איתן ברושי: החקלאות עומדת בשורה אחת עם הביטחון ועם החינוך, והחקלאות זקוקה להמחאות – להמחאות – ולא רק למחמאות.

איתן ברושי: בין החקלאי הישראלי לבין הצלחת של הצרכן מפרידה מערכת ריכוזית ביותר; החקלאים כורעים תחת נטל הרגולציה ומתחרים מול מוצרי יבוא שמתאפיינים בעלויות ייצור נמוכות ובתמיכה גדולה מזו שניתנת בישראל.

איתן ברושי: נוסף על פגעי הטבע, החקלאי הישראלי צריך להתמודד גם עם התנאים הביטחוניים של מדינת ישראל.

איתן ברושי: לא במקרה רוב השטחים החקלאיים נמצאים לאורך קווי העימות, לאורך הגבולות עם סוריה ולבנון, עוטף-עזה, מצרים והבקעה.

איתן ברושי: יצחק רבין נהג לומר שאילו היו מכבים את כל האורות במדינה ומדליקים רק את האורות בקיבוצים ובמושבים, היינו רואים את מפת המדינה.

איתן ברושי: נדמה שמטרת הממשלה הנוכחית היא לכבות גם את האורות האלה, והיא מוכנה אפילו לשים על זה הרבה כסף, אף-על-פי שהאורות האלה הם ששומרים על המדינה.

איתן ברושי: בממשלת נתניהו הפער בין הדיבורים למעשים גדול כמעט כמו פערי התיווך החזיריים שבין היצרן לצרכן.

איתן ברושי: בחלק מהמוצרים הטריים הפערים מגיעים למאות אחוזים; משק-בית בישראל מוציא על פירות וירקות כ-450 שקלים בממוצע לחודש, שהם כ-12.5 מיליארד שקלים בשנה.

איתן ברושי: החקלאים לעומת זאת מוכרים למשקי-הבית פירות, ירקות והדרים בערך כולל של 6 מיליארד ו-100 מיליון שקלים בשנה.

איתן ברושי: שימו לב – הפער הוא יותר מ-100%, האזרחים משלמים כפול.

איתן ברושי: כל ניסיונות החקיקה שנועדו למנוע את רווחי העתק של הסוחרים ואת פערי התיווך על גבם של החקלאים והצרכנים עלו עד כה בתוהו בגלל סרבנות הממשלה.

איתן ברושי: במקום לדאוג לתכנון מסודר של השוק החקלאי, לשמור על ביטחון ובטיחות המזון ולהבטיח את התקציב הדרוש, הממשלה מתנהלת מול החקלאות עם תקציב חסר של 300 מיליוני שקלים בשנה.

איתן ברושי: אין מדיניות מוסדרת, והממשלה מעודדת ייבוא בטענה מופרכת שזה יוריד את יוקר המחיה.

איתן ברושי: אדוני ראש הממשלה, יוקר המחיה בישראל מדאיג את כולנו; המחירים שהצרכן הישראלי משלם עבור תוצרת חקלאית גבוהים, אולם עידוד הייבוא יביא לחיסול הייצור המקומי.

איתן ברושי: הפתרון טמון בהורדה משמעותית של עלויות הייצור המקומי ובצמצום פערי התיווך.

איתן ברושי: ועדה בראשות מנכ"ל משרד הכלכלה, שהוקמה בשנת 2014 על מנת לבחון את פערי המחירים בין ישראל למדינות ה-OECD, קבעה כי להפחתת המכסים לא הייתה שום השפעה על יוקר המחיה, ומי שהרוויחו מההטבה פעם נוספת היו היבואנים.

איתן ברושי: ובכל זאת ממשלת נתניהו–כחלון מקדמת אג'נדה שכוללת מהפך במדיניות הייבוא, לא רק בחקלאות, אלא גם בתעשייה.

איתן ברושי: כי אם כבר לחסל את הייצור המקומי, אז למה להסתפק רק בחקלאות?

איתן ברושי: מבחינה כלכלית ניתן אולי להפסיק לגדל תפוחי-אדמה לאורך גבול מצרים ועוטף-עזה, אך מה יהיה על השטחים שליד הגבולות?

איתן ברושי: עם שלא מעבד את אדמתו מאבד את אחיזתו בקרקע ואת עצמאותו.

איתן ברושי: ומה יקרה אם פתאום מדינות שכנות ואחרות יחליטו שלא למכור לנו יותר תוצרת?

איתן ברושי: רק לפני עשור דובר על הובלת מי שתייה מטורקיה; תארו לעצמכם מה היה קורה אם ארדואן היה יושב לנו על הברז.

איתן ברושי: בישראל יש היום כ-15,000 חקלאים, פחות מ-1% מהאוכלוסייה, והם מספקים מזון איכותי וטרי כל השנה לכלל תושבי המדינה, ואין עוד מדינה כזאת בעולם.

איתן ברושי: אבל הגיל הממוצע של העוסקים בחקלאות כיום במדינה הוא 65 – אין דור עתיד, ויש איום אמיתי על החקלאות בישראל.

איתן ברושי: את תוצאות התנהלות הממשלה מול החקלאים כבר רואים בשטח: יש מחסור של מוצרי מזון בסיסיים לקראת החגים, מחירים גבוהים ותלות הולכת וגדלה ביבוא, כשברקע משקים נסגרים, מטעים נעקרים ורפתות מחוסלות.

איתן ברושי: אלה מותירים את החקלאים חסרי כול, ובהיותם מצויים בפריפריה – גם חסרי תעסוקה חלופית.

איתן ברושי: לטכנולוגיה של הרפת הישראלית משחרים מקצה העולם ועד קצהו, אך במתווה שנכפה ביוזמת הממשלה נסגרו רק בשנתיים האחרונות – שימו לב, רק בשנתיים האחרונות – קרוב ל-150 רפתות משפחתיות.

איתן ברושי: התנהלות הממשלה בנושא החקלאות היא שגיאה כלכלית וגם ביטחונית, וזאת הפקרות לשמה.

איתן ברושי: מבחינה אנושית זאת התנהגות שאיננה נסבלת.

איתן ברושי: המדינה משיתה, ובצדק, סטנדרטים בריאותיים גבוהים על הייצור החקלאי המקומי, אבל בה-בעת היא מאפשרת כניסה של מוצרים מתחרים באיכות ירודה ביותר, לדוגמה הדגים הקפואים מסין שמגיעים לארץ במחירי היצף ובאיכות מסוכנת לבריאות.

איתן ברושי: מדיניות הממשלה בנושא המים מכבידה גם היא על החקלאים.

איתן ברושי: עבור הצרכן הביתי מים הם זכות יסוד, וראוי שיהיו שווים וזולים לכל נפש, אך על הצרכן החקלאי הממשלה מטילה הוצאות מלאות.

איתן ברושי: כיצד ניתן למכור עגבנייה בשקל וחצי כאשר רק קוב מים עולה 3 שקלים?

איתן ברושי: גם היצוא החקלאי, שכל כך חשוב למדינה, נמצא במשבר.

איתן ברושי: ערכו ירד בשנתיים האחרונות בשיעור של 15%.

איתן ברושי: אדוני ראש הממשלה, מה היה אומר הסבא שלך, הרב נתן מיליקובסקי, שהיה חבר פעיל בהתאחדות האיכרים עוד בשנת 1929?

איתן ברושי: מה הוא היה אומר על מצבם של החקלאים והחקלאות בישראל בשנות כהונתך כראש הממשלה?

איתן ברושי: חברי חברי הכנסת, היינו עם של סוחרים וצוענים; שבנו לאדמתנו על מנת להתפרנס מעבודה, והנה, הממשלה מחזירה אותנו עשרות שנים אחורה.

איתן ברושי: מדינה ששחטה את כל הפרות הקדושות ונשארה רק עם עגל הזהב; ממשלה שרוצה ליישב את ארץ-ישראל השלמה, ארץ-ישראל בשלמותה, מהים עד הנהר – מרסקת את מה שביניהם.

איתן ברושי: אין חקלאות בלי חקלאים, אין ציונות בלי התיישבות, ואין מדינת ישראל בלי המושבים והקיבוצים.

איתן ברושי: מדיניות כושלת ופער בלתי נסבל בין דיבורים למעשים הובילו למשבר הקשה ביותר בתולדות החקלאות הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

איתן ברושי: אני מסיים.

איתן ברושי: המשבר מאיים על יכולת המדינה לספק מזון לתושביה ולאחוז בגבולותיה, ולכן אנחנו מביעים אי-אמון בממשלה.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי כנסת, מכיוון שגם הצעת האי-אמון מטעם יש עתיד קשורה לנושא החקלאות, אנחנו נשמע את חבר הכנסת חיים ילין: הפגיעה המתמשכת בחקלאות על-ידי ממשלת ישראל והפקרת הפריפריה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נשמע את התשובה על שתי ההצעות מפי שר החקלאות ופיתוח הכפר חבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי מועצת התלמידים והנוער הארצית היושבים ביציע, בגילכם עזבתי את ארגנטינה ועליתי לארץ לבד כחייל בודד.

חיים ילין: יצאתי מדיקטטורה, ואני נמצא היום בכנסת ישראל, בדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

חיים ילין: המפתחות אצלכם עוד כמה שנים – אתם חייבים להילחם לשמור על הדמוקרטיה ולהצעיד אותנו למקום הרבה יותר טוב.

חיים ילין: כנסת נכבדה, החקלאות הישראלית, עבודת האדמה בישראל, היא מאבני היסוד של הציונות; אנחנו גדלנו, כבוד השר, עד התלם האחרון – שם נקבעו גבולות מדינת ישראל.

חיים ילין: ומי שעדיין לא מבין מה המשמעות, שיבוא ויסייר בעוטף-עזה ויראה בדיוק איפה היו המצפים ב-1953, איפה 11 הנקודות שהוקמו על גבולות מדינת ישראל, ואיך ב-1947, לאחר שלוי אשכול הניח את צינור המים, מעודפי צינורות שהוא קנה בלונדון, עודפי מלחמת העולם השנייה, וחיבר את ההתיישבות בנגב למים, ובנובמבר 1947 – דרך אגב, זה נעשה ב-16 חודשים; היום אם מדינת ישראל צריכה לעשות את זה, זה ייקח אולי 16 שנים, אבל בטח לא חודשים – הגיע האו"ם וקבע שבמקום שיש התיישבות, במקום שיש מים ובמקום שיש חקלאות, המקום הזה – או במילים פשוטות, מה שהיהודים הצליחו לעשות בכל כך מעט זמן – שייך למדינת ישראל.

חיים ילין: והיום כולם יכולים לבוא ולהגיד מה שהם רוצים, אבל בזכות החקלאות וההתיישבות, הנגב הוא חלק ממדינת ישראל.

חיים ילין: בזכות החקלאות וההתיישבות, אתם מסתכלים היום על גבולות מדינת ישראל.

חיים ילין: והחקלאים הם החוליה החלשה היום; אותם חלוצים הפכו להיות החלשים בשרשרת של יוקר המחיה – של המזון.

חיים ילין: במקום לרכז את הטיפול בכל החוליות, בעיקר ביבואנים, ברשתות השיווק ובטייקונים, הממשלה בוחרת להפיל הכול על הצרכנים והחקלאים.

חיים ילין: ענף החקלאות במדינת ישראל סופג מהלומה אחרי מהלומה, וראש הממשלה וממשלת ישראל על הדוכן פה, בדיוק במקום הזה, כל הזמן מתגאים בחקלאות.

חיים ילין: ארבע רגליים יש לחקלאות: מדינת ישראל יודעת להשיב את המים; בכמויות המים להשבה לחקלאות – מספר אחת בעולם, 80%; היא יודעת לייצר מחלקת אלוהים הקטנה שיש לנו את הדשנים שנותנים את התפוקות הטובות ביותר שיש בעולם; יש לנו מו"פ ואת מכון וולקני, מהמתקדמים בעולם; ויש לנו החקלאים הכי טובים בעולם.

חיים ילין: מדינות העולם מגיעות לפה לראות את החקלאות המשגשגת, והשר, וכל השרים, וכל הממשלה גאים, עד הרגע שצריך להתחיל לתמוך בחקלאות ובחקלאים.

חיים ילין: מכסות היבוא שככה נחתמו על-ידי שר האוצר כדי להוריד מחירים לפסח – זה לא יקרה כל כך מהר, חברים.

חיים ילין: ייבוא הדגים – כולם באים מסין; אנחנו צריכים לסבסד את החקלאות בסין?

חיים ילין: 81% יבוא של דגים קפואים למדינת ישראל, 19% בלבד הייצור המקומי.

חיים ילין: מוצרי חלב, שרק לפני שבועיים שמענו את שר הכלכלה – חתמו על תקנה להורדת המחירים, אבל בפועל המחירים לא ירדו, כי אין מספיק מפקחים בשביל לבדוק את יישום התקנה.

חיים ילין: אבל אל תדאגו, את ה-4% לרפתנים הורידו.

חיים ילין: את זה תמיד קל לעשות – לחקלאות ולחקלאים תמיד קל מאוד להוריד את המחירים.

חיים ילין: רפורמות קצרות טווח שנופלות עלינו בלי אפשרות להתארגן, בלי אפשרות להשמיע את הקול שלנו, את הקול של החקלאות.

חיים ילין: חוסר תכנון.

חיים ילין: אין אסטרטגיה לחקלאות לטווח ארוך – אם היא כל כך טובה, למה אנחנו לא מתכננים לטווח ארוך?

חיים ילין: למה אנחנו לא יושבים כולנו יחד ומתכננים מדיניות נכונה, נבונה, כדי שיהיה ביטחון תזונתי למדינת ישראל, לאזרחיה, כדי שלא נהיה תלויים במדינות אחרות?

חיים ילין: לטווח ארוך, בפעם הראשונה האוצר מודיע, בדיונים בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה, שמעוניינים להוריד את התכנון במשק הפטם והחלב, דבר שיביא אסון למדינת ישראל ויפיל את החקלאות.

חיים ילין: פערי התיווך, כבוד השר – לפני החוק הראשון שניסיתי להעביר והפלתם אותו, כי אמרתם: יש תקנות – עד היום לא ראינו את התקנות.

חיים ילין: מי מבטיח שעכשיו, בפסח, באמת הרשתות ימכרו במחיר נכון?

חיים ילין: עוד פעם החקלאים יהיו אשמים?

חיים ילין: והווירוס שיש היום בעגבניות, ועוד מעט נכנס לפלפל, כי פתחו את הייבוא גם מירדן, ומעזה, והמחלות האלה נכנסו, אז גם לווירוס הזה אנחנו אחראים, החקלאים?

חיים ילין: ולבסוף, סימון תוצרת כחול-לבן, שהקואליציה הפילה – בברוטליות, בלי הבנה, בשם הרגולציה, כשהיה צריך לחזק את החקלאות ואת החקלאים – ואחרי זה קוראים לאגף הזה שתולים, בוגדים, אנטי-ציונים.

חיים ילין: אני מודיע לך שזה בדיוק מה שיש לי להגיד על הקואליציה: כשמדובר בחקלאות, אתם שתולים, בוגדים ואנטי-ציוניים.

חיים ילין: במקום ליצור עתיד וחזון לחקלאות הישראלית, בראייה ארוכת טווח ובבניית תוכנית אסטרטגית כוללת, הממשלה מביאה לקריסה כלכלית של חקלאים במגוון תחומי החקלאות – והתעלמות מהטיפול ביוקר המחיה בישראל.

חיים ילין: הפגיעה בחקלאות ובחקלאים גם פוגעת בתעשייה הישראלית, שהיא נדבך שקשור בטבור לחקלאות ולחקלאים.

חיים ילין: הפקרת החקלאות על-ידי הממשלה, משמעותה גם הפקרת הפריפריה במדינת ישראל, הפקרת הביטחון התעסוקתי של החקלאים, הפקרת יישובים שלמים המתבססים על חקלאים, יישובים אשר רבים מהם נמצאים על קווי העימות של מדינת ישראל.

חיים ילין: הפקרת החקלאות משמעותה הסתמכות על מדינות אחרות והפקרת הביטחון התזונתי וחוסנה של המדינה.

חיים ילין: במקום שהחקלאות תשמש קטר צמיחה למשק ומקום איתן לייצור סחורות, המדינה מסכנת ופוגעת ביציבות הכלכלית של המדינה והחקלאים.

חיים ילין: התנהלותה של ממשלת ישראל אל מול חקלאי ישראל היא פגיעה ישירה ומשמעותית בחזון הציוני.

חיים ילין: לפני כעשר שנים הגיע השר לבקר בעוטף-עזה בתחילת הנביטה הירוקה של החיטה.

חיים ילין: הוא ראה פסטורליות שם, מול נחל-עוז, ואמר:

חיים ילין: עם דשא כל כך יפה, אפשר לעשות פה מגרש גולף.

חיים ילין: אמרתי: כבוד השר, אל תגיד את זה בקול רם; זה לא דשא, זה חיטה, זה הלחם שלנו, זה הפרנסה שלנו.

חיים ילין: זה מה שאתם יודעים על חקלאות, ככה אתם מתייחסים לחקלאות.

חיים ילין: החקלאות לא שייכת לימין ושמאל, החקלאות שייכת לכולנו, ואתם נכשלים.

חיים ילין: היום שנה שהממשלה הזאת מתקיימת, כבוד שר החקלאות, ואתם נכשלים יום-יום בתפקוד שלכם מול החקלאות, מול החקלאים, מול ההתיישבות, מול הציונות.

חיים ילין: אנחנו מגדלים חיטה, לא מגדלים דשא למגרשי גולף.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ילין.

יולי יואל אדלשטיין: אני אבקש מחבר הכנסת אורי אריאל, שר החקלאות ופיתוח הכפר, להשיב על שתי הצעות האי-אמון בשם הממשלה.

אורי אריאל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אומר לידידי חברי הכנסת המציעים את האי-אמון, שהם גם חברים בשדולה, שדולת החקלאות: לא בנהי ולא בבכי תושיעו את החקלאות.

אורי אריאל: מי שיעשה את החקלאים מסכנים ואת החקלאות מסכנה – לא רק, אבל בהחלט יכול מאוד להעצים את זה שלא מרצונו, שלא בכוונה – זה אתם.

אורי אריאל: דברו על החקלאות המצליחה, על החקלאות המפוארת, כן, שצריך לעשות עוד הרבה דברים כדי לחזק אותה.

אורי אריאל: כי החקלאות היא קודם כול ערך, ערך של ממש, ואחרי זה היא ביטחון המזון של מדינת ישראל, והיא אקולוגיה, והיא ירוקה ועוד הרבה דברים מצוינים.

אורי אריאל: קודם כול היא ערך.

אורי אריאל: הממשלה הזאת – מי שרוצה לעמוד פה ולדבר כי זה סדר-היום של יום שני וצריך להגיד שהממשלה לא בסדר ואי-אמון, היא מרסקת את החקלאים.

אורי אריאל: מכובדי חבר הכנסת ילין, האם שר האוצר הקודם – אני מוכן להזכיר לך אם אתה לא זוכר מיהו – הסכים להוריד את המיסוי על עובדים זרים?

אורי אריאל: אני גם אענה: לא, הוא לא הסכים.

אורי אריאל: האם הוא הסכים להכיר בהוצאות החקלאים על העובדים הזרים כהוצאה מוכרת?

אורי אריאל: באופן לא מפתיע, לא, הוא לא הסכים.

אורי אריאל: נכון, הסכים שר האוצר מר כחלון.

אורי אריאל: גם עבדך הנאמן, אם אפשר להזכיר, אין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל גם עשה משהו בעניין, כמו שגם – כן, שילבנו ידיים, נכון; גם חברי כנסת ואחרים, התנועות – קרדיטים אני מוכן לתת לכולם.

אורי אריאל: אבל זה לא היה שר האוצר הקודם.

אורי אריאל: אם אתה שואל אותי האם הוא כולו פעל – – –

חיים ילין: – – –

אורי אריאל: מכובדי, הקשבתי לך קשב רב, אם תואיל.

אורי אריאל: אחרי זה, אם היושב-ראש ירשה, אז תעיר לי.

אורי אריאל: האם, כשאתה בודק מה עשה שר האוצר הקודם במשך שנתיים לקדם את הנושא שאנחנו כולנו מחשיבים מאוד – לא, הוא לא עשה.

אורי אריאל: אני אגיד דבר שאני יודע שהוא עשה, כי אני לא רוצה לפגוע בו, זה לא העניין שלי עכשיו להתעמת אתו; הוא כן אישר – לבקשת שר החקלאות הקודם, מר יאיר שמיר, הוא אישר להשאיר את מכסת העובדים הזרים על כ-25,000 עובדים זרים, לעומת המתווה שבו היה המספר אמור לרדת לכיוון ה-19,000, 20,000.

אורי אריאל: כן, אז אני נותן לו את הקרדיט על זה.

אורי אריאל: יבורך.

אורי אריאל: לצערי הרב, הוא לא עשה – ואני אגיד כמה דברים שעושים בשנה הזו, שאני חושב שהם ברכה לחקלאים, ועוד ייעשה הרבה יותר: 1.

אורי אריאל: הממשלה הזאת, קודם כול היא משנה את הפריפריה על-ידי התחבורה, על-ידי רכבות ועל-ידי כבישים.

אורי אריאל: ואני אומר את זה בעיקר לזכות ראש הממשלה, שבהיותו שר האוצר נתן לזה מיליארדי שקלים, דבר שלא היה מקובל.

אורי אריאל: אני אומר לכם כבן טירת-צבי, קיבוץ טירת-צבי בעמק בית-שאן, לא חלמנו – כשראינו את המבנים הישנים של הטורקים שם, ההרוסים – לא חלמנו שנראה בחיינו רכבת בבית-שאן.

אורי אריאל: זה יקרה השנה, כמו שאתם יודעים שזה קרה באופקים ובשדרות ובבאר-שבע – הרשימה ארוכה, אני לא אעשה אותה עכשיו.

אורי אריאל: קודם כול זה המהלך הכי חשוב, הכי גדול, הכי אסטרטגי, בכלל לפריפריה, גם לחקלאים; 2.

אורי אריאל: הורדנו את מס המעסיקים, 10%, מינואר השנה זה איננו.

אורי אריאל: זהו.

אורי אריאל: המס הלא-צודק הזה, באמת לא צודק, סתם, ירד.

אורי אריאל: זה כסף מזומן שכל החקלאים משלמים – שילמו, לא משלמים; הגדלנו את ההוצאות המוכרות מבערך 220 ל-520.

אורי אריאל: לא מספיק, אנחנו בעזרת השם עוד נעשה יותר.

אורי אריאל: אנחנו פועלים להורדת מחירי המים – שלא אני חתמתי עליהם, חתמו עליהם לפני כשמונה שנים החקלאים מול האוצר, והביאו אותנו היום לכך שמחיר המים ברוטו – כ-3 שקלים לקוב.

אורי אריאל: נכון, חקלאות לא יודעת לשלם את זה, לכן אנחנו, בעזרת השם, אני מקווה שעוד השנה, תחילת שנה הבאה, נוריד את המחיר בעשרות אחוזים.

אורי אריאל: לא בסידורים, איזה דבר, משהו – לא, בעשרות אחוזים.

אורי אריאל: אנחנו פועלים להגדלת הנחלות בכל האזורים, כולל באשכול, בסופה, בחולית – ואכן כן, מי שרוצה ייסע כמוני, אני מציע לכם, לחבל-עזה, למועצה האזורית אשכול, לגדי ירקוני ולחבריו.

אורי אריאל: כן, עד הסנטימטר האחרון.

אורי אריאל: יש ימים של מתיחות והם לא יוצאים, כי הצבא לא מאשר, אבל כן, הם דוגמה ומופת.

אורי אריאל: אמרתי, אני אחזור על האמירה הזאת: ציונות 2016.

אורי אריאל: וזה נכון לחקלאי הגליל.

אורי אריאל: אני משתמש בדוגמה שאמרו פה.

אורי אריאל: האם עשינו במועצת מקרקעי ישראל לפני שנתיים החלטה על פל"ח – שמאפשרת פעילות לא חקלאית ביישובים?

אורי אריאל: אתם יודעים שכן.

חיים ילין: לפני שנתיים?

אורי אריאל: כן, אני הייתי אז ראש – – –

חיים ילין: אנחנו רוצים להפיל את הממשלה הזאת; כבר הפילו את הקודמת.

אורי אריאל: בסדר, שמעתי את השבחים שנתת לראש הממשלה, אז אני יודע שאני לא צריך לעסוק בזה הרבה, אבל פה ושם בכל זאת הוא ראש הממשלה.

אורי אריאל: לא הכול הוא עשה לבד, לא תמיד הוא דווקא עשה – הוא היה ראש הממשלה.

אורי אריאל: האם סוף-סוף, מר ברושי, אפשר לבנות בקיבוצים?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: זה הדיווח שקיבלתי.

אורי אריאל: חמישה קיבוצים, נגמר הפיילוט, הולכים לבנות.

אורי אריאל: האם זה חיזוק הפריפריה?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: האם זה חיזוק המושבים והקיבוצים?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: אל תייללו.

אורי אריאל: תראו, זה לא עוזר.

אורי אריאל: לא אוהבים לעזור למי שבוכה, אוהבים לעזור להצלחות.

אורי אריאל: אתם יודעים את זה, כל אחד מניסיונו, ואני פגשתי אתכם בכל מיני מקומות, תמיד הראיתם את הטוב.

אורי אריאל: כן, אחרי זה היו גם הערות לתיקון, נכון.

יעקב פרי: אתה צודק.

חיים ילין: חד-משמעית.

אורי אריאל: עכשיו, אני אומר, צריך לעשות אי-אמון, יום שני.

אורי אריאל: בסדר, חברים, הבנתי.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: צריך שתחזקו את החקלאות ולא תפילו אותה.

אורי אריאל: קרן יוזמה – – –

מאיר כהן: השר, גם לזה אתה רגיל, שבכל יום שני – – –

אורי אריאל: כן, אני בסדר.

אורי אריאל: שינו את זה, עכשיו יש דיון 40 כזה או משהו, לא יודע.

אורי אריאל: אני אומר לבית הזה שבעצה אחת עם ראש הממשלה ושר האוצר אנחנו בוחנים להקים את קרן יוזמה לחקלאות, דגם הקרן שהייתה לפני כ-20 שנה, נראה לי שבייגה היה אז שר האוצר, שהוקמה לטובת סטרט-אפים בהיי-טק.

אורי אריאל: היא זו שהפכה את מדינת ישראל למעצמה עולמית בתחום, ואנחנו רוצים לעשות את זה גם בחקלאות.

אורי אריאל: אנחנו, בעצה אחת עם ראש הממשלה והאוצר, מדברים על הרחבת המו"פ החקלאי, גם בצד של הימים, גם בצד של האגמים וגם החקלאות הרגילה, כדי להביא את זה למקום אחר.

אורי אריאל: אני מקווה מאוד שבחודשים הקרובים, אולי פחות, ייחתם הסכם סרי-לנקה להבאת עובדים זרים זמניים, דבר שהחקלאים מבקשים זמן רב.

אורי אריאל: זה היה בעבר, הופסק, ואנחנו בעזרת השם נחדש את זה בזמן הקרוב.

אורי אריאל: אנחנו פועלים להעביר את המים שיהיו מהניקוז של המסילה הרביעית בתל-אביב, באיילון, לכיוון הנגב.

אורי אריאל: מדובר על עשרות-מיליוני קוב.

אורי אריאל: אנחנו ממשיכים בייצור מקורות מים והוזלתם.

אורי אריאל: סך הכול, לסיכום, אומר שיש לנו אכן חקלאים מצטיינים שראויים לכל הערכה, ובעיקר לעזרה; לא מעמדת חולשה, לא מעמדה של – איך להגיד עוד פעם?

אורי אריאל: אמרתי – של נהי, אלא מתוך הצגת כל הדברים היוצאים מן הכלל שהם עושים יחד עם הארגונים שלהם, בעזרת הממשלה, בעזרת מכוני המחקר ובעזרת משרד החקלאות, וזו הזדמנות טובה להכיר תודה לכל העובדים במשרד החקלאות בכל המחלקות.

אורי אריאל: לאור זאת אני מציע לחברי הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

אורי אריאל: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון השלישית: שנת הכישלון של נתניהו; שנה עברה ושום דבר לא קרה.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי; בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: הניקוד אחר כך, בוא בבקשה.

מאיר כהן: ישיב השר אופיר אקוניס.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, שני דברים עיקריים אפיינו מבחינתנו את הבחירות האחרונות – חברת הכנסת סויד, שני דברים עיקריים אפיינו מבחינתנו את הבחירות האחרונות: הקמת הרשימה המשותפת, בעיקר בגלל הגאונות הטיפשית של אביגדור ליברמן וישראל ביתנו, וסרט הווידיאו המסית של נתניהו על הערבים הנוהרים.

אחמד טיבי: נתניהו אמר, והתנצל, אבל לא באמת התנצל; הוא פשוט המשיך להתנהג ברוח אותה נהירה.

אחמד טיבי: הוא ואנשיו, שריו, חיככו את ידיהם בהנאה ובגאווה: עשינו זאת, הבאנו עוד שניים-שלושה מנדטים לליכוד על-ידי סרטון אחד קצר של שנאה לערבים.

אחמד טיבי: שנאה לערבים מצד אחד והכפשת מחנה המרכז-שמאל מצד אחר – שזכו לכינוי האפור "הם" – אפיינו ומאפיינות את מדיניות ראש הממשלה.

אחמד טיבי: מאז הבחירות, המסר של הערבים הנוהרים לא פסק, אדוני היושב-ראש – –

רויטל סויד: גָבַר, גָבַר.

אחמד טיבי: – – הוא נמשך בצורה אחרת, עלה, בנאום המשוקץ ההוא בדיזנגוף, וגם בהתניות הביזריות של התוכנית לפיתוח כלכלי, התניות לא רלוונטיות המשקפות פטרונות מאוסה, וכן נמשך ביוזמות חקיקה דרקוניות, לרבות חוק ההדחה לאחרונה.

אחמד טיבי: במקום ליזום מדיניות של העדפה מתקנת לטובת האזרחים הערבים, שבמשך שנים סבלו ועודם סובלים מהדרה, מאפליה, במדינה שהעדפת היהודים בה היא קוהרנטית וטוטלית, הממשלה מקבעת מעמד נחות ל-20% מהאוכלוסייה והמשך ההדרה.

אחמד טיבי: תוכנית הפיתוח הכלכלית שנולדה לפני שנתיים באגף התקציבים, עם כוונות טובות ויעילות של ראש אגף התקציבים, מר אמיר לוי, שחשב ואמר ששילוב ערבים במשק הוא טוב למשק הישראלי, היא מצב win-win – תוכנית זאת שותקה ואפילו נכבלה על-ידי שני שרים אוהבי ערבים, יריב לוין וזאב אלקין.

אחמד טיבי: ראש הממשלה נתניהו תמך בהעלאת אחוז החסימה, תמך בחוק הלאום, תמך בחוק ההדחה ובחוקים רבים אחרים.

אחמד טיבי: מר נתניהו ורבים במערכת טוענים כלפינו – ציטוט: מצבכם טוב יותר מאשר מצב הערבים בסוריה ובעיראק.

אחמד טיבי: איזה מין השוואה אווילית וחסרת היגיון זו?

אחמד טיבי: שמעתי אותך, השר אקוניס, אומר את זה לא אחת; א.

אחמד טיבי: ישראל טוענת כי היא מדינה דמוקרטית, ולכן ההשוואה צריכה להיות עם מדינות דמוקרטיות ולא עם משטרים טוטליטריים, גם אם אנחנו ו"הם" ערבים.

אחמד טיבי: מדינות דמוקרטיות כמו קנדה, בלגיה, גם שם יש לאומים שונים; ב.

אחמד טיבי: ההשוואה הרלוונטית ביותר, הנכונה ביותר, הצודקת ביותר, היא עם אזרחים באותה מדינה, בין אזרחים יהודים לבין אזרחים ערבים; בין שני יישובים שכנים – בין כרמיאל לעראבה וסח'נין, בין טייבה לכוכב-יאיר, בין טירה לכפר-סבא, בין אום-אלפחם לחדרה, בין רהט לבאר-שבע.

אחמד טיבי: זאת ההשוואה המתחייבת במדינה דמוקרטית, ולא השוואה בין משטר טוטליטרי למשטר המתהדר והמתגאה שהוא משטר דמוקרטי.

אחמד טיבי: דמוקרטיה, מטבע הדברים, אדוני היושב-ראש, חייבת להיות מבוססת על ערך השוויון.

אחמד טיבי: הרשימה המשותפת שמה במוקד פעילותה נושאים אזרחיים, כלכליים וחברתיים; ברוב פעילותה.

אחמד טיבי: העלינו את נושא האלימות, הריסות הבתים, תכנון ובנייה, כביש 6, הגנת הסביבה, חיבור בתים לחשמל, מעמד האישה.

אחמד טיבי: הנוכחות של החברים שלנו בוועדות היא נוכחות מצוינת – ועדת החוקה, חינוך, פנים, ביקורת המדינה, עבודה ורווחה, כלכלה וועדת הכספים.

אחמד טיבי: בניגוד לתעשיית התדמיות – הרי הוצעו לנו בתחילת הקדנציה שני מושבים בוועדת חוץ וביטחון.

אחמד טיבי: דחינו זאת, והעדפנו את ועדת הכספים ואת ועדת הפנים.

אחמד טיבי: זה אומר הרבה.

אחמד טיבי: אני לא טוען שאנחנו כליל השלמות; אנחנו עושים, אנחנו עובדים, אנחנו מתאמצים, ולעתים אנחנו עושים טעויות, חלקנו עושים טעויות.

אחמד טיבי: לפעמים אנחנו אפילו מבקיעים גולים עצמיים.

אחמד טיבי: אבל העיקר הוא שאנחנו – לדעתי – אנחנו וחברי הכנסת של יהדות התורה, אנחנו הפרלמנטרים הטובים ביותר בבית הזה, וזה מוכח, גם בסטטיסטיקה וגם בנתונים בכל הוועדות.

אחמד טיבי: גם הרשימה המשותפת, גם מרצ, גם יהדות התורה, הם טובים יותר מהממוצע של הסיעה הזאת, המיוצגת כעת על-ידי חברת כנסת אחת ויחידה.

נאוה בוקר: מה רע?

אחמד טיבי: האגף הזה הוא אגף הנעדרים, נוכח-נפקד – נוכחים בזמן ההצבעות, נפקדים בזמן הדיונים.

אחמד טיבי: הם לא פה, הם לא קיימים.

נאוה בוקר: – – –

אחמד טיבי: בדיון על יום השואה הבין-לאומי לפני שבועיים – הם נעדרו; שבעה חברי כנסת ערבים מהרשימה המשותפת ישבו פה מתחילת הדיון ועד סופו, ונטלו חלק בדיון, אפרופו תעשיית התדמיות.

אחמד טיבי: אבל ראש הממשלה ושרי הליכוד הפכו את ההסתה לדרך חיים.

אחמד טיבי: מה שהתחיל ביום הבחירות, עבר בדיזנגוף ונחת כאן, באולם המליאה, הוא תוצאה של החלטה ושיקול קר של נתניהו, פשוט לחטוף את האג'נדה של אביגדור ליברמן, את שנאת הערבים, או כפי שנחום ברנע ציטט את ראש הממשלה בשיחה עם שר האוצר כחלון: הציבור המזרחי רוצה שנאת ערבים, ואני עושה את זה טוב יותר ממך.

אחמד טיבי: מאז פורסם הציטוט הזה בטור המפורסם של נחום ברנע, הוא לא הוכחש על-ידי אף צד.

אחמד טיבי: ואני שואל אותך, מר נתניהו: מה, נפלת על השכל, אדוני ראש הממשלה?

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להתחבר גם לחלקים רחבים בקרב היהודים המזרחים.

אחמד טיבי: רק בשבוע שעבר נפגשנו עם פעילים נפלאים מקבוצת "מזרחיות משותפת".

אחמד טיבי: אנחנו מוצאים מכנה משותף רחב עם הפעילים הנפלאים האלה.

אחמד טיבי: לראש הממשלה נתניהו אין כיום קווים אדומים, אין לו אפילו קווים שחורים.

אחמד טיבי: הוא מתנפל אפילו על החיילים שלו, על חיילים ששוברים שתיקה, ומדביק להם תוויות של בוגדים רק בשל העובדה שיש להם מצפון פעיל ומצפן שונה מהמצפן שלו.

אחמד טיבי: מאשימים את הפלסטינים ואת הרש"פ בהסתה?

אחמד טיבי: האם הפלסטינים צריכים שטלוויזיה זו או אחרת תסית אותם?

אחמד טיבי: המחסום הוא כלי ההסתה היעיל ביותר.

אחמד טיבי: הסגר, המעצרים, הם המסיתים.

אחמד טיבי: ההרג, הריסת הבתים, היעדר התקווה הם ההסתה היעילה ביותר.

אחמד טיבי: אתם מדכאים עם שלם, ואתם כועסים כי העם הזה מתקומם ומגיב?

אחמד טיבי: מה, לפלסטינים אין שאיפות?

אחמד טיבי: אין להם רגשות?

אחמד טיבי: זה הזמן וזה המקום להקריא כאן ניסוח שונה של "הסוחר מוונציה" של ויליאם שייקספיר: אין לפלסטינים עיניים?

אחמד טיבי: אין לפלסטיני ידיים, איברים, צורה, חושים, מאוויים, רגשות?

אחמד טיבי: ולא כמו היהודי, מאותו לחם הוא אוכל?

אחמד טיבי: מאותם כלי נשק הוא נפצע?

אחמד טיבי: באותן מחלות הוא מתייסר?

אחמד טיבי: באותן רפואות הוא מתרפא?

אחמד טיבי: באותו קיץ חם לו ובאותו חורף קר לו?

אחמד טיבי: אם תדקרו אותו – לא ייזוב דם?

אחמד טיבי: אם תדגדגו אותו – לא יצחק?

אחמד טיבי: אם תרעילו אותו – לא ימות?

אחמד טיבי: ואם תתעללו בנו – לא נתנקם?

מאיר כהן: אדוני, זמנך עבר.

אחמד טיבי: שלשום, אדוני היושב-ראש, היה פיגוע נורא, כואב וקשה באיסטנבול, שבו נהרגו ארבעה אנשים, שלושה אזרחים ישראלים ואזרח איראני.

אחמד טיבי: זה פיגוע נפשע, הראוי להוקעה גם מוסרית וגם פוליטית.

אחמד טיבי: אני משתתף בצער המשפחות ומאחל החלמה לפצועים.

אחמד טיבי: אבל אתמול קרה דבר מוזר בישיבת הממשלה: ראש הממשלה, בעקבות הפיגוע, הקריא הודעה שלמה, ארוכה, על רקע הפיגוע הנורא, ולא הזכיר ולו במילה אחת את חברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: ממש כך.

אחמד טיבי: זה חידוש מרענן ובלתי שגרתי, כי פשוט התרגלנו לנימה אחרת או לדברים אחרים; התרגלנו להסתה.

אחמד טיבי: לבסוף, אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן, אדוני השר, אדוני ראש הממשלה הנעדר, שניצור מציאות אחרת בארץ האהובה והקשה הזאת.

אחמד טיבי: מציאות ללא הדרה, ללא אפליה, המבוססת על חיים משותפים, על צדק ועל תקווה, ולא על ייאוש.

אחמד טיבי: די לקיצוניות, די לאלימות, די לשנאה, די לכיבוש, די להריסת בתים, די לפגיעה בחלשים, ובואו נשנה את ההווה כדי שנבטיח את העתיד.

מאיר כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: פול ג'ונסון אמר:

אחמד טיבי: למידת היסטוריה היא תרופה חזקה לבורות מודרנית ומקור לענווה: לראות כיצד ההנחות קלות – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי, אתה שתי דקות אחרי.

מאיר כהן: אנא ממך.

מאיר כהן: בבקשה.

אחמד טיבי: תתנהג בקולגיאליות לחבר שהוא סגן יושב-ראש.

אחמד טיבי: אתה רואה שאני מסיים.

מאיר כהן: אני התנהגתי מעל ומעבר.

מאיר כהן: שתי דקות אדוני מדבר.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: כשאתה פה ואני שם אני נוהג בך אחרת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר כהן: בבקשה, תסיים.

אחמד טיבי: אני אתחיל את פול ג'ונסון מחדש.

מאיר כהן: אתה לא חייב לכעוס.

מאיר כהן: גם אני יודע לכעוס.

מאיר כהן: אנא תסיים עכשיו.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: יש קרשנדו בנאום, ואתה עוצר אותי באמצע הקרשנדו.

מאיר כהן: אני לא עצרתי אותך.

מאיר כהן: אני מבקש שתסיים – –

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני, על רוחב הלב שלך.

מאיר כהן: – – כדי שנהיה הוגנים לכולם.

אחמד טיבי: פול ג'ונסון אמר:

אחמד טיבי: למידת היסטוריה היא תרופה חזקה לבורות מודרנית ומקור לענווה: לראות כיצד ההנחות קלות הדעת שלנו, שבעינינו הן מהפכניות ומשכנעות, נוסו בעבר לא פעם אחת, אלא פעמים רבות ובצורות שונות, ונמצאו שאינן אלא הבלים.

אחמד טיבי: בואו נשים קץ להבל המתמשך.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: ישיב אדוני השר אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תודה, חברות וחברי הכנסת, רוב הציבור הערבי בישראל סבור שחברי הכנסת של הרשימה המשותפת אינם מייצגים אותו כראוי – כך עולה מסקר שפורסם בחדשות ערוץ 2.

אופיר אקוניס: הסקר בדק, אדוני היושב-ראש, את עמדותיהם של אזרחי ישראל הערבים כלפי התנהלות נציגיהם בכנסת.

אופיר אקוניס: אני קראתי בעניין רב את הסקר הזה, אדוני, שהוצג בעיתון "הארץ", שאיננו חשוד באהדה יתרה לעמדות המחנה הלאומי, בוודאי לא לעמדות הליכוד ולעומד בראשו.

אופיר אקוניס: את הנזק הכי גדול, אדוני היושב-ראש, לדו-קיום בין יהודים לבין ערבים עושה הסיעה הערבית המשותפת; את ההקצנה החמורה ביותר של פלגים מתוך ערביי ישראל מובילים חברי הכנסת של הסיעה הערבית המשותפת; הכי פחות תועלת, קידום וקדמה לערביי ישראל מביאים חברי הכנסת של הסיעה הערבית המשותפת.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבי, אנחנו איננו זקוקים לשמוע כאן את הטפות המוסר שלכם, את צקצוקי הלשון והצדקנות, ובוודאי לא לשמוע את ההשמצות ודברי הבלע שלכם וההסתה נגד מדינת ישראל, לא פה, לא בארץ בכלל, ובוודאי לא בחוץ-לארץ, ואת זאת אתם עושים פה, בחו"ל, בכל מקום.

אופיר אקוניס: אין פרלמנט בעולם, אדוני היושב-ראש, או מדינה שמכבדת את עצמה, שחברים בפרלמנט בה – לצורך העניין, אדוני היושב-ראש, בכנסת, בבית הזה – היו מעזים לדבר בו נגד המדינה שבה הם אזרחים, כמו בדמוקרטיה הישראלית שאותה אתם מרבים להשמיץ.

אופיר אקוניס: כדאי לבוא ולומר, אדוני היושב-ראש – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

אופיר אקוניס: כדאי לבוא ולומר לעולם כולו – אני שומע את האיוולת, את ההשוואות לאפרטהייד.

אופיר אקוניס: אוהב לעשות את זה, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת טיבי במיוחד, מפני שהוא מרבה להופיע בפורמים בין-לאומיים ולדבר על ישראל כמדינת אפרטהייד.

אופיר אקוניס: הבחירות לכנסת הראשונה התקיימו ב-1949, במדינה היהודית הדמוקרטית ששמה ישראל, וכל ערביי ישראל, אזרחי ישראל, הצביעו בה לכנסת הראשונה, והצביעו בה גם לכנסת העשרים, ויצביעו בה, חבר הכנסת טיבי, גם לכנסת העשרים-ואחת, וגם לכנסת העשרים-ושתיים ועד קץ הימים, משום שאנחנו מתנהגים בכבוד לאזרחי ישראל הערבים; שוויון זכויות שאין כדוגמתו בכל העולם, בוודאי לא בעולם הערבי.

אופיר אקוניס: אני אחזור על עמדתי, חבר הכנסת טיבי, כנראה שמעת אותה פעם, וצדקת, ואני אחזור, חבר הכנסת פריג', גם בפעם האלף, ואני אעשה את זה כאן, ואני אעשה את בפורומים אחרים, ואני אעשה את זה בארצות-הברית ובסין, ובקמצ'טקה, אם יהיה צריך: אין מדינה בעולם שלערבים החיים בה טוב כמו שטוב לערבים אזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: אין דבר כזה.

עיסאווי פריג': רוצים יותר טוב, כמו לך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת טיבי הזכיר כמה פעמים את דבריו של ראש הממשלה לאחר הפיגוע המתועב ברחוב דיזנגוף בתל-אביב.

אופיר אקוניס: הפיגוע הזה, אני מזכיר לבית הזה, לחברות ולחברי הכנסת, התבצע על-ידי ערבי אזרח ישראל, ערבי ישראלי.

אופיר אקוניס: הוא לא פלסטיני שכועס, חבר הכנסת טיבי.

אופיר אקוניס: הוא לא פלסטיני, לשיטתך, שחי תחת הכיבוש, תחת ה"קלגסות" של חיילי וחיילות צבא ההגנה לישראל; פסיכופת נלוז, רוצח מתועב, שרצח, חבר הכנסת פרי, חברת הכנסת סויד.

אופיר אקוניס: הוא רצח שני ישראלים – שלושה ישראלים – שניים יהודים, ואת נהג המונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

אופיר אקוניס: ידידי, תאמין לי, אני יודע את מי הוא רצח: שני יהודים וערבי אחד, נהג המונית מלוד.

אופיר אקוניס: כועסים?

אופיר אקוניס: תחת כיבוש?

אופיר אקוניס: איזה כעס היה לו?

אופיר אקוניס: על מה הוא כעס בדיוק, נשאת מלחם המטורלל הזה?

אופיר אקוניס: על מה הוא כעס?

אופיר אקוניס: איזה כעס היה לו?

אופיר אקוניס: מה הייתה הבעיה שלו שהוא בא בצהרי יום השישי הראשון של שנת 2016 וקטל שלושה ישראלים?

אופיר אקוניס: אני מסתובב כבר כמה ימים עם הצמיד הזה שמפיצים חבריו של אלון בקל מכרמיאל, זכרו לברכה.

אופיר אקוניס: אגב, לפי מיטב ידיעתי, הוא באמת עשה רבות למען החברה הישראלית.

אופיר אקוניס: היה באמת פעיל חברתי.

אופיר אקוניס: ועכשיו ההכנסות, אדוני היושב-ראש, מן המכירות של הצמיד הזה ישמשו משפחות נזקקות לקראת ליל הסדר.

אופיר אקוניס: אלון אמר הרבה דברים מאוד מעניינים בחיים שלו.

אופיר אקוניס: אני דווקא בחרתי לקחת את הצמיד הזה – "אם אתה כבר חי, תחיה".

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לחיות בשלום עם הערבים אזרחי ישראל, וגם עם הפלסטינים.

אופיר אקוניס: אני לא צריך שום הטפת מוסר – כתלמידו של זאב ז'בוטינסקי – שום הטפת מוסר על חיים משותפים עם הערבים אזרחי ישראל או עם השכנים הפלסטינים, או עם השכנים הירדנים, או עם השכנים המצרים, או עם השכנים הלבנונים.

אופיר אקוניס: ככה קרובים היינו, אדוני היושב-ראש, לחתימת הסכם שלום עם לבנון.

אופיר אקוניס: אבל החבורה הזאת, כן, שהנשיא הנוצרי לא נראה לה, רצחה אותו.

אופיר אקוניס: יעקב פרי יוכל לספר לכם כמה דברים מההתרחשויות בלבנון בשנות ה-70 וה-80.

אופיר אקוניס: מי החריב את לבנון?

אופיר אקוניס: מי החריב?

אופיר אקוניס: ערפאת המקולל והשלטון הסורי.

אופיר אקוניס: ככה קרובים היינו להסכם שלום.

אופיר אקוניס: ויש לנו הסכם שלום עם ירדן, ברוך השם.

אופיר אקוניס: אני מברך עליו.

אופיר אקוניס: יש לנו הסכם שלום עם מצרים, ברוך השם.

אופיר אקוניס: אני מברך עליו.

אופיר אקוניס: ואני רוצה שתתממש תורת ז'בוטינסקי, שנחיה זה לצד זה.

אופיר אקוניס: כל עוד הסיעה הערבית המשותפת מובילה קו של חיים זה על חשבון זה, הדבר הזה, לדאבון הלב, לא יקרה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון סיעתי.

מאיר כהן: אני מבקש להזמין את חברת הכנסת רויטל סויד – בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: אחריה – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה.

רויטל סויד: תודה.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כמה חבל ששר החקלאות יצא, כי אני הקשבתי ברוב קשב לדבריו.

רויטל סויד: וכשהוא אמר: אל תייללו – אל תייללו, חברי הכנסת שאכפת להם מהחקלאים, ושהחקלאים חשובים להם.

רויטל סויד: אל תייללו, כי אנחנו לא אוהבים לעזור למי שבוכה, רק למי שצוחק.

רויטל סויד: ואני שואלת, החקלאים מייללים?

רויטל סויד: החקלאים שקורסים, ומשקים נסגרים, והם אינם מסוגלים אפילו לממן את הקטיף של היבול שהם בעמל רב שתלו, ונטעו, וזרעו – האם הם מייללים?

רויטל סויד: אדוני שר החקלאות, החקלאים מייללים?

רויטל סויד: לא, החקלאים לא מייללים; החקלאים זועקים.

רויטל סויד: הם זועקים זעקה גדולה.

רויטל סויד: הם אומרים: אנחנו על סף קריסה.

רויטל סויד: אני ביקרתי בערבה אצל אותם חקלאים, אלה שאתה קורא להם מייללים, ואני קוראת להם מלח הארץ, ואני קוראת להם ציונות לשמה, ואני קוראת להם שומרי הגבולות, ואני קוראת להם הציונות העכשווית הנכונה, פה, בגבולות ארץ-ישראל – לא רק בהתנחלויות; לפעמים אנחנו מתבלבלים קצת מה זה ציונות.

רויטל סויד: אני ביקרתי אותם, ואני ראיתי משקים שלמים, משקי-בית, שנסגרו, מכיוון שלא יכלו לעמוד יותר במאות-אלפי השקלים – הם לא מסוגלים לממן את עצמם.

רויטל סויד: אני ראיתי במו-עיני שדות שלמים, שבאים ואומרים לאנשים: בואו תקטפו, קחו עגבנייה חינם.

רויטל סויד: רק בשבוע שעבר ראינו כתבה שבה חקלאי, שיושב מתוך אהבה אמיתית לארץ ולאדמה, שבא ולוקח את כל עשרות הדונמים שהוא שתל, של כרובית, ומשמיד אותה.

רויטל סויד: כרובית במדינת ישראל, שהרבה מאוד אנשים היו יכולים לאכול ממנה, לשבוע ממנה – כרובית באלפי טונות הושמדה.

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: לא כי יש עודף; כי לקטוף אותה יעלה יותר מאשר הרווח.

רויטל סויד: אז על מה אתה מדבר, אדוני שר החקלאות?

רויטל סויד: מה עם פערי התיווך הבלתי-הגיוניים?

רויטל סויד: אז אתה פונה לחבר הכנסת ילין לגבי ההיטל של העובד הזר ששר האוצר הקודם לא ביטל?

רויטל סויד: נכון, אתה צודק, וכל הכבוד שביטלתם את ההיטל על העובדים הזרים.

איתן ברושי: הוא לא היה מבטל את זה בלי הלחץ שהופעל עליו.

רויטל סויד: כל הכבוד לחבר הכנסת ברושי, שמוביל את נושא החקלאות פה, באופוזיציה ובכלל בכנסת.

רויטל סויד: אז מה אם לא בוטל במושב הקודם על-ידי שר האוצר?

רויטל סויד: במושב הזה הוא בוטל, ועדיין מבטלים מכסים – –

מאיר כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: – – ועדיין משקי-בית נסגרים.

רויטל סויד: רק בשבוע שעבר התקיים פה דיון – ואני תכף מסיימת, אדוני היושב-ראש – התקיים פה דיון על משקי הלול, הביצים.

רויטל סויד: משקים שלמים שנסגרו, כי הם לא מסוגלים לעמוד בנטל.

רויטל סויד: אז אתה יודע מה?

רויטל סויד: אנחנו לא רוצים ליילל, והחקלאים לא מייללים – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

רויטל סויד: – – אבל אתם, ממשלת ישראל, מחובת

רויטל סויד: כם להציל את החקלאות, ולהציל את החקלאות – זה בא לידי ביטוי בהרבה מאוד תחומים, והגיעה העת שתעשו את זה, כי החקלאים קורסים.

רויטל סויד: וברכות למועצת התלמידים – היום יום הכנסת הצעירה.

רויטל סויד: תודה רבה, כל הכבוד לכם.

רויטל סויד: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש – לכל חבר כנסת יש שלוש דקות.

מאיר כהן: אם כל אחד יחרוג בשתי דקות, זו חריגה משמעותית מהתקנון.

מאיר כהן: אני מבקש מכם.

מאיר כהן: טלב אבו עראר, בבקשה.

מאיר כהן: לא נעים לשבת כאן ולהפסיק אתכם.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

טלב אבו עראר: אין שרים אבל.

מאיר כהן: יש.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, מכובדתי השרה, חברי חברי הכנסת, בשנת 1986 החליטה ממשלת ישראל להקים את המינהלת לקידום הבדואים, כך קראו לה, כדי לפתח יישובים ולמצוא פתרונות לאוכלוסייה הערבית-בדואית שמתגוררת ביישובים הבלתי-מוכרים.

טלב אבו עראר: בהקמת הרשות הושקעו מיליארדי שקלים.

מאיר כהן: חבר הכנסת ילין, שומעים אתכם עד כאן.

טלב אבו עראר: המינהלת שימשה צינור להעברת תקציבים מכל משרדי הממשלה לרשויות הערביות-בדואיות בנגב.

טלב אבו עראר: מאז הוקמה, מכובדי היושב-ראש, הרשות או המינהלת הזאת, פותחו בסך הכול שכונה חדשה בעיר רהט דרום וכמה מגרשים בחלק מהיישובים.

טלב אבו עראר: וכמה שהתלוננו שהרשות הזאת מיותרת, נכשלה בתפקידה, ולא פעם גם – נוסף על כך שביקשנו לבטל או לפרק את המינהלת – הגיעו כמה תלונות על קבלת שוחד.

טלב אבו עראר: ואף אחד לא האמין, אף אחד לא עשה דבר.

טלב אבו עראר: שום גורם ממשלתי לא עשה דבר.

טלב אבו עראר: עד שהגענו ליום הזה – ושים לב, אדוני היושב-ראש, אתה שכן שלי בנגב, ויודע מקרוב מה מתרחש שם.

טלב אבו עראר: היום נחשפו פניה האמיתיות של מינהלת זו, שהיא רשות מושחתת.

טלב אבו עראר: גורמי האכיפה ברשות הזאת מקבלים שוחד.

טלב אבו עראר: איך ידענו את זה שהמשטרה בודקת חשד – נקרא לו חשד – שפקידים במינהלת מקבלים שוחד?

טלב אבו עראר: אחד התושבים הערבים-בדואים בנגב פנה למשטרה היום, הודה, והמשטרה נתנה לו חסינות, כדי להגיש תלונתו, ששילם עשרות-אלפי שקלים.

טלב אבו עראר: ניצול של אנשים שזקוקים למגרש כדי לחיות, להתגורר בכבוד – הערבי-בדואי הזה משלם עשרות-אלפי שקלים, עד שיקבע פקיד בכיר במינהלת הזאת.

טלב אבו עראר: והוא ביקש: אדוני, כדי לשווק לך את המגרש הזה, אתה חייב לשלם 170,000 שקל.

טלב אבו עראר: ואז, אין לו הכסף הזה, והגיש תלונה במשטרה, והעניין נבדק.

טלב אבו עראר: לאור המצב אני מבקש להקפיא מייד את כל תוכניות הריסת הבתים בקרב הבדואים בנגב, כי אי-אפשר – רשות מושחתת – להמשיך להרוס בתים.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

טלב אבו עראר: אני מבקש, מכובדי, אני הייתי רוצה ששר החקלאות, שהוא האחראי, הוא המוסמך, הוא בעל האחריות – לבטל, לפרק את המינהלת לאלתר ולהעמיד את כל הפקידים המעורבים לכאורה לדין, כי רשות מושחתת לא תשרת אותנו וגם לא את המדינה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: זהו.

טלב אבו עראר: מכובדי, באמת משפט אחרון.

מאיר כהן: אחרון אחרון.

טלב אבו עראר: הגיע הזמן להתייחס לאוכלוסייה הבדואית כאל אזרחי המדינה כולה.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, תודה – –

מאיר כהן: כן, גברתי.

עליזה לביא: – – חברותי וחברי חברי הכנסת, חברת "בזק" דיווחה ממש לפני כמה ימים לבורסה על הכנסות של 9.9 מיליארד שקלים, עלייה של 10% ברווחים לעומת השנה שעברה וחלוקת דיבידנד של 776 מיליון שקלים לבעלי המניות שלה.

עליזה לביא: הפעילות המכניסה ביותר של החברה היא מתחום התקשורת הנייחת הפנים-ארצית.

עליזה לביא: עיקר ההכנסות של "בזק", כ־44%, מקורן בתחום הטלפון והאינטרנט, שבו היא מהווה מונופול.

עליזה לביא: אנחנו, הצרכנים הישראלים, כולנו, מסתכלים על כל מה שקורה בשוק התקשורת, ואנחנו רואים את רווחי הענק של "בזק", ושואלים וממשיכים ושואלים כבר יותר מדי שנים למה החברה הזאת, שמרוויחה סכומים כאלה, נהנית ממונופול כזה נרחב, צריכה עזרה כל כך מסיבית, מראש, גם משר התקשורת וגם מראש הממשלה – ולהזכירנו, מדובר באותו אדם.

עליזה לביא: ואולי כדאי גם שנדבר על צירוף המילים "ראש הממשלה ושר התקשורת".

עליזה לביא: אנחנו כולנו שומעים את צמד ההגדרות הזה חוזר ועולה, ולא מבינים כל כך מה הקשר בין הדברים; אנחנו לא מבינים שראש הממשלה של המדינה הכי מאוימת במזרח התיכון מוצא את הזמן, המשאבים והרצון לכהן – כן, גם, נוסף על שלל התפקידים, כשר התקשורת.

עליזה לביא: אדוני ראש הממשלה ושר התקשורת, אם באמת, כמו שאתה ומנכ"ל משרדך אומרים, הדבר הנכון הוא לאפשר ל"בזק" להשיג יותר כוח מכפי שיש לה היום, על-ידי הסרת המגבלה המבנית בין "בזק" לבין החברות בקבוצתה, אז איך זה שכל כך הרבה אנשים חושבים אחרת?

עליזה לביא: ואם אתם כל כך צודקים, למה לא שכנעתם אותם בצדקת הדרך שלכם במקום לפטור אותם ולפטר אותם בדרך הכי בוטה שיש?

עליזה לביא: אבל, אדוני ראש הממשלה, יש עוד שיקולים, מלבד השיקול של טובת האזרח.

עליזה לביא: אולי כל ההירתמות הזאת לקידום רפורמות הפוכות מאלו של מה שבאמת צריך, וגם שרים בממשלה שלך שאמרו שהם יתמכו בהפרדה מבנית ב"בזק" – צריך בסופו של דבר לחזק רק את "בזק", ולא לטובת האזרחים, כולנו.

עליזה לביא: רק בשבוע שעבר קיבלה ועדת הכספים החלטה להגביל את שכר הבכירים בענפי הבנקאות והביטוח ל-2.5 מיליון שקלים.

עליזה לביא: אז נכון שהחוק הזה לא חל על חברות ציבוריות, אבל זה ללא ספק מסר שהכנסת הזאת משדרת ומבקשת להמשיך לשדר.

עליזה לביא: ובמקביל, כאילו שורת הרווח הנקי מעולם לא ירדה – "בזק" מודיעה כי שכר בכיריה ימשיך לעמוד על סכומים מטורפים של 4.4 מיליון ו-5.2 מיליון למנכ"לית הנוכחית ולמנכ"ל הקודם, בהתאמה.

עליזה לביא: אז, אדוני ראש הממשלה, אנחנו לא יכולים להמשיך כך.

עליזה לביא: ברירת המחדל והשיקולים שחייבים להנחות אותך הם קודם כול טובת האזרח.

עליזה לביא: אי-אפשר להמשיך את המונופול הזה, צריך להמשיך בקו שהתווה שר התקשורת הקודם, שהבטיח שברגע שתונח הצעת חוק, לא משנה אם מהאופוזיציה או מהקואליציה, באמת זה יקודם.

מאיר כהן: גברתי, תסיימי.

עליזה לביא: ואדוני ראש הממשלה, חברת "בזק" צריכה להבין שלא כוחה ועוצם ידה יעשו לה את המשך העושר הזה; צריכה להיות הבנה על ההפרדה, וצריך להיות מובן לכולם שאזרחי מדינת ישראל צריכים לשלם הרבה פחות כסף.

עליזה לביא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה לך, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ארצה להתייחס לנושא שנמצא על סדר-היום בגין הצעת האי-אמון – שיש התנכלות לחקלאים.

אלי כהן: חברים יקרים, כל מדינה שמכבדת את עצמה צריכה חקלאות.

אלי כהן: חקלאות, מעבר לחשיבות הכלכלית שלה, יש בה ערך התיישבותי, יש בה ערך ציוני, יש בה ערך של שמירה על הארץ, ודווקא הממשלה הזאת בחרה לבטל את מס המעסיקים – ונמצא כאן ידידי חבר הכנסת ברושי, שחסך לחקלאים 230 מיליון שקל בשנה.

יצחק וקנין: 140 מיליון.

אלי כהן: מתקן חבר הכנסת וקנין.

איתן ברושי: 230 זה אחרי החזרת נקודות הזיכוי, שגם לזה הגיע הזמן.

איתן ברושי: נכון, וקנין?

אלי כהן: אז יפה, אז אנחנו מדברים על תוספת של בין 140 ל-230 מיליון שקל לטובת החקלאים, ועשתה זאת הממשלה הזאת.

אלי כהן: ולכן אני שואל: איפה היו הממשלות הקודמות, שלכאורה עכשיו טוענות שיש התנכלות לחקלאות?

אלי כהן: לכן – אנחנו מתכוונים לשמור על החקלאות, מתכוונים לקדם את החקלאות, אבל יחד עם זאת יש לנו מחויבות ל-8 מיליון אזרחים, כדי שהם יוכלו לקנות מוצרים ברמה סבירה ונכונה.

אלי כהן: אנחנו רואים תמיד לפני חגים, ובכלל, את המחירים הגבוהים.

אלי כהן: המחירים בישראל, שפעם היו נמוכים ביחס לאירופה, גבוהים היום ברמה של 20%–30%.

אלי כהן: הדרך המקובלת בארצות-הברית, באירופה, ואנחנו מתכוונים ליישם אותה גם בישראל, היא לפתוח את המכסות, להגדיל את המכסות, להוריד את המחירים לאזרחים, מכיוון שאנחנו התחייבנו בזה, אבל יחד עם זאת, לתת סובסידיה לחקלאים ולשמור עליהם.

אלי כהן: ולכן, חברים, הממשלה הזאת דאגה גם לטפל בנושא של מס מעסיקים, ואני חושב שכאן, לא בכדי החקלאים בירכו את שר האוצר על החלטתו להוריד את מס המעסיקים.

אלי כהן: מס המעסיקים, המטרה שלו היא לעודד תעסוקה של ישראלים, אפליה מתקנת לטובת כוח-אדם כחול-לבן.

אלי כהן: אבל ברגע שראינו שיש צורך לסייע לחקלאות מן הצד האחד, וכשאנחנו נמצאים ברמות נמוכות של אבטלה, של 5%, בעוד הנושא של מס מעסיקים בוטל, רמת האבטלה הייתה 12%, חשבנו שנכון יהיה ללכת לקראת החקלאים.

אלי כהן: הנושא של יוקר המחיה לא קיים רק בחקלאות, אלא גם בצעדים נוספים שנעשו בשנה האחרונה, והם: הורדת תעריפי הביטוח, הורדת מחיר המים ב-15%, הורדת תעריפי התחבורה הציבורית, שהוזלה גם היא, הורדה בנושא של טיפול בעמלות הפנסיה.

אלי כהן: כלומר, בכל אחד מהצעדים אנחנו פועלים כדי שיוקר המחיה לכל אזרחי ישראל יהיה נמוך יותר.

אלי כהן: במקביל, כפי שציינתי, אנחנו נשמור על החקלאות, אבל נמשיך באותה מגמה של הורדת יוקר המחיה.

מאיר כהן: תודה רבה.

אלי כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק וקנין.

מאיר כהן: בבקשה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת אלי כהן, אני מאוד מעריך אותך – –

אלי כהן: – – –

יצחק וקנין: – – תקשיב, יוקר המחיה, תאמין לי שהוא מדיר שינה מעיני כל אחד מחברי הכנסת; אין חבר כנסת שלא חושב שכשעקרת-הבית תגיע לשוק או לכל מקום אחר שהיא רוכשת בו את מה שהיא צריכה לביתה – שהמחיר יהיה נמוך.

יצחק וקנין: ואני רוצה שתדע – ואני נותן לך נתונים, ותבדוק את הנתונים שלי: אם עקרת-בית קונה את העגבנייה ב-8 שקלים, דע לך שהחקלאי מקבל על העגבנייה שקל ו-40, שקל וחצי.

יצחק וקנין: אני עכשיו מדבר אתך על מה שאני מגדל ומה שאני גידלתי כל השנים: אבוקדו – 1.70 לחו"ל, כשזה מועבר לחו"ל, זה מה שאני מקבל עבור התוצרת שלי.

יצחק וקנין: אתה קונה את סוג ב' ב-12 או 14 שקל – את אותו אבוקדו.

יצחק וקנין: ואני מקבל עליו 1.70.

יצחק וקנין: מה אתם רוצים מהחקלאי המסכן הזה?

יצחק וקנין: הוא כבר פשט את הרגל מזמן.

יצחק וקנין: הוא גם לא מרוויח כלום, כיוון שבשנים האחרונות הוסיפו עליו את המים, הוסיפו עליו את מס המעסיקים ואת נקודות הזיכוי ואת כל מה שציינו פה.

יצחק וקנין: ואני שואל פה: מה, זה חכמי חלם?

יצחק וקנין: מה יותר קל לשר האוצר ממה שאנחנו מציעים כבר הרבה זמן?

יצחק וקנין: לא היה דבר אחד שאני אומר פה – ואני אומר לך, תבדוק את הפרוטוקולים – ותראה שמה שאמרתי, לו היו מיישמים את זה – היום אפשר ליישם.

יצחק וקנין: לא מחר.

יצחק וקנין: הוא חותם על צו פיקוח על מחירים.

יצחק וקנין: בוא ניקח עשרה מוצרים; ניקח עגבנייה, בצל, תפוח-אדמה, דברים שהם דומיננטיים על המדף, שכל עקרת-בית צריכה.

יצחק וקנין: לא אננס, דברים שאנחנו צריכים אותם.

יצחק וקנין: פירות – תיקח אגס, תפוח, אבוקדו; לא משנה מה.

יצחק וקנין: נקבע את המחיר שלו, את מחיר הגג שלו ואת מחיר המינימום שלו, ולא ש"רמי לוי" או כל סיטונאי אחר יבוא לחקלאי ויגיד לו: אני נותן לך 90 אגורות, תרצה או לא תרצה.

יצחק וקנין: חקלאות מחייבת תכנון.

יצחק וקנין: אין מציאות של חקלאות בלי תכנון.

יצחק וקנין: ואני רוצה להגיד לך, אנחנו עדיין יותר זולים מאירופה.

יצחק וקנין: גם מה שאמרת.

יצחק וקנין: לא ב-20%, בהרבה יותר.

יצחק וקנין: לצערי הרב, יש פה איזו מגמה שאני לא תופס.

יצחק וקנין: אתם מדברים על יוקר מחיה, אבל זה לא החקלאים, יוקר המחיה.

יצחק וקנין: מהחקלאי ומעלה מתחיל יוקר המחיה.

יצחק וקנין: אם אני מספר לך שהוא מקבל – דרך אגב, על הכרוב, חצי שקל מקבל החקלאי.

יצחק וקנין: חצי שקל.

יצחק וקנין: אני שואל אותך, הוא נמכר ב-8 שקלים, ב-7 שקלים, ב-6 שקלים.

יצחק וקנין: איפה החקלאי פה אשם?

יצחק וקנין: מה אתם רוצים מהחקלאי?

יצחק וקנין: גמרתם את החקלאות.

אלי כהן: – – – ביטלנו מס מעסיקים.

יצחק וקנין: תקשיב לי, את מס המעסיקים – לא היה צריך להביא אותו לעולם בכלל.

אלי כהן: אבל אנחנו ביטלנו אותו.

יצחק וקנין: לא היה צריך.

יצחק וקנין: כי המחשבה שהייתה, זה כמו שאמרת, להעסיק כחול-לבן.

יצחק וקנין: מי ילך לעבוד בחממה ב-40 מעלות?

יצחק וקנין: איזה יהודי נכנס לחממה?

יצחק וקנין: כבר הפלסטינים לא נכנסים לחממה הזאת, אז קל וחומר היהודי שלנו לא ייכנס.

יצחק וקנין: ובטח ובטח כשיש תאילנדים.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, עוד חצי דקה, אם אפשר.

יצחק וקנין: הנושא הזה, באמת, אנחנו צריכים לקחת אותו פעם ברצינות.

יצחק וקנין: מה שאני אומר, בוא נעשה ניסיון.

יצחק וקנין: אולי אני טועה.

יצחק וקנין: אני כבר זועק 20 שנה פה.

יצחק וקנין: אני אומר דברים ואני חוזר עליהם.

יצחק וקנין: ואני אתן דוגמה – אמרתי את זה 20 פעם – הגבינה הלבנה והקוטג', זו הדוגמה המנצחת.

יצחק וקנין: כשרצו לבטל את הפיקוח, אני התנגדתי לזה, הצבעתי נגד ביטול הפיקוח.

יצחק וקנין: שני מוצרים היו בפיקוח, מה קרה להם?

יצחק וקנין: מה אמרו לנו?

יצחק וקנין: בנו את "טרה", בנו מחלבה ענקית שתתמודד.

יצחק וקנין: מה קרה בסוף?

יצחק וקנין: הגבינה הלבנה הגיעה ל-7.5 שקל והקוטג' כמעט ל-8 שקלים.

יצחק וקנין: מחאת הקוטג' מוכרת לכולנו.

יצחק וקנין: מי קיבל?

יצחק וקנין: החקלאי קיבל איזו תוספת?

יצחק וקנין: החקלאי קיבל משהו בגין עליית המחירים?

יצחק וקנין: חבר'ה, שר האוצר יכול היום להוריד את המחיר.

מאיר כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: היום.

יצחק וקנין: לא מחר.

יצחק וקנין: היום.

יצחק וקנין: כי מה שהוא עשה בהורדת המכסים, אין לי שום ערובה שזה ייתן משהו לצרכן.

יצחק וקנין: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

איתן ברושי: וקנין, תודה רבה.

אביגדור ליברמן: אז אני מקווה שאתה גם תצביע אי-אמון.

עודד פורר: זה שסיפרת על הפנייה של דרעי ועכשיו אתה אומר לו שהוא יצביע בעד, אז סיבכת אותו לגמרי.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הדיון הוא על חקלאות, אבל אני רוצה דווקא לקחת אותו לביטחון ולקשר שבין החקלאות לביטחון.

עודד פורר: אז מצד אחד יש הקשר שכולם מכירים: החקלאות תופסת את הקרקע, החקלאות גואלת את הקרקע.

עודד פורר: כשהחקלאות נמצאת וכשמעבדים את הקרקע, אנחנו יודעים שהיא שלנו.

עודד פורר: בדרך כלל היישובים החקלאיים נמצאים על הגבולות; בדרך כלל הם אלה שמגדרים ושומרים אותנו.

עודד פורר: אבל יש גם חקלאות שמייצרת ביטחון תזונתי.

עודד פורר: אתם יודעים, מדינת ישראל דואגת – ויושבים פה כמה אנשים שמבינים בביטחון יותר טוב ממני – דואגת לייצר טנקים.

עודד פורר: אבל מי שמבין יגיד לכם שאנחנו יכולים לקנות טנקים לא פחות טובים, מה שנקרא "על המדף".

עודד פורר: אפשר לקנות את הטנקים האלה, אבל הבינו פה, אחרי שעברו פה כמה מלחמות, את העובדה שצריך לשמור לנו יכולת ייצור עצמית, שאנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב שאנחנו לא יכולים להוביל לכאן תחמושת, ופתאום הגבולות נסגרים ואנחנו נמצאים באיזו מלחמה ואנחנו צריכים לדעת לייצר לבד את הטנקים שלנו ואת התחמושת שלנו ואת היכולת שלנו להילחם.

עודד פורר: הדבר אינו שונה בחקלאות.

עודד פורר: אם אנחנו סומכים היום על העגבניות מטורקיה, תדמיינו מה יקרה פה יום אחד – אולי עכשיו זה יצליח קצת להוריד את המחירים, אבל פתאום יש איזו בעיה, ולא כל אונייה מוכנה להפליג לכאן, ופתאום לא כל מטוס מוכן לטוס לכאן, והעגבניות לא מגיעות.

עודד פורר: ומה יהיו המחירים של העגבניות בסופר?

עודד פורר: יהיו עגבניות בסופר?

עודד פורר: יהיה מזון?

עודד פורר: כל ממשלה וכל מדינה שנמצאת בסכנות פחות קשות משלנו – – –

מאיר כהן: חברים, סליחה שם בצד שמאל.

מאיר כהן: אנא מכם, עדיין אין הצבעה.

מאיר כהן: בסדר.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: סליחה.

קריאה: – – –

עודד פורר: אני מוכן לוותר על הדקה שלי אם וקנין מצביע בעד האי-אמון.

מאיר כהן: זה הוא אמר.

עודד פורר: וקנין, אם אתה תצביע בעד האי-אמון אני מוותר על הדקה שלי על החקלאות.

יצחק וקנין: איך?

יצחק וקנין: הרי אתה יודע שהממשלה הזאת לא תיפול, אם אני אצביע או לא אצביע.

עודד פורר: אני לא בטוח.

אביגדור ליברמן: אבל אתה תצביע.

עודד פורר: אני לא בטוח.

עודד פורר: בכל מקרה – אתה תוסיף לי את חצי הדקה הזו.

מאיר כהן: יש לך חצי דקה.

עודד פורר: אבל אני אומר, בכל מקרה הביטחון התזונתי שלנו הוא קריטי לא פחות מהביטחון שלנו בטנקים.

עודד פורר: היה פעם רעיון שרצו לייבא מים מטורקיה.

עודד פורר: בסופו של דבר קיבל פה מי שקיבל את ההחלטה הנכונה, ללכת להתפלה, ליכולת הייצור שלנו, של המים, ובסופו של דבר יש לנו את הביטחון הזה.

עודד פורר: תדמיינו שהיינו תלויים בטורקים לגבי המים של מדינת ישראל.

עודד פורר: איזה מעמד בין-לאומי היה לנו?

עודד פורר: איך היינו יכולים בכלל להתמודד בעולם שבו אנחנו נמצאים?

עודד פורר: ואז מגיעים ואומרים: נבטל את המכסים.

עודד פורר: למכסים האלה יש כמה תפקידים.

עודד פורר: התפקיד הראשון הוא לשמור על החקלאי, אבל התפקיד השני של המכס הוא היתרון ליצוא, וכן לאפשר לנו לחתום על הסכמי סחר בין-לאומיים – בהסכם סחר אנחנו מבטלים את המכס, ובתמורה המדינה השנייה מבטלת את המכס.

עודד פורר: אבל מה עושה הממשלה הזו?

עודד פורר: היא עושה התנתקות חד-צדדית.

עודד פורר: אותם אלה שתמכו בהתנתקות החד-צדדית עושים אותה פעולה עם המכסים: מורידים חד-צדדי את המכס, בלי לקבל שום יתרון כנגד זה ובלי לעשות שום הסכם מול המדינות האחרות.

עודד פורר: אז הממשלה הזו, שרבים מחבריה תמכו בהתנתקות החד-צדדית, כנראה החליטה ללכת לעוד התנתקות חד-צדדית, הפעם מהחקלאים ומהחקלאות.

עודד פורר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת השר יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האי-אמון זה רוטינה, הכול בסדר.

יעקב ליצמן: אז להגיד שאחרי שנה לא השתנו דברים?

יעקב ליצמן: השנה – איך אומרים בעברית?

יעקב ליצמן: – מהפך היה.

יעקב ליצמן: הייתה ממשלה קודמת והתחלפה, אז אי-אפשר להגיד שלא עשו כלום.

יעקב ליצמן: הרבה שינויים עשינו כאן במשך השנה.

יעקב ליצמן: בהחלט.

יעקב ליצמן: ואנחנו עוד נערכים לעשות עוד הרבה שינויים גם כן.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתייחס גם כן לדברים, לנושאים שכרגע על סדר-היום.

יעקב ליצמן: חוק המקוואות, שאנחנו העברנו בשבוע שעבר, החוק הטרומי – אנחנו נעמוד על זה שהחוק הזה יעבור שלוש קריאות.

יעקב ליצמן: לא יעזור לאף אחד לשבש את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לתת לכם דוגמה איפה הרפורמים האלו: תתארו לעצמכם שלא רק שאומרים דעות כאן, שאין להן אף אחד כאן – אף אחד אף פעם לא התמודד בבחירות, אף פעם לא התמודדו בשום דבר.

יעקב ליצמן: אבל גם שם פתאום הם עושים פילוגים בעם היהודי.

יעקב ליצמן: באיפא"ק פתאום לא באים, לצאת החוצה, טראמפ ידבר, לא ידבר.

יעקב ליצמן: יש להם דעות על הכול.

יעקב ליצמן: הכול, מה שהם רוצים הם עושים דעות.

יעקב ליצמן: אומרים על הכול שטויות והבלים, והם לא מייצגים.

יעקב ליצמן: הם החריבו את ארצות-הברית, הם החריבו את היהדות שם.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם, זה חבל מה שהם עשו.

יעקב ליצמן: לא אכפת להם ללכת לחתונות ביחד עם כומר, עם צלב.

יעקב ליצמן: אצלם זה – תסתכלו מה שהיה בחתונה של הבת של קלינטון.

זהבה גלאון: באמת, כמה פעמים תגידו "קלינטון", "קלינטון".

מנחם אליעזר מוזס: – – –

יעקב ליצמן: עובדה שבחתונה של קלינטון החתן היה יהודי.

יעקב ליצמן: בא הבן-אדם עם רפורם-רביי, עם כומר עם צלב.

יעקב ליצמן: זה מה שאת רוצה שיהיה כאן בארץ?

יעקב ליצמן: זה מה שאת רוצה שיהיה?

זהבה גלאון: לא אמרתי שזה מה שאני רוצה.

זהבה גלאון: אני לא אמרתי שזה מה שאני רוצה.

יעקב ליצמן: שהמדינה היהודית – שככה זה ייראה?

יעקב ליצמן: אל תדברי פה – זה מה שאת רוצה כאן?

זהבה גלאון: אתם תפסיקו עם הכפייה שלכם פה.

יעקב ליצמן: צלב בחופות של ישראל.

יעקב ליצמן: זה רפורמים.

זהבה גלאון: – – – נמאס כבר – – –

יעקב ליצמן: נמאס.

יעקב ליצמן: אז נמאס.

יעקב ליצמן: נמאס מרפורמים.

זהבה גלאון: מה אתה חושב, שיש לך מונופול על היהדות?

יעקב ליצמן: זה הרפורמים – צלב.

זהבה גלאון: נו באמת, זה לא הרפורמים.

יעקב ליצמן: צלב, זה הרפורמים, זהו.

זהבה גלאון: לא, זה לא הרפורמים.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר שכל זה, זה הכול שטויות והבלים.

יעקב ליצמן: אנחנו נקפיד – – –

עליזה לביא: השר ליצמן, זה לא שטויות.

עליזה לביא: תראה – – –

יעקב ליצמן: אני יודע, זה חמור מאוד.

יעקב ליצמן: את יודעת מה זה לבוא לחופה עם צלב?

יעקב ליצמן: את יודעת מה זה?

יעקב ליצמן: השם ישמור.

זהבה גלאון: למה אתה משתמש בדוגמה הזאת?

יעקב ליצמן: זה מה שהם עושים.

עליזה לביא: אפשר להגיע להבנות – –

יעקב ליצמן: לבוא לחופה עם צלב, השם ישמור, חופה עם יהודי.

עליזה לביא: – – ובסוף נגיע להבנות.

עליזה לביא: למה הייתם צריכים לעשות את כל – – – ולפגוע בציבורים שלמים?

עליזה לביא: למה?

מאיר כהן: חבריה, תאפשרו לדובר לסיים את דבריו.

יעקב ליצמן: אני רוצה לסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – –

מאיר כהן: בבקשה.

יעקב ליצמן: אנחנו – מה, גם את פתאום?

יעקב ליצמן: גם את פתאום מתערבת על צלב ורפורם-רביי?

יעקב ליצמן: מה יש לך להגיד על רפורם-רביי פתאום?

עאידה תומא סלימאן: – – – צלב.

יעקב ליצמן: גם הערבים תומכים ברפורם-רביי?

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין.

עאידה תומא סלימאן: לא לא לא – –

יעקב ליצמן: אה, לא, לא, לא.

מאיר כהן: אדוני, בבקשה תסיים.

עאידה תומא סלימאן: – – אני מנסה להבין מה הבעיה שלך עם הצלב.

יעקב ליצמן: לכן אני רוצה לסיים, אני רוצה להגיד – –

עאידה תומא סלימאן: מה הבעיה עם הצלב?

יעקב ליצמן: – – שאנחנו נעמוד בתוקף רב שהנושא הזה של רפורמים – –

עיסאווי פריג': אדוני השר, למה הצעקות האלה?

עיסאווי פריג': למה?

יעקב ליצמן: – – שזה הרס דת, הרס כל דבר, מה שעשו באמריקה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא ניתן להם שום דריסת רגל.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהחוק הזה יעבור גם בקריאה שנייה ושלישית.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

זהבה גלאון: – – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג – בבקשה, גברתי.

עיסאווי פריג': למה, כבוד השר, צעקות?

יעקב ליצמן: לא, לא מצליח – – –

קריאות: – – –

תמר זנדברג: רפורם-רביי – –

קריאות: – – –

תמר זנדברג: – – מיניסטר ליצמן.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: האמת, אני רציתי – – –

מאיר כהן: השר ליצמן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני, בבקשה.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא – בבקשה, גברתי.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תודה, האמת היא שאני רציתי לשתף אתכם בחשש ובדאגה אמיתיים שלי.

תמר זנדברג: היום שר הביטחון – שר הביטחון במדינת ישראל – התיר דם.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה בצורה ברורה: התיר את דמם של אזרחי ישראל על-ידי זה שקרא לאזרחי ישראל – לא משנה כרגע – לדעתי, חברי "שוברים שתיקה" הם פטריוטים, נלחמים יום-יום על דמותה המוסרית של מדינת ישראל ועל סיום הכיבוש.

תמר זנדברג: אבל זה בכלל לא משנה, אפשר לא להסכים.

תמר זנדברג: שר בממשלה שמכנה את אזרחיו שלו בוגדים.

אלעזר שטרן: לא, הוא לא כינה.

אלעזר שטרן: הוא לא כינה.

תמר זנדברג: וכבר השר השני שעושה את זה – –

אלעזר שטרן: תמר, הוא לא כינה.

אלעזר שטרן: הוא אמר אם.

אלעזר שטרן: הוא אמר אם – – –

תמר זנדברג: – – כי בערב שבת, חברות וחברים – בערב שבת – ישב השר יריב לוין וכינה את פעילי ואנשי "שוברים שתיקה" בוגדים ומרגלים, והצטרף לראש הממשלה, שאתמול קשר, בצורה חצופה, צינית ומסיתה, בין אנשי "שוברים שתיקה" ובין הפיגוע בטורקיה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אני רוצה לומר כאן, כדי שלא יהיה מישהו שיגיד שהוא לא ידע, שאני חוששת לשלומם של אנשי "שוברים שתיקה", ואני רוצה לומר שאף שר בממשלה לא יוכל לרחוץ בניקיון כפיו אם חס וחלילה תהיה אלימות.

עליזה לביא: אז אולי כדאי שחיילים יאבטחו אותם.

עליזה לביא: אולי כדאי שחיילים יאבטחו אותם.

תמר זנדברג: מתבצעת כאן התרת דם שיטתית שמגיעה מהממשלה אל אזרחים.

תמר זנדברג: זה דבר שאין לו מקום, שאין לו אח ורע.

עודד פורר: מה יהיה – – –

תמר זנדברג: נאמר כבר כמה פעמים שזה דומה ל-1995.

עודד פורר: מה יהיה – – –

תמר זנדברג: ב-1995, חברות וחברים – –

קריאה: – – –

עודד פורר: – – – בחיילי צה"ל?

תמר זנדברג: – – אלה שיושבים כאן היום סביב שולחן הממשלה עמדו על המרפסת, צעדו, כשמאחוריהם – –

עודד פורר: מה יהיה – – – שהם עושים?

תמר זנדברג: – – ארון קבורה.

תמר זנדברג: ואתם יודעים מה ההבדל?

תמר זנדברג: אז הם היו באופוזיציה והם הסיתו נגד ראש ממשלה שהיה לו כוח לבצע מדיניות, ובסופו של דבר הוא נרצח בגלל זה.

תמר זנדברג: היום המצב יותר גרוע, כי המסיתים יושבים סביב שולחן הממשלה, והמוסתים יושבים עכשיו בבית, וסבא וסבתא שלהם מקבלים טלפונים לפנות בוקר שקוראים ליולי נובק זונה.

תמר זנדברג: וסבא וסבתא שלהם צריכים לקבל את הטלפונים האלה.

תמר זנדברג: אני קוראת לכם להתעורר, להפסיק עם ההסתה הזאת – –

יואב קיש: אל תדאגי, גם – – – מסיתים נגד הימין – – –

תמר זנדברג: – – ברגע זה – –

יואב קיש: הנאצים שונאים גם אותנו, הנאצים, אל תדאגי.

תמר זנדברג: – – כי אתה, גם אתה, לא תוכל לרחוץ בניקיון כפיך.

יואב קיש: תטפלי בהסתה.

יואב קיש: אם את רוצה באמת – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: יואב קיש.

מאיר כהן: יואב קיש.

קריאה: – – –

תמר זנדברג: תהיה כאן אלימות.

מאיר כהן: יואב קיש, גם קריאות ביניים לא צריכות להישמע כאילו איזה ריב.

מאיר כהן: להירגע קצת.

מירב בן ארי: לא, זה לא ריב – – –

יואב קיש: לא ריב.

מאיר כהן: סליחה.

תמר זנדברג: תהיה כאן אלימות.

תמר זנדברג: תהיה כאן – – –

מירב בן ארי: – – –

יואב קיש: כאילו אנחנו מסיתים.

מאיר כהן: נו, בסדר.

תמר זנדברג: – – – תהיה כאן אלימות.

מאיר כהן: תנו לה לסיים את דבריה.

תמר זנדברג: יש כאן הסתה ברורה.

מירב בן ארי: – – –

עודד פורר: – – – מה לעשות.

תמר זנדברג: היא נובעת משולחן הממשלה.

מירב בן ארי: – – – "שוברים שתיקה" – – –

עודד פורר: – – – מה לעשות שהם – – – מה לעשות.

מאיר כהן: תמשיכי, גברתי.

מאיר כהן: חברים, חברי הכנסת – – –

עודד פורר: סעיף 113 – – – מה שהם עשו.

מאיר כהן: עודד פורר.

מאיר כהן: חבר הכנסת פורר, תאפשרו לה לסיים.

עודד פורר: – – – חמורה.

זהבה גלאון: נו, באמת.

מאיר כהן: תודה רבה, שמענו.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: בבקשה.

זהבה גלאון: – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת זנדברג.

עודד פורר: – – –

תמר זנדברג: חבר הכנסת פורר, אתה בסך הכול חבר כנסת.

תמר זנדברג: שרי הממשלה שיושבים כאן ולא מתביישים, בשביל רווח פוליטי קצר מועד, להסית נגד אזרחים – האלימות שתהיה כאן, דמם יהיה בראשם.

מירב בן ארי: הם מסיתים – – –

תמר זנדברג: אני מזהירה כאן, אני היום חוששת – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

תמר זנדברג: – – לשלומם של אנשי "שוברים שתיקה".

מאיר כהן: תודה רבה.

תמר זנדברג: תתעוררו, ומהר.

תמר זנדברג: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אני מזמין את חברת הכנסת נאוה בוקר, אחרונת הדוברים.

מאיר כהן: ותענה בשם הממשלה השרה איילת שקד.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

נאוה בוקר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, לפני שאני מתחילה לדבר – יושבים כאן אורחים מיוחדים היום ביציע: יושב-ראש מועצת הנוער הארצית אליאב בטיטו נמצא כאן, וגם יושב-ראש מועצת הנוער הדרוזי סמי – אני מברכת אתכם.

נאוה בוקר: אני רוצה לומר לחברתי – –

מאיר כהן: חבר הכנסת וקנין, שאר חברי הכנסת, אנא מכם.

מאיר כהן: חבר הכנסת וקנין.

נאוה בוקר: – – לחברתי תמר זנדברג, שלצערי יצאה מהאולם הזה, אני רוצה לומר: אני לא מבינה למה היא רצה להגן על אותם אנשי "שוברים שתיקה".

נאוה בוקר: אני עצמי הגשתי תלונה במשטרה על כך שתמונה של ראש הממשלה שלנו במדים של נאצי הופצה ברשתות בלי הפסקה.

נאוה בוקר: אז באמת, יש גבול לכל דבר.

נאוה בוקר: השבוע שמענו – – –

זהבה גלאון: זה לא בסדר.

זהבה גלאון: אנחנו תומכים בך.

זהבה גלאון: אין שום הצדקה לתמונות כאלה, בין שזה – –

נאוה בוקר: אז שתפסיק להגן עליהם.

יואב קיש: – – –

זהבה גלאון: – – ראש הממשלה – – –

יואב קיש: אולי נתקן את חוק ההסתה.

נאוה בוקר: אני מבינה.

נאוה בוקר: על כאלה שמרגלים נגד מדינת ישראל?

יואב קיש: – – –

זהבה גלאון: אתם – – –

יואב קיש: בואו נתקן את חוק ההסתה.

יואב קיש: אי-אפשר – – –

יחיאל חיליק בר: הגיע הזמן.

מאיר כהן: תמשיכי בבקשה.

נאוה בוקר: השבוע שמענו הרבה טענות של חברי המחנה הציוני על הבידוד הבין-לאומי – –

אילן גילאון: – – –

נאוה בוקר: – – ונראה לי שהבנתי את השיטה.

נאוה בוקר: קודם הם מפחידים אותנו ומדברים על חרמות, ואחר כך הם נוסעים לכל מיני מקומות בעולם כדי להפריח את ההמצאות שלהם.

אילן גילאון: – – –

נאוה בוקר: קחו לדוגמה את חברת הכנסת ציפי לבני – לצערי, היא לא נמצאת כאן כרגע.

נאוה בוקר: מסתבר שיש ציפי לבני שהייתה שרת החוץ, אבל יש גם ציפי לבני באופוזיציה, שמחליטה להפר את המדיניות הרשמית של משרד החוץ ולהיפגש עם שרת החוץ השבדית.

נאוה בוקר: ואני שואלת אותה איך היא לא מתביישת להיפגש עם שרה אנטישמית, זו שקראה לחקור חייל צה"ל על הוצאה להורג של מחבלים.

יעל גרמן: – – – היא מראה לנו – – –

מיכל רוזין: – – –

נאוה בוקר: לזה אתם קוראים מדיניות חוץ?

נאוה בוקר: כן.

מיכל רוזין: – – –

נאוה בוקר: אולי כדאי באמת שתחליטו ביניכם לבין עצמכם מי מייצג את מי.

נאוה בוקר: מתי אתם המחנה הציוני, התנועה, העבודה, או המערך, כי לאף אחד זה כבר לא ברור.

אילן גילאון: מערך כבר אין.

נאוה בוקר: ואני אסביר למה.

אילן גילאון: כדאי לך לדעת, את חברת כנסת.

נאוה בוקר: זאת הייתה העקיצה שלי.

נאוה בוקר: אם לא הבנת אותה, אז זו בעיה אחרת.

נאוה בוקר: ביום חמישי בערב צפיתי, כמו כולם, בתחקיר של ארגון "עד כאן" בערוץ 22, שמראה את ארגון "שוברים שתיקה" מתחקר חיילים על סודות צבאיים; ארגון שבטעות מכונה ארגון זכויות אדם.

נאוה בוקר: ונדה

נאוה בוקר: מתי לראות חיילת שמספרת שהיא קיבלה תדריך – ייעוץ, כלשונה – מאדם בשם מיכאל מנקין, שהיה אז פעיל ב"שוברים שתיקה", והוא הסביר לה שהיא צריכה ללכת למינהל האזרחי, והיא צריכה להביא משם עדויות בסוף השחרור.

נאוה בוקר: ואני רוצה לספר לכן מי זה מיכאל מנקין.

נאוה בוקר: אנשי המחנה הציוני מכירים אותו בתור מנכ"ל מכון "מולד", אותו מכון שמייעץ להם, מביא להם ניירות עמדה, ולא רק זה – כפי שנחשף באתר "מידה", אתם, אנשי המחנה הציוני, שכרתם את הארגון הזה בעבר לעשות לכם קמפיין פוליטי.

מיכל רוזין: מה?

מיכל רוזין: מה?

נאוה בוקר: וראיתי שחברי איתן כבל – כן, כן, גברתי מיכל – ביקש לחקור את "שוברים שתיקה".

יחיאל חיליק בר: הקשקשת שלכם זה משהו שבאמת עבר כל גבול.

נאוה בוקר: איך אתה מסביר את זה שלקחתם את הארגון הזה לעשות קמפיין פוליטי?

יחיאל חיליק בר: להסתה שלכם, זה כבר אנטי-ציונות שלכם – –

מאיר כהן: גברתי, אני מוסיף לך עוד חצי דקה.

יחיאל חיליק בר: – – כבר התרגלנו.

יחיאל חיליק בר: אתם אנטי-ציונים – –

נאוה בוקר: ציפי לבני לא הייתה מוכנה לגנות את "שוברים שתיקה".

יחיאל חיליק בר: – – אתם קשקשנים, אתם מסיתנים.

יחיאל חיליק בר: התרגלנו.

יחיאל חיליק בר: אל תטיפו לנו על ציונות.

נאוה בוקר: אז לפני שאתם מדברים על מסרים מול העולם – –

מאיר כהן: חבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: אל תטיפו לנו על אהבת ישראל – –

נאוה בוקר: – – אולי תבדקו קודם – –

יחיאל חיליק בר: – – אנחנו המצאנו את זה.

נאוה בוקר: – – אם אתם בכלל מסוגלים להסכים על משהו ביניכם.

יחיאל חיליק בר: אתם הורסים את ישראל, ואנחנו נתקן אותה.

מאיר כהן: אוקיי.

יחיאל חיליק בר: אתם מובילים אותנו למדינה דו-לאומית – –

מאיר כהן: חבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: – – ואנחנו נמנע מכם.

יחיאל חיליק בר: אל תטיפי לנו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תמשיכי, גברתי.

מירב בן ארי: – – – מה קרה – – –

נאוה בוקר: תודה רבה.

מירב בן ארי: – – –

קריאות: – – –

נאוה בוקר: אולי גם אתה תתחיל להגן על "שוברים שתיקה", למה לא, חיליק?

יחיאל חיליק בר: – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת, יש לך – – –

נאוה בוקר: אפשר להמשיך?

מאיר כהן: לא, עוד חצי דקה ואת מסיימת.

מאיר כהן: בבקשה.

קריאות: – – –

נאוה בוקר: ובזמן שחברי המחנה הציוני מתעסקים עם ארגונים קיצוניים מבית הקרן החדשה, יש כאלה שעושים.

עיסאווי פריג': חוצפה – – –

נאוה בוקר: אתמול עברה בוועדת השרים לחקיקה – –

יחיאל חיליק בר: אז למה אתם מתחננים כל יומיים שנצטרף לממשלה?

נאוה בוקר: – – הצעתי לתיקון חוק הדגל.

יחיאל חיליק בר: למה אתם שולחים לנו נציגים בכל יומיים להצטרף לממשלה אם אנחנו כאלה גרועים?

יחיאל חיליק בר: תפסיקו עם התחנונים שלכם, תנהלו את הכישלון שלכם לבד – –

נאוה בוקר: אף אחד לא מתחנן.

יחיאל חיליק בר: – – את האנטי-ציונות שלכם לבד.

יחיאל חיליק בר: את כבר יודעת – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: – – – שולח כל יומיים נציגים אליו שנצטרף לממשלה.

יחיאל חיליק בר: אולי תרגיעו עם ההסתה שלכם נגדנו כשאתם מתחננים אלינו להצטרף לממשלה?

מאיר כהן: תמשיכי, גברתי.

קריאה: – – – קיצוני שמאלי.

יחיאל חיליק בר: אני יכול להגיד לך: הציעו חמישה תיקים, אחרי זה שישה תיקים, אחרי זה שבעה תיקים.

יחיאל חיליק בר: לכול אמרנו "לא".

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר, תאפשר לה לסיים את דברה.

יחיאל חיליק בר: אתם אנטי-ציונים, לא אנחנו.

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר, אנא ממך.

נאוה בוקר: אנחנו זוכרים את הפגנות השנאה וההסתה במרכזי הערים הערביות, שבמהלכן נשרפו דגלי ישראל.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי חברת הכנסת נאוה בוקר.

חיים כץ: – – –

יחיאל חיליק בר: גם את שלך, חיים.

יחיאל חיליק בר: אני יכול להגיד לך באחריות.

חיים כץ: בוא'נה, תאמין לי, בשביל שתצטרפו – – –

יחיאל חיליק בר: הציעו לנו שבעה תיקים, כולל הרווחה.

יחיאל חיליק בר: אני אומר את זה לפרוטוקול.

נאוה בוקר: הם לא נותנים לסיים.

מאיר כהן: את כבר שש דקות כאן.

מאיר כהן: אנא ממך.

סופה לנדבר: מה עוד?

יחיאל חיליק בר: זה אני לא יכול להגיד.

יחיאל חיליק בר: חיים – – – אני מתייחס אליו אישית.

מאיר כהן: בבקשה, עוד חצי דקה מעכשיו.

נאוה בוקר: אני רוצה להגיד שמעכשיו – – –

יחיאל חיליק בר: אם היא תמשיך לדבר אלי, אני אבקש הודעה אישית.

נאוה בוקר: לא דיברתי.

נאוה בוקר: דיברתי באופן כללי על המחנה הציוני.

עיסאווי פריג': – – –

מאיר כהן: סליחה, עיסאווי פריג', אנא ממך.

נאוה בוקר: מה קרה, חיליק?

נאוה בוקר: את האמת קשה לכם לשמוע, נכון?

קריאה: האמת כואבת לכם.

מאיר כהן: סולידריות על שום דבר?

נאוה בוקר: האמת כואבת לך.

נאוה בוקר: אתה לא יכול להתמודד עם האמת.

נאוה בוקר: זאת הבעיה.

יחיאל חיליק בר: אם אנחנו כל כך גרועים, תפסיקו להתחנן בפנינו להצטרף לממשלה.

נאוה בוקר: אף אחד לא התחנן בפניכם.

נאוה בוקר: אתה מפנטז, נראה לי.

יחיאל חיליק בר: היושב-ראש שלכם.

מאיר כהן: חברת הכנסת נאוה בוקר, אני מבקש ממך לסיים.

נאוה בוקר: תן לי לסיים, יש לי חצי דקה.

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: לא, לא.

מאיר כהן: חצי דקה.

מאיר כהן: אז אנא ממך.

נאוה בוקר: יש לי חצי דקה.

מאיר כהן: בבקשה.

נאוה בוקר: מעכשיו, מי שישרוף את דגל ישראל ייאלץ לשהות שלוש שנים בכלא, או יקבל קנס של 50,000 שקלים.

נאוה בוקר: ככה יוצרים הרתעה אמיתית.

נאוה בוקר: לא בהפחדות מפני בידוד בין-לאומי, כשהמצב הפוך לחלוטין; לא בשתיקה מול המעשים המבישים של "שוברים שתיקה", ולא בשיתוף פעולה עם ארגוני מחקר קיצוניים.

נאוה בוקר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אני מזמין את שרת המשפטים לסכם בשם הממשלה.

יחיאל חיליק בר: שיפסיקו להתחנן בפנינו להיכנס לממשלה – – –

קריאות: – – –

יחיאל חיליק בר: זה כבר לא נעים לנו להגיד לא.

יחיאל חיליק בר: לא נעים לנו להשיב את פניכם ריקם.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה שיואב קיש יתמנה לשר, אני לא רוצה לקחת לו – – –

יואב קיש: רוצים לעזור לכם להעביר חוקים.

יואב קיש: מה אתה רוצה?

יחיאל חיליק בר: לפחות תפסיקו להתחנן.

יואב קיש: רוצים לעזור לכם להעביר חוקים – – –

יחיאל חיליק בר: גם מתחננים וגם מסיתים נגדנו.

יחיאל חיליק בר: אי-אפשר ביחד.

יחיאל חיליק בר: אי-אפשר ביחד.

יואב קיש: חושבים עליכם.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מצטרפים רק למחנה הציוני, לא למחנה האנטי-ציוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר, אנא ממך, תאפשר לשרה.

מאיר כהן: זהו, אתה כבר חמש דקות מדבר.

מאיר כהן: אנא ממך.

יחיאל חיליק בר: עברתי שלוש?

מאיר כהן: אתה דיברת חמש.

איילת שקד: כנסת נכבדה, אני אנצל את הזמן שיש לי לספר על דברים טובים שעושה הממשלה.

איילת שקד: יושב כאן השר חיים כץ, שעשה דבר היסטורי.

איילת שקד: השר כץ, אני רוצה להגיד לך, מאז שאני חברת כנסת, אם תחפש הקלטה שלי – – –

חיים כץ: – – –

איילת שקד: תקשיב, תחפש הקלטה שלי שאני אומרת מה אני רוצה לעשות בתור חברת כנסת, לפני איזה שלוש שנים – – –

חיים כץ: מאיר ישמח, כי הבטחתי לו – ותגידי לו גם עד איזו שעה נשארתם אתמול בלילה בשביל להביא את זה לפה.

איילת שקד: בשביל שזה יקרה היום.

מאיר כהן: שמעתי על זה, ואני כבר מברך על זה.

מאיר כהן: יפה מאוד.

איילת שקד: כן, החבר'ה של משרד המשפטים עבדו עד הלילה, הצוות של נוסח החוק, כדי להביא את זה, כדי שיהיה באמת תמריץ לנשים חד-הוריות לצאת ולעבוד ושהזכויות שלהן לא ייפגעו.

איילת שקד: זה חוק חשוב מאין כמותו.

עליזה לביא: מסכן היושב-ראש – – –

איילת שקד: אני בטוחה שהיושב-ראש – – –

מאיר כהן: גם אם אלה היו הצעות פרטיות, נברך על זה שהנשים האלה מקבלות את מה שמגיע להן.

איילת שקד: נכון.

מאיר כהן: אנחנו מברכים ונצביע.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

עליזה לביא: הגיע הזמן.

קריאות: – – –

מאיר כהן: תאפשרו לה לדבר.

איילת שקד: שר הבריאות הגדיל את כמות מכשירי ה-MRI בפריפריה, הגדיל את כיסוי טיפולי השיניים לילדים.

איילת שקד: הייתי בשבוע שעבר עם הבן שלי בטיפול עקירה בקופת-חולים כללית, היה עשר.

איילת שקד: השר לביטחון פנים שיושב פה מינה מפכ"ל מאוד מאוד מוצלח.

איילת שקד: עוד דרך ארוכה לפניו, אבל מינוי מאוד ראוי.

איילת שקד: נלחמו בטרור שהשתולל בירושלים בצורה מאוד מאוד אפקטיבית.

איילת שקד: אני קיבלתי כאן היום הודעה על משהו שעשיתי במשרד המשפטים – הפטר לחייבים מוגבלים באמצעים.

איילת שקד: היו שותפים לזה גם הרבה חברי כנסת בתהליך שהלך די מהר ומטרתו הייתה להחזיר לאנשים נזקקים את חייהם בחזרה.

איילת שקד: באמת, מי שמוכח שיש לו חובות בהוצאה לפועל שאין שום דרך לגבות אותם, נקרא "חייב מוגבל באמצעים".

איילת שקד: המטרה, שאותו אדם יקבל פטור מחובותיו ויוכל לשוב לחיות.

איילת שקד: אני שמחה לבשר שאתמול קיבלה קשישה בת 85, הראשונה שקיבלה את הפטור על-פי חוק ההפטר – קשישה בת 85 שהיה לה חוב של 180,000 שקלים בהוצאה לפועל, בעיקר לבנקים ולעוד כמה חברות.

איילת שקד: שבעה מתוך שמונת הנושים הסכימו לוותר על החוב – חוב שהיה פרוס, דרך אגב, להרבה מאוד שנים, עם החזר של 100 שקלים בחודש, כשהיה ברור לכולם שהיא לא תצליח להחזיר את החוב.

איילת שקד: אתמול בלשכת ההוצאה לפועל בתל-אביב היא קיבלה את הפטור, ובעצם את חייה בחזרה.

איילת שקד: אני רוצה לציין את עובדי ההוצאה לפועל שהרגישו כאילו הם הצילו חיים.

איילת שקד: הייתה שמחה גדולה בהוצאה לפועל בתל-אביב.

איילת שקד: אני גם ביקרתי בשבוע שעבר בלשכת ההוצאה לפועל בבאר-שבע – רואים עובדים מסורים, חרוצים, שאני חייבת להגיד שהם ממש מתרגשים ממסלול ההפטר ומההזדמנות שיש להם להחזיר את החיים לאנשים באמת מסכנים, שכלואים בחובות שאין שום סיכוי בעולם שיחזירו.

איילת שקד: השתדלנו לעשות איזון, כמובן, בין הרצון להחזיר את החיים בחזרה ולהכניס אנשים חייבים מוגבלים באמצעים למסלול החברה והחיים, לבין הצורך שלא להפוך את המסלול הזה לגן-עדן של חייבים שבורחים מתשלום חובות.

איילת שקד: אני חושבת שבסך הכול הדרך שבה נוסח החוק שמרה על האיזון הזה.

איילת שקד: ראיה לכך – רק אתמול קיבלה האישה הראשונה את ההפטר.

איילת שקד: בסך הכול, מהתחשיבים שאנחנו עשינו, יש כ-30,000 אנשים שנופלים להגדרה הזאת של חייבים מוגבלים באמצעים.

איילת שקד: מעל 1,000 בקשות הוגשו, ובאמת העובדים המסורים של לשכות ההוצאה לפועל ברחבי הארץ עושים בדיקה מדוקדקת מי יכול לקבל את המסלול הזה, את מסלול ההפטר.

איילת שקד: וכמו שאותה קשישה בת 85 זכתה לחיים חדשים ולפטור מחובות בהסכמה כמעט של כל הנושים, אני מקווה שעוד אנשים רבים, שבאמת אין להם שום יכולת להחזיר את החובות שלהם, יזכו להפטר ולקבל את חייהם בחזרה.

איילת שקד: דבר נוסף שנעשה באותו מסלול זה חוק חדלות פירעון, שעבר בקריאה ראשונה בכנסת, ויושב-ראש ועדת החוקה שנמצא כאן, ניסן סלומינסקי, יתחיל את הדיונים בחוק כבר בפגרה.

איילת שקד: זו בעצם מהפכה בכל נושא פשיטת הרגל.

איילת שקד: היום הפקודות שעובדים אתן בנושא פשיטת הרגל וחדלות פירעון הן פקודות מנדטוריות – מתקופת המנדט.

איילת שקד: הגיע הזמן לשנות את זה.

איילת שקד: והחוק שהגיע לידיו של יושב-ראש ועדת החוקה חבר הכנסת ניסן סלומינסקי אומר כמה דברים – – –

מרב מיכאלי: מה זה "הגיע"?

מרב מיכאלי: אני הבאתי.

איילת שקד: "אני הבאתי" – נכון, מתקנת אותי חברת הכנסת.

איילת שקד: מרב, לא היית כאן עכשיו כשדיברתי על ההפטר.

מרב מיכאלי: הייתי ושמעתי.

איילת שקד: את שמעת?

מרב מיכאלי: כן.

איילת שקד: האישה הראשונה קיבלה הפטר אתמול – קשישה בת 85.

איילת שקד: אז החוק שהבאתי לניסן סלומינסקי אומר את הדברים הבאים: הדגש על אדם שנכנס להליך של פשיטת רגל הוא דגש של שיקום, גם של אדם וגם של חברה.

איילת שקד: הדגש הוא על שיקום ולא על פירוק.

איילת שקד: כל חייב שנכנס לתהליך כזה ידע מתי הוא יוצא ואיך הוא יוצא, הוא לא יתוזז בין מערכות שונות.

איילת שקד: כל מי שיש לו חוב עד סכום מסוים יהיה בהוצאה לפועל בלבד, ולא יצטרך לרוץ בין בתי-משפט – אם אני לא טועה זה 150,000 שקלים; מי שיש לו מעל הסכום הזה יטופל בכונס הנכסים הרשמי ובבתי-משפט השלום.

איילת שקד: מעבירים המון המון תיקים מבית-המשפט המחוזי לבית-משפט השלום, ובעצם רק תיקי חברות ותאגידים נשארים בבית-המשפט המחוזי.

איילת שקד: מעבירים המון תיקים מהערכאות השיפוטיות לערכאות המינהליות, שוב, במטרה לפשט את ההליכים ולהקל את ההליך עצמו, גם בראיית החייב, גם בראיית הנושה וגם בראיית בתי-המשפט.

איילת שקד: אני מאוד מקווה שבתוך פחות משנה יושב-ראש ועדת החוקה יעביר את החוק הזה.

איילת שקד: החוק הזה נעשה גם בשילוב והתייעצות עם כל הגורמים הרלוונטיים – הבנקים, לשכת עורכי-הדין, ארגונים של המגזר השלישי, וכמובן בתיאום עם כל הגורמים הרלוונטיים בממשלה.

איילת שקד: חוק נוסף שעובדים עליו בימים אלה בוועדת החוקה, והוא נמצא לפני סיום, ממש דיונים אחרונים, זה חוק הטרור, חוק לא פשוט שכבר חמש שנים נדון בכנסת, ואני שמחה מאוד שוועדת החוקה הגיעה כמעט לישורת האחרונה; אני מעריכה שבשבוע הראשון או השני של המושב הבא החוק הזה יגיע להצבעה.

איילת שקד: משהו מעניין שאני רוצה לספר לכם עליו זה אמנת מרקש, אמנה שראש הממשלה, שהוא שר החוץ, חתם עליה בשבוע שעבר, אמנה שאומרת שבעצם, אמנים וסופרים מוותרים על זכויות יוצרים אם רוצים להנגיש את היצירה שלהם לאנשים עם מוגבלות או לעיוורים.

איילת שקד: לדוגמה, אם יש ספר שרוצים להפוך אותו ולתרגם אותו גם לברייל, הסופר יוותר בעצם על זכויות היוצרים שלו כדי להנגיש כמה שיותר יצירות אמנות גם לאנשים עם מוגבלות.

איילת שקד: אנחנו חתמנו על האמנה הזאת בשבוע שעבר.

איילת שקד: מדינת ישראל חברה ב-WIPO, הארגון שאחראי לאמנה הזאת באו"ם.

איילת שקד: עד היום 16 מדינות חתמו על האמנה הזאת, ואני גאה שישראל היא אחת מאותן מדינות.

איילת שקד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת אי-אמון מטעם המחנה הציוני: ממשלת ישראל מתנכלת לחקלאים, מחסלת את החקלאות ומייבשת את הנגב והגליל – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה – 43 נגד – 44 נמנעים – אין הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 43, נגד – 44, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת האי-אמון של המחנה הציוני לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס הודיעה על כוונתה להצביע בעד, אבל אנחנו מוסיפים את זה רק לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: הפגיעה המתמשכת בחקלאות על-ידי ממשלת ישראל והפקרת הפריפריה, של יש עתיד – מי בעד הצעת האי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה – 44 נגד – 44 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 44 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת האי-אמון של יש עתיד לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שנת הכישלון של נתניהו; שנה עברה ושום דבר לא קרה, מטעם הרשימה המשותפת – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 39 נגד – 44 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 39 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת הרשימה המשותפת לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1026; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 11323; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 120 והוראות שעה), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני יציג לנו את ההצעה.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: 220.

יולי יואל אדלשטיין: למען הסר ספק, מס' 220.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, שרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220 והוראות שעה), התשע"ו–2016.

משה גפני: בהצעת חוק זו מוצע לתקן את פקודת מס הכנסה ולקבוע שלושה תיקונים עיקריים אשר יקלו על השקעות בחברות הפועלות בתחומי הטכנולוגיה העילית, היי-טק: התיקון הראשון, משמעותו הקלה בשיעור ההחזקה של אמצעי השליטה בקרן טכנולוגיה עילית, כך שבמקום שיראו שליטה בהחזקה של 50%, מוצע לקבוע כי החזקת אחד או יותר מאמצעי השליטה בקרן בידי כמה קופות גמל, בשיעור שאינו עולה על 75%, לא תיחשב שליטה.

משה גפני: התיקון השני נעשה במסגרת הוראת שעה לשלוש שנים, שבמהלכן יראו את עלות ההשקעה במניות אשר נרכשו במסגרת הנפקה לציבור של חברות מחקר ופיתוח כך שתוכר במועד ההשקעה כהפסד הון בר-קיזוז במקום שתוכר כעלות במועד מכירת המניות.

משה גפני: והתיקון השלישי מאפשר ליחידים שהם בעלי שליטה בחברות מחקר ופיתוח להיות ממוסים על עליית ערך האופציות טרם רישום החברה בבורסה במסלול רווח הון שבו שיעור המס הוא 25% בלבד, במקום בשיעור המס השולי העומד על 48%.

משה גפני: להצעת החוק לא צורפו הסתייגויות או בקשות רשות דיבור, לכן אבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אם כן, לא נרשמו בקשות דיבור.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220 והוראות שעה), התשע"ו–2016 – קריאה שנייה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: בבקשה, מתחילים את ההצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–4 – 55 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

מאיר כהן: 55 בעד, מתנגד אחד.

קריאות: – – –

מאיר כהן: לפרוטוקול, גם השרה גילה גמליאל – הצביעה נגד במקום בעד, וחברת הכנסת יעל גרמן – –

יעל גרמן: – – –

מאיר כהן: – – בעד.

מאיר כהן: לפרוטוקול.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 54 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220 והוראות שעה), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 54 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220 והוראות שעה), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 22), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנה של חבר הכנסת אבי דיכטר וקובלים נוספים נגד חבר הכנסת איימן עודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטה בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 219), התשע"ו–2016, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: [נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני.

מאיר כהן: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי הכנסת – –

מאיר כהן: חברים, אני מבקש שקט מכולם.

מאיר כהן: מי שרוצה לדבר יעשה את זה בצד.

מאיר כהן: אנא מכם.

משה גפני: – – על-פי הצעת ועדת הכספים של הכנסת, הכנסת מחליטה, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, לאשר את החלטת ועדת הכספים לפצל את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220), התשע"ו–2016, להצעות חוק נפרדות, כך שהצעה אחת תכלול את סעיפים 3 ו-4(ב) וההצעה האחרת תכלול את יתר הוראות הצעת החוק.

משה גפני: אני מבקש את אישור מליאת הכנסת לפיצול הצעת החוק.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו מפעילים את מנגנון ההצבעה כדי לאשר את התיקון.

מאיר כהן: אנא מכם, אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה – 57 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220), התשע"ו–2016, נתקבלה.

מאיר כהן: 57 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 220), התשע"ו–2016, אושרה על-ידי הכנסת.

מאיר כהן: [מס' מ/785; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ג, עמ' 2145; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי – אדוני.

מאיר כהן: וזה כולל את לוח התיקונים.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

צחי הנגבי: חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים נועד להסדיר את כליאתם של מי שנטלו חלק בפעולות איבה נגד ישראל או נמנו עם כוחות המבצעים פעולות איבה נגד ישראל, ואינם נופלים תחת ההגדרה ״שבויי מלחמה״ שבאמנת ז'נבה השלישית, המסדירה את החזקתם של שבויי מלחמה.

צחי הנגבי: הצורך בחקיקת החוק, בשנת 2002, עלה בעקבות פסיקת בג"ץ בעניינם של דיראני ועובייד, שאף הם לא נפלו תחת ההגדרה של שבויי מלחמה לפי אמנת ז'נבה השלישית, ועל כן הוחזקו במעצר מינהלי.

צחי הנגבי: בפסיקתו של בית-המשפט העליון נקבע, כי אף שאפשר להחזיק במעצר מינהלי אדם שנשקפת ממנו סכנה לביטחון המדינה, אין להחזיק במעצר מינהלי אדם שאין ממנו סכנה והוא משמש רק קלף מיקוח במשמורת של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים מגדיר מיהו לוחם בלתי חוקי ומסדיר את הליכי כליאתו ואת הביקורת השיפוטית עליה.

צחי הנגבי: בהצעת החוק המונחת על שולחן הכנסת מוצע לתקן את חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים ולקבוע בו הסדר שנועד לתת מענה למקרים שבהם יהיה על כוחות הביטחון להתמודד עם מספר גדול של לוחמים בלתי חוקיים.

צחי הנגבי: לפי ההצעה, במקרים שבהם הממשלה הודיעה לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת כי החליטה להכריז מלחמה, או שהממשלה הודיעה לוועדה על פעולות צבאיות בהתאם להוראות סעיף 40 לחוק-יסוד: הממשלה, היא תוכל לפנות לוועדת החוץ והביטחון בבקשה לאשר הכרזה על שינויים בהוראות החוק, שמייד אפרט.

צחי הנגבי: אעיר כי בהצעת החוק שאושרה בקריאה ראשונה ביקשה הממשלה לקבוע כי ההכרזה תהיה על "לחימה בהיקף נרחב", ואולם הוועדה סברה שאין מקום ליצור מונח חדש, שאינו קיים בחקיקה ועלול לעורר שאלות פרשניות ובלבול עם הסדרים אחרים שבהם ניתנות הכרזות במצבי חירום.

צחי הנגבי: מאחר שמשמעות ההכרזה היא מתן אפשרות לסטות מההסדר הראשוני שקבעה הכנסת לעניין לוחמים בלתי חוקיים, שמידתיותו מתבססת בין היתר על מארג של הסדרים הבאים לידי ביטוי בסעיפיו השונים, נכון יותר להתבסס על מונחים מוכרים בחקיקה הישראלית.

מאיר כהן: חברים, אני מבקש שקט בצד שמאל.

מאיר כהן: סליחה, אדוני.

צחי הנגבי: על כן החליטה הוועדה לבסס את ההכרזה על אחת משתי פעולות המצויות כיום בחוק-יסוד: הממשלה – הודעה על מלחמה והודעה על פעולות צבאיות.

צחי הנגבי: בהינתן אחת משתי הודעות אלה, תוכל הממשלה לתת את ההכרזה על שינויים בהוראות החוק.

צחי הנגבי: אציין כי הודעה על פעולות צבאיות לפי חוק-יסוד: הממשלה ניתנת בהתקיים מבצעים גדולים, כגון מבצע "צוק איתן", ועל כן נותנת מענה לצורכי מערכת הביטחון שבאו לידי ביטוי בהצעת החוק.

צחי הנגבי: כאמור, משעה שנמסרה לוועדה הודעת הממשלה על הכרזת מלחמה או על פעולות צבאיות, רשאית הממשלה גם להכריז על שינויים בתחולת החוק.

צחי הנגבי: מדובר בשלושה שינויים: 1.

צחי הנגבי: סמכות הממשלה להוציא צו כליאה תועבר מהרמטכ"ל לקצין בדרגת תת-אלוף שהרמטכ״ל הסמיך לכך; 2.

צחי הנגבי: הסמכות לערוך שימוע לפני הוצאת צו כליאה תועבר מקצין בדרגת סגן-אלוף לקצין בדרגת סרן; 3.

צחי הנגבי: תקופת תוקפה של הוראת הכליאה הזמנית, בטרם הוצאת צו כליאה, תעלה מ־96 שעות לשבעה ימים.

צחי הנגבי: הכרזת הממשלה על שינויים בהוראות החוק תובא לאישור ועדת החוץ והביטחון בהליך דומה להליך ההכרזה על מצב מיוחד בעורף.

צחי הנגבי: על הממשלה להביא את ההכרזה לאישור הוועדה בהקדם האפשרי, ולא יאוחר מ-48 שעות מעת שניתנה.

צחי הנגבי: הוועדה תהיה רשאית לאשר את ההכרזה, לקצר את תקופתה או לא לאשרה.

צחי הנגבי: תוקפה של ההכרזה יפקע בתוך חמישה ימים אם לא אושרה בידי הוועדה קודם לכן.

צחי הנגבי: תוקפה של ההכרזה יפקע כעבור שלושה חודשים מיום שניתנה, או במועד מוקדם יותר שנקבע בהכרזה, או באישור הוועדה.

צחי הנגבי: הממשלה תהיה רשאית להאריך את תוקפה של ההכרזה לתקופות נוספות, שלא יעלו על שלושה חודשים, כל עוד מתקיימת המלחמה או הפעולות הצבאיות מתקיימות, או בתוך 30 ימים לאחר סיומן.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

צחי הנגבי: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

צחי הנגבי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אכן – – –

מיקי לוי: אולי תוכל להסביר לנו מה זה לוחמים בלתי חוקיים.

מיקי לוי: אני לא מבין.

צחי הנגבי: מי שאיננו שייך לצבא מובהק.

מאיר כהן: תודה רבה.

צחי הנגבי: למשל, אנשי טרור הם לוחמים בלתי חוקיים.

מאיר כהן: אכן, לא הוגשו הסתייגות, אבל – – –

צחי הנגבי: זה המושג המשפטי.

חיים ילין: אם – – – מתחיל פלנגות, אז זה לא טוב.

מאיר כהן: אכן, לא הוגשו הסתייגויות, אבל יש בקשות דיבור.

מאיר כהן: אקריא את שמות המבקשים.

עיסאווי פריג': צחי, זה כולל נוער הגבעות, תגיד?

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודה – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת מסעוד גנאים – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח.

מאיר כהן: דב חנין.

מאיר כהן: חבר הכנסת, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: יש שר במליאה?

מאיר כהן: כן, כן.

דב חנין: יש שר במליאה.

מאיר כהן: השר אזולאי כאן.

דב חנין: כן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני עולה לדוכן הכנסת כדי להביע מחאה על ההשתלחות הפרועה, חסרת הרסן, של ראש הממשלה וכמה מהשרים, בארגון "שוברים שתיקה", השתלחות שבאמת חוצה כל גבול ועוברת כל קו אדום.

אורן אסף חזן: – – –

דב חנין: עוברת כל קו אדום – – –

אורן אסף חזן: אתה לא חושב שהדבר הנכון לעשות זה להשתלח ב"שוברים שתיקה"?

אורן אסף חזן: אה?

אורן אסף חזן: תגיד לי.

דב חנין: אינני מטיף ל"שוברים שתיקה" על החובה לשמור על סודות מדינה.

אורן אסף חזן: – – –

דב חנין: אותו ראש ממשלה, שבהיותו חבר כנסת, כאן, על הדוכן הזה, הדליף מסמך מסווג – – –

אורן אסף חזן: השתגעת?

אורן אסף חזן: חטפת אולי כדור?

דב חנין: חבר הכנסת חזן, אתה לא היית אז חבר כנסת – – –

אורן אסף חזן: אתה אמיתי?

אורן אסף חזן: אתה אמיתי?

דב חנין: אבל חבר הכנסת נתניהו, כחבר כנסת, עלה, ומעל הדוכן הזה – –

אורן אסף חזן: זה לא רלוונטי מה שאתה אומר ברגע שאתה מגן עליהם.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן.

אורן אסף חזן: אנחנו מדברים.

מאיר כהן: לא, זה לא מדברים.

דב חנין: – – הדליף, והקריא, וציטט מסמך מסווג, את מסמך שטאובר.

דב חנין: ראש הממשלה נתניהו – –

אורן אסף חזן: מה אתה – – –

דב חנין: – – אותו ראש ממשלה שלא מהסס להדליף דיונים מקבינט ביטחוני – – –

אורן אסף חזן: נו, באמת.

אורן אסף חזן: נו, באמת.

דב חנין: באמת, באמת, חבל שאתה לא שם לב, חבל שאתה לא מתייחס.

אורן אסף חזן: למה אתה מחייך?

אורן אסף חזן: דב, למה אתה מחייך?

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מדברים שרים שהדליפו למתנחלים ידיעות על מועד הפינוי של מאחזים שנבנו ללא היתר רשויות הצבא – – –

אורן אסף חזן: דב חנין, מה ש"שוברים שתיקה" עושים עולה בחיי אדם.

דב חנין: מה ש"שוברים שתיקה" – – –

אורן אסף חזן: זה לא יפה מה שאתה עושה עכשיו.

דב חנין: וחבר הכנסת חזן, שניסה גם כן להלביש על "שוברים שתיקה" כל מיני דברים – –

אורן אסף חזן: הצליח, הצליח.

דב חנין: – – ולא הצליח.

אורן אסף חזן: הצליח.

דב חנין: ולא הצליח, כי הארגון הזה היה זהיר – –

אורן אסף חזן: למזלם החוק שלי לא חוקק כרגע – – –

דב חנין: – – והבין שמדובר בפרובוקציה; פרובוקציה שהמטרה שלה היא לפגוע בארגון ובפעילות שלו.

אורן אסף חזן: דב, לא מעניין אותם עדויות וזכויות אדם.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לא נעים לכם לשמוע עדויות על מה שקורה בשטחים הכבושים?

דב חנין: באמת לא נעים, כי מה שקורה בשטחים הכבושים זה לא נעים.

דב חנין: זה הרבה יותר מלא נעים.

אורן אסף חזן: לא נעים לי שחיילים נכנסים למבצע, ומחכים להם שם מחבלים שקיבלו מידע מ"שוברים שתיקה".

דב חנין: חבר הכנסת חזן, אולי לך זה נעים, אבל לכל אדם שעיניו בראשו ממש לא נעים לשמוע את העדויות האלה, אבל אלה עדויות – – –

אורן אסף חזן: דב, אם היה מדובר בעדויות אמת הייתי אתך.

דב חנין: – – – אלה עדויות על דברים שקורים בשטח.

אורן אסף חזן: שקרים, מדובר בשקרים.

דב חנין: לא נעים לכם לראות את הדמות שמשתקפת במראה?

דב חנין: הפתרון הוא לא לנפץ את המראה.

אורן אסף חזן: איזו דמות?

אורן אסף חזן: זו חבורה של מרגלים.

דב חנין: הפתרון הוא לא לנפץ את המראה.

אורן אסף חזן: חבורה של מרגלים, איזו דמות?

דב חנין: הפתרון הוא לא לתקוף את מי שמתריע בשער וצועק – –

אורן אסף חזן: דב, זה ארגון של מרגלים, אתה שומע את עצמך?

דב חנין: – – ומבכה, ומתנגד.

עודד פורר: – – –

דב חנין: תשברו את המראה, אבל הדמות שנשקפת – –

אורן אסף חזן: דב חנין, אל תעשה את זה, זה לא מתאים לך.

דב חנין: – – היא דמות שצריך לשנות אותה ולתקן אותה – –

אורן אסף חזן: לא מתאים לך להתנהג ככה.

דב חנין: – – והפתרון הוא לא ברדיפה של ארגוני זכויות אדם, הפתרון הוא לא בהשתקת קולות ההתנגדות.

אורן אסף חזן: אני רוצה לשאול שאלה אמיתית.

אורן אסף חזן: אתה יכול לענות לי לשאלה?

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, השלטון במדינה הזאת חושש מביקורת – –

אורן אסף חזן: רק תענה לי לשאלה, בבקשה.

דב חנין: – – ויש קו ישיר שמחבר בין – – –

אורן אסף חזן: דב, אתה יכול לענות לי לשאלה?

דב חנין: אי-אפשר, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת חזן לא מעל תקנון הכנסת – – –

אורן אסף חזן: שאלה, שאלה.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, לא, הוא לא יכול – – –

דב חנין: רשות הדיבור היא כרגע שלי, ואתה לא יכול לאפשר לו לצעוק ללא הפסקה.

מאיר כהן: אדוני, אדוני – – –

אורן אסף חזן: אתה מדבר על הרוע כדי לשמוע את האמת.

דב חנין: יש גבול אפילו לחבר הכנסת חזן.

דב חנין: זה לא על חשבוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, אני מבקש ממך – די.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, תמשיך.

דב חנין: השלטון בארץ הזאת חושש מביקורת, ולכן יש כאן מתקפה כוללת על כל מי שמעז להתנגד למדיניות – –

אורן אסף חזן: רק על בוגדים ומרגלים.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן.

דב חנין: – – ארגוני זכויות אדם, ארגוני דמוקרטיה, ארגוני התנגדות לכיבוש, ומחרתיים ומחר ההתקפה תהיה על אנשים אחרים ונוספים.

דב חנין: ומי ממחנה המרכז שעושה את הטעות ומצטרף לגל ה"עליהום" הזה, שמקורו בימין הקיצוני – –

אורן אסף חזן: עכשיו זה מכוון לשמאל בישראל – – –

דב חנין: – – לא מבין שהוא כורת בעצמו את הענף שעליו גם הוא יושב.

דב חנין: כי אם תיפגע הדמוקרטיה, אם תצטמצם הדמוקרטיה ביחס לאנשי השמאל, ביחס לאזרחים ערבים, ביחס לחברי כנסת ערבים, ביחס לפוליטיקאים ואנשי תקשורת שמעזים להשמיע קול אחר, רבותי, אנשי המרכז, מחר יבואו להשתיק גם אתכם.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: יעלה חבר הכנסת – – –

אורן אסף חזן: דב, אתה באמת משווה דמוקרטיה לאסופה של בוגדים?

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, חבר הכנסת חזן.

אורן אסף חזן: זה ארגון של מרגלים.

אורן אסף חזן: אתה משווה אותו לחברי כנסת – – –

מאיר פרוש: די, די.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, די.

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, די, מספיק.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת טלב אבו עראר.

אורן אסף חזן: – – – שהפריע לך.

אורן אסף חזן: זה לי מפריע, אדוני – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אורן אסף חזן: בסדר?

אורן אסף חזן: זה לי מפריע.

מאיר פרוש: מה?

אורן אסף חזן: שחיילים הולכים לצבא ויש פה אנשים – – –

זהבה גלאון: אתה שקרן.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

אורן אסף חזן: אל תבקר אותי.

אורן אסף חזן: כשאתה צעקת אני לא הוצאתי מילה, אז אל תבקר אותי – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת חזן, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אורן אסף חזן: זה לא יפה.

מאיר פרוש: – – –

אורן אסף חזן: לא, לא יפה, לא מקובל.

מאיר כהן: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, תפסיק.

אורן אסף חזן: לא יפה.

מאיר כהן: אם כן, חברים, אנחנו עוברים להצבעה – כולל לוח התיקונים.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 1 – 34 נגד – 9 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

מאיר כהן: 34 בעד, תשעה נגד, ואנחנו מוסיפים – בבקשה, חברת הכנסת רויטל סויד, מה הצבעתך, חברת הכנסת סויד?

רויטל סויד: בעד.

מאיר כהן: בעד.

מאיר כהן: לוח המקשים שלה לא עבד, היא הודיעה לפני, אז אני מבקש להכניס אותה.

מאיר כהן: אז 35 בעד ותשעה נגד, הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3) עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים לקריאה השלישית – כולל לוח התיקונים.

מאיר כהן: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 38 נגד – 8 נמנעים – אין חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 38 בעד, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כולל התיקונים.

מאיר כהן: הכרזה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת הסכם בין ממשלת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של בולגריה בדבר ספנות סוחר ימית.

נאזם בדר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: [מס' מ/937; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' ט"ו, עמ' 3012; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 38), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט לבשר שאכן הצלחנו באמת לייצב חוק חדש ללשכת עורכי-הדין, חוק, אני חושב, שיוביל את הלשכה להרבה יותר מצוינות, הרבה יותר שקיפות, וייצור הרבה יותר מכובדות לעריכת-הדין ולעורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את חברי חברי לשכת עורכי-הדין, בראשם את היושב-ראש, את אפי איתם – – –

רויטל סויד: נוה, אפי נוה.

ניסן סלומינסקי: סליחה, אפי נוה – שבשתא כיוון דעל על.

רויטל סויד: אתה רואה, הוא לקח אותך לבית היהודי, לא סתם לבית היהודי – למפד"ל.

רויטל סויד: למפד"ל הכנסת אותו.

ניסן סלומינסקי: ואת אשר, את חנוך, את גדי ואת כל האחרים, ולאחל לכם – – –

מיקי לוי: אפי, תחזירו את המפתחות.

מאיר כהן: חברים, תאפשרו ליושב-ראש הוועדה.

מיקי לוי: תחזירו את המפתחות.

מאיר כהן: רבותי, לא.

מאיר כהן: אני מבקש, חברת הכנסת רויטל סויד, לא מנהלים שיחות עם החבר'ה ביציע.

מאיר כהן: אנא מכם, תכבדו את התקנון.

ניסן סלומינסקי: ציבור עורכי-הדין בחר בכם, נתן לכם מנדט שלם, מלא, ואני מקווה שאנחנו, בחוק הזה, גם מסייעים רבות כדי שתוכלו להוביל את הלשכה לימים טובים יותר, כמו שאמרתי, של מצוינות מצד אחד ושקיפות מצד שני, ובעיקר לטובתם של עורכי-הדין ושל אזרחי מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אז אני מברך אתכם וגם מודה לכם על שיתוף הפעולה לאורך כל הדרך בהתוויית החוק.

ניסן סלומינסקי: החוק – חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 38), התשע"ו–2016.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה מורכב מהרבה מאוד רפורמות, ואני אזכיר רק מקצתן – על קצה המזלג.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, תפקידי הלשכה יורחבו הפעם בחוק, והלשכה תוכל להתעסק גם בדברים שהם לטובת חברי הלשכה והציבור הרחב, כגון לארגן השתלמויות מקצועיות, הליכי גישור, ניהול קשרי חוץ של הלשכה ועוד הרבה דברים נוספים.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף – כדי לצמצם ולרכז את מוטת השליטה, הוועד המרכזי יבוטל, והמועצה הארצית תתפוס את מקומו כגוף המבצע של הלשכה.

ניסן סלומינסקי: לכן, הצעת החוק דנה הרבה בתפקידים, בהגדרות ובסמכויות של המועצה הארצית, ומצד שני בכל מה שקשור בהקמת ועדות החובה שהיא חייבת להקים כדי שהמועצה תהיה אחראית עליהן, וכל מה שמופעל היום על-ידי הוועד המרכזי יעבור לתחומה ולסמכותה של המועצה הארצית.

ניסן סלומינסקי: כנ"ל גם כדי למנוע אי-בהירות ומתחים שליוו את פעילויות הלשכה בשנים עברו, אז ישנן הגדרות מאוד ברורות מה הם היחסים שבין המועצה הארצית לבין הוועדים המחוזיים – ובמאמר מוסגר, גם יקום ועד מחוזי נוסף בעקבות הקמתו של בית-המשפט באזור המרכז; גם יקום ועד מחוזי שם, והוועדים המחוזיים יהיו כפופים להחלטות של המועצה הארצית.

ניסן סלומינסקי: הדברים מוגדרים בחוק דבר דבור על אופניו, כך שלא יכולה להיווצר אי-בהירות, כי כשיש אי-בהירות ויש ספקות יכולים להיווצר מחלוקות ומתחים.

ניסן סלומינסקי: פתרנו, אני מקווה, את הכול עד הפרט האחרון.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, מצד שני, אנחנו גם מקימים גופים שיבטיחו שכל העבודה של הלשכה ושל המועצה הארצית תהיה ישרה יותר, טובה יותר, שקופה יותר; תקום ועדת ביקורת, יהיה רואה-חשבון מבקר, יועץ משפטי ומבקר פנימי, כך שהדברים יהיו מסודרים ומאורגנים עם בקרה מלאה.

ניסן סלומינסקי: כמו כן, פעם ראשונה שאנחנו מגדירים באופן מאוד מסודר את תקציב הלשכה, איך הוא מורכב, איך הוא יהיה מחולק, איך הוא יחולק בין הלשכה למחוזות, עם כל האישורים הנדרשים, ממה הוא יהיה מורכב – מאגרות ומשאר הדברים, כאשר המרכיב המרכזי זה דמי החבר; שוב, פה יש לנו הבטחה של אנשי הלשכה שמס החבר ירד.

ניסן סלומינסקי: הם כבר הורידו ב-10%, והוא ילך וירד, ולמרות הכול לא תיפגע הפעילות השוטפת והטובה של הלשכה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, כמו כן, לגבי הפריימריז או הבחירות של הלשכה – יצרנו בפעם הראשונה מערכת של שקיפות שדומה מאוד לשקיפות אצל חברי הכנסת, לפחות בנושא של ההודעה על מקור התרומות, וכל אחד יצטרך לפתוח, כמו שאנחנו מכירים, אבל זו הפעם הראשונה בלשכה.

ניסן סלומינסקי: מהרגע שמוחלט, כל מי שמתמודד – אם זה למועצה הארצית, אם זה לתפקיד היושב-ראש ואם זה לוועדים – יצטרך לפתוח חשבון מיוחד שרק אליו יזרמו התרומות ורק ממנו יצאו התרומות, והכול יהיה חייב להיות שקוף ועם כל הפירוט שאמרנו.

ניסן סלומינסקי: אמרנו גם שכל זה יהיה 90 יום לפני הבחירות, ובתרומה מיוחדת, מעל 50,000, יצטרך להיות – גם אם תרומה כזאת תגיע, אם היא מיוחדת לצורך הבחירות במשך השנה שקדמה – גם היא תצטרך להיות מדווחת.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, גם הכנסנו שני שינויים משמעותיים בנושא של עורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו רוצים שבוגרי הפקולטות למשפטים יהיו ברמה יותר נאותה ויותר טובה, הכנסנו שני שינויים: שינוי אחד – שלוועדה שמרכיבה את הבחינות יצטרפו שני נציגים של האקדמיה, והרצון שלנו הוא שנציג אחד יהיה מהאוניברסיטאות ונציג אחד מהמכללות.

ניסן סלומינסקי: ובגלל השינוי השני שאנחנו עושים, שהבחינה לא תהיה בחינה רק על התחום הפרוצדורלי אלא גם על הדין המהותי – זאת אומרת, שמי שירצה להצליח בבחינה הזאת לא יוכל ללמוד רק חודשיים לפני כן ולהצליח בבחינה, אלא יצטרך ללמוד כל ארבע השנים, כי הבחינות יהיו גם על הדין המהותי.

ניסן סלומינסקי: וכדי שתהיה השלכה – שלא יהיו בחינות שלא מחוברות למציאות שלומדים בפקולטות – הוספנו נציג של האוניברסיטאות ונציג של המכללות, כדי שהם יתאימו את הדברים.

ניסן סלומינסקי: וכהנה וכהנה, ואני יכול למנות את זה, אבל אני אומר שזה בקיצור.

ניסן סלומינסקי: ושוב, נתנו כאן, מאחר שאנחנו מאמינים ומקווים שציבור עורכי-הדין בחר את הצוות כפי שהוא בחר, וקיבל את זה ברוב גדול, אנחנו נותנים לו תמיכה.

ניסן סלומינסקי: הדברים האלה יעזרו לו מאוד לפעול ביתר מצוינות וביתר שקיפות לטובת עורכי-הדין, וממילא לטובתנו – – –

מאיר כהן: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: ולכן, אני רוצה להודות: א.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרתי, לאנשי הלשכה שליוו אותנו בכל הדיונים והיו שותפים ועזרו רבות; אנחנו רוצים להודות לשרת המשפטים ולשני נציגיה שליוו אותנו גם כן בדיונים; אני רוצה להודות לייעוץ המשפטי שלנו, ובעיקר לאלעזר שטרן, שלא מש ועזר רבות בעניין.

אלעזר שטרן: שלא יתבלבלו.

ניסן סלומינסקי: לא, לא לחבר הכנסת אלא ליועץ המשפטי.

מאיר כהן: ולרגע חשבנו שאתה יועץ משפטי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות לאורחת מיוחדת שליוותה אותנו במשך הדיונים, לשופטת העליונה בדימוס אילה פרוקצ'יה, שהיא גם הייתה יושבת-ראש ועדה שהכינה וליוותה אותנו בדיונים, וגם כששינינו הרבה מאוד דברים שהיא המליצה, היא קיבלה זאת בהבנה והייתה לתועלת הדיונים שלנו.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות לאסף, מנהל הוועדה, נטלי וחופית, ולהודות לעוזרי – לרחלי, שליוותה אותנו גם כראש הלשכה שלי וגם כעורכת-דין, לרועי וולף ולרונן אליקים.

ניסן סלומינסקי: ובעיקר להודות לחברי חברי הוועדה, שליוו אותנו – – –

רויטל סויד: כבר חשבתי שזה לא יגיע.

חיים ילין: – – – כל מי שבוועדה הצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: אחרון-אחרון חביב, כן, רויטל ואוסאמה וכל האחרים שהצטרפו אלינו – –

מאיר כהן: תודה.

ניסן סלומינסקי: – – ותרמו את חלקם.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני פונה לחברי ומבקש – אין הסתייגויות, נדמה לי, על זה.

ניסן סלומינסקי: היו דיונים לעומק.

ניסן סלומינסקי: אולי יש רשות דיבור, אבל אני מבקש מכל חברי לאשר את זה בקריאה שנייה ושלישית, וזה ייכנס לספר החוקים לתפארת מדינת ישראל ולשכת עורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: לפעמים אתה עושה גם דברים נכונים.

ניסן סלומינסקי: הרבה, הרבה.

מאיר כהן: חיליק בר.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

קריאות: – – –

מאיר כהן: לא, לא, יש רשימת דוברים.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת חוקה, חברי בלשכת עורכי-הדין ובראשם יו"ר לשכת עורכי-הדין עורך-הדין אפי נוה, אני רוצה לשתף את כל חברי הבית הזה, ובמיוחד יודעים את זה חברי ועדת חוקה, חוק ומשפט, ואוסאמה נמצא פה גם כדי להעיד על זה: אין בחוקה, חוק ומשפט חוקים שעוברים פה-אחד.

רויטל סויד: אין.

רויטל סויד: יש מלחמות גדולות בוועדת חוקה על רוב החוקים, ואנחנו לעתים גם מגיעים לגבהים, ותמיד כל אחד מוביל את זה, כמובן, לטובת הציבור שהוא מייצג.

רויטל סויד: אבל בדבר אחד במהלך השנה הזאת – ואנחנו חותמים שנה – חוק אחד היה עליו קונסנזוס חוצה מפלגות – גם הבית היהודי, יושב-ראש ועדת חוקה, גם הקואליציה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי מהרשימה המשותפת ואני מהמחנה הציוני – חוק לשכת עורכי-הדין.

רויטל סויד: ובאמת, אין לי אלא לברך על כך שהחוק הזה עומד לעבור היום, חוק שמעבר לזה שהוא מסדיר באמת אחת ולתמיד את כל ענייני הלשכה, הוא חוק שיש בו גם מסר חברתי מאוד מאוד משמעותי: חוק שבו הלשכה עמדה על כך שהמחוזות יישארו עצמאים, כך שבכל מחוז יהיה יו"ר מחוז נבחר; מחוזות שיוכלו לאפשר לעורכי-הדין שנמצאים בהם מתן שירותים לא רק במדינת תל-אביב, אלא גם במחוזות, בין אם זה השתלמויות, בין אם זה קבלת קהל ובין אם זה עצמאות.

רויטל סויד: והדבר החשוב ביותר: סוף-סוף לשכת עורכי-הדין היא לשכה של שלום ושלווה, שאיננה לעומתית, שהיחס בין יו"ר הלשכה ליושבי-ראש המחוזות הוא יחס של שיתוף פעולה, ובאמת, הכול כדי לבנות יחד את הלשכה לטובת ציבור עורכי-הדין.

רויטל סויד: ואין לי באמת אלא להודות לך, ניסן, לחברי הוועדה וללשכת עורכי-הדין.

רויטל סויד: אין לי ספק שמכאן תמשיכו בדרך המבורכת.

רויטל סויד: ואת יתרת הזמן שנותרה לי אני רוצה – –

מאיר כהן: על זה נאמר, ובבניית לשכת עורכי-הדין ניוושע.

רויטל סויד: – – לדבר על נושא כאוב מאוד – שמשום מה – גם הוא אמור להיות חוצה מפלגות, ולא כך הוא – וזאת החלטת הממשלה להקפיא את עלייתם של יתר בני הקהילה הממתינים באתיופיה.

רויטל סויד: בנובמבר 2015 קיבלה סוף-סוף ממשלת ישראל החלטה פה-אחד להעלות את קהילת הממתינים שנמצאים שם עשר, 15, וחלק מהם 18 שנה.

רויטל סויד: אצלי בלשכה ביקרו חיילים בני העדה האתיופית, חיילים שהם טובים להילחם למען המדינה, הם טובים למות למען המדינה, הם אוהבים את המדינה, המדינה טובה להם, אבל הם טובים אך ורק לשרת את המדינה כחיילים; הם לא טובים לכך שאבא שלהם, אימא שלהם, סבא שלהם, סבתא שלהם – –

מאיר כהן: האחיות.

רויטל סויד: – – האחים שלהם, יעלו לארץ.

רויטל סויד: כששמעתי את זה לפני כמה חודשים לא האמנתי שיכול להיות דבר כזה.

רויטל סויד: והייתה לי הזכות לנסוע עם משלחת, עם חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת אמסלם וחבר הכנסת נגוסה – הייתה לי הזכות לנסוע אתם במשלחת לקהילת הממתינים בגונדר ובאדיס.

רויטל סויד: ומה שאנחנו ראינו שם אלה מראות שאין אחד בבית הזה שהיה רואה אותם והיה נשאר אדיש; אנשים שעזבו את הכפרים שלהם לפני 18 שנה, יושבים בתת-תנאים בקהילת הממתינים, ומחכים, בלי תברואה, בלי בריאות, בלי חינוך, כי הסוכנות עזבה אותם, ו"נאקוץ'" עזבו אותם, ובכל זאת יש להם כיסופים לציון.

רויטל סויד: כמעט לכולם, ליותר מ-95% מהם, יש משפחות פה בארץ.

רויטל סויד: כן, אותם החיילים שמשרתים היום בצה"ל.

רויטל סויד: ואז חזרנו, הגשנו הצעת מחליטים, הממשלה קיבלה החלטה פה-אחד.

רויטל סויד: ומה קרה מאז?

רויטל סויד: פתאום לפני שבועיים אנחנו שומעים: יש הקפאה של ההחלטה, אין תקציב.

רויטל סויד: תראו לי עוד החלטה אחת שהממשלה הקפיאה בגלל בעיות תקציב, מלבד עליית יהודי אתיופיה.

רויטל סויד: זאת התעמרות, זאת אפליה, זאת גזענות.

רויטל סויד: אין עוד מדינה שיבואו ממנה עולים – 9,000 עולים בסך הכול עוד נותרו מתוך 150,000 בני העדה – אין עוד מדינה שסגרו לה את השערים.

רויטל סויד: מברית-המועצות היו מעלים עכשיו 9,000, וגם יותר, וטוב שכך.

רויטל סויד: כך מארצות-הברית, וכך מיהודי אירופה.

רויטל סויד: איך יכול להיות שקהילת הממתינים באתיופיה היא היחידה שנוקטים נגדה אפליה וגזענות כזאת?

רויטל סויד: ואני קוראת לממשלת ישראל, די, תפסיקו את ההתעמרות הזאת, תבצעו את ההחלטה שקיבלתם כלשונה ותעלו את היהודים שנמצאים באתיופיה לארץ.

מאיר כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: אגב, אני רוצה לומר במאמר מוסגר – יש שני חברי כנסת מהליכוד, חבר הכנסת נגוסה וחבר הכנסת דודי אמסלם, שאינם מצביעים אתם, ובכל זאת, המחנה הציוני לא מקזז אותם.

רויטל סויד: אני מאמינה שגם שאר הסיעות.

רויטל סויד: בכל זאת, יש כאן סיעה אחת שמאפשרת להם את הקיזוז הזה.

רויטל סויד: תפסיקו לקזז אותם.

רויטל סויד: לא יכול להיות שממשלת ישראל – –

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

רויטל סויד: – – תפלה באופן גזעני את קהילת הממתינים באתיופיה, ומישהו פה יקזז את שני חברי הכנסת האלה, שהולכים נגד הקואליציה, נגד הממשלה שלהם.

רויטל סויד: אסור לעשות את זה.

מאיר כהן: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: את יודעת מי מקזז אותם?

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

אוסאמה סעדי: את יודעת מי קיזז אותם?

מאיר כהן: איימן עודה, בבקשה.

מאיר כהן: חבר הכנסת איימן עודה – לא נמצא.

רויטל סויד: – – – אני לא יודעת.

מאיר כהן: חבר הכנסת מסעוד גנאים – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת טיבי.

מאיר כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: נמצא.

מאיר כהן: א נעם, בידכ תחכי?

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה, אדוני, אני אהיה קצר.

אחמד טיבי: אחרי שבכירי לשכת עורכי-הדין יפסיקו להצטלם, אני אגיד כמה מילים.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: אני מעריך מאוד את זה שאתם כאן.

אחמד טיבי: אני יודע שנציגי הרשימה המשותפת, אוסאמה בעיקר, בוועדה, תמכו בהצעות שלכם.

אחמד טיבי: אפי נוה, אני מכיר אותו שנים רבות.

אחמד טיבי: אומנם יש חילוקי דעות פוליטיים-מדיניים – רק כדי לעזור לך אני אומר את זה – –

איילת שקד: אתו, חילוקי דעות פוליטיים?

אחמד טיבי: כן.

רויטל סויד: איילת, את רואה – – –

אחמד טיבי: – – כדי שאיילת לא תרשום אותך ברשימה השחורה אמרתי את זה, אוקיי?

אחמד טיבי: אני חושב שאתם בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: השילוב של עורכי-דין ערבים גם בלשכה, גם באגפים, במחוזות, הוא טוב יותר מאשר בעבר.

אחמד טיבי: יש מקום לשיפור; אני בטוח שאתם מביאים את כל ההערות של החברים, גם במחוזות, גם בלשכה, בחשבון.

אחמד טיבי: טוב שהשנה – אגב, לראשונה – יש לכם נציגים בכנסת, שני עורכי-דין, והם שני עורכי-דין עם יכולת, ואנחנו משתפים אתם פעולה, ועל כן מגיעה לכם ברכה על פועלכם.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לברכות.

דב חנין: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, אתה יודע, בלא מעט נושאים יש מחלוקות קשות בינינו, הפעם ועדת החוקה עשתה עבודה רצינית, מקיפה – –

רויטל סויד: מה זה "הפעם"?

דב חנין: – – ואכן, כמו שצוין כאן בצדק, הגענו למצב נדיר ומיוחד בוועדת החוקה, בקדנציה האחרונה, שחוק כל כך מורכב, כל כך מפורט, אושר בוועדה פה-אחד, בתמיכת חברי הכנסת מכל הסיעות.

דב חנין: ברכות ללשכת עורכי-הדין על השינויים והתיקונים בחוק, ברכות למשלחת עורכי-הדין, שמכבדת אותנו בנוכחותה, בראשות ראש הלשכה עורך-הדין אפי נוה.

דב חנין: כמי שמגיע מהתחום הזה, אדוני היושב-ראש, בגילוי נאות, אני אומר לכם, לשכת עורכי-הדין היא גוף בעל חשיבות עצומה.

דב חנין: זה גוף מיוחד במערכת החברתית שלנו, גוף מקצועי שהוא גם, במובן מסוים, איגוד מקצועי, אבל גם, במובנים אחרים, אגודה מקצועית, וגם גוף שיש לו מעמד מרכזי במערכת המשפט הישראלית, ולגוף הזה יש חשיבות גדולה במישור המקצועי, אבל לא פחות חשוב, יש חשיבות חברתית גדולה.

דב חנין: אני מברך על המעורבות והפעילות החברתית של לשכת עורכי-הדין, שבאה לידי ביטוי בשורה ארוכה של יוזמות שלשכת עורכי-הדין מקדמת בשנים האחרונות, בפרט בשנה וחצי האחרונה.

דב חנין: אלה הן יוזמות חשובות, אלה הן יוזמות משמעותיות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כשלימדתי משפטים – זה היה לפני די הרבה שנים כבר – אמרתי לסטודנטים שלי שהתפיסה הנכונה של עורך-דין חייבת להיות לא רק מי שמשרת את לקוחו, אלא מי שהוא גם, במובנים רבים, officer of the court.

דב חנין: אבל עורכי-הדין הם לא רק officers of the court, הם במובנים רבים officers of society.

דב חנין: הם אמורים לבצע שירות חברתי לא רק לבית-המשפט הקונקרטי שבפניו הם עומדים, אלא למערכת החברתית כולה, כאנשים שאמונים על המשפט, אמונים על הפעלתו ואמונים על החיבור שבין המשפט לבין בני-האדם שבסופו של דבר אותם המשפט צריך לשרת.

דב חנין: אז ברכות לנו, לכנסת, ברכות לעורכי-הדין וברכות ללשכת עורכי-הדין על אישור החוק החשוב הזה.

דב חנין: אבל אני רוצה ללכת בדרכה של חברתי חברת הכנסת רויטל סויד, וגם לדבר על יוצאי אתיופיה, אבל בזווית קצת אחרת, גברתי.

דב חנין: ואני רוצה לנצל את ההזדמנות, גברתי שרת המשפטים, שאת אתנו, בתקווה שהמסר יגיע גם אלייך.

דב חנין: אני מקבל בשבועות האחרונים מסרים מאוד מדאיגים מפעילים של קבוצות יוצאי אתיופיה בישראל, שמוזמנים על-ידי המשטרה לחקירות סביב הרצון שלהם לארגן הפגנות, מחאות ופעילויות שונות שנועדו להשמיע את קולם ואת מחאתם של יוצאי אתיופיה בעניינים שונים.

דב חנין: כך, למשל, בזמן האחרון המשטרה הזמינה לחקירה אנשים שמנסים לארגן צעדת שוויון של יוצאי אתיופיה, שמתוכננת להיות, באופן סמלי כמובן, בחול-המועד פסח.

דב חנין: הזמינו אותם לחקירה, הזמינו אותם לשבת בפני קבוצה של חוקרים משטרתיים.

דב חנין: ולא רק חקרו אותם, אלא בסופו של דבר גם הציבו בפניהם רשימה של תנאים לאותה צעדת שוויון, שהיא די מזעזעת.

מאיר כהן: מתי?

דב חנין: עכשיו, עכשיו, בימים אלה.

דב חנין: מה דורשים מהם כדי שהמשטרה תיתן אישור לאותה צעדת שוויון?

דב חנין: דורשים מהם, למשל, לבקש רישיון עסק.

דב חנין: כדי לעשות צעדת שוויון צריך רישיון עסק, מסתבר.

דב חנין: דרשו ממארגני צעדת השוויון הזו ליצור הסדר שיבטח כל אחד מהמשתתפים.

דב חנין: זו הדרך הפשוטה והמטורפת לחלוטין לחסל מחאה – תדרוש ממארגן המחאה להוציא ביטוח על כל משתתף.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שביום כזה שאנחנו מאשרים חוק של לשכת עורכי-הדין, אנחנו צריכים להשמיע קול מחאה מאוד חזק נגד ההתנהלות הזו של המשטרה כלפי מחאות יוצאי אתיופיה בישראל וכלפי מחאות חברתיות בכלל.

דב חנין: זכותם של אנשים למחות, זכותם של אנשים לארגן הפגנות, זכותם של אנשים לארגן פעילויות אחרות שדרכן הם רוצים להשמיע קול מחאה והתנגדות.

דב חנין: אסור למשטרה להטריד אותם, ואסור למשטרה להשתתף בהעברת מסר: עדיף שתשתקו ותשבו בבית.

דב חנין: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני אתחיל בברכה ללשכת עורכי-הדין, לעמיתי במקצוע לשעבר שלי, והאמת, הברכה הראשונה היא על כך שהצלחתם, אולי בפעם הראשונה, לאחד את ועדת החוקה.

יוסף ג'בארין: אם אני לא טועה, חבר הכנסת ויו"ר הוועדה סלומינסקי, זו הפעם הראשונה שאני מצביע בעד הצעת חוק שאתה מעלה כאן.

יוסף ג'בארין: זה כשלעצמו רגע היסטורי, כנראה, ואני מקווה שבאמת זה גם פתח לרענון השורות בלשכה ולקידום המשימות החשובות שעליהן היא מופקדת.

יוסף ג'בארין: אז שיהיה בהצלחה.

יוסף ג'בארין: זה החלק היותר-חיובי.

יוסף ג'בארין: זה הספתח.

יוסף ג'בארין: אני בכל זאת רוצה לנצל הזדמנות זו ולשוחח על כמה דברים שאני חושב שצריכים לעבוד יותר ביחד כדי לקדם אותם, ואני רוצה להדגיש בעיקר את הסוגיה הזו של הגברת הייצוג של המשפטנים הערבים, של עורכי-הדין הערבים, גם בתוך הלשכה עצמה, אבל גם בתוך כלל השירות הציבורי.

יוסף ג'בארין: אני כמובן אתייחס בעיקר למשרד המשפטים, ואני שמח שכבוד השרה נמצאת אתנו.

יוסף ג'בארין: הייצוג בתוך משרד המשפטים היום עומד על כ-4%, 5% מכלל העובדים.

יוסף ג'בארין: אלה הנתונים היום.

איילת שקד: 9%.

יוסף ג'בארין: זה 9%, אבל תלוי איפה בודקים.

יוסף ג'בארין: אם בודקים פשוט את הדרגות הבכירות, זה הולך ומצטמצם.

יוסף ג'בארין: ואת צודקת שבממוצע זה כ-9%, אלא ש-9% זה פחות או יותר הייצוג שקיים בכלל השירות הציבורי.

יוסף ג'בארין: 9% זה פחות או יותר הממוצע.

איילת שקד: לצערנו זה יותר ממה שקיים במדינה.

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: הממוצע זה פחות או יותר 9%, ואני מאוד מקווה שדווקא משרד המשפטים יהיה חלוצי כאן.

יוסף ג'בארין: ואני אומר לך שבמקומות מסוימים כמעט שאין ייצוג.

יוסף ג'בארין: למשל, בלשכה שלך אין אף עובד מהחברה הערבית; בלשכה של מנכ"לית המשרד גם אין אף דובר של השפה הערבית.

איילת שקד: הייתה.

איילת שקד: היא הלכה לעבוד בארצות-הברית.

יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שראוי שמשרד המשפטים, בתור – – –

מירב בן ארי: אחמד ממשרד המשפטים, בדיון על – – –

יוסף ג'בארין: כן, בדיון הזה.

יוסף ג'בארין: אבל את יודעת מה, מירב, לי לפעמים מפריע כשיש דיונים בוועדות – – –

מירב בן ארי: – – –

יוסף ג'בארין: לא, אני אגיד לך – בוועדות של הכנסת, ושולחים את העובד הערבי אולי היחידי שנמצא בלשכה.

יוסף ג'בארין: דווקא אותו שולחים תמיד לדיונים.

יוסף ג'בארין: זה טוב, אבל עדיף שיהיו עוד אנשים; במיוחד כשזה נוגע לחברה הערבית, מפריע לי ששולחים רק את העובד הערבי שם.

יוסף ג'בארין: וזה אומר גם שלא מגיעים העובדים היותר-בכירים של המשרד.

יוסף ג'בארין: למשל, במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, שזו מחלקה מאוד גדולה יחסית, 210 עובדים, יש רק תשעה עובדים ערבים.

יוסף ג'בארין: זה 4%.

יוסף ג'בארין: האגף לרישום מקרקעין, שזה גם אגף מאוד גדול, 290 עובדים – רק 13 מהחברה הערבית, שזה גם 4%.

יוסף ג'בארין: האמת היא, אם לא ארחיק, גם כשאני מדבר על הכנסת – –

איילת שקד: מה עם הוועדה לבחירת שופטים, אה?

יוסף ג'בארין: – – עורך-דין אפי נוה, גם כשאני מדבר על הכנסת, במחלקה המשפטית בכנסת יש יותר מ-50 משפטנים, אין אף משפטן ערבי במחלקה.

יוסף ג'בארין: וכמובן, זה לא שחסרים עורכי-דין מהחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: בשנים האחרונות יש יותר ויותר עורכי-דין שמסיימים גם בארץ, גם בחו"ל, עורכי-דין מוכשרים, עורכי-דין מצטיינים.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שלפעמים יש קשיים מבחינת המקום הגיאוגרפי וכו', אבל אלה קשיים שאפשר להתגבר עליהם.

יוסף ג'בארין: אז לכן, חברי בלשכה, אני שוב מברך על הצעד הזה, ואני רוצה לברך במיוחד על הוספת המטרה של קידום זכויות אדם בתור יעד מרכזי בפעילותה של הלשכה, ואני בהחלט looking forward שנצליח לעבוד ביחד ולקדם נושאים של זכויות אדם בכלל ואת זכויות הציבור הערבי בפרט.

יוסף ג'בארין: אני אסיים ואומר גם, אם יסלח לי רק היושב-ראש, לפעמים חסר לי הקול של לשכת עורכי-הדין בדיונים בוועדות.

יוסף ג'בארין: חסר לי מאוד.

יוסף ג'בארין: דווקא בנושאים שקשורים לזכויות אדם אני רוצה לראות אתכם יותר, ובדרך כלל אני שמח שאתם נמצאים ומשמיעים דעה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אוסאמה סעדי, חבר הכנסת, בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, מובן שגם אני אתחיל בברכות.

אוסאמה סעדי: אני מברך את המשלחת ואת הנציגים הנכבדים.

אוסאמה סעדי: חברי יוסף ג'בארין אמר: "עמיתי לשעבר", אז אני אומר: "חברים שלי למקצוע".

אוסאמה סעדי: אני היום לא עוסק בזה, אבל אני עדיין חבר בלשכת עורכי-הדין.

אוסאמה סעדי: אז אני אולי בניגוד אינטרסים, ואני לא אצביע אולי כי יש ניגוד, אבל מאחר שזה בהסכמה אז אנחנו כמובן נתמוך.

איילת שקד: אתה יכול להצביע.

אוסאמה סעדי: אין ניגוד עניינים?

אוסאמה סעדי: חלאס, אז אין ניגוד עניינים, בסדר.

קריאה: אתה לא משלם דמי חבר.

אוסאמה סעדי: אני משלם.

נורית קורן: הוא יכול לשלם.

נורית קורן: הוא יכול לשלם, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: זה בסדר.

אוסאמה סעדי: אני מברך את ראש לשכת עורכי-הדין חברי עורך-הדין אפי נוה, את יו"ר ועד מחוז ירושלים חברי אשר אקסלרוד ואת יתר החברים.

אוסאמה סעדי: כמובן, מגיעה גם תודה לשרת המשפטים, אז אני מברך אותך פעם שנייה – פעם אחת כשמינינו את הקאדים והשרעים.

אוסאמה סעדי: זה יותר מדי ברכות, זה לא בסדר.

יוסף ג'בארין: – – –

אחמד טיבי: אתה מדבר הרבה דברים טובים על איילת.

אוסאמה סעדי: אז זהו.

אוסאמה סעדי: זהו.

אוסאמה סעדי: וגם ברכות ליו"ר הוועדה חברי ניסן סלומינסקי ולחברתי בוועדה רויטל סויד וליתר החברים בוועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: בדרך כלל, גברתי השרה, אני באופוזיציה שם, ולרוב אני בבידוד מזהיר.

אוסאמה סעדי: לפעמים אני מצביע לבד נגד, וכל יתר החברים מצביעים בעד.

אוסאמה סעדי: זה קורה בכל החוקים הביטחוניסטיים, שרויטל אומרת לי: אני לא יכולה, אז אני – – –

רויטל סויד: לא רוצה.

אוסאמה סעדי: לא רוצה.

אוסאמה סעדי: היא תומכת.

אוסאמה סעדי: אבל בחוק הזה, אדוני היושב-ראש, באמת עבדנו קשה גם עם משרד המשפטים, והצלחנו בסוף ליצור חוק שמוסכם על כולם, ובאמת הצבענו פה-אחד ואישרנו את החוק הזה.

אוסאמה סעדי: מלכתחילה, גברתי השרה, כשהבאת את החוק הזה לקריאה ראשונה, אני עליתי ואמרתי שאני מתנגד לשני דברים: לביטול המחוזות – שלא תישאר רק מדינת תל-אביב, ואמרת לי שבסדר, ואנחנו השארנו את הוועדים בפריפריה, במיוחד את ועד מחוז צפון, שביקרת שם; דבר שני, בעניין ההתמחות, למרות שזה לא חלק מהחוק הזה, אבל אני חושב שגם בזה הגענו להסכמה.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי שאני לא אסכים לשנתיים, ובסוף באמת נתקבלה – – –

איילת שקד: אמרתי: בוא נתפשר על שנה וחצי.

אוסאמה סעדי: בוא נתפשר על שנה וחצי.

אוסאמה סעדי: ובאמת התפשרנו על שנה וחצי, וגם בלשכה התפשרו על שנה וחצי.

אוסאמה סעדי: לכן שאר הדברים מבחינתי הם חשובים – אני רציתי להכניס הסתייגות אחת, אבל לא רציתי לעורר את כל הדברים, בעניין ביטול הוועד המרכזי.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהמועצה כגוף רחב, קשה שהוא יהיה גוף ביצועי.

אוסאמה סעדי: אבל בסוף, כשראיתי שכל החברים וגם הלשכה תומכים בזה, אז ויתרתי, ואמרתי שניתן להם לרוץ ונראה איך זה יעבוד בפועל.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שלשכת עורכי-הדין – וזה מהיום הראשון שאני קיבלתי רישיון, ב-1988 – שהיא לא רק גילדה מקצועית, גוף של איגוד מקצועי, אלא היא יתרה מזאת.

אוסאמה סעדי: אני כל הזמן חשבתי והאמנתי שהלשכה עם ציבור כזה – כמה היום?

אוסאמה סעדי: 60,000?

אוסאמה סעדי: 70,000?

אוסאמה סעדי: כמה?

אוסאמה סעדי: – 64,000.

אוסאמה סעדי: זו כמות אדירה, אולי מהגבוהות בעולם, שצריכים להיות לה גם משקל ותפקידים ציבוריים.

אוסאמה סעדי: אני אכן שמח שבסוף הכנסנו את העניין הזה שהלשכה תפעל למען הגנה על שלטון החוק, זכויות האדם וערכי היסוד של מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהמטרה הזאת והתפקיד הציבורי הזה חשובים מאוד.

אוסאמה סעדי: אחרון-אחרון – בירכתי הכול, ובאמת מגיעה מילה טובה לכבוד השופטת בדימוס אילה פרוקצ'יה, שהיה לה תפקיד מכריע וחשוב בהבניית החוק הזה, עם כל ההערות שלה, שבאמת היו הערות חשובות מאוד.

אוסאמה סעדי: תודה, מברוכ (אומר בערבית: וברכות לכל עורכי-הדין ועורכות-הדין) וללשכת עורכי-הדין.

אוסאמה סעדי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: מעניין כמה עורכי-דין יש בכנסת.

מאיר כהן: גברתי השרה, את רוצה לברך.

מאיר כהן: כמה?

איילת שקד: 34.

חיים ילין: – – –

מאיר כהן: טוב, אני אומר, אם ככה מתקדמים, אינשאללה שיבחרו איזה חמישה עניים שיהיו בכנסת.

רויטל סויד: עכשיו יש פה חמישה.

רויטל סויד: כרגע יש פה חמישה.

מאיר כהן: אז אני מקווה שבכנסת הבאה יהיו עשרה עניים שייבחרו, ואז נוכל ככה בכיף.

מאיר כהן: גברתי.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יושב-ראש לשכת עורכי-הדין עורך-הדין אפי נוה, יושב-ראש מחוז ירושלים עורך-הדין אשר אקסלרוד, אני מאוד שמחה ונרגשת שאתם, חברי הכנסת, עשיתם עבודה נפלאה על החוק הזה.

איילת שקד: אני אודה שכשמוניתי לשרת המשפטים לפני כשנה כמעט חשבתי שצריך לפרק את הלשכה, אבל די מהר למדתי שהגוף הזה הוא גוף מתפקד ומועיל וחשוב – – –

מאיר כהן: הצהרת או רק חשבת?

איילת שקד: מה?

מאיר כהן: זו הייתה הצהרה או רק חשיבה?

איילת שקד: לא, חשבתי.

קריאות: – – –

מרב מיכאלי: – – –

איציק שמולי: עדיין לא מאוחר מדי.

איילת שקד: אני למדתי שזה גוף חשוב, מועיל ומתפקד.

איילת שקד: אני חושבת ששיתוף הפעולה בין המשרד ללשכה ובין הלשכה לכנסת ובין הלשכה לציבור עורכי-הדין הוא מאוד חשוב.

איילת שקד: אכן, חבר הכנסת אוסאמה סעדי אמר לי – יוסף ג'בארין ואוסאמה סעדי, אתם באתם אלי ואמרתם לי שאסור לפרק את המחוזות ושאפשר להתפשר על שנה וחצי התמחות, וזה באמת מה שעשינו.

איילת שקד: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת ג'בארין, בזכותכם, בזכות זה שבאתם אלי לאותה פגישה וגם הערתם את תשומת לבי לכך שאין בית-משפט בעיר ערבית, אני אומרת לכם ומתחייבת שעד תום כהונתי יהיה בית-משפט בעיר ערבית.

איילת שקד: אני גם רוצה להעיר את תשומת לבך לכך שבוועדה לבחירת שופטים יש שני נציגים ערבים: ח'אלד זועבי, יושב-ראש המחוז הצפוני של לשכת עורכי-הדין, ושופט בית-המשפט העליון השופט ג'ובראן.

איילת שקד: אני חושבת שדווקא הלשכה היא מקום שמוכיח שאפשר לשתף שיתוף פעולה מאוד מוצלח בין יהודים לערבים, ואני באמת מקווה שנמשיך ככה.

איילת שקד: תודה רבה, ותודה רבה ליושב-ראש הוועדה ניסן סלומינסקי, שעשה עבודה רצינית ומקצועית.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 38), התשע"ו–2016, בקריאה שנייה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–34 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–34 נתקבלו.

מאיר כהן: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו מייד עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 38), התשע"ו–2016, התקבל.

נורית קורן: מזל טוב.

נורית קורן: כל הכבוד לשרת המשפטים.

מאיר כהן: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק לשכת עורכי-הדין (תיקון מס' 38), התשע"ו–2016, עבר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: מזל טוב.

מאיר כהן: שלוש הודעות – אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת.

מאיר כהן: חברים, אנא מכם.

מאיר כהן: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, שלוש הודעות.

מאיר כהן: בבקשה.

): שש.

מאיר כהן: שש הודעות.

מאיר כהן: כן ירבו.

): שלוש והצבעה.

מאיר כהן: שלוש והצבעה.

): הייתה ישיבה ארוכה היום.

): חבר'ה, אני עובד על התיקון של הגבעה הזאת, אל תדאגו.

): שלא תחשבו ששכחתי.

חיים ילין: בהצלחה.

חיים ילין: תעמוד על זה שלא תהיה בחמש עם הקבינט.

): למה לא?

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת הכספים תדון בהצעת חוק פיקוח על שירותים פיננסיים (קופת גמל) (תיקון מס' 15), התשע"ו–2016, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): הודעה שנייה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום על הקמת ועדה משותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת החוקה, חוק ומשפט, לפי חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על-תנאי (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014.

): הוועדה תהיה בת שמונה חברים, ארבעה מכל ועדה, בראשות ועדת המדע והטכנולוגיה.

): מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה: חברי הכנסת אורי מקלב – יושב-ראש, יואב קיש, יואל חסון ודב חנין; מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, בני בגין, מיכאל אורן ויעל גרמן.

): יושב-ראש הוועדה – יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת אורי מקלב.

): כאן קיבלנו את השמות מראשי הוועדות, לא הסתכלנו על הרכב סיעתי כזה או אחר, ואישרנו את זה.

): הודעה שלישית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום להגדיל את מספר החברים בוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, לוועדת הפנים והגנת הסביבה ולוועדת המדע והטכנולוגיה לפי חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע, התש"ע–2009, בראשות ועדת החוקה, חוק ומשפט, מ-12 חברים ל-15 חברים.

): מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – זה התוספת רק – תכהן חברת הכנסת נורית קורן; מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה תכהן חברת הכנסת רחל עזריה; מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה תכהן חברת הכנסת שרן השכל.

): אלה ההודעות, ועכשיו הודעות בהצבעה.

): אני אקרא את שלושתן ונצביע, כדי שאני לא אצטרך ללכת ולבוא.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה להעביר מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות את ההצעות לסדר-היום שלהלן: 1.

): בנושא: הבטחת הפנסיה של העובדים והקשישים בישראל והעלאת קצבאות הזיקנה, של חבר הכנסת דוד ביטן; 2.

): בנושא: מחדל הטיפול בקשישים בבתי-אבות – מחסור חריף במטפלים סיעודיים, של חברי הכנסת איציק שמולי ואחמד טיבי; 3.

): בנושא: חוק ביטוח בריאות ממלכתי – פטור מתשלום לקשיש מעל גיל 80 שמשתלמת לו גמלה להבטחת הכנסה, של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

): יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתן את הסכמתו להעברת ההצעות לדיון בוועדת הכנסת.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את ההחלטה ולהעביר את ההצעות האמורות מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת הכנסת.

): אבקש את האישור.

): מה שקורה, הגעתי להסכמה עם היועץ המשפטי, שבמקרה של הסכמה, אני אוכל להעביר הצעות לסדר-היום שנמצאות בוועדות אחרות ותקועות, לדיון בוועדת הכנסת, ומחר יהיה דיון על שלוש ההצעות האלה בוועדת הכנסת, מ-09:00, כדי להריץ את העניין ולמנוע את כל העיכובים שיש.

): מי שרוצה לבוא, זה מחר מ-09:00 עד 10:30 – בטלוויזיה.

): הודעה נוספת להצבעה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום כ"ט באדר א' התשע"ו, 9 במרס 2016, להעביר את הצעת חוק כלי הירייה (תיקון – הגבלת גיל למתן רישיונות לכלי ירייה), התשע"ו–2016, לדיון בוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה ביקש להעביר את ההצעה הנ"ל מוועדת החוץ והביטחון לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את ההחלטה ולהעביר את הצעת החוק הנ"ל מוועדת החוץ והביטחון לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

): גם להצעה זו אנחנו נבקש את אישור הכנסת.

אלעזר שטרן: זה בטלוויזיה?

): לא, זה לא.

מאיר כהן: מה ההצעה השלישית?

אלעזר שטרן: – – –

): יש דיון מחר – איך קוראים לאולם בקומה השנייה?

חיים ילין: "נגב".

): ב"נגב", של ועדת הכנסת, על שלוש ההצעות לסדר-היום האלה, מ-09:00 עד 10:30.

אלעזר שטרן: – – –

מאיר כהן: אדוני, הצעה שלישית.

): רציתי ככה שתבואו בטוח, אני מכיר אתכם כבר.

): חברי הכנסת אוהבים את האקשן של הטלוויזיה, במיוחד ילין.

חיים ילין: בקומה 3 זה הרדיו.

): בקומה 3 – הדבר היחיד שטוב בקומה 3 באולם "ירושלים" זה הכיבוד.

): שמים תמיד, כשיש דיון, כיבוד בצד.

מאיר כהן: בבקשה, הצעה שלישית.

): הצעה שלישית – היושב-ראש מלחיץ אותי, אין לי ברירה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום להקים ועדה משותפת לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית – זה השם שלה, הוא הפך להיות גדול מדי – בהצעת חוק שירותים פיננסיים חוץ-מוסדיים ובהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, לדיון בהצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו–2016, ובהצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016.

): מכיוון שהועלתה הצעה של חבר הכנסת דב חנין, שיש פה עניין חוקתי, החלטנו שאנחנו לא נעביר את זה לוועדת הרפורמות באופן בלעדי, אלא נשלב אותה עם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

): הוועדה תהיה בת 14 חברים, שבעה מכל ועדה, בראשות יושב-ראש הוועדה המיוחדת חבר הכנסת אלי כהן.

): להלן ההרכב: מטעם הוועדה המיוחדת – חברי הכנסת אלי כהן, דוד ביטן, יואב קיש, יגאל גואטה, יוסי יונה, חיים ילין ואורלי לוי אבקסיס; מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט – חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, נורית קורן, מיכאל אורן, אורי מקלב, רויטל סויד, אוסאמה סעדי ומיכל רוזין.

): אבקש להצביע על ההצעה, מאחר שהצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016, שהועברה לוועדה המיוחדת ביום 1 במרס 2016, תועבר לדיון בוועדה המשותפת שהזכרתי.

): הייתה הצעה קודמת, שקשורה לעניין הזה, שהועברה לוועדה המיוחדת.

): מכיוון שאנחנו החלטנו בוועדת הכנסת ששתי הצעות החוק יידונו בוועדה המשותפת, שהן קשורות זו בזו, אנחנו צריכים את האישור של המליאה.

): תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על בקשות היושב-ראש, הודעות היושב-ראש, שהוא פירט.

מאיר כהן: אני מבקש לשבת במקומות.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעות – 19 נגד – אין נמנעים – אין הצעות יושב-ראש ועדת הכנסת נתקבלו.

מאיר כהן: 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: ההודעות של היושב-ראש אושרו.

מאיר כהן: [מס' מ/979; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 8273; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אני מזמין את חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – הצעת חוק הפיקוח על מזון לבעלי-חיים (תיקון מס' 2).

): – – –

מאיר כהן: לא, נאמר לי שזאת הצבעה אחת.

): אתה יכול לעשות הצבעה אחת על כולן?

מאיר כהן: אחת על כולן.

): אין בעיה.

מאיר כהן: אחת על כולם.

מאיר כהן: ציינתי את בקשותיך.

מאיר כהן: חברת הכנסת פלוסקוב.

אורי מקלב: להוסיף – – –

מאיר כהן: להוסיף את שמך להצבעה.

מאיר כהן: אני מבקש להוסיף את שמו של חבר הכנסת מקלב – לפרוטוקול – להצבעה בדבר הודעות יושב-ראש ועדת הכנסת.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שבפניכם, שיזמה הממשלה, מבקשת לדחות את תחילתו של חוק הפיקוח על מזון לבעלי-חיים בשנה נוספת, עד חודש מרס 2017.

טלי פלוסקוב: נוסף על כך מוצע להסמיך את שר החקלאות ופיתוח הכפר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לדחות את תחילת החוק אף מעבר למועד האמור, ובלבד שסך כל הדחיות לא יעלה על שנה אחת נוספת בסך הכול.

טלי פלוסקוב: מטרת דחיית תחילתו של החוק היא לאפשר השלמה של הליך התקנת התקנות הנדרשות ליישומו של החוק, שאותן יש להתקין לפחות שישה חודשים לפני תחילתו של החוק.

טלי פלוסקוב: כדי להבטיח כי התקנת התקנות הושלמה, מוצע לחייב את שר החקלאות ופיתוח הכפר לדווח לוועדה על היערכות ליישומו של החוק עד תום שנת 2016.

טלי פלוסקוב: עוד מציעה הצעת החוק כי תקנות שעניינן ייבוא מזון לבעלי-חיים ומתן תעודת ייצוא יותקנו בהתייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה.

טלי פלוסקוב: אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: חברים, להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על מזון לבעלי-חיים (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–3 – 18 נגד – 5 נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 18 בעד, חמישה מתנגדים.

יצחק וקנין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת יוגב לפרוטוקול, זה לא משנה לנו את תוצאת ההצבעה.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה – 18 היו בעד וחמישה התנגדו בקריאה השנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 20 נגד – 6 נמנעים – אין חוק הפיקוח על מזון לבעלי-חיים (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 20 בעד, שישה מתנגדים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: כן, חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: חשבתי שאני ה-21.

יצחק וקנין: אתה ה-21.

יצחק וקנין: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת אילן גילאון לפרוטוקול.

יצחק וקנין: גם קולו של חבר הכנסת זוהיר בהלול – אני מוסיף גם אותו לפרוטוקול.

יצחק וקנין: [מס' מ/996; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 9231; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אני מזמין את חבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: אני מבין שאתה צריך להציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 174), התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מאיר כהן, סגן יושב-ראש הכנסת.

יצחק וקנין: רשות הדיבור שלך.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס׳ 174), התשע"ו–2016, שהגישה הממשלה, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: סעיף 196 לחוק הביטוח הלאומי קובע כי זכאותם של נכים לקצבאות נכות כללית תתחיל בתום 90 ימים מהתאריך הקובע, כהגדרתו בחוק.

מאיר כהן: בהצעת החוק שלפני

מאיר כהן: כם מוצע לקבוע כי בתנאים מסוימים יוקדם תשלום הקצבאות לנכים ליום ה־31, במקום היום ה-90 כאמור.

מאיר כהן: התיקון המוצע יחול אך ורק על נכים עם ליקוי חמור, אשר נקבעה להם דרגת אי-כושר להשתכר של 100%, למשך תקופה של שישה חודשים רצופים לפחות.

מאיר כהן: נכים אלו יהיו זכאים בעד התקופה שמהיום ה-31 ליום ה-90 לתאריך הקובע לתשלום קצבה חודשית מלאה, ללא תוספות בעד בן-זוג וילדים, ולקצבה חודשית נוספת.

מאיר כהן: הוראה זו לא תחול על מי שכבר זכאי לתשלום בעד התקופה האמורה מכוח תקנות ילד נכה.

מאיר כהן: מי שזכאי לתשלום בעד התקופה האמורה לפי תקנות שירותים מיוחדים יהיה זכאי לתשלום לפי תקנות שירותים מיוחדים, או לפי התיקון המוצע בחוק שלפניכם, לפי הגבוה בהם.

מאיר כהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: כאמור, אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 174), התשע"ו–2016, בקריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–3 – 26 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 174), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 174), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/1001, מס' פ/2131/20; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 9236; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים.

יצחק וקנין: סעיף 9 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 175), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 175), התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: הצעת חוק זו היא מיזוג של הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית שלי ושל קבוצת חברי הכנסת.

מאיר כהן: חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע את זכאותו של מבוטח שהגיע לגיל פרישה והוא תלוי במידה רבה בעזרת הזולת לביצוע רוב פעולות היום-יום, או זקוק להשגחה, לגמלת סיעוד.

מאיר כהן: גמלת הסיעוד ניתנת לזכאי כשירותים בעין או כגמלה בכסף, כפוף לתנאים הקבועים בחוק האמור.

מאיר כהן: החוק קובע כיום כי הזכאות לגמלת סיעוד תחל בתום 30 ימים מה-1 בחודש שבו הוגשה התביעה לגמלה.

מאיר כהן: בשל הוראה זו, מי שהגיש את התביעה לגמלת סיעוד בתחילת החודש הקלנדרי נאלץ לחכות כחודש עד לתחילת זכאותו לגמלת סיעוד, ומי שהגיש את התביעה בסוף החודש, זכאותו לגמלה מתחילה בתוך ימים ספורים.

מאיר כהן: בהצעת החוק שלפני

מאיר כהן: כם מוצע לקבוע כי הזכאות לגמלת סיעוד תתחיל באופן אחיד, בתום שבעה ימים מהיום שבו הוגשה התביעה לגמלה.

מאיר כהן: להצעת החוק לא הוצעו הסתייגויות, ואני קורא לכם לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: משהו בנימה אישית: הצעת החוק נולדה בסיור, לצערי, במחלקה האונקולוגית באחד מבתי-החולים, כשחולה אונקולוגית קשישה אומרת לי שלא יהיה לילדים שלה כסף לחכות חודש, כי זה היה בתחילת החודש ואמרו לה שאת גמלת הסיעוד היא אכן תקבל, אבל זה יהיה 30 יום מהיום.

מאיר כהן: אני שמח שהממשלה נעתרה, והצמדתי את הצעת החוק.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יצחק וקנין: גם להצעה זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 175), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–2 – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 28 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 27 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 175), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 27 בעד – 28, כולל קולו של חבר הכנסת עמר בר-לב.

יצחק וקנין: אם כן, זה לפרוטוקול.

יצחק וקנין: 27 בעד, 28 כולל קולו של חבר הכנסת עמר בר-לב, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 175), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/625; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 11094; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לסעיף 10 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו–2016, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת טלי פלוסקוב, סגנית יושב-ראש הכנסת.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מציגה לפניכם חוק גם בשם יושב-ראש הוועדה וגם כיוזמת החוק, וזה, האמת, החוק הראשון שלי שמגיע לקריאה שנייה ושלישית, לכן אני קצת מתרגשת.

טלי פלוסקוב: אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו–2016.

טלי פלוסקוב: חוק הביטוח הלאומי קובע כיצד יחושבו דמי הלידה שישולמו לעובדת שכירה או עצמאית בתקופת חופשת הלידה.

טלי פלוסקוב: החישוב מתבסס על ההכנסה של העובדת לפני הלידה.

טלי פלוסקוב: ככלל, שכר העבודה של עובדת שכירה אינו משתנה בחודשי ההיריון, ולכן דמי הלידה שמשולמים לה משקפים נאמנה את השכר שהרוויחה טרם הלידה.

טלי פלוסקוב: לעומת זאת, דמי הלידה של עובדת עצמאית מחושבים כיום, לפי החוק, על בסיס הכנסתה בשנת המס שבה הייתה בהיריון.

טלי פלוסקוב: עובדות עצמאיות נאלצות על-פי רוב לצמצם את פעילותן העסקית בשנת המס שבה הן יולדות, הן בתקופה שלפני הלידה והן לאחר חזרתן לעבודה.

טלי פלוסקוב: לפיכך, הכנסתן באותה שנת מס פוחתת, בהתאמה, וחישוב דמי הלידה המשולם להן כיום אינו משקף נכונה את הכנסותיהן.

טלי פלוסקוב: בשל כך מוצע לקבוע דרך נוספת לחישוב דמי הלידה לעובדת עצמאית, על בסיס ההכנסה שלה ברבע שנה בשנה שקדמה לשנה שבה היא ילדה.

טלי פלוסקוב: החישוב לכל עובדת עצמאית יהיה לפי הסכום הגבוה בשתי דרכי החישוב.

טלי פלוסקוב: מוצע לקבוע כהוראת שעה, לתקופה של שש שנים, שהמוסד לביטוח לאומי יאסוף נתונים על חישוב ההכנסות של עובדות עצמאיות בדרך זו וידווח על כך אחת לשנתיים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: מדובר בהצעת חוק חשובה מאוד, שמסייעת לעובדות עצמאיות לקבל דמי לידה בסכום שמשקף נאמנה את השכר שהיו רגילות להרוויח לפני ההיריון והלידה.

טלי פלוסקוב: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

טלי פלוסקוב: זה בעצם הנוסח שהכינו לי בוועדה, ועכשיו אני רוצה כמובן לומר כמה מילים משלי.

טלי פלוסקוב: כפי שהבנתם כאן, בעצם, אנחנו באמת הולכים לתקן עוול שנעשה לעובדות עצמאיות, נשים שנאלצו להחזיר סכומים לא מבוטלים לביטוח הלאומי אחרי שבביטוח הלאומי חזרו על חישוב דמי מענק הלידה ואז התברר כמובן שבשנה שבה הנשים היו בהיריון הן עבדו פחות, והן נאלצו להחזיר את הכסף.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד שהייתה לי שותפה להצעת החוק הזו, וזו חברת הכנסת עליזה לביא, ופה המקום להודות לך על העבודה המשותפת.

טלי פלוסקוב: עבדו אתנו כמה ארגונים, והיה להם חלק מאוד מאוד גדול בהצעת החוק הזאת, ולכן זה גם המקום להודות להם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, ליועצות המשפטיות, שאחת מהן בדיוק ילדה בתקופה הזאת, אבל היא הייתה שותפה בהכנת החוק.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לספר לכם שבביטוח לאומי ביקשו מאתנו להעביר את החוק הזה בהתחלה כהוראת שעה.

טלי פלוסקוב: בהתחלה אפילו נאלצתי להסכים, ולהזכירכם, בטרומית העברנו את זה כהוראת שעה.

טלי פלוסקוב: אבל בתהליך הדיונים בוועדה ניסינו לשכנע והצלחנו לשכנע את כל הגורמים ללכת אתנו ובסוף כן לאשר את החוק הזה כחקיקה הרגילה ולא כהוראת שעה.

טלי פלוסקוב: זה, בעיני, הישג מאוד גדול.

טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים שעלות החוק הזה נעה בין 10 ל-20 מיליון שקל, וכמובן החוק עבר בתמיכתו של שר האוצר משה כחלון.

טלי פלוסקוב: זה המקום גם להודות למשרד האוצר ולשר עצמו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להודות גם לעוזרים שלי, שעבדו לא מעט מול כל הגורמים – לאורון, חיים ויורי, שעזרו גם להגיע לסוף החקיקה.

טלי פלוסקוב: כמובן, אני חושבת שאחרי שאנחנו נחוקק היום, נאשר את החוק הזה בקריאה שנייה ושלישית, אנחנו יכולים באמת להעביר ברכה לכל הנשים העצמאיות, שבפעם הבאה כשהן יחשבו להביא ילד לעולם, הן לא ידאגו שהפרנסה שלהן תיפגע.

טלי פלוסקוב: אז תודה רבה, ואני מקווה באמת לתמיכתם של כל חברי הבית הזה בחוק הזה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1–3 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 34 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 35 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: אני אכריז על התוצאות תכף ואז אני אזמין את – – – 35 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מרב מיכאלי: אדוני, תוסיף אותי, בבקשה.

יצחק וקנין: אני מוסיף את קולה של חברת הכנסת מרב מיכאלי לפרוטוקול, לא משנה את התוצאה.

יצחק וקנין: 35 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176 והוראת שעה), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני רוצה להזמין את חברת הכנסת עליזה לביא לברך על – היא הייתה שותפה מלאה בכל העברת החוק הזה, ומגיע לה לומר מילות ברכה.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

עליזה לביא: חברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב, אני רוצה לברך אותך על ההצעה החשובה הזאת, הצעה שעמלנו עליה הרבה מאוד כבר בכנסת הקודמת.

עליזה לביא: זה שינוי מבורך, באמת, שינוי שמתקן עוול היסטורי, שינוי שיאפשר עצמאות ויזמות של נשים.

עליזה לביא: התיקון הזה, לא רק שהוא שם סוף לגזל הכלכלי רב-השנים כלפי הנשים העצמאיות והמשפחות שלהן, הוא גם מעביר מסר חשוב במיוחד: אימהות ועצמאות כלכלית אינן הפכים.

עליזה לביא: בישראל בשנת 2016 ניתן להיות אישה, אימא, עצמאית ויוזמת.

עליזה לביא: אסור שבנוסף לקשיים שבשילוב המטלות הכרוכות בניהול עסק וגידול ילד לאחר הלידה תיפגענה גם הזכויות של אותן נשים.

עליזה לביא: במו-ידינו שמנו מכשול מפלה לנשים עצמאיות, שחסם את היזמות, ואת זה אנחנו מתקנים פה היום.

עליזה לביא: אני מאוד שמחה ונרגשת אתך – גם הצעת חוק ראשונה שלך, וגם באמת לקחת את מה שהכנו פה בכנסת הקודמת, ואת ממשיכה את זה הלאה והיום מעבירים את זה.

עליזה לביא: אז ברכות, ותודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת עליזה לביא, תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: [נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להחלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (עונשין, עיצום כספי וסמכויות פיקוח), התשע"ה–2014, מ/891.

יצחק וקנין: תציג את הבקשה לפיצול חברת הכנסת טלי פלוסקוב בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: אחרי התרגשות רבה וחיבוקים ונשיקות – תודה רבה לכל המברכים.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (עונשין, עיצום כספי וסמכויות פיקוח), התשע"ה–2014, מ/891, נתקבלה בכנסת התשע-עשרה בקריאה ראשונה, והכנסת העשרים החילה על הצעת החוק דין רציפות.

טלי פלוסקוב: במשך חודשים ארוכים התנהלו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ישיבות רבות להכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: במהלך הדיונים נדון גם הנושא של מודל הפיקוח על כוחות הביטחון, שכוללים, בין היתר, את הצבא, המשטרה והשב"כ.

טלי פלוסקוב: שאלת הפיקוח על כוחות הביטחון מעוררת סוגיות רבות ומשמעותיות, לפיכך נדרשים דיונים נוספים בוועדה, על מנת לגבש מודל פיקוח שמחד יאפשר פיקוח נכון על מערכת הביטחון לצורך שמירה על בריאות הציבור ומאידך לא יפגע בצרכים המיוחדים של גופי הביטחון השונים.

טלי פלוסקוב: לכן, ועל מנת שלא לעכב את העברת יתר סעיפי הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, החליטה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, לפצל את הצעת החוק לשתי הצעות חוק נפרדות – כך שחלק אחד מההצעה יכלול את סעיף 60כו לפקודת הרוקחים, העוסק בפיקוח של מערכת הביטחון והדיון בו בוועדה טרם הסתיים, וחלק אחר יכלול את יתר ההוראות שבהצעת החוק.

טלי פלוסקוב: אני פונה אליכם וקוראת לכם לאשר את הפיצול האמור כפי שהציעה הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: כאמור, חברי הכנסת, לא ביקשו חברים לדבר בנושא.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע עכשיו.

יצחק וקנין: אני אסביר את תהליך ההצבעה: מי שבעד – הוא בעד בקשת הפיצול; מי שמתנגד – מתנגד לבקשת הפיצול.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אני מקריא: החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (עונשין, עיצום כספי וסמכויות פיקוח) – מי בעד בקשת הפיצול?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה – 30 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 23) (עונשין, עיצום כספי וסמכויות פיקוח), התשע"ה–2014, נתקבלה.

יצחק וקנין: 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, בקשת הפיצול אושרה.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1031); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת הנכבדים, אגרות שמשתלמות לאוצר המדינה מוטלות לפי חוקים רבים.

יצחק כהן: לעתים מדובר באגרות שנקבעו לפני שנים רבות.

יצחק כהן: לגבי רוב האגרות קובע הדין את הדרך לעדכון סכומיהן.

יצחק כהן: אין אחידות בחיקוקים שלפיהם נקבע תיאום סכומי האגרות, ולעתים אף קיימת בהם אי-בהירות.

יצחק כהן: לפיכך, אדוני היושב-ראש, מוצע לקבוע באופן ברור ואחיד את שיטת התיאום של כל סכומי האגרות שמשתלמות לאוצר המדינה, ולקבוע כי על אף האמור בכל דין, תיאום האגרה ייעשה בהתאם למוצע בהצעת חוק זו.

יצחק כהן: מוצע להגדיר "אגרה" כאגרה המשתלמת לאוצר המדינה, ובכלל זה אגרה כאמור המשמשת למימון הוצאה המותנית בהכנסה, מה שנקרא אגרה ייעודית.

יצחק כהן: מוצע לחלק את האגרות שחוק זה יחול עליהן לשתי קבוצות: אגרות שנקבעות על-ידי שר התחבורה, וכל שאר האגרות.

יצחק כהן: מוצע לקבוע כי לגבי אגרות שנקבעו על-ידי שר התחבורה יום העדכון יהיה 1 באפריל, ולגבי כל שאר האגרות יום העדכון יהיה 1 בינואר.

יצחק כהן: קביעה זו נעשית בשל ריבוי אגרות שנקבעות על-ידי שר התחבורה וכדי להקל על העומס המינהלי שבהפעלת החוק.

יצחק כהן: חוק זה הוא חוק מסגרת לגבי עדכון אגרות.

יצחק כהן: לפיכך מוצע לקבוע כי הוראותיו יחולו על כל אגרה שנקבעה בחיקוק, אלא אם כן נקבעה בחיקוק הוראה אחרת מיוחדת לעניין זה.

יצחק כהן: כמו כן מוצע לקבוע כי הוראותיו יחולו על אגרות שנקבעו לפני יום תחילתו, קרי על אגרות קיימות בחוקים קיימים, אף אם נקבעו באותם חוקים הוראות אחרות לעניין עדכון אגרות.

יצחק כהן: לפיכך, הוראות החוק יחולו על כלל האגרות הקיימות ועל אגרות שייקבעו לאחר כניסתו לתוקף, שלא תהיה לגביהן הוראה אחרת לעניין עדכון האגרה.

יצחק כהן: מוצע, אדוני היושב-ראש, לקבוע כי סכום אגרה יהיה צמוד למדד, וישתנה ביום השינוי לפי שיעור השינוי של המדד החדש לעומת המדד היסודי כהגדרתם בסעיף 1.

יצחק כהן: לפיכך, כאשר המדד יעלה, גם סכום האגרה יעלה, וכאשר המדד ירד, גם סכום האגרה ירד.

יצחק כהן: מוצע לקבוע את עיגול סכומי האגרות בצורה ברורה ואחידה.

יצחק כהן: מוצע לקבוע הוראות מעבר לגבי תיאום אגרות ביום השינוי הראשון שלאחר תחילתו של חוק זה, שתקבע כי סכום האגרה שיתואם יהיה הסכום שפורסם לאחרונה ברשומות לפני יום השינוי האחרון.

יצחק כהן: לגבי אגרה שסכומה תואם בעבר, יהיה המדד היסודי המדד שלפיו נעשה תיאום האגרה לאחרונה, על מנת לשמור על רצף התיאום.

יצחק כהן: לגברי אגרה שסכומה לא תואם לפני תחילתו של חוק זה, יהיה המדד היסודי המדד שפורסם בחודש שקדם לחודש שבו פורסם סכום האגרה ברשומות.

יצחק כהן: מוצע לקבוע כי תחילתו של חוק זה תהיה ביום ג' בטבת התשע"ז, 1 בינואר 2017.

יצחק כהן: אבקש מכם, חברי חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים; מן הסתם יהיה שם דיון רחב מאוד – חברת הכנסת בן ארי מירב, להערתך, חוק האגרות יעבור לוועדת הכספים, ושם נדון בכל ההערות שהערתם במהלך הדיון במליאה, ואני מקווה שנגיע לאיזשהו סיכום לגבי הכנתו לשנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה לכם, רבותי.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אני פותח את הדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה; חבר הכנסת טלב אבו עראר – איננו; חבר הכנסת דב חנין – מוותר; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת נחמן שי – איננו; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת; חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה; חבר הכנסת יוסי יונה – איננו; חבר הכנסת אראל מרגלית – איננו; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; אורן חזן אסף – מוותר; ישראל אייכלר – אני חושב שאני לא אקרא את שמות חברי הכנסת.

יצחק וקנין: איציק שמולי – מוותר; עליזה לביא – איננה; איילת נחמיאס ורבין – מוותרת; עיסאווי פריג' – מוותר; זוהיר בהלול – מוותר; רויטל סויד – מוותרת; אוסאמה סעדי – איננו; יעל כהן-פארן – איננה; עאידה תומא סלימאן – איננה; יעל גרמן – מוותרת; אחמד טיבי – איננו; מנחם אליעזר מוזס – איננו; מנואל טרכטנברג – איננו; איתן כבל – איננו; נורית קורן – איננה.

יצחק וקנין: אם כן, חברים, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: הצעת חוק לעדכון אגרות, התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעדכון אגרות, התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 24, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1032); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, לקריאה ראשונה – יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אני מציע שאדוני יישאר פה על הדוכן, לא צריך לרדת ולעלות.

יצחק וקנין: זה יקצר לנו בזמנים של העלייה והירידה.

יצחק כהן: מורי ורבותי, הצעת החוק שמונחת לפניכם היא אירוע היסטורי – כדאי שהמחנה הציוני ישמע ויקשיב.

יצחק כהן: עם כל הכבוד – – –

יצחק וקנין: אדוני סגן השר, יש לי הצעה להתייעלות.

יצחק וקנין: החוק השני – אתה יכול להציג גם את החוק השני, נעשה דיון משולב, נצביע בנפרד על כל חקיקה.

יצחק כהן: הוא לא קשור אבל.

יצחק וקנין: לא, נצביע בנפרד.

יצחק וקנין: ככה – הרי כל העניין פה זה רשות הדיבור שאני נותן לחברי הכנסת אחר כך.

יצחק וקנין: הם יוכלו לדבר על כל חוק.

יצחק וקנין: אדוני יציג.

יצחק כהן: אני חושש שתהיה בעיה – –

יצחק וקנין: לא תהיה בעיה.

יצחק כהן: – – כי אלה שני חוקים שונים.

יצחק וקנין: אם אין התנגדות, אין בעיה, זה לא משנה.

יצחק וקנין: אתה תציג את הצעות החוק, כל אחת, נצביע עליהן בנפרד.

יצחק וקנין: אדוני, לא משנה, יתחיל.

יצחק וקנין: אם אין התנגדות, אין לי בעיה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, יש התנגדות?

יצחק וקנין: אין התנגדות.

יצחק וקנין: אדוני יכול.

חיים ילין: גם זה אירוע היסטורי כפול – שני חוקים במכה אחת.

עמר בר-לב: זה אירוע היסטורי.

יצחק וקנין: אדוני יתחיל כדי שלא נבזבז זמן.

יצחק כהן: אני חוזר ואומר, הצעת חוק שמונחת בפניכם היא אכן אירוע היסטורי שקורה פעם ב-67 שנים: הפיכת הפיקוח על שירותים פיננסיים לרשות פיקוח הון עצמאית – הפיכתה מהאגף לרשות, אגף שוק ההון.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפניכם היום לקריאה ראשונה את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016.

יצחק כהן: בהצעת החוק מוצע להפוך את אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר לרשות פיקוח פיננסי עצמאית.

יצחק כהן: פיקוח יעיל ואפקטיבי על השווקים הפיננסיים ועל מי שפועל בהם הוא כלי מרכזי לשמירה על ענייני ציבור המבוטחים והחוסכים.

יצחק כהן: כיום פועלים בישראל שלושה רגולטורים פיננסיים מרכזיים, אולם בעוד הרשות לניירות ערך ובנק ישראל הם תאגידים עצמאים, אגף שוק ההון הוא יחידה פנים-אוצרית.

יצחק כהן: במציאות המשתנה, שבה סך נכסי הציבור נמצא במגמת גידול אדירה, יש צורך בגוף מקצועי ועצמאי שישכיל להתמודד בצורה מיטבית מול האתגרים הרבים שעומדים בפניו.

יצחק כהן: אני מכוון גם למחנה הציוני, שיקשיבו לי טוב.

יצחק כהן: נדיר במחוזותינו ויתור על סמכויות ועל טריטוריה; לא נמצאים השרים שמוכנים לוותר על סמכויות וטריטוריה.

יצחק כהן: יש לברך את שר האוצר משה כחלון על זה שהוא מוותר על סמכות ועל טריטוריה, כי אנו מאמינים כי עצמאות רשות פיקוח פיננסי היא חיונית להתנהלותה, כדי להבטיח שרשות כזו תוכל לממש את תפקידיה ביעילות, במהירות ובאופן נטול פניות.

יצחק כהן: עצמאות רשות פיקוח פיננסי נדרשת על מנת להתאימה לסטנדרטים בין-לאומיים שאליהם מחויבת ישראל במסגרת החברות ב-OECD וב-IAIS.

יצחק כהן: ארגונים אלה, וכן קרן המטבע העולמית,IMF, בוחנים באופן תדיר את הלימות הפיקוח והאסדרה בישראל לסטנדרטים הבין-לאומיים, בין היתר כדי לוודא שישראל ראויה להשתלב בגופים הכלכליים העולמיים השונים מבלי לסכן גופים פיננסיים הפועלים בכלכלות אחרות.

יצחק כהן: ארגונים אלו מציינים כבר כמה שנים את הצורך בהפרדת אגף שוק ההון ממשרד האוצר ובחיזוק פעילותו העצמאית.

יצחק כהן: רבותי, המודל שנבחר משרת היטב את התכליות העומדות בבסיס המעבר לרשות נפרדת.

יצחק כהן: המודל יאפשר לרשות לפעול כיחידה ממשלתית עצמאית ונפרדת.

יצחק כהן: הרשות החדשה תיהנה מתקציב עצמאי בדומה למשרד ממשלתי ומלשכה משפטית נפרדת שתלווה אותה בפעילותה השוטפת.

יצחק כהן: הצעת החוק נותנת לרגולטור ארגז כלים שלם, שיאפשר לו להגן באופן מיטבי על האינטרסים של ציבור החוסכים והמבוטחים, בלי לפגוע בעקרונות בסיסיים שהיו נהוגים עד עתה.

אראל מרגלית: למה לא הבאתם לנו את זה?

יצחק כהן: מפה זה עובר אליכם.

יצחק כהן: קריאה ראשונה, עובר אליכם לוועדה, תדסקסו את זה, תדונו בזה.

אראל מרגלית: זה משהו חשוב.

יצחק כהן: מאוד מאוד מאוד חשוב.

יצחק וקנין: אראל מרגלית, זו קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: הממשלה מביאה.

יצחק כהן: אתם תחזירו את זה לכאן.

יצחק כהן: אני חוזר ואומר – הצעת החוק נותנת לרגולטור ארגז כלים שלם, שיאפשר לו להגן באופן מיטבי על האינטרסים של ציבור החוסכים והמבוטחים, בלי לפגוע בעקרונות בסיסיים שהיו נהוגים עד עתה.

יצחק כהן: אנחנו שמחים לקדם הליך חקיקה שלפיו אגף שוק ההון במשרד האוצר יהפוך לרשות עצמאית.

יצחק כהן: האגף, שמפקח כיום על החיסכון הפנסיוני של הציבור ועל הביטוחים השונים שלו, ותחת הפיקוח שלו מנוהלים 1.4 טריליון ש"ח – 1.4 טריליון ש"ח, יותר מבנק ישראל – מקבל עצמאות נדרשת ונחוצה, שתבטיח התנהלות יעילה ותקדם שוק חיסכון וביטוח טוב יותר לאזרחי המדינה.

יצחק כהן: חברי חברי הכנסת, אבקש מכם לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה, ולהעביר את הדיון בהצעת החוק לוועדה בראשות חבר הכנסת אלי כהן, ועדת הרפורמות, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק כהן: אני מציע שיצביעו על זה, אדוני.

יצחק כהן: זה מאוד חשוב.

יצחק וקנין: אדוני, אין בעיה.

יצחק וקנין: אני אתחיל בדיון.

יצחק וקנין: אני מודה לסגן שר האוצר.

יצחק כהן: זו הצעת חוק היסטורית.

יצחק כהן: אני מציע שיצביעו עליה, ואז נעבור להצעת החוק השנייה.

יצחק וקנין: אני מודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח.

יצחק וקנין: עבד אל חכים חאג' יחיא, רשות הדיבור שלך.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: אחריו – מנואל טרכטנברג.

יצחק וקנין: אם לא יהיה במליאה – חבר הכנסת אראל מרגלית.

יצחק וקנין: אם ירצה, ידבר.

יצחק וקנין: שלוש דקות, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, להקים את הרשות הזאת, ולהכניס אותה לתוך משרד האוצר, ושהשר יהיה הממונה עליה, שר האוצר, זה חיובי, אבל זה לא מה שפותר את הבעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו בעיה של הביטוח והחיסכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל הרעיון הזה, לעשות פנסיה וביטוחים לפנסיה, זה כדי להגיע למצב שאדם שמגיע לגיל הפנסיה – אני לא מצליח, כבוד היושב-ראש.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, יותר מדי רעש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני אומר שכל העניין של ביטוחי הפנסיה, הכוונה שלהם זה להגיע לגיל הפנסיה, ולאדם יהיה חיסכון, שיוכל לחיות בכבוד, כי קצבת הזיקנה של הביטוח הלאומי לא מספיקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, מה שצריך לטפל – זה לא העניין הטכני, לאחד, אלא העניין החשוב הוא שיהיה שינוי בעניין של דמי הניהול של חברות הביטוח, שמקבלות את כספי הפנסיה לטווח ארוך – כסף לטווח ארוך, אנחנו צריכים לקבל עבורו כסף, ולא לשלם דמי ניהול של 3% ו-4% חודשי ו-1.25% שנתי, כשבסוף התקופה, כשמגיעים לגיל הפנסיה, אנחנו מוצאים שחברות הביטוח לקחו אחוזים גבוהים מדי, והחיסכון הזה, והכסף הזה, אם המבוטח, אם העובד, היה חוסך אותו אצלו, היה מרוויח מזה, היה עושה בזה פרויקט, היה מנהל אותו, ובכסף הזה היה יכול לחיות בכבוד – אחרי, אבל היום הפנסיה, כשמגיעים ליותר מ-25% בשקלול של הטווח הארוך, זה לא הגיוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ופה אני חושב, ואני פונה גם לממשלה – ומגיע לשר האוצר – סגן שר האוצר נמצא פה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן – שבזה צריך לטפל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לבטל את העניין של דמי הניהול האלה של החברות, כי עם הכסף הזה הן עושות את התספורות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התספורות האלה, של בעלי ההון – לא מספיק שהם לוקחים את כל הכספים – – –

אראל מרגלית: למה – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עוד לא מאושר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני פונה קודם כול – ולא ידעתי שמישהו מטפל בזה, אבל אני אומר שוב, ריבונו של עולם, אתה לוקח את הכסף, וזה לטווח ארוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא שאתה יכול למשוך אותו בעוד שנה ועוד שנתיים, אלא לטווח ארוך, ואתה מקבל ממני דמי ניהול באחוזים כאלה רצחניים, זה לא יכול להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עושק שאסור שהמדינה ואסור שהכנסת יסכימו לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנקודה האחרונה – מה שאני רוצה לומר, שלא המעבר הטכני הוא החשוב, אלא לדאוג לאזרחים, כי בלי זה הם עושקים, והממשלה והמדינה יהיו שותפות לעושק הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

איתן כבל: לא היה – – –

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: טעיתי ברשימה – לקחתי רשימה אחרת, ולכן גם דילגתי על דב חנין, שהיה צריך לדבר לפני כן.

איתן כבל: אין דבר כזה לדלג על דב.

דב חנין: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, עמיתי חברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק, אני חושב שהקמת רשות עצמאית לפיקוח על שוק ההון היא מהלך חיוני וחשוב.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו צריכים להבין ששוק ההון רלוונטי לחיים של כל אחד ואחת מאתנו, ומה שקורה בשוק ההון חייב פיקוח רציני, מקצועי ועצמאי.

דב חנין: אנחנו כולנו למדנו, אני מקווה, את לקחי המשבר הכלכלי הגדול של 2008, ואנחנו ראינו מה קורה לשוק הון שמתנהל ללא פיקוח, כאשר מומצאים מכשירים פיננסיים חדשים, שבפועל מנתקים את המתרחש בשוק ההון, בשוק הפיננסי, ממה שקורה בעולם הריאלי, של נכסים, של מציאות כלכלית, של מצב כלכלי של חברה ושל בני-אדם, ולכן הפיקוח מאוד מאוד חיוני.

דב חנין: לכן המכשיר של הפיקוח כל כך דרוש.

דב חנין: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להעיר גם משהו לגופו של עניין.

דב חנין: אחת החולשות הגדולות שלנו כחברה קשורה לעובדה שאנחנו חיסלנו את מנגנוני החיסכון לטווח בינוני וארוך.

דב חנין: בישראל אין דרך לחסוך לטווח בינוני וארוך.

יצחק וקנין: חברי הכנסת.

יצחק וקנין: חברי הכנסת דוד ביטן, חיים ילין, אתם מפריעים.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנא מכם.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, אם אתה – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת יואב קיש.

יצחק וקנין: דב חנין אומר שהוא לא יכול לדבר.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה אצלנו בתחום הדיור, משבר הדיור, אנחנו צריכים להבין שעודף הביקושים בשוק הזה קשור גם לעובדה שלאנשים בישראל, אם כבר יש להם איזשהו סכום כסף, אין דרך להגן עליו, והדרך היחידה, בעצם, לחסוך ולשמור על ערך הכסף לטווח בינוני וארוך היא להשקיע בנדל"ן.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו לא צריכים רק את המנגנון של הפיקוח ההדוק על מה שמתרחש בשוק ההון; אנחנו צריכים מדיניות אחרת – בתחום ההון, בתחום החיסכון ובתחום עידוד החיסכון לטווח בינוני וארוך.

דב חנין: עוד חוליה אחת הכרחית וחשובה במיוחד במערכת המוצעת היא הפיקוח על הביטוח.

דב חנין: גם כאן יש הרבה מה לעשות.

דב חנין: תחום הביטוח הוא תחום שבו הישראלים משלמים הרבה מדי, ומקבלים פחות מדי, על שירותי הביטוח.

דב חנין: חברות ביטוח יודעות להתחמק מתביעות, חברות ביטוח יודעות להתחמק מתשלומים – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

דב חנין: – – האזרחים פחות מוגנים.

דב חנין: גם זה אתגר מרכזי שעומד בפני הרשות החדשה.

דב חנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי – איננו.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מיכל בירן, שלוש דקות לרשותך, ולאחרייך – חבר הכנסת אלי כהן, במידה שירצה.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני הולכת להתנגד להצעת החוק שהבאתם כאן מכמה טעמים.

מיכל בירן: הטעם הראשון והמרכזי ביותר הוא זה שלא דיברתם עם העובדים של אגף שוק ההון.

מיכל בירן: לא החלפתם אתם מילה לגבי התנאים שלהם לגבי רפורמה שהולכת לשנות כל כך הרבה מהחיים שלהם, מאיפה הם ישבו, ואיך תהיה העבודה, ואיך זה יתנהל, והשכר.

מיכל בירן: עכשיו, לא מספיק שעשיתם דה-לגיטימציה לעובדים של חברת החשמל, של רשות השידור, ובזה הצלחתם לשכנע את הציבור – למישהו יש איזושהי טענה על העובדים של אגף שוק ההון?

מיכל בירן: על העובדים המצוינים של אגף שוק ההון?

מיכל בירן: זה לא דבר בסיסי כשרוצים לעשות רפורמה כזאת – סליחה, אדוני היושב-ראש, זה ממש מקשה על – – –

יצחק וקנין: חברי הכנסת, חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מיכל בירן: זה לא דבר בסיסי, אלמנטרי, כשהולכים לרפורמה כל כך מקיפה, לדבר עם העובדים?

מיכל בירן: יש לזה כבר תקדימים ברשות מקרקעי ישראל, זה כבר קרה בעבר, ואנחנו תובעים שאם רוצים להמשיך ולקדם את הצעת החוק הזאת, צריך להכניס גם בה סעיף שמתנה את זה בדיאלוג והסכמות עם העובדים.

מיכל בירן: זה טיעון אחד.

מיכל בירן: סוג שני של טיעון מגיע בכלל מעולם אחר, והוא: האם התוכנית הזאת – האם הרשות החדשה באמת תגדיל את הפיקוח, או שמא תקטין אותו?

מיכל בירן: היום, כשהרשות לניירות ערך רוצה לקדם חקיקה, שולחים את זה בסופו של דבר גם לחוות דעת משפטית פנימית באוצר.

מיכל בירן: אגב, בסוף שולחים את זה לאגף שוק ההון.

מיכל בירן: למי ישלחו את זה כשאגף שוק ההון יהיה רשות נפרדת?

מיכל בירן: למי ישלחו לחוות דעת?

מיכל בירן: לאגף תקציבים.

מיכל בירן: בסוף, מה שנקבל זה פחות עצמאות של אגף שוק ההון.

מיכל בירן: ולסיום-סיומת, אתם רוצים – נתת פה, סגן שר האוצר איציק כהן, נתת פה נאום חוצב להבות על כמה חשוב לפקח על כל כך הרבה כסף, כמה חשוב שתהיה רגולציה.

מיכל בירן: ובעצם מה אנחנו רואים?

מיכל בירן: למשל, עכשיו מקדמים את הרעיון שחבר הכנסת עמר בר-לב ואני הצענו כבר לפני שלוש שנים, להקמת ברירת מחדל בפנסיה.

מיכל בירן: החליטו לקדם את זה.

מיכל בירן: איך מקדמים את זה?

מיכל בירן: אגף שוק ההון, בחוזר, בלי ועדת הכספים, בלי חברי הכנסת, בלי אף אחד, עצמאים לחלוטין.

מיכל בירן: כך שכל התיאוריה, כאילו היום הבעיה של אגף שוק ההון היא שהם לא מספיק עצמאים, היא פשוט מופרכת.

מיכל בירן: להפך, אם כבר יש משהו שצריך לתקן באגף שוק ההון זה קצת יותר דיאלוג, קצת יותר כבוד לכנסת ישראל, לוועדת כספים – –

יצחק וקנין: תודה.

מיכל בירן: – – להביא דברים בהליך תקין.

מיכל בירן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מיכל בירן.

יצחק וקנין: חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אלי כהן, ולאחריו – מירב בן ארי.

יצחק וקנין: את מוותרת?

מירב בן ארי: כן.

יצחק וקנין: אני מודה לך מאוד.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את שר האוצר ואת סגנו חבר הכנסת איציק כהן על הצעת החוק החשובה הזאת.

אלי כהן: מעטים הם המקרים שבהם שרים והרשות המבצעת מוותרים על סמכויות מתוך מטרה לבוא ולקדם תחרות, מתוך מטרה לבוא ולראות את התפתחות השוק.

אלי כהן: הצעד הזה הוא צעד מתבקש.

אלי כהן: אנחנו נמצאים היום במצב בשוק הישראלי שהבנקים בישראל מחזיקים סכום של 1.3 טריליון, כאשר הגופים המוסדיים מחזיקים סכום שהוא גבוה מזה.

קריאה: – – –

אלי כהן: אם אנחנו רוצים לבוא ולהגדיל – כמה?

אלי כהן: 1.3 טריליון, ואת המוסדי ל-1.35.

יצחק כהן: 1.4.

אלי כהן: 1.35 בערך מחזיקים הגופים המוסדיים.

יצחק כהן: 1.4, וזה גדל כל שנה – – –

אלי כהן: תודה לך שאתה מציין, אדוני סגן השר, שזה באמת הגידול כל שנה.

אלי כהן: כולנו רואים את נתוני הצמיחה במדינת ישראל, ואנחנו בהחלט שואפים לבוא ולהגדיל אותם.

אלי כהן: על מנת להגדיל אותם, בהחלט הכספים שנמצאים אצל המוסדיים יכולים לשמש כר נרחב גם למתן אשראי, גם להשקעות בתעשייה מסורתית, גם להשקעות בתחום ההיי-טק, ולשם כך אנחנו צריכים, לצד בנק ישראל חזק ויציב, לידו, רשות שתהיה עזר כנגדו ותבוא ותפתח את השוק החוץ-בנקאי, תבוא ותטפל בכספי החוסכים וכל הנגזרות.

אלי כהן: לכן הצעת החוק הזאת שעולה כאן לסדר-היום היא חשובה ויכולה בהחלט לתרום לעצמאות הרשות שתחיה בד בבד לצד בנק ישראל, ובשימוש מושכל תוכל לבוא ולקדם את הצמיחה במדינת ישראל.

אלי כהן: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אלי כהן.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסי יונה, שלוש דקות לרשותך, ולאחריך – חבר הכנסת אראל מרגלית.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, סגן שר האוצר, דיברתי כאן על החשיבות הרבה ברפורמה הזו, שתהיה לנו רשות שוק הון, ביטוח וחיסכון כרשות עצמאית.

יוסי יונה: אני חייב לומר שאני לא מצוי בעניין ולא גיבשתי לי עמדה אם אני בעד או נגד.

יוסי יונה: יחד עם זאת, אדוני סגן שר האוצר, הבעיה היא, אם באמת אנחנו מקנים חשיבות כל כך גדולה לגוף הזה שילך ויתכונן כרשות עצמאית, ואני מוסיף על הדברים שאמרה חברתי מיכל בירן, כיצד אנחנו לא חושבים על האנשים האמונים על העבודה הזאת?

יצחק כהן: מי אמר שלא?

יוסי יונה: בכל אופן, בהצעת החוק הזו – –

יצחק כהן: מי אמר שלא?

יוסי יונה: – – לדוגמה.

יוסי יונה: אז בוא ניכנס לאיזשהו דיאלוג קצר ונראה לאיפה אנחנו הולכים בעניין הזה.

יוסי יונה: מדובר על 140 עובדים שעוסקים בתחום הזה.

יוסי יונה: הם עובדי מדינה היום.

יוסי יונה: אנחנו הולכים להקים את הרשות העצמאית – עולות השאלות: האם ה-140 האלה יהיו אותם 140?

יוסי יונה: האם יהיה ניתן להעסיק עובדים אחרים?

יוסי יונה: האם תנאי ההעסקה שלהם יהיו אותם תנאי העסקה?

יוסי יונה: האם הם ישמרו על הזכויות שלהם – שאותן הם צברו עד כה?

יוסי יונה: אלה שאלות שאני תוהה – אפשר שעל-פי ניד ראשך אתה אומר שכל הסוגיות הללו בעצם נלקחות בחשבון ויילקחו בחשבון ויינתן להן הפתרון הנכון.

יוסי יונה: אבל אני רוצה להתריע, להגיד: בוא נשים למול עינינו את הנורית האדומה הזאת כי בכל אופן אנחנו נרצה לומר שאנחנו דואגים להם.

יוסי יונה: אבל בכל אופן, אני רוצה לומר לך, סגן שר האוצר, הגיעו אלינו טענות ומענות מצדם של העובדים שעד כה לא ניהלו אתם שום שיג ושיח באשר למעבר הזה.

יוסי יונה: לכן אני חושב שיאה לנו, יאה למדינת ישראל, יאה לרשות הזו שאתה מצדד בהקמתה – ויכול להיות שיש טעמים מאוד מאוד טובים להקמתה – שהעובדים יהיו למעשה חלק פעיל, או אם תרצה בדיאלוג ובשותפות מלאה בתהליכי המעבר.

יוסי יונה: כי כפי שאתה אמרת, על המאזניים מונח סכום אדיר – איפה אלי כהן?

יוסי יונה: דיבר על 2.5 טריליון שקלים – – –

יצחק כהן: – – –

יוסי יונה: יפה מאוד.

יוסי יונה: אז לכן חשוב לכולנו שהאנשים שיהיו אמונים על הכספים הללו, יהיו אחראים עליהם ויפקחו עליהם, אכן ייהנו גם מתנאי העסקה ושכר הוגנים, על מנת שהם יעשו את העבודה נאמנה.

יוסי יונה: אתה מניד בראשך, אדוני סגן שר האוצר, לאות כן?

יוסי יונה: אכן אתה מסכים אתי.

יוסי יונה: אני מקווה שכאשר אנחנו נדון בהצעת החוק הזו בוועדת הכספים, מן הסתם – – –

יצחק כהן: לא, לא.

יצחק כהן: ועדת הרפורמות.

יוסי יונה: – – – בוועדת הרפורמות, הרי שניתן את דעתנו גם על החלק החשוב הזה של תנאי ההעסקה של העובדים ושהם יועברו לרשות החדשה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אראל מרגלית, ולאחריו – חבר הכנסת עמר בר-לב.

יצחק וקנין: אם לא יהיה – אורן אסף חזן.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אראל מרגלית: רגע, רגע, רגע.

יצחק וקנין: אל תדאג, יש לך פלוס שנייה אפילו של יוסי יונה.

אראל מרגלית: אדוני היושב-ראש, מי השר כרגע באולם?

יצחק וקנין: יש לנו את זאב אלקין, ויש לנו את – – –

אראל מרגלית: השר אלקין, אדוני, סגן השר, חברי וחברות הכנסת, קודם כול, אני מוחה על זה שאתם רוצים לקחת את החוק הזה לוועדת הרפורמות.

אראל מרגלית: יש מקום לחוק הזה.

אראל מרגלית: זאת רשות פיקוח על שוק הביטוח, והמקום לזה הוא ועדת הכספים.

אראל מרגלית: הדבר הזה צריך להיות נדון בוועדת הכספים, כי שם דנים ברפורמות מרכזיות כאלה במשק – או שם או בוועדת הכלכלה.

אראל מרגלית: זה ועדת הכספים, כי מדובר פה בכספים.

אראל מרגלית: שלושה דברים.

אראל מרגלית: 1.

אראל מרגלית: אני מברך על הקמת הרשות העצמאית, ואני חושב שכמות הכסף שנמצאת היום אצל הגורמים המוסדיים היא לאין שיעור יותר גדולה מכמות הכסף שנמצאת בבנקים, ובאמת היא זקוקה לרשות פיקוח עצמאית.

אראל מרגלית: אבל חברתי חברת הכנסת מיכל בירן העירה את תשומת הלב – אנחנו עשינו את זה גם ברשות מקרקעי ישראל – העובדים צריכים להיות נדונים כחלק מהסיפור, כחלק מהחוק עצמו.

אראל מרגלית: גם יוסי יונה דיבר על זה, ואני תומך.

אראל מרגלית: 2.

אראל מרגלית: חברי איציק שמולי מעיר על הדבר הזה: הרבה מאוד מהבעיות המבניות בביטוח, בביטוח הסיעודי, במה שנשאר לחוסכים, באופן שבו לוקחים מהם דמי ניהול, במה משאירים להם לגיל המאוחר-יותר – חייב להיפתר, והדבר הזה לא פותר את זה.

אראל מרגלית: הוא שם את זה בתוך מסגרת, שמבחינת פיקוח היא נכונה, אבל הוא לא פותר את זה, וחייבים לפתור את זה ולהידרש לזה.

אראל מרגלית: והדבר השלישי, אדוני סגן השר – אדוני סגן השר, זה: הגיע הזמן שהכסף המוסדי במדינת ישראל יעבוד לא רק על נדל"ן ברומניה, ולא רק על ספקולציות במקומות אחרים בעולם, אלא יעבוד על צמיחה במדינת ישראל.

אראל מרגלית: נוצר מצב שבו הרבה מהכסף הזה לא יודע להיכנס ולתמוך לא בעסקים קטנים, לא בעסקים בצפון, שלא נמצאים במרכז, הארץ או בדרום, כי אין דרג ניהולי שינהל את הכסף הזה.

אראל מרגלית: ולכן, מה שאני חושב שצריך לעשות זה כמו שמדינת קליפורניה וכמו שמדינת ניו-יורק עשו עם הכסף של החוסכים בביטוח ובפנסיה; אמרו:

אראל מרגלית: 1.5% מהכסף המוסדי שאנחנו חוסכים במדינה ילך לקראת הקמת חברות חדשות, חברת תעשייתיות, עסקים קטנים והעולם העסקי שנמצא בתוך המדינה שלנו.

אראל מרגלית: בלי זה לא היה ה-Silicon Valley בקליפורניה, בלי זה לא הייתה הצמיחה הגדולה בניו-יורק, והגיע הזמן שהעולם המוסדי במדינת ישראל יפריש – לא מעשר – אחוז – אחוז לצמיחה, גם בתוך מדינת ישראל, ואנחנו ניתן להם את היכולת להתחבר גם עם הבנקים, כי לבנקים יש כלים ניהוליים בדרך כלל – גם הבנקים צריכים להגביר אותם – וגם עם גורמים אחרים, כדי שישימו את כספי החוסכים גם בצמיחת המשק הישראלי.

אראל מרגלית: אני מעיר את תשומת לבנו, אנחנו נמצאים בהאטה בישראל, כי 2% צמיחה זה גידול האוכלוסייה – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

אראל מרגלית: – – ואנחנו חייבים למצוא את המשאבים שעליהם אנחנו מדברים פה, את קריאת הכיוון של הממשלה, ואת החיבור עם העולם העסקי, כדי להניע את המשק בחזרה באותם מקומות שמודרים מהצמיחה היום, שהם העתיד הגדול של צמיחת המדינה – –

יצחק וקנין: תודה.

אראל מרגלית: – – דרום הארץ, צפון הארץ, הערבים, המגזר החרדי והפריפריה החברתית בלב הערים הגדולות בישראל.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורן אסף חזן – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח.

יצחק וקנין: איציק שמולי, שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: אחריו – חברת הכנסת עליזה לביא.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני סגן השר, אני מכבד אותך נורא, ובחיים לא פגעתי בך באופן אישי, ומה שאני אומר כאן על הביטוח זה מדם לבי, וזה לא דמגוגיה ולא שום דבר.

איציק שמולי: אז אם אתה רוצה תקשיב, ואם אתה לא רוצה אל תקשיב, אבל אני אגיד את מה שיש לי להגיד, וזהו, ואתם לא תסתמו לי את הפה.

איציק שמולי: אני לא חושב שזו הכוונה שלך, אבל ההערה שזרקת לי פה הייתה מאוד מעליבה.

יצחק כהן: אני לוקח אותה בחזרה.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם, הראשון בפברואר השנה היה יום מאוד מאוד עצוב לכנסת כרשות מפקחת, ולא בפעם הראשונה.

איציק שמולי: כי על השולחן של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת הונחה הרפורמה בביטוחי הבריאות הפרטיים, רפורמה שבאותו הדיון חברי הכנסת אמרו עליה שבמקרה הטוב היא מקרטעת והיא לא אפויה, ובמקרה הרע היא מסוכנת למבוטחים.

איציק שמולי: לא צריך להיות גאון גדול כדי להבין מה יקרה כשנותנים לחברות הביטוח לייקר פוליסות כל שנתיים ב-20%, בלי לשאול את המבוטחים בכלל.

איציק שמולי: ובאותה ועדה, מאוסאמה סעדי ועד נורית קורן, ויואב בן צור, וקארין אלהרר, ואורי מקלב, ומי לא, באותו הדיון אמרו לנציגי המפקח על הביטוח: הרפורמה הזאת מסוכנת, הרפורמה הזאת היא לא בשלה.

איציק שמולי: אבל בסופו של דבר – תעזבו את זה שהמפקחת בכלל לא טרחה להגיע ולהשיב – הנציגים של המפקחת על הביטוח הגיעו לדיון עם מצגת וארבע שקופיות שבכלל לא התייחסו לטענות של חברי הכנסת.

איציק שמולי: אבל מה הייתה הטרגדיה הגדולה, אדוני היושב-ראש?

איציק שמולי: שהרפורמה נכנסה לתוקף עשר שעות לפני שהוועדה בכלל דיברה על הרפורמה.

איציק שמולי: ומה זה אומר?

איציק שמולי: שהכנסת לא הייתה בלופ, מליאת הממשלה לא הייתה בלופ, ועצם ההנחה שמביאים את הרפורמה הזאת והופכים את המפקח על הביטוח לרשות, ולא לאגף, היא קצת מתעתעת.

איציק שמולי: למה?

איציק שמולי: כי ההנחה המובנית כאן זה שיש פוליטיקאים שמפריעים בדרך.

איציק שמולי: עכשיו, בואו נדבר על העובדות.

איציק שמולי: הביטוחים הסיעודיים, הרפורמה בביטוחי הבריאות, מבחני הסיעוד המשפילים, ההתשה האין-סופית של המבוטחים בבתי-המשפט – כל הדברים הללו הם מהלכים שקודמו באופן מקצועי על-ידי המפקח על הביטוח, בלי התערבות של הפוליטיקאים.

איציק שמולי: ואני ממש התגלגלתי מצחוק אחרי ישיבת הממשלה האחרונה; לא פחות ולא יותר, היו עיתונאים שבעידוד האוצר יצאו ותקפו את שר הרווחה, את חיים כץ, על זה שיש לו מה להגיד על הרפורמה.

איציק שמולי: הרי מי כמו חיים כץ בבית הזה בלם חלק מהמהלכים שקודמו על-ידי המפקח על הביטוח לדורותיו והתבררו כמהלכים מיותרים ומסוכנים?

איציק שמולי: אז אני חושב שהעניין, אדוני סגן השר, זה לא אם המפקח על הביטוח יהיה רשות או אגף במשרד האוצר.

איציק שמולי: זה לא העניין.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

איציק שמולי: העניין הוא שההצעה הזאת מנציחה את המצב, והמצב בשוק הפיקוח הוא מאוד מאוד ברור: יש רגולטור שלא ממלא את תפקידו, והוא לא ממלא את תפקידו לאורך זמן; במקום להתייצב ולשמור על המבוטחים, הוא מתייצב ומגן בעיקר על האינטרסים ועל היציבות של חברת הביטוח.

איציק שמולי: ודבר אחרון, בהודעה של משרד האוצר בעקבות הרפורמה הזאת יצא שבעקבות הקמת הרשות – ועל זה אני מתקומם – מעכשיו נוכל להגן יותר טוב על המבוטחים ועל הלקוחות.

איציק שמולי: כדי לעשות את זה לא צריך רשות, צריך מוטיבציה להגן על אותם מבוטחים, שתמיד תמיד נדפקים על-ידי חברות הביטוח.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: זוהיר בהלול.

זוהיר בהלול: איננו.

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: רויטל סויד – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: יעל כהן-פארן – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: יעל גרמן – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: אחמד טיבי – אינו נוכח.

יצחק וקנין: מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח.

יצחק וקנין: מנואל טרכטנברג, ואחריו – מיקי לוי.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה – איתן כבל.

יצחק וקנין: אם גם הוא לא יהיה – נורית קורן.

יצחק וקנין: ואם גם היא לא תהיה, תסיים ותסכם את הדיון זהבה גלאון.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שההצעה הזאת היא צעד בכיוון הנכון, ואני אומר לידידי סגן השר איציק כהן, אכן, מתבקשת רשות כזאת.

מנואל טרכטנברג: הממצאים האמפיריים מראים שככל שהרשות הרגולטורית, ובפרט הזאת, פחות נתונה להשפעה של פוליטיקאים, כך המערכת הפיננסית במדינה יכולה לעבור משברים פיננסיים בצורה טובה יותר.

מנואל טרכטנברג: אבל – ויש פה אבל: א.

מנואל טרכטנברג: חשוב מאוד לקבוע מה היא מה שנקרא האחריותיות, ה-accountability, של אותו גוף שיקום.

מנואל טרכטנברג: כשזה חלק מהאוצר, זה ברור, כי זה אגף, כן?

מנואל טרכטנברג: ושרשרת הפיקוד היא מאוד ברורה.

מנואל טרכטנברג: כשמדובר ברשות שהיא די אוטונומית, הרבה פחות ברור איך ולמי הרשות הזאת צריכה לדווח, של מי הפיקוח וכדומה.

מנואל טרכטנברג: אני לא מצאתי בהצעת החוק אמירה ברורה לגבי – שוב פעם אני אומר – האחריותיות, accountability.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש מאדוני סגן השר שייתן את הדעת על זה.

מנואל טרכטנברג: הנקודה השנייה, שהיא הרבה יותר מהותית – קיימת בכל העולם בעיה קשה של תיאום בין הרשויות הרגולטוריות בעולם הפיננסי.

מנואל טרכטנברג: יש בכל העולם לפחות שלושה גופים: זה שמופקד על הרשות לניירות ערך, זה שמופקד על שוק ההון, ביטוח וכדומה, וכמובן הבנק המרכזי, בנק ישראל במקרה הזה, שמופקד על הבנקים והיציבות הפיננסית.

מנואל טרכטנברג: בעת משבר, התיאום או חוסר התיאום ביניהם זה הגורם הדומיננטי.

מנואל טרכטנברג: ולכן, אדוני סגן השר, אני חושב שלא היה צריך למהר להקים את הרשות הזאת בלא שנקבעים מראש מנגנוני תיאום, מכיוון שכל זמן שזה בתוך האוצר, זה הרבה יותר ברור.

מנואל טרכטנברג: הרי יש קשר כל הזמן בין נגיד בנק ישראל, או נגידת בנק ישראל, לבין שר האוצר.

מנואל טרכטנברג: ברגע שיש עוד שחקן במגרש, הצורך במנגנון התיאום הוא הרבה יותר אקוטי.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין, למשל, שבאוסטרליה הוקם גוף שנקרא CFR – Council of Financial Regulators, וזה נחשב למודל מאוד מאוד מוצלח של מועצה.

מנואל טרכטנברג: Council of Financial Regulators – מועצה לתיאום בין הרגולטורים הפיננסיים.

מנואל טרכטנברג: על כן אני מאיץ בכם – בסדר, החוק יתקדם, תנו את הדעת בהקדם האפשרי למנגנוני תיאום, כי אם לא, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו מול שוקת שבורה אם חלילה יהיה משבר.

יצחק וקנין: תודה.

מנואל טרכטנברג: אמירה אחרונה.

מנואל טרכטנברג: תראה, זה חוק חשוב.

מנואל טרכטנברג: זו לא עוד רפורמה.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, המילה רפורמה כל כך מתגלגלת על לשוננו.

מנואל טרכטנברג: אמרתי את זה לסגן השר, היה צריך לקיים התייעצות עם חברי כנסת מכל הסיעות, מכיוון שאין קריאה טרומית כי זו הצעה ממשלתית, כדי שיהיה מקום לגבש דעה, וגם האינטראקציה יכולה להיות מאוד מאוד משמעותית גם לגיבוש הצעת החוק.

מנואל טרכטנברג: אז אני מציע שבפעם הבאה שנתראה כאן בעניין כזה, לא נהיה במצב שאנחנו נמצאים בו היום.

מנואל טרכטנברג: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מיקי לוי, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, אדוני השר – לא נמצא, אבל לא חשוב.

מיקי לוי: אדוני סגן שר האוצר – חבר הכנסת גפני, תן לו שלוש דקות אתי.

יצחק וקנין: השר זאב אלקין נמצא, הוא יושב, משקיף עלינו.

מיקי לוי: אדוני סגן שר האוצר, תאמין לי, אני רוצה רק את טובתך.

מיקי לוי: קודם כול, אני מברך על ההצעה להפוך את אגף שוק ההון באוצר לרשות עצמאית.

מיקי לוי: ואני – גפני, תעזוב אותו בבקשה – ואני אצביע בעד.

אראל מרגלית: גפני, קח את זה אלינו לוועדת כספים.

מיקי לוי: אני רוצה – יש לי השגות – – –

יצחק וקנין: אני אגיד לך על מה מתפלא גפני – למה זה עובר לוועדת הרפורמות ולא אצלו.

אראל מרגלית: בדיוק.

מיקי לוי: נכון, אני גם על זה רוצה לדבר.

יצחק וקנין: אני קורא לך את המחשבות, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים?

יצחק וקנין: קראתי את המחשבות של כבודו?

זהבה גלאון: גפני – – – לרפורמות.

מנחם אליעזר מוזס: למה לא לוועדת כספים?

יצחק וקנין: בגלל שגפני לא רוצה את זה.

אראל מרגלית: אם מוזס אומר לוועדת כספים – – –

מנחם אליעזר מוזס: – – –

אראל מרגלית: – – – לוועדת כספים, ואל תיתנו לו מים אפורים יותר בסיורים, כשהוא הולך לטייסת.

אראל מרגלית: נותנים לו מים אפורים, הוא שותה, הוא כמעט נחנק.

מיקי לוי: הלך לי הזמן.

מיקי לוי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: נושא המעבר – אמרתי כבר, אדוני חבר הכנסת סגן השר איציק כהן ידידי, אני אצביע בעד, אבל אני מקווה שנושא המעבר לא יהיה טכני, אלא מהותי עצמאי, ואני מייד אסביר למה אני מתכוון.

מיקי לוי: אני מבקש להפנות את תשומת הלב של חברי הכנסת, ושלך, אדוני סגן שר האוצר, לכמה נושאים.

מיקי לוי: נושא הפיקוח – מדובר באחריות כבדה, ברובה כסף של הציבור, ויש לתת את הדעת איך הנושא הזה של הפיקוח יבוצע.

מיקי לוי: הנושא השני – וחלק מהדברים, חבר הכנסת טרכטנברג – וגם ניהלנו שיחה לפני כן – הם מהי מידת העצמאות.

מיקי לוי: אם היא תהיה אמיתית, נטולת אילוצים פוליטיים, הרי זה מבורך; אם היא תהיה עם אילוצים פוליטיים והתערבות פוליטית, כל המהלך הזה ייכשל.

מיקי לוי: ושאלת התיאום בין הרשויות – אני חייב אותך; אני מעביר יחד אתך – וזה יירשם בפרוטוקול – באמת דברים חשובים.

מיקי לוי: שאלת התיאום בין הרשויות – וזה המבחן האמיתי.

מיקי לוי: למשל, התיאום בין הרשות להגבלים עסקיים לבין הרשות לשוק ההון.

מיקי לוי: בכמה אירועים, אדוני סגן השר – יא אללה, אי-אפשר לנאום פה.

יצחק וקנין: אף אחד לא מפריע לך.

מיקי לוי: לא, אבל אתה מבין, אם הוא לא שומע מה אני אומר, אני מדבר לקירות.

יצחק וקנין: אדוני סגן שר האוצר, למה לא מקשיב?

זהבה גלאון: גם ככה אתה מדבר ללמפה.

מיקי לוי: לא, את יודעת, אלו דברים מהותיים.

מיקי לוי: אני עכשיו הולך לדבר על מכירה של חברת ביטוח.

מיקי לוי: אם שוק ההון, שאחראי על הנושא הזה, לא יהיה מתואם עם הרשות להגבלים עסקיים, אנחנו נאכל תבן.

מיקי לוי: ולכן אני אומר, שאלת התיאומים היא לא רק עוד אמירה, ולא דבר של מה בכך.

מיקי לוי: אם לא יהיה תיאום, הנזק יהיה עצום.

מיקי לוי: מכירת חברת ביטוח היא לא דבר שקורה בכל יום, ומכשירים פיננסיים שונים.

מיקי לוי: כאן מחייבת המציאות שיהיה תיאום בין הרשות להגבלים עסקיים, הרשות לשוק ההון והרשות לניירות ערך.

מיקי לוי: ואני אתן לך דוגמה שמגיעה לוועדת הכספים: מכשיר קופות הגמל לעצמאים הוא מכשיר – הרעיון הוא טוב, רק הביצוע הוא מאוד גרוע מבחינת הסכום, של 100,000 ועוד כמה וכמה נושאים.

מיקי לוי: המכשיר הזה לא מושלם.

מיקי לוי: למה הוא לא מושלם?

מיקי לוי: אם אגף שוק ההון – – –

יצחק וקנין: בגלל שנגמר לך הזמן.

מיקי לוי: חצי שנייה.

מיקי לוי: אם אגף שוק ההון לא יהיה מתואם במכשירים פיננסיים עם הרשות להגבלים עסקיים, אז הכסף ילך לכיוון אחד, ולא ילך למשל להשקעה בבורסה, שגם ככה יש לה חוליים, והיא תקרוס קריסה.

מיקי לוי: ולכן, אדוני השר, חלק מהדברים שאתם – – –

חיים כץ: אתה מבין מה אמרת פה עכשיו?

מיקי לוי: בבקשה?

חיים כץ: הבורסה תקרוס קריסה – אמרת פה אמירה גדולה.

חיים כץ: מחר אתה יכול להפיל את השוק.

מיקי לוי: אני אמרתי את זה בהקשר למשהו.

מיקי לוי: לא אמרתי את זה – – –

אראל מרגלית: אתה צריך להיות אחראי.

אראל מרגלית: אתה תגרום למפולת בבורסה – – –

מיקי לוי: אני אומר – – –

אראל מרגלית: אתה צריך להיות אחראי.

מיקי לוי: אני אחזור על מה שאני אומר – – –

אראל מרגלית: תאר לך שאני אגיד את זה בניו-יורק, מה יקרה?

מיקי לוי: אני אחזור על מה שאמרתי: אם לא יהיה תיאום בין הרשות להגבלים עסקיים, למשל – סליחה, בין הרשות לניירות ערך לבין האגף החדש לשוק ההון, שימציא איזשהו מכשיר פיננסי – כי פה קופת הגמל לעצמאים – במקום שהכסף ילך לבורסה, ילך לאותו מכשיר, לכן עלול להיגרם נזק.

מיקי לוי: והתיאום הזה שאני מפנה את תשומת לבך אליו חייב להיות בראש סדר העדיפויות בעניין הזה.

יצחק וקנין: תודה.

מיקי לוי: ואני מבקש מכם, עוד פעם, להעביר את זה לוועדת הכספים, כי שם עניינו של הנושא הזה להתדיין, ולא בשום מקום אחר.

מיקי לוי: אני אצביע בעד.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חברת הכנסת נורית קורן.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשמות פרלמנטריות, שני דברים חשובים קרו השבוע.

איתן כבל: קודם כול, זה יום ההולדת של מוטי יוגב.

קריאה: – – –

איתן כבל: אני עוקב.

איתן כבל: מן המפורסמות – – –

קריאה: הוא הלך הביתה – – –

קריאה: זה עלה ל-10D?

איתן כבל: מן המפורסמות, אני עוקב.

איתן כבל: שיהיה לך בהצלחה בכול, חוץ ממה שאתה רוצה לעשות.

איתן כבל: אתה יודע למה אני מתכוון.

איתן כבל: ואני לא ארחיב.

אראל מרגלית: תביא לו את הספר "שאול הטרקטור".

איתן כבל: אני מאחל לך הצלחה ובריאות בכול, ושלא תצליח במה שאתה רוצה לעשות בדברים האחרים.

עיסאווי פריג': זה גם כולל ה-9D?

איתן כבל: כולל ה-D9, שלא תפעיל אותו.

אראל מרגלית: לא, לא, הוא רוצה רק את הספר "שאול הטרקטור".

איתן כבל: אוקיי, מזל טוב בשם כולם.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני עליתי כדי לנצל את ההזדמנות לספר את הדבר השני.

איתן כבל: חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, אני רוצה לברך את הסוכנות היהודית – באמת אני אומר את זה – על המבצע להעלאתם של יהודי תימן.

איתן כבל: זה לא עניין של מה בכך, אני אומר זאת בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: אני לא רוצה להתעסק מעבר, אבל אני יכול לומר שגם לי זו הייתה הפתעה מאוד גדולה.

איתן כבל: הם באמת נמצאים במצוקה גדולה, כי תימן היום היא אחד האזורים היותר-קשים ומוכים מבחינת טרור.

איתן כבל: גם ככה היא תמיד הייתה מחולקת לצפון ודרום ומחולקת לשבטים.

איתן כבל: ואני רוצה לומר כך: אינני מכיר את האנשים, אבל אני מכיר את ההוויה שלהם; אלה אנשים שרובם דתיים, באים ממשפחות דתיות ותרבות אחרת לגמרי, והמעבר הוא מעבר דרמטי ומעבר חד.

איתן כבל: ואם – אני אומר את זה כך – המטוסים ינחתו, ייקחו אותם ויעשו אתם תמונות וסלפי וכל הדברים האלה, ולאחר מכן הם יהיו – המעבר הוא כל כך דרמטי, הוא כל כך לא פשוט.

איתן כבל: אני פונה לראש הממשלה ואני רוצה לומר לו תודה, ולכל מי שהיה שותף לעניין החשוב הזה, שבאמת, כשצלילי המצלמות ישתתקו, אדוני השר, שיתחילו לפעול, שלא נצטרך להגיע אליך, אדוני שר הרווחה, ושידעו לתת להם את כל המענים, להבין, ולא לכפות עליהם להיות מה שהם לא, ולאט-לאט, כל אחד יבחר לו את הדרך שבה הוא ילך.

איתן כבל: ובאמת, אני – מעשה כל כך חשוב, מצד אחד, חבר הכנסת סגן השר יצחק כהן, חברי, אבל מצד שני – לעשות את זה בשום שכל, בחוכמה, לחבק אותם, לאהוב אותם ולסייע להם.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת נורית קורן, ואחריה – תסכם חברת הכנסת זהבה גלאון, אחרונת הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות לחברת הכנסת נורית קורן, סגנית יושב-ראש הכנסת.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הפיכת אגף שוק ההון לרשות עצמאית שתמונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון זה דבר טוב מאוד, אבל אני מקווה מאוד שהממונה על שוק הביטוח, דורית סלינגר, לא תהיה הממונה באגף הזה, כי אני רוצה לספר לכם, חברי חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, מאז 1 בפברואר, כשהתחילה הרפורמה בביטוחי הבריאות, הגברת לא עונה לא לטלפונים, לא לפניות של חברי הכנסת, וגם לא מגיעה לוועדות בכנסת שהיא מוזמנת אליהן, וזה דבר חמור ביותר.

יצחק וקנין: בשפה שלנו, היא לא סופרת אף אחד.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נורית קורן: ואני רוצה לומר לכם שאני חושבת שזה זלזול בבית הזה, זה זלזול בעבודה של חברי הכנסת, ועוד יותר חמור מכך, זה זלזול בציבור.

נורית קורן: אדוני סגן שר האוצר, אני רוצה לבקש ממך שאם האגף הזה יעמוד כרשות עצמאית, בשום פנים ואופן לא תעמוד בראשו הגברת הזאת.

נורית קורן: זה דבר חשוב ביותר.

נורית קורן: חברים, אני רוצה לספר לכם, דווקא לצאת באתנחתא – אחרת – לספר לכם על מעשי אתמול.

נורית קורן: אתמול ביקרתי את ההורים שלי בקריית-ארבע.

נורית קורן: אבי כבר סיעודי, לצערי הרב, ואמי די מתקשה.

נורית קורן: ההורים שלי הם ממשפחות המייסדים בקריית-ארבע.

נורית קורן: סיירתי גם ברחוב השוהדא, וראיתי את כל הבתים שנמצאים ברחוב – את בית המריבה, את בית רחל ולאה ואת מערת המכפלה.

אראל מרגלית: – – –

נורית קורן: אני לא שומעת אותך.

אראל מרגלית: די שקט שם, ברחוב, בקושי יש תנועה.

נורית קורן: שקט מאוד, אבל אני רוצה לומר לכם שאפשר להפיח חיים ברחוב הזה.

נורית קורן: אני רוצה לומר לכם שאין מחלוקת שהמוכר, הבעלים הקודם של הנכס, יוסוף אלזעתרי, מכר אותם בלב חפץ ואף תועד בזמן שקיבל עבורם תמורה מלאה.

נורית קורן: המוכר והקונים, שניהם תמימי דעים כי הנכסים נרכשו על-פי חוק – זה רצה למכור ואלה רצו לקנות.

נורית קורן: ובכן, רבותי, אף שהבתים האלה נמצאים בשטח H2, שטח בריבונות ישראלית, זה חלק ממדינת ישראל.

נורית קורן: מדובר במעשה טירוף.

נורית קורן: האם יעלה על הדעת שנמנע מאדם שרכש דירה בשטח מדינת ישראל מלאכלס אותה?

נורית קורן: האם אותו דין חל על אדם שרכש דירה במרכז תל-אביב?

נורית קורן: זוהי צביעות, זהו מוסר כפול, דין חברון כדין תל-אביב.

נורית קורן: דין נדל"ן בחברון כדין נדל"ן בפתח-תקווה, באר-שבע או חיפה.

נורית קורן: אדוני שר הביטחון – – –

זוהיר בהלול: גזל.

נורית קורן: ממש לא.

נורית קורן: זה לא גזל.

נורית קורן: הם רוצים למכור.

נורית קורן: ואני רוצה להראות לכם שהם רוצים למכור.

זוהיר בהלול: זה גזל בפרהסיה.

נורית קורן: אדוני שר הביטחון, אני קוראת לך להורות לאנשי המינהל להסיר מכשול שהם מציבים בפני היישוב בחברון, ולאפשר לאכלס אותו.

עיסאווי פריג': – – –

יצחק וקנין: תודה.

נורית קורן: רק שנייה.

נורית קורן: רק עוד משפט, אחרון.

נורית קורן: אני רוצה להודות לראש הממשלה ולסוכנות שהביאו את העולים מתימן, ואנחנו נעשה הכול כדי לקלוט אותם כאן, ושאר העולים שרוצים לבוא למדינת העם היהודי – אנחנו נעשה הכול כדי לקלוט אותם.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יצחק וקנין: אני מזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד משהו לנורית קורן; היה כבר מי שאמר: דין נצרים כדין תל-אביב, והוא שלח את הכול ככה, אפילו בלי פיסת נייר.

נורית קורן: הוא אמר.

נורית קורן: הוא אמר.

יצחק וקנין: אני קצת פוחד מלהגיד דין זה ודין זה, כי ביום אחד אנחנו זורקים את הכול ככה, אפילו בלי פיסת נייר.

יצחק וקנין: אריק שרון הוא לא בעולם הזה, זיכרונו לברכה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, ההורים שלי גרים שם, ואני לא אתן יד לזה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר איציק כהן, אני רוצה לומר שאני תומכת בהצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה).

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה מאוד מאוד חריפה, חברת הכנסת קורן.

זהבה גלאון: לא יכולה לעמוד כאן על הדוכן חברת כנסת ולהסביר לנו שדורית סלינגר, הממונה היום, לא יכולה להיות מופקדת על האגף החדש שיוקם כי היא לא עונה לטלפונים של חברי כנסת.

זהבה גלאון: תגידו, אתם השתגעתם?

זהבה גלאון: זו הכנסת שמחליטה מי יעמוד בראש האגף הזה?

זהבה גלאון: כי הממונה לא עונה לטלפונים של נורית קורן?

זהבה גלאון: מה קרה לכם?

זהבה גלאון: אין לי מושג אם זה רעיון טוב או רעיון רע, אבל זה מה שאתם עושים, חברי הכנסת, משתלחים עכשיו ברגולטורים כי לא עונים לכם לטלפון?

זהבה גלאון: אמרת פה שזה פגיעה בציבור; נו באמת, אל תגזימי.

נורית קורן: אנחנו משרתים את הציבור, הגברת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: תרגיעו, מה קרה לכם – –

נורית קורן: – – – לא משרתים את הציבור.

זהבה גלאון: – – מה אתם מרשים לעצמכם?

זהבה גלאון: השתגעתם לגמרי?

נורית קורן: סליחה.

נורית קורן: היא צריכה לבוא להסביר את הרפורמה, והיא לא באה להסביר.

זהבה גלאון: זה לא קשור.

נורית קורן: זה קשור.

זהבה גלאון: יכולה להיות לי ביקורת כזאת או אחרת, את לא יכולה להסביר כאן על הדוכן ולהשתלח בדורית סלינגר, ויושבים פה סגן השר וכל חברי הכנסת, וכולם שותקים.

זהבה גלאון: מילאתם פיכם מים, מה קרה לכם?

יצחק כהן: אני עולה לסכם, זהבה.

זהבה גלאון: אני מצפה שתעלה, תסכם.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד כמה דברים אחרים – נעלם לי לרגע חבר הכנסת יואב קיש, וחבל שראש הממשלה לא נמצא כאן – אני רוצה לדבר על הצעת החוק הנואלת, המחפירה, שאסור שתעלה כאן בכנסת ביום רביעי.

זהבה גלאון: זו הצעת חוק שנתפרה על-פי מידותיה או על-פי מידותיו של ארגון V15.

זהבה גלאון: זו הצעת חוק שבעצם באה לומר: אנחנו עומדים לטפל בכל ארגון של החברה האזרחית שהעז או יעז להגיד "רק לא ביבי".

זהבה גלאון: זה מה שאתם הולכים לעשות.

זהבה גלאון: והמסר הוא שמי שיעז לצאת נגד השליט ולארגן פעילות אזרחית שהמטרה שלה להחליף את ראש הממשלה בבחירות, הוא יחוסל.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על בחירות דמוקרטיות כמובן, ואפשר להריח עד כאן את הפניקה של ראש הממשלה מההיחלשות שלו בסקרים.

זהבה גלאון: ותראו מי מדבר – ראש ממשלה שמחזיק בעיתון פרטי כל השנה, לא רק בבחירות, נהנה מתרומות פוליטיות אדירות של טייקונים אמריקנים, שניצח בבחירות בכל מיני מניפולציות מסיתות, הוא מודאג מזה שיהיה תהליך דמוקרטי.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, המהלך העלוב הזה שמקדם חבר הכנסת יואב קיש מטעמו של ראש הממשלה, או מטעמו של העורך-דין של ראש הממשלה, בעצם מלמד שני דברים: האחד, עד כמה ביבי בהיסטריה, והשני, שלא חשוב לו שום דבר מעבר לזה שהוא ראש ממשלה.

זהבה גלאון: יש כאן פיגועים, יש גל טרור שאין לו מענה, מיליון ילדים רעבים, דור שלם לא סוגר את החודש – וכל זה ממש לא ראוי לתשומת לבו.

זהבה גלאון: במה הוא מתעסק?

זהבה גלאון: בלהשתיק ביקורת של החברה האזרחית, בלסתום את הפה לכל מי שמותח ביקורת על מדיניות השלטון, על מדיניות הכיבוש, ותומך בפתרון של שתי מדינות.

יצחק וקנין: תודה.

זהבה גלאון: אז מחוקקים חוקים כי ביבי בהיסטריה?

זהבה גלאון: כי מישהו אומר "רק לא ביבי"?

זהבה גלאון: תתביישו.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק וקנין: אני מזמין את השר חיים כץ, שר הרווחה והשירותים החברתיים.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון סגן שר האוצר.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

יצחק וקנין: אדוני השר, רק שתדע שעל-פי התקנון, חמש דקות.

חיים כץ: לא, לא צריך.

יצחק וקנין: אם תצטרך עוד דקה, אני אתן.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את דבריה של זהבה גלאון שהיא תומכת בהקמת הרשות.

חיים כץ: אני לא שמחתי כל כך על הקמת הרשות, ואני אגיד לך למה.

חיים כץ: כשהלאימו את קרנות הפנסיה ב-2003, העברנו חקיקה שכל שינוי בתקנון קרנות הפנסיה יעבור את אישור ועדת הכספים, אחר כך זה עבר לוועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: מה שאנחנו עוברים מהממונה על שוק ההון והביטוח, וזה לא משנה אם זה היא או יבוא אחריה או יהיה בעוד עשר שנים או יהיה בעוד חמש שנים – עמד פה שמולי יותר מפעם אחת ודיבר על חוק הסיעוד, שבאופן קטגורי סגרו, ואני בממשלה אמרתי שיש לי התניה, וההתניה – שכל שינוי בתקנון של קרנות הפנסיה החדשות יעבור אישור ועדת כספים.

חיים כץ: וקראתי למחרת בעיתונים שאנחנו רוצים להכניס את הפוליטיקה לתוך הרשות.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים להכניס את הפוליטיקה.

חיים כץ: אנחנו רוצים שכל שינוי בתקנון שנוגע בילדים שלנו היום, בנכדים שלנו בעתיד ובכל הדורות, כל שינוי בתקנון יקבל אישור ועדת כספים – –

איציק שמולי: אני חושב שהמבוטחים חייבים לך – – –

חיים כץ: – – אחרת, אני אומר לך, אחרת זה לא היה במקום.

איציק שמולי: המבוטחים חייבים לך – – –

חיים כץ: אחרת זה לא היה במקום.

חיים כץ: זאת הייתה הדרישה, ואני שמח ששר האוצר נענה לדרישה הזאת, ואתם בוועדת כספים תדאגו שהיא תעוגן בחקיקה.

זהבה גלאון: אבל הם רוצים להעביר את זה לרפורמות.

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: זה יועבר בחקיקה, זה עולה לקריאה ראשונה, זה יעבור שנייה-שלישית.

חיים כץ: אתם צריכים לדאוג שזה יעוגן בחקיקה, שכל שינוי בתקנון של קרנות הפנסיה החדשות, כל שינוי יעבור אישור ועדת כספים.

חיים כץ: אם ועדת כספים תאשר, אז אישרה, אבל יהיה דיון, תהיה בקרה.

חיים כץ: לא יכול להיות היום שבשליפה ככה, התפקיד – ואני לא אומר הממונָה או זה – התפקיד סוגר אפשרות של ביטוח סיעודי ל-700,000, 800,000 איש שמשלמים 40 שנה.

חיים כץ: זה מטורף.

חיים כץ: אותו דבר הולך להיות עכשיו עם ביטוחי הבריאות הקולקטיביים.

חיים כץ: הייתה מחויבות, ואני מכבד את שר האוצר, ואני בטוח שכמו שבעבר הוא עמד בהתחייבויותיו, הוא יעמוד גם בזה – יהיה דיון מחודש, והוא יעמוד, אין לי ספק בזה בכלל, בשביל זה תמכתי.

חיים כץ: אם לא, זה over power, לא יכול להיות שייתנו לבן-אדם שליטה בטריליונים – היום החסכונות הפנסיוניים, טריליונים.

חיים כץ: ולבד?

חיים כץ: בלי אישור של אף אחד?

חיים כץ: ככה?

חיים כץ: למה?

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כולו הפוליטיקאים, אנחנו, המושמצים הפוליטיקאים, רוצים שזה יבוא לוועדת כספים, זהו.

חיים כץ: זה העונש הגדול שאנחנו מבקשים.

חיים כץ: היום זה הממונה הזאת, מחר זה יהיה ממונה אחר או ממונה אחרת, זה לא מעניין.

זהבה גלאון: ולמה אתה לא מגן עליה פה מההשמצות שהיו פה?

זהבה גלאון: אתה שר, אתה עולה על הדוכן.

חיים כץ: שמה?

זהבה גלאון: לא שמעת מה אמרה חברת הכנסת קורן?

יצחק וקנין: חברת הכנסת גלאון, לא צריך לעשות מזה איזה סיפור.

חיים כץ: – – – כשלמדנו – – –

יצחק וקנין: היא לא אמרה משהו – – –

חיים כץ: בצעירותי, כשלמדנו לשון, אז היה נושא, נשוא, טפל.

חיים כץ: הנושא – –

מאיר כהן: מושא עקיף.

חיים כץ: – – זה הפנסיה של הילדים והנכדים שלנו, לא של אלה שיושבים פה כבר.

חיים כץ: אנחנו נכנסנו לפה בתקופה שאנחנו בקרנות הוותיקות, ובקרנות החדשות שאין פנסיה צריך להגן שתהיה פנסיה.

חיים כץ: וזה התפקיד שלנו בוועדת כספים, ואני מאוד רוצה לקוות – מאוד רוצה לקוות – שבוועדת כספים אתם תעשו את העבודה, ואנחנו נספוג שהפוליטיקאים מתערבים ברגולציה.

חיים כץ: אני חושב שההתערבות הזאת באה ממקומות טובים.

חיים כץ: ואמרתי את זה בשביל שיהיה אחר כך בפרוטוקול שאמרתי שהייתה התחייבות של האוצר, בקרה של ועדת כספים, ושיכניסו את זה בחוק.

חיים כץ: בשביל זה עליתי לפה לדבר.

חיים כץ: תודה רבה.

אראל מרגלית: פנסיה – בג"ד כפ"ת בראש מילה – – –

יצחק וקנין: תודה לשר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

זהבה גלאון: – – – תסביר לנו.

חיים כץ: זה לא משנה.

קריאות: – – –

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אני אגיב לכמה הערות שהועלו פה.

יצחק כהן: קודם כול, אני רוצה למחות על הפגיעה בכבודה של דורית סלינגר, המפקחת על שוק ההון, ביטוח וחיסכון.

יצחק כהן: הגברת הזו ואנשי צוותה עושים לילותיהם ימים בשביל לדאוג לאזרחי ישראל.

יצחק כהן: זו פשוט חוצפה שעולים פה חברי כנסת ותוקפים פקידים.

יצחק כהן: אנחנו לא ניתן לזה לקרות, עם כל הכבוד, עם כל הכבוד לחברי הכנסת.

יצחק כהן: יש גם ועדת אתיקה, אדוני היושב-ראש, לא יכול להיות דבר כזה.

יצחק וקנין: אבל – –

יצחק כהן: עולה פה חברת כנסת – – –

יצחק וקנין: – – גם פקיד צריך לענות לטלפון.

יצחק כהן: פקיד עונה לטלפון, הם עונים לטלפונים.

יצחק וקנין: היא אמרה שצריך – – –

יצחק כהן: אני נמצא לידם והם עונים – – –

יצחק וקנין: לא יודע.

יצחק וקנין: יכול להיות שלא, מה.

יצחק כהן: הם עונים לטלפונים.

יצחק כהן: הם עונים לטלפונים.

יצחק כהן: והיא תקבע מי יהיה יושב-ראש הרשות, מי לא יהיה ראש הרשות – עם כל הכבוד.

קריאה: נכון.

קריאות: – – –

יצחק כהן: לגבי ההערות של פרופסור טרכטנברג, אנחנו מקדמים – אתה יודע את זה – עם בנק ישראל חקיקה להקמת ועדה ליציבות פיננסית, בראשות הנגידה, בשיתוף כל הרגולטורים, כל הרגולטורים הפיננסיים.

יצחק כהן: זה בקשר להערה שלך, אני מקווה שזה ודאי יענה על העניין.

יצחק כהן: לגבי העובדים, מיכל, התחייבנו – התחייבנו בממשלה לשמור על מעמד העובדים, אגב המעבר לרשות.

מיכל בירן: אז למה אתם לא מדברים אתם?

מיכל בירן: איציק, למה אתם לא מדברים אתם?

יצחק כהן: מי אמר לך שלא מדברים אתם?

מיכל בירן: אני יודעת בוודאות.

יצחק כהן: את לא יודעת.

יצחק כהן: כן מדברים אתם.

יצחק כהן: אולי זה שמדבר אתך, הוא חושב שלא מדברים אתם.

יצחק כהן: מדברים אתם.

יצחק כהן: וזהו.

יצחק כהן: ולגבי ההערות של השר חיים כץ – הוא אמר שיפעל בתיאום עם הממשלה בקידום החקיקה.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

מנחם אליעזר מוזס: זה ילך לוועדת הכספים, אדוני היושב-ראש.

קריאה: ועדת הכנסת תחליט.

משה גפני: זה לא נלחץ – – –

קריאות: – – – הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 7 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 36 בעד, שבעה מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: רבותי, על-פי מה שרשום לי פה בהצעה – –

קריאה: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: – – זה עובר לוועדת הכספים של הכנסת.

יצחק וקנין: זה מה שרשום לי, אבל אני מבין שאדוני סגן השר רוצה לוועדת הרפורמות.

יצחק כהן: – – –

קריאות: – – –

יצחק וקנין: ועדת כספים.

יצחק וקנין: זה יעבור לוועדת הכנסת.

יצחק וקנין: ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה זה יעבור.

יצחק וקנין: כן, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: לחצתי פה כל הזמן בעד, לא נלחץ.

יצחק וקנין: לא נלחץ.

יצחק וקנין: אני אוסיף את קולו של יושב-ראש ועדת הכספים – –

אראל מרגלית: הם לא נותנים לך בוועדת הכספים – – –

יצחק וקנין: – – חבר הכנסת משה גפני לפרוטוקול.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1033); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16).

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק וקנין: קריאה ראשונה, אדוני.

אראל מרגלית: סגן השר, לגבי החוק הקודם, בוא נגיד שזה ועדת כספים.

אראל מרגלית: זה חייב להיות בוועדת כספים.

יצחק כהן: הממשלה ביקשה – – –

אראל מרגלית: מדובר פה על טריליונים, זה לא ועדת רפורמות.

אראל מרגלית: באמת, נו.

יצחק כהן: הממשלה ביקשה ועדת רפורמות, אבל ביקשתי ועדת כספים.

יצחק כהן: יש מנגנון של ועדת הכנסת.

יצחק כהן: תשבו, תחליטו, כמו שהיה היום עם חוק קופת הגמל להשקעה שבסוף עבר לוועדת כספים.

אראל מרגלית: אבל זה צריך להיות בעניין שלך.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

יצחק כהן: בואו, בואו נזכה אתכם.

יצחק כהן: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

איילת נחמיאס ורבין: אמן.

קריאות: אמן.

מאיר פרוש: עם חצי קדיש.

יצחק וקנין: אמן.

יצחק וקנין: אחר כך הוא יגיד גם "ברוך הוא ברוך שמו".

מאיר פרוש: חצי קדיש.

קריאות: – – –

יצחק כהן: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16) – קריאה ראשונה.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, באוגוסט 2015 תיקנו את חוק קופות הגמל.

יצחק כהן: במסגרת התיקון ביטלנו את האפליה הקיימת בין שיעורי ההפרשות לפנסיה במוצרי החיסכון השונים, הכוללים קרן פנסיה, ביטוח מנהלים וקופות גמל.

יצחק כהן: התיקון המונח לפניכם נועד למנוע מהחוסכים לפנסיה לקבל החלטות לא נכונות ולפגוע בחיסכון הפנסיוני שלהם.

יצחק כהן: לפי התיקון, אם המעסיקים לא היו מתקנים את הסכמי העבודה שלהם עד פברואר 2016, הם היו נדרשים להעלות את שיעורי ההפרשה למקסימום של 7.5% תגמולים ו-8.33% פיצויים.

יצחק כהן: במסגרת ההסכם שנחתם בין המעסיקים להסתדרות סוכם על שיעורי הפרשה אחידים לכלל מכשירי החיסכון הפנסיוני, בשיעור של 6.5% תגמולי מעסיק ושיעור שווה לגבי מרכיב הפיצויים, בין 6% ל-8.3%.

יצחק כהן: הצעת החוק המובאת לפניכם אמורה לעגן את ההסכמות בין המעסיקים להסתדרות.

יצחק כהן: אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים – לוועדת הכספים של הכנסת – להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אני עובר לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; אחמד טיבי – איננו; מנחם אליעזר מוזס – איננו.

יצחק וקנין: עבד אל חכים חאג' יחיא – אדוני חבר הכנסת עבד אל חכים רוצה לדבר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

יצחק וקנין: בבקשה, שלוש דקות.

יצחק וקנין: ואחריו – מנואל טרכטנברג, שאני לא רואה אותו; עיסאווי פריג' – אני לא רואה; תמר זנדברג – אני לא רואה; זהבה גלאון – אני לא רואה; מירב בן ארי – אני לא רואה.

יצחק וקנין: מיכל בירן תהיה אחרונת הדוברים.

יוסי יונה: לא, אני גם.

יצחק וקנין: אתה לא רשום, אדוני.

יצחק וקנין: אתה לא רשום, אבל אם אתה רוצה, ארשום אותך.

יוסי יונה: – – –

יצחק וקנין: מה?

יצחק וקנין: לא, אוסיף אותך, בשמחה.

יצחק וקנין: אתה לא רשום, אבל אני מוסיף אותך.

יוסי יונה: תודה.

יצחק וקנין: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הזמן שלי ולנצל את העובדה שכבוד שר הרווחה נמצא פה ולדבר על זה שהיום הייתה שביתה של העובדים הסוציאליים בכל הארץ, ובגלל נושא מאוד כאוב – חברי, אולי תקשיבו, כי – אדוני, פה, בצד הזה, בצד הזה.

יצחק וקנין: יש למישהו טלפון שעובד פה?

יצחק וקנין: סדרנים, אנא מכם, תבדקו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני – – –

יצחק וקנין: יש פה טלפון באזור הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להמשיך?

יצחק וקנין: ודאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום הייתה שביתה של העובדים הסוציאליים בארץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמה זה חשוב?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הנושא הזה לא טופל הרבה זמן, דיברנו על זה בנאומים קודמים מעל הבמה הזו, והיה יום העובד הסוציאלי לאחרונה – השביתה היום הייתה בגלל שירו לרכב של חדיג'ה אבו גזאלה מחאג'נה מאום-אלפחם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל צריך לדעת למה, ועל מה מדברים ומה הסיבות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הסיבות הן שהיא הכינה תסקיר לבית-משפט שבגינו הורחק בעל אלים, אפשר להגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועל זה מדברים, אלה החשדות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה: עובד סוציאלי, כשאנחנו שולחים אותו לעבודה – המדינה שולחת אותו, משרד הרווחה, הרשות המקומית – למה לא לדאוג גם לביטחון שלו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי גם היו יריות לפני כמה שנים למחלקה באותו מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אדבר כמה משפטים על אום-אלפחם ומה קורה, ואני אנצל את ההזדמנות לדבר לא רק על האלימות נגד העובדים הסוציאליים, אלא בכלל על המצב של העובדים הסוציאליים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באום-אלפחם מעל 52,000 תושבים; יש להם 5,650 תיקים ברווחה; יש להם 70 עובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אומר שיש מעל 80 תיקים לעובד סוציאלי אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד השר, יותר מ-80 תיקים לעובד סוציאלי אחד.

מאיר כהן: זה מצב טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מצב טוב?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אנחנו נראה שהם קורסים תחת העומס הזה, שהעומס הזה הוא מצב בלתי אפשרי.

מאיר כהן: אנחנו מכירים את זה.

מאיר כהן: יש גם שם – במגזר היהודי יש כאלה שיש להם 200 תיקים.

מאיר כהן: אם אתה אומר 80 – זה מצב טוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר:

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם צריך לקחת בחשבון את העניין של העוני, את העניין של התסקירים, את כל העניין של העבודות שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השר צוחק, אבל זה תיקים – – –

חיים כץ: אני מחייך, אני לא צוחק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אתה מחייך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, תיקנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה תיקים שצריכים טיפול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר: ראש העיר, העירייה – הציבו עכשיו שמירה במחלקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני חושב שזה לא מספיק, שאנשים צריכים לקבל קודם כול את התמיכה ואת הביטחון ואת העמידה האיתנה מכבוד השר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וצריך לעמוד לצדם, כי הם עושים עבודת קודש, מה שנקרא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולכן ניצלתי את הזמן הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העובדת הזו צריכה לקבל אישית את התמיכה גם מהרשות, גם מהמשרד, כשיורים לה על הרכב, ומדובר בעשרות כדורים.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – איננו; עיסאווי פריג' – איננו; תמר זנדברג – איננה; זהבה גלאון – איננה; מירב בן ארי – איננה; אראל מרגלית – מוותר; מיכל בירן.

יצחק וקנין: ויוסי יונה יסכם את הדיון.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

מיכל בירן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני הולכת להצביע בעד ההצעה הזאת, כמובן אחרי שהושגה ההסכמה בין המעסיקים להסתדרות, אבל אני רוצה לספר לכם קצת מאחורי הקלעים, איך הגענו למצב הזה שבו אנחנו באים לתקן את הבלגן שנוצר.

מיכל בירן: כשזה עבר בפעם הראשונה, עמדתי כאן, זה קיבל פטור מחובת הנחה יחד עם עוד הרבה דברים אחרים, ואמרתי לשר האוצר כחלון שישב באולם, שאני והוא היחידים שקראנו את ההצעה הזאת.

מיכל בירן: עברו שבועיים – לא משנה, פוצל, כל מיני דברים, אבל שבועיים עברו מהיום שזה עבר בהחלטת ממשלה עד שהסתיימה קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיכל בירן: כשישבנו בוועדת הכספים הסבירו לנו במה מדובר, היה נשמע משהו באמת מאוד יחסית מינורי – כשחיים מתחיל לעבוד אצלי, שלא אגיד לו: אם תיקח קרן פנסיה אפריש לך ככה, אם תיקח ביטוח מנהלים אפריש לך אחרת.

מיכל בירן: אני בין המעסיק ובין עובדים.

מיכל בירן: נשמע אחלה, מעולה, כולנו.

מיכל בירן: מה הסתבר כשזה נכנס לתוקף?

מיכל בירן: שלא טרחו לספר לחברי ועדת הכספים שזה הופך את כל ההסכמים הקיבוציים במשק ללא חוקיים.

מיכל בירן: קטן, א-ביסל'ה, לא משהו שצריך לדעת כשמאשרים דבר כזה.

מיכל בירן: בסופו של דבר אגף שוק ההון היה פה רשלני.

מיכל בירן: ההתנהלות של פטור מחובת הנחה ומהר מהר מהר להעביר את הכול לא אפשרה את זה שעוד אנשים ועוד גופים יחשבו עד הסוף מה ההשלכות של התיקון הזה.

מיכל בירן: יחד – מגיע תמיד עם ערימות של עוד דברים אחרים.

מיכל בירן: מה קרה בסוף?

מיכל בירן: ההסתדרות והמעסיקים היו פה המבוגר האחראי, הגיעו להסכמה ביניהם, וניקו את הבלגן שעשה אגף שוק ההון.

מיכל בירן: עכשיו אני רק מקשרת את זה במילה למה שהיה קודם.

מיכל בירן: מדברים שכאילו הבעיה הגדולה היא שאין מספיק עצמאות לאגף שוק ההון?

מיכל בירן: הנה דוגמה למקום שבו העצמאות הזאת נוצלה לרעה, הדיאלוג עם כל הגופים לא מוצה.

מיכל בירן: ומה שיצא זו הצעה לא טובה, שהנה עכשיו אנחנו באים, מתקנים ומפרקים את מה שהיה קודם, ומסדרים ומנקים את הבלגן שהשאיר לנו אגף שוק ההון.

מיכל בירן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת מיכל בירן.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסי יונה, שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: אני מבקש, סגן שר האוצר – איננו?

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחלוק עם באי הבית – ביקור שערכתי אתמול במכינה הקדם-צבאית "הדסה נעורים", השוכנת בבית-ינאי.

יוסי יונה: זו בעצם מכינה שמציעה הזדמנות שנייה לנערים שבאים ממשפחות קשות יום.

יוסי יונה: אלה נערים, באמת, שכל חטאם שהם לא קיבלו הזדמנות שווה לגדול ולהתפתח כמו ילדים אחרים.

יוסי יונה: דיברתי אתם ארוכות, חבורה נהדרת של נערים, שאלו שאלות, היו מאוד מאוד סקרנים.

יוסי יונה: והנה, לאחר שסיימתי את דברי, דיברתי עם המדריכים ומנהלי המכינה, ומה התחוור לי?

יוסי יונה: הפתעה מאוד מעניינת: שהיושב-ראש של המכינה של "הדסה נעורים" היה מאיר דגן, שהלך לעולמו לפני כמה ימים.

יוסי יונה: האיש הזה, שכולנו זוכרים את נאומו שובר הלב לפני כשנה על אובדן דרך של מנהיגות, האיש שהזיל דמעה בכאב על כך שההנהגה של מדינת ישראל מובילה אותה אל עבר פי-פחת – האיש הזה, התחוור לי, וזו הפתעה שבאמת ריגשה אותי מאוד, תרם את כספו; כאשר היה הולך להרצות בחו"ל והיה מקבל שכר עבור ההרצאות שלו, הוא היה תורם את הכסף למכינה הזו, וגם מתרים עבורה כספים.

יוסי יונה: זה היה באמת סיפור מאוד מרגש, עובדות שלמדתי שמאוד מרגשות על האיש הזה שהלך מאתנו, שהוא בעיני סמל של ענווה, של הנהגה ושל אחריות חברתית.

יוסי יונה: אולי באמת הוא מסמן מה שחסר לנו היום.

יוסי יונה: וחשתי צורך לחלוק את הסיפור הזה, הן על המכינה הזו והן על מאיר דגן, שיהיה זכרו ברוך.

יוסי יונה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

אראל מרגלית: רגע, יש לנו התייעצות סיעתית.

יצחק וקנין: זה רעיון טוב עכשיו.

יצחק וקנין: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: חברי, זה בסדר, אל תרוצו, הכול יהיה בסדר.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: 26 בעד, שני מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, מתנגדת או בעד?

עאידה תומא סלימאן: בעד.

יצחק וקנין: בעד, אני מוסיף אותה לפרוטוקול, גם את חבר הכנסת יגאל גואטה – לפרוטוקול.

יצחק וקנין: עוד מישהו רוצה?

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/625); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לתקן עוול קטן.

חיים כץ: היום, כשמישהו הולך לעולמו, לפי סעיף 310, משפחתו מקבלת תשלום.

חיים כץ: מענק פטירה כיום הוא כ-8,600 ש"ח, והוא נועד לסייע למשפחה בתקופת ההסתגלות לשינוי בשל הפטירה, להשתתפות בכיסוי הוצאות הקבורה, ימי השבעה והקמת מצבה לנפטר שבשלו שולמה הקצבה.

חיים כץ: כיום לא משולם מענק בשל פטירתו של ילד נכה, כהגדרתו בסעיף 221 לחוק.

חיים כץ: על כן, בהצעת החוק הממשלתית שאני מביא לפניכם היום מוצע לתקן את המצב הקיים ולקבוע כי גם בפטירה של ילד נכה ישולם מענק הפטירה לפי סעיף 310 למבוטח ששולמה לו גמלה בעד הילד כאמור.

חיים כץ: מוצע לקבוע כי תחילתו של חוק זה, המוצע, תהיה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו.

חיים כץ: אני חושב שלהצעת החוק הזאת אין, כנראה, מתנגדים, יותר מדי, ולכן, בשביל לקצר את לוחות הזמנים, אני לא אמשיך לדבר, ואני מבקש תמיכה של חברי הכנסת בהצעת החוק הזאת.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר הרווחה והשירותים החברתיים חיים כץ.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2742/20; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: להצעה זו הוצמדה הצעת חוק דומה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה בעד ילד נכה שנפטר), התשע"ו–2016, של חברות הכנסת איילת נחמיאס ורבין ושולי מועלם-רפאלי.

יצחק וקנין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, שלוש דקות לרשותך להציג את הצעת החוק.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, הגדרת את זה כל כך יפה, זה עוול קטן, אבל יש בו כל כך הרבה נשמה, כי בדרך כלל המטרה שלנו, כחברי הכנסת, היא להעביר חוק שיסייע למספר רב ככל האפשר של אזרחים וישפר את חייהם – – –

חיים כץ: נקווה שלא נצטרך להשתמש בחוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, זה כל כך נכון, זה בדיוק היה המשפט הבא שלי, שאני באמת מאחלת לכל הציבור הישראלי שלא נזדקק לחוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: קובי, הורה לילד בן 11 שנפטר לאחרונה ממחלת שרירים נדירה, סיפר לי שברגע שאובחנה המחלה, רעייתו נאלצה להפסיק את הקריירה, כי לא היו מסגרות מתאימות, ואחר-הצהריים צריך להסיע אותו, להחזיר אותו, ללוות אותו לטיפולים.

איילת נחמיאס ורבין: בשנתיים הראשונות היא לא עבדה בכלל, ולאחר מכן היא הייתה חייבת למצוא משרות חלקיות שמאפשרות גמישות רבה, שיאפשרו טיפול שוטף לילד ושיכללו גם מעסיק מבין.

איילת נחמיאס ורבין: אלון, אבא לילדה בת 11 החולה בסרטן, סיפר שאשתו נאלצה להתפטר כדי להיות לצד הילדה.

איילת נחמיאס ורבין: ואנחנו עוקבים, אדוני השר, אני מניחה שגם אתה עוקב, אחרי המחאה המאוד-קשה ומורכבת של הורים לילדים חולי סרטן, ואני כבר יודעת איך אתה משתדל לעזור, במיוחד בעולמות של הביטוח הלאומי, אני יודעת איפה הנשמה שלך נמצאת, ואני בטוחה שאנחנו נמצא את הדרך לעזור גם להם, אבל באמת, בשנה, כ-250 משפחות לילדים נכים מתמודדות עם אובדן הילד.

איילת נחמיאס ורבין: הצעת החוק שעולה היום באמת באה לתקן לקונה שמפלה בין משפחות הזכאים לקצבאות שונות, כי הביטוח הלאומי מקצה מענק פטירה לילד או לבן-זוגו של מי שהיה זכאי לקצבאות שמפורטות בחוק טרם פטירתו.

איילת נחמיאס ורבין: מובן שהשאיפה היא – אתם יודעים, זה איזשהו פתרון קטן לסייע בתקופת ההסתגלות המאוד-מאוד קשה, כמו שציין השר, להוצאות הקבורה, שבעה, להקמת מצבה, ובאמת יש פה קושי מאוד מאוד גדול בהתמודדות של המשפחות שעוברות תהליך כלכלי מאוד מאוד קשה במציאות הזאת שהילד שלהם פתאום מקבל איזושהי מחלה, הופך להיות נכה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מוזר לדבר על ילדים חולים – על התקציב המשפחתי, אבל באמת כל היסודות הכלכליים של המשפחה מתערערים ברגע.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים, אגב, אדוני השר, שנתקלתי בהם, שהם לא בעולם של משרדך, אלא דווקא בעולם ששיתפתי את שר החינוך, זה פרויקט שנקרא "קדימה מדע", שאמור לעזור לילדים חולים ונכים, כדי שהם לא יאבדו את הרצף החינוכי שלהם, והתוודעתי לדברים מאוד מאוד קשים.

איילת נחמיאס ורבין: ייאמר לזכותו שהוא התגייס לעזור בעניין הזה באמת.

איילת נחמיאס ורבין: יש מקומות בארץ, בפריפריה, שבהם לא מצליחים למצוא לא מורים ולא פיזיותרפיסטים.

איילת נחמיאס ורבין: כל הטיפולים שהם בעצם אמורים לקבל בבית, הם לא מצליחים לקבל אותם.

יצחק וקנין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: הצעת החוק באמת באה לתקן עוול מאוד מאוד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת רוצה להודות לשר על זיהוי העוול הקטן והחשוב הזה, לחברתי, חברת הכנסת שולי מועלם, ובאמת, במקום שיש בו חמלה, שם צריכים להיות חברי הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יצחק וקנין: כאמור, אנחנו נקיים דיון משולב גם על הצעת החוק הממשלתית וגם על הצעת החוק שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית, של חברות הכנסת איילת נחמיאס ורבין ושולי מועלם.

יצחק וקנין: אני פותח את הדיון עם חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת.

יצחק וקנין: מיכל רוזין – מוותרת.

יצחק וקנין: עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר.

יצחק וקנין: אראל מרגלית – מוותר.

יצחק וקנין: עליזה לביא – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: עיסאווי פריג' – אינו נוכח.

יצחק וקנין: עמר בר-לב – מוותר.

יצחק וקנין: חיים כץ – איך יכול להיות שהכניסו את השר באמצע?

יצחק וקנין: זוהיר בהלול – אינו נוכח.

יצחק וקנין: רויטל סויד – אינה נוכחת.

יצחק וקנין: יעל כהן-פארן.

יצחק וקנין: עאידה תומא סלימאן – מוותרת.

יצחק וקנין: אורן אסף חזן.

יצחק וקנין: אלי כהן.

יצחק וקנין: יעל גרמן – מוותרת.

יצחק וקנין: ישראל אייכלר – אינו נוכח.

יצחק וקנין: מירב בן ארי – מוותרת.

יצחק וקנין: אחמד טיבי – אינו נוכח.

יצחק וקנין: מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח.

יצחק וקנין: מנואל טרכטנברג – אינו נוכח.

יצחק וקנין: זהבה גלאון – מוותרת.

יצחק וקנין: נעבור להצבעה.

יצחק וקנין: אם כן, נצביע על הצעת החוק הממשלתית ואחרי כן נצביע על הצעת החוק שהוצמדה לה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 176), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה בעד ילד נכה שנפטר), התשע"ו–2016, של חברות הכנסת איילת נחמיאס ורבין ושולי מועלם, בקריאה – רבותי, זו קריאה טרומית, אבל היא תקפוץ ישר, מאחר שהיא מוצמדת – היא תרוויח את ההצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו מצביעים.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה בעד ילד נכה שנפטר), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: גם הצעה זו תובא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית, מכיוון שהיא הוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1035); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי – הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: גם הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: כמה היית מוכן לעמוד בשביל להציג את זה פה?

מאיר כהן: לא.

חיים כץ: הרבה, אה?

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו המחוקקים מנסים לשפר את איכות החיים של האזרחים ששלחו אותנו, ואנחנו גם מחוקקים מהחיים – כל מיני דברים שאנחנו רואים.

חיים כץ: אני עמדתי פה על הדוכן והתחייבתי למאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, חבר הכנסת, ולזהבה גלאון, שאני אעשה מאמץ – אני לא אעשה מאמץ; אם הייתי אומר שאני אעשה מאמץ זה בסדר – אמרתי שאני אביא את הצעת החוק הזאת עד הפגרה.

חיים כץ: ואני אומר לכם שזאת פעם אחרונה שאני מתחייב, כי אני, בשביל לעמוד במילה שלי – אתמול כל משרד המשפטים – השאירו כתבנית, 12 בלילה, מריבות עם ביטוח לאומי.

חיים כץ: ובמה עסקינן?

חיים כץ: במה עסקינן?

חיים כץ: במדינת ישראל יש כ-36,000 הורים יחידנים, אבל בעברית, מה שאנחנו קוראים "נשים חד-הוריות" זה חלק הארי.

חיים כץ: יש לי פה איזה 20 עמודים להקריא, ואני לא מתכונן להקריא אותם.

חיים כץ: מ-36,000 הנשים, מתברר ש-21,000 לא עובדות.

חיים כץ: אפס עבודה.

חיים כץ: יש עוד 1,000 נשים מהן שמרוויחות בדיוק 650 שקל.

חיים כץ: וכשבאים ומסתכלים ואומרים: אוקיי, למה?

חיים כץ: מה קרה?

חיים כץ: למה 1,000 נשים מרוויחות 650 שקל ו-21,000 נשים לא עובדות?

חיים כץ: מתברר שאותן נשים חד-הוריות, או גברים חד-הוריים, שישנם – יש שני סוגי נשים: יש כאלה שמקבלות קצבת הבטחת הכנסה, של 3,377 שקלים, ויש גם כאלה שמקבלות מזונות באותו סכום, 3,375 שקלים.

חיים כץ: אם הם נכנסים למעגל העבודה – בעגה המקצועית קוראים לזה disregard.

חיים כץ: מה זה disregard?

חיים כץ: זה סכום שפטור ממס, אם אתה עובד.

חיים כץ: הסכום שפטור ממס הוא 648 שקלים.

חיים כץ: מה קורה?

חיים כץ: קורה שיחד עם המענק, בן-אדם שנכנס למעגל העבודה מקבל 4,025 שקלים.

חיים כץ: הסכום הזה, של הקצבה, מול המענק פטורים ממס.

חיים כץ: ברגע שהם פטורים ממס זה בסדר.

חיים כץ: באה המדינה ואומרת: אם הם ייכנסו למעגל העבודה, אני רוצה שהם יחזירו את הקצבה.

חיים כץ: מה זה "יחזירו את הקצבה"?

חיים כץ: הם יהיו פטורים ממס מאחר שהם מתחת לסף המס, אבל הם ישלמו 60 אגורות על כל שקל שהן מרוויחות או הם מרוויחים מעל 4,025 שקלים.

חיים כץ: 60% מס.

חיים כץ: מה יוצא?

חיים כץ: הם לא נכנסים למעגל העבודה, או שהולכים לעבור בשחור.

חיים כץ: וזה דבר מטורף.

חיים כץ: ואני על הצעת החוק נלחם חמישה חודשים.

חיים כץ: יותר קל, אני חושב, לחבר כנסת להגיש הצעת חוק מאשר להביא הצעת חוק ממשלתית.

חיים כץ: הרבה יותר קל.

חיים כץ: מהוויה-דולורוזה שעברתי מול דיונים עם האוצר ורשות המסים, שהם אומרים לי: אתה מבין על מה אתה מדבר?

חיים כץ: אנחנו מוותרים על 100 מיליון.

חיים כץ: אמרתי: למה אתם מוותרים?

חיים כץ: היום 21,000 נשים וגברים לא עובדים.

חיים כץ: אם הם לא עובדים, אתם מקבלים אפס.

חיים כץ: אם ייכנסו למעגל העבודה 5,000 נשים, וירוויחו בסך הכול 3,600 שקל, המדינה תקבל 81 מיליון, לפי 27% שהן ישלמו מס.

חיים כץ: היום אזרח רגיל שלא מקבל את הקצבה משלם על הסכומים האלה 14% מס.

חיים כץ: אפשר לעשות סוויץ' וללכת בוועדה, ואני סומך עליכם, ולהגיד: 1,000 הראשונים ישלמו 18% מס מה-3,000, ואז גם סטטיסטית, כל מי שייכנס למעגל העבודה יצא מדוח העוני.

חיים כץ: 6,300 – סמוטריץ, אני מדבר לזהבה, ואתה מסתיר לי אותה – עם הגובה שלך, טוב שאתה לא 1.90 מטר.

חיים כץ: אם היית 1.90, בכלל הייתה לנו בעיה.

חיים כץ: גם סטטיסטית, אם אנחנו נוריד את זה ל-18% – אני לא עשיתי את זה, למה התחייבתי שאני לא אעשה את זה.

חיים כץ: אבל אתם לא התחייבתם כלום.

חיים כץ: ואם אנחנו נוריד את ה-1,000 הראשונים ל-18% מס, אז הפער יהיה 90 שקל.

חיים כץ: ב-90 שקל האלה אנחנו מוציאים אותם ממעל העוני.

חיים כץ: אנחנו הולכים לפיילוט.

חיים כץ: ברור לי שאם הפיילוט הזה יצליח, אוכלוסיות נוספות ייכנסו.

חיים כץ: אי-אפשר בבת אחת לתקוף את הכול ולהביא את הכול ולנצח במשחק.

חיים כץ: אנחנו צריכים לעשות סדק בקיר, נעשה סדק בקיר.

חיים כץ: נראה שניתן אינסנטיב לאנשים האלה, שמקבלים את הקצבאות, להיכנס למעגל העבודה, וזה לא פשוט.

חיים כץ: אותו בן-אדם, גבר, אישה שמקבל קצבה, אומר: אם ייקחו לי, אולי ייקחו לי.

חיים כץ: ואנחנו באים בידיים נקיות, גם אני גם אתם.

חיים כץ: אנחנו רוצים ליצור רצון אצל האנשים, להראות למשפחות שלהם שהם נכנסים למעגל העבודה, יוצאים ממעגל העוני.

חיים כץ: גם הילדים יראו איזה ערך יש במשפחה, שהמפרנס, האבא, האימא יוצאים לעבודה, מרוויחים משהו, מביאים הביתה לחם – זה לא לקבל קצבה.

חיים כץ: זה לא.

חיים כץ: יש ערך לעבודה, יש ערך משפחתי, יש ערך, יש לזה משקל.

חיים כץ: אני שמח להביא את הצעת החוק הזאת, אני עמלתי עליה רבות.

חיים כץ: אני אומר לכם – רבות.

חיים כץ: אני מצטער שאתם העליתם את הצעת החוק שלכם והייתי צריך להפיל, ועכשיו הייתם יכולים להצמיד אותה והיו לנו עוד שותפים.

חיים כץ: אני אומר לכם את האמת, אבל לא הקשבתם לי, ורציתם – – –

מאיר כהן: העיקר שיקבלו.

חיים כץ: העיקר שייכנסו, לא שיקבלו.

חיים כץ: העיקר שייכנסו למעגל העבודה.

חיים כץ: אם ייכנסו למעגל העבודה – ניצחנו.

חיים כץ: וזו תחילתה של דרך, זה הסדק בקיר.

חיים כץ: ויבואו ויגידו לי: תשמע, למה האוכלוסייה הזאת עוד לא נכנסה ולמה סח'נין לא נכנסה ולמה טייבה לא נכנסה?

חיים כץ: אבל נעשה – סח'נין זה בשביל אחמד טיבי.

אחמד טיבי: 2:0.

קריאה: – – –

חיים כץ: 2:0 זה בגלל השופט.

חיים כץ: שמע, השופט פסל גול חוקי, שאם הוא מאשר אותו אין 2:0.

חיים ילין: חיים, זה חלק מהמשחק.

חיים כץ: תשמע, אנחנו לקראת סיום, פגרה, באווירה אופטימית.

חיים כץ: אבל זה אותו שופט שעשה לנו צרות – – –

חיים ילין: – – –

אלעזר שטרן: – – – שופט יהודי.

חיים כץ: זה נכון, אנחנו מקבלים כל תוצאה ברוח ספורטיבית, אבל אנחנו רוצים – – –

אחמד טיבי: אדוני השר, יש פתגם בערבית – –

חיים כץ: אתה יכול להגיד אותו ביידיש?

אחמד טיבי: – – (אומר דברים בשפה הערבית ומתרגמם).

חיים כץ: ומה זה אומר?

אחמד טיבי: מי שלא יודע לרקוד אומר שהאדמה עקומה.

חיים כץ: לא האדמה, הרצפה.

חיים כץ: בדרך כלל על הרצפה.

חיים כץ: אתה יודע, יש אצלנו, על הניצחון של סח'נין, מה שאמרת לו להגיד זה: גם תרנגול עיוור מוצא פעם גרגר.

חיים כץ: נו, אז הם ניצחו, נו אז מה?

חיים כץ: אז יאללה, שייהנו.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: האיש הזה פשוט עיוור בהיסטוריה.

אחמד טיבי: שבע שנים אתם אוכלים אותה פעם אחר פעם.

חיים כץ: מי זה אתם?

חיים כץ: אני לא אוהד "בית"ר".

אחמד טיבי: עכשיו אתה פה, אוהד "בית"ר".

חיים כץ: לא, אני בסך הכול אומר – אתה יודע, גם תרנגול עיוור מוצא פעם גרגר, אז אני מקווה, חברי הכנסת, אני מנוע מלהצביע כי אני מקוזז, אבל שמחתי להישאר כל הערב הזה בשביל להביא אולי תקווה, ואני מקווה שחברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: תודה, אדוני השר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אחמד טיבי – מתלבט.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מוזס – אינו נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מרב מיכאלי.

מירב בן ארי: חברת – מצא למי להגיד – – –

אחמד טיבי: סתם פרובוקציה.

חיים כץ: לא תמכת היום – – –

מרב מיכאלי: מכנס הרצליה אני מקבלת כל שנה הזמנה: לכבוד מר מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: כל השנים, אני רגילה.

מרב מיכאלי: אני רואה בזה הפגנת אמון.

מרב מיכאלי: אדוני השר – אדוני, כן – אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד שאני ממש מאושרת לעמוד כאן ולהודות לך על העמידה בהבטחה של עצמך; אתה פתחת לגבי ההצעה הקודמת שהבאת ואמרת: נכון, זה תיקון של עוול קטן – וזה תיקון של עוול עצום וענק וגדול מאוד.

מרב מיכאלי: כל כך הרבה נשים שממש תקועות בחיים שלהן עם התקרה הזאת, שהיא לא תקרת זכוכית, היא תקרת בטון מטורפת, הייתה, של הכנסה של מקסימום מקסימום מקסימום 6,000 שקל, לא משנה מה תעשי.

מרב מיכאלי: זה פשוט נוגד כל היגיון אנושי, כלכלי, מדינתי.

מרב מיכאלי: באמת, חוסר היגיון משווע שלא הצלחנו שנים – אני נאבקת בדבר הזה עוד הרבה לפני שבאתי לכנסת.

חיים כץ: למה לא רצית לאשר את זה היום – פטור מחובת הנחה?

מרב מיכאלי: אני רציתי; א.

מרב מיכאלי: לא הצבענו נגד, בוא נתחיל מזה.

מרב מיכאלי: לא הצבענו נגד הפטור.

מרב מיכאלי: למרות שבאופן עקרוני אנחנו מצביעות ומצביעים בדרך כלל נגד פטור, נגד זה לא הצבענו.

מרב מיכאלי: אז בוא נתחיל.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שבאמת כל כך הרבה שנים הרבה מאתנו – זאת חברת הכנסת זהבה גלאון, וחבר הכנסת מאיר כהן בשבתו כשר, וחברת הכנסת יחימוביץ, ורבות, ואתה, אתה עצמך כחבר כנסת היית שותף למאבק – וכולנו המשכנו להתנפץ מול קירות של, באמת, אטימות.

מרב מיכאלי: אין לזה שום שם אחר, זאת הייתה אטימות.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאוד שמחה שהצלחנו – סליחה שאנחנו שותפות ושותפים בזה, אבל הצלחת והצלחנו לעשות סדק בקיר הזה, ואתה צודק.

מרב מיכאלי: אני מאוד מקווה שזאת סנונית ראשונה שתאפשר לנו להכניס את כל סוגי מקבלות ומקבלי הקצבאות חזרה לתוך מעגל העבודה והחיים המלאים, הקונסטרוקטיבי, שמאפשר לאנשים לא להיות נטל על החברה.

מרב מיכאלי: זה כל כך חשוב, לא רק להן ולהם, זה חשוב לנו, לחברה שלנו, למדינה שלנו.

מרב מיכאלי: אז באמת, ברכות עצומות לכל הנשים האלה שמתחילות, באמת, מתחילות חיים חדשים.

מרב מיכאלי: וברכות לך, השר, שבכל זאת – – –

חיים כץ: שלושה חודשים.

חיים כץ: אחרי הפגרה ייקח – בוועדה.

מרב מיכאלי: בכל זאת.

מרב מיכאלי: בכל זאת, תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: שלושה חודשים?

חיים כץ: בגלל הפגרה.

חיים כץ: רוצה שאענה לך על העובדים הסוציאליים?

אחמד טיבי: יש לנו את השיח' ויש לנו את דב חנין.

קריאה: היום?

אחמד טיבי: היום.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד דב חנין הוא לא שיח' – – –

אחמד טיבי: אפילו דב לא רשום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תיסלם, דוקטור.

אחמד טיבי: אהלן וסהלן פיכ, א-שיח'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני מברך על החוק הזה, וזה ממש סדק בקיר, וזה כיוון נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני הייתי רוצה, כבוד השר, גם לבדוק את זה, כי אולי אם לא, אז אנחנו אולי נגיש כהצעת חוק מה שאני אעלה עכשיו, כהצעת חוק פרטית, ואני מקווה שתתמכו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש היום מצב של פגיעה בקצבה של הנכים שהולכים לעבוד, והחל מסכום מסוים יורד חלק מהקצבה.

חיים כץ: הקשבת למה שאני אמרתי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקשבתי.

חיים כץ: אם אתה רוצה להשיג, אתה מתחיל במשהו.

חיים כץ: אם היינו באים – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אמרתי להמשיך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חד-משמעית, אמרתי, אני מברך על הצעת החוק הזאת, ואני מקווה שלהצעה הזאת יהיה המשך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וההמשך יהיה שגם הנכים יצאו – –

חיים כץ: אני מסכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – ממצב הבדידות כשהם יוצאים לעבודה, ושהם ירוויחו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי היום יש מצב שנכים עובדים, ועובדים מספר מסוים של שעות – לא רוצים להמשיך, כי זה פוגע להם בזכויות שלהם ובקצבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שזאת יציאה ממעגל העוני, זאת יציאה מהבדידות, ולהרגיש שהם שלמים כמו כל אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שזה, איך אמרנו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצווה זאת המצווה, וזאת עבודת הקודש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם תתחיל את זה, תבורך; אם לא, אז אנחנו נצטרך להגיש הצעת חוק פרטית, ואני יודע שזה יתעכב, אבל לטובת העניין אני אתמוך בכל הצעה שתהיה בכיוון הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טרכטנברג – איננו; חבר הכנסת פריג – מיש מאוג'וד; חברת הכנסת זנדברג – מוותרת.

אחמד טיבי: חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: כן, אדוני, אני באה.

אחמד טיבי: כרגיל, לא מוותרת.

זהבה גלאון: לא כרגיל.

זהבה גלאון: למה אתה – למה אתה אומר דבר כזה?

יחיאל חיליק בר: אתה מסית, אדוני היושב-ראש, זה לא בסדר.

זהבה גלאון: – – –

חיים כץ: אתה ממהר לאיזשהו מקום?

חיים כץ: די, ניצחת, 2:0, מה?

חיים כץ: מה אתה ממהר?

חיים כץ: תנוח על זרי הדפנה.

זהבה גלאון: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יודע מה, שכחתי – – – מכבוד השר שהוא ישר התנער מ"בית"ר", אמר לי: לא "בית"ר", זה גם היה חשוב.

חיים כץ: לא, למה?

חיים כץ: אני "מכבי".

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

חיים כץ: בסדר, אבל אני אוהד "מכבי".

אחמד טיבי: "מכבי תל-אביב".

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אומנם ככה יש אווירה מבודחת, אבל אני רוצה לומר, אני ממש מודה שאני מתרגשת שהחוק הזה עובר, באמת, וכל הכבוד.

זהבה גלאון: אמרה חברתי מרב מיכאלי, אנחנו שנים מנסים לקדם את החוק הזה, עכשיו גם של חבר הכנסת מאיר כהן וחברי כנסת אחרים, ובסוף בסוף בסוף אתה, הייתי אומרת, מחזק את התזה שאומרת שאם שר רוצה הוא יכול.

זהבה גלאון: ברצינות אני אומרת את זה.

זהבה גלאון: ואתה רצית.

זהבה גלאון: ואני רוצה לבקש רק דבר אחד.

זהבה גלאון: עמדת כאן על הבמה ואמרת: אני התחייבתי, אז הטרפתי את כל המערכת, ואני אומר לכם שאני יותר לא אתחייב.

זהבה גלאון: ואני אומרת לך: אל תגיד "נגיד".

זהבה גלאון: למה להתחייב שלא להתחייב?

חיים כץ: Never say never.

זהבה גלאון: בדיוק.

זהבה גלאון: בוא נשאיר את זה פתוח, אדוני השר.

זהבה גלאון: תודה רבה, וברכות.

אחמד טיבי: תודה, זהבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: אני גם אקצר, אל תדאגו.

מירב בן ארי: אני חייבת.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני הייתי חייבת לעלות, גם אמרתי לשר.

מירב בן ארי: אני חושבת – אומנם אני וחבר הכנסת אלי כהן פה רק שנה, אבל אנחנו מגויסים לעניין – אני חושבת שזה עוול היסטורי, מ-2003.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד את זה מהבית, אני חוויתי את זה עם אמי, וזה פשוט נורא בעיני שרואים במזונות קצבה.

מירב בן ארי: מזונות ילדים מגיעים לאישה כי היא הייתה אמורה לקבל את זה מהגרוש שלה, ומדינת ישראל בתפיסה מעוותת ראתה בזה קצבה, ופגעה בכל פעם שהיא יצאה לעבוד.

מירב בן ארי: ואני יודעת שזה היה לחוץ, ולוחות-הזמנים, אבל בסופו של דבר אתה עושה כאן צדק היסטורי, וכל כך הרבה נשים – ואני רוצה רק להגיד משהו אחד שכתבתי גם בפוסט שלי בפייסבוק, ופרגנתי לרווחה ולאוצר.

מירב בן ארי: מדהים אותי שהדבר הזה לא פתח את כל המוספים הכלכליים – בעמוד הראשי.

מירב בן ארי: זה מה שהדהים אותי.

מירב בן ארי: ידיעה קטנה בעמוד 8 ב"דה-מרקר" למעלה.

מירב בן ארי: זאת היסטוריה.

מירב בן ארי: ומשום מה ההתעלמות הזאת מהדבר הכל-כך חשוב הזה זה הדבר שהכי מטריד אותי.

מירב בן ארי: אבל זה לא חשוב.

חיים כץ: יש כאלה שעושים, יש כאלה שרצים לתקשורת.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אבל אתה יודע מה?

מירב בן ארי: אני לא אומרת – אני אומרת שהתקשורת דווקא פה הייתה צריכה לתת לזה במה, כי זה באמת באמת תיקון של עוול היסטורי.

מירב בן ארי: וברכות באמת למשרד הרווחה, גם לאוצר, לכל השותפים, גם משרד המשפטים.

מירב בן ארי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שר הרווחה חיים כץ, חברי חברי הכנסת, התיקון של החוק הזה הוא תיקון נדרש.

אלי כהן: אנחנו רואים שהיום מעל ה-disregard משלמים 60%.

אלי כהן: צריך לבוא ולזכור שרק אנשים שמרוויחים מעל 40,000 שקל מגיעים לאותה רמת מס.

אלי כהן: גם בדיונים שהיו מול משרד האוצר התחילו להסביר – מול פקידי האוצר, נחדד – למה – – –

חיים כץ: למה מעל 40,000 שקל מגיעים ל-60%?

אלי כהן: תיקח את הביטוח לאומי, גם תוסיף.

חיים כץ: לא, אתה לא מגיע ל-60%.

חיים כץ: אתה עושה 48% ועוד 10% – 58%.

חיים כץ: פחות.

אלי כהן: 58%.

אלי כהן: אז אמרנו בערך 60%.

אלי כהן: וגם בדיונים התחילו לבוא ולהסביר למה הדבר הזה הוא לא נכון.

אלי כהן: ואנשים, גם כשאתה שואל את האיש הפשוט ברחוב, כאשר שיעור המס או שיעור הקיצוץ בקצבה הוא 60%, עומדות בפניהם שתי אפשרויות, עבור אותם אנשים: אפשרות אחת היא לא לעבוד ולהישאר מתחת לקו העוני; והאפשרות השנייה היא לעבוד בשחור.

אלי כהן: ובשני המקרים האלה המדינה לא יוצאת נשכרת.

אלי כהן: ברגע שהאנשים האלה יצאו לעבוד, הם יוכלו לכלכל את ילדיהם בצורה מבורכת, טובה, לצאת ממעגל העוני, וגם הכנסות המדינה מביטוח לאומי וממס הכנסה יגדלו.

אלי כהן: אגב, אדוני, ההצעה – ואחרי שאנחנו, אתה ואני דיברנו, הגשתי את הצעת החוק הזאת – לא הוצמדה להצעה שלך, אגב, היום, מהטעם שבהצעת החוק שלי, שהתייעצנו עליה, רציתי שייכללו כל מקבלי קצבאות הבטחת הכנסה.

אלי כהן: מכיוון שאם אנחנו מדברים על תיקון שיבוא ויעשה תיקון מושלם – ואני מברך אותך על הצעד הזה, ומברך את שר האוצר, שיחד הובלתם את זה – צריך שכל מקבלי קצבאות הבטחת הכנסה ייכנסו לאותו מעגל.

אלי כהן: מכיוון שברגע שנעודד אותם לצאת לעבודה הם ירוויחו והמדינה תרוויח.

אלי כהן: לכן, חשוב עכשיו לעשות מעקב אחר הדבר הזה.

אלי כהן: אין לי ספק שכולנו נצא נשכרים, וברכות.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת אלי כהן.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי – הוראת שעה ותיקון), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 29, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעה עברה להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: גברתי שרת המשפטים, בבקשה.

איילת שקד: בתשובה על שאילתה של חברת הכנסת – – –

אחמד טיבי: יש פרוצדורה.

אחמד טיבי: אני אמור להגיד מה-מו-מי.

אחמד טיבי: שאילתה של חבר הכנסת חיים ילין מס' 276: החטיבה להתיישבות – בבקשה, גברתי.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, החלטת ממשלה – – –

איילת שקד: כן, בבקשה, חבר הכנסת ילין.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אם אפשר לעשות שקט, אז אני אשמע את עצמי.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

חיים ילין: החלטת ממשלה 2017 העבירה כ-200 מיליון ש"ח לחטיבה להתיישבות לצורך שיקום תשתיות ומרכיבים ביטחוניים בעוטף-עזה.

חיים ילין: רצוני לשאול: 1.

חיים ילין: מדוע הכסף עדיין במשרדך, ועל אף החלטת הממשלה איננו מועבר לטובת תושבי עוטף-עזה? 2.

חיים ילין: מדוע משרדך איננו פועל להחרגת עוטף-עזה מהחטיבה?

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת חיים ילין שאל מדוע כספים שהועברו לחטיבה להתיישבות לצורך שיקום תשתיות ומרכיבים ביטחוניים בעוטף-עזה מעוכבים במשרד המשפטים.

איילת שקד: עוד שאל מדוע משרד המשפטים אינו פועל להחרגת עוטף-עזה מהחטיבה.

איילת שקד: ראשית, המשרד הממשלתי המתקצב האחראי לפעילות החטיבה להתיישבות הוא משרד החקלאות.

איילת שקד: משרד המשפטים מסייע במתן חוות דעת, שנועדה להבטיח כי ההתקשרות בין משרד החקלאות והחטיבה תתבצע כחוק ובהתאם לכללי המינהל התקין.

איילת שקד: במסגרת הבחינה המשפטית נוצר עיכוב, שטופל וסודר לאחרונה.

איילת שקד: נמסר לי ממשרד החקלאות, כי בשבוע שעבר נחתם הסכם בין המשרד לחטיבה להתיישבות, ובכלל זה הכספים שהממשלה התחייבה עליהם בעניין עוטף-עזה.

איילת שקד: שנית, מבלי לגרוע מהאמור לעיל, איני רואה סיבה למנוע מהיישובים בעוטף-עזה להסתייע בפעילותה הברוכה והחיונית של החטיבה להתיישבות.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, בבקשה.

חיים ילין: תודה רבה, כבוד השרה, על התשובה.

חיים ילין: אני חייב להגיד שאת השאילתה הזאת אני הנחתי ב-9 בדצמבר 2015 – –

איילת שקד: כן.

חיים ילין: – – לפני כשלושה חודשים.

חיים ילין: ועדיין – עדיין – אני אומר את זה בידיעה ברורה לחלוטין, הקו השני שנקרא 4–7 קילומטר, לפחות 13 יישובים – לא נגעו בהם.

חיים ילין: כל התשתיות שם, הכסף לא הועבר.

חיים ילין: כל הנושא של חשמל, זאת אומרת גנרציה, כך אנחנו קוראים לזה, נגד פגיעות ישירות של "קסאמים" בעמודי חשמל – מתנתק החשמל לאותם יישובים ואין אפשרות גם למי שזקוק לחשמל להמשיך ולתפקד – תקוע, סך 50 מיליון שקל, גם עם ההסכמים שנחתמו.

חיים ילין: אנחנו מדברים על לפני שלושה חודשים, החלטת ממשלה, כבוד השרה, שבאה להגן על עוטף-עזה מבחינת הצמיחה הדמוגרפית, לתת את כל התנאים.

חיים ילין: בסופו של דבר, משרד המשפטים עצר את זה.

חיים ילין: אני דיברתי עם דינה זילבר, אני דיברתי עם תהילה, והן אמרו לי: אנחנו מנסים לבדוק את האפשרות להחריג את עוטף-עזה.

חיים ילין: ממשלה יכולה לקבל החלטות נבונות, נכונות, שבאות לטובת היישובים, לטובת המתיישבים בעוטף-עזה – –

אחמד טיבי: מה השאלה?

חיים ילין: – – ומצד שני היא לא מסוגלת על-ידי משרד המשפטים להתקדם.

חיים ילין: השאלה כמה זמן עוד יחזיקו את אותם 50 מיליון שקל.

איילת שקד: הם שוחררו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: שאילתה שנייה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איילת שקד: שאני אענה?

איילת שקד: אני אקריא את השאלה?

אחמד טיבי: ענית לו?

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

חיים ילין: לא שמעתי.

איילת שקד: אמרתי שהם שוחררו, הכספים שוחררו.

איילת שקד: ממה שאני יודעת.

איילת שקד: אני לא אחראית לחטיבה.

חיים ילין: היום בבוקר.

חיים ילין: היום בבוקר.

איילת שקד: אני לא אחראית לחטיבה.

איילת שקד: מי שאחראי לחטיבה זה משרד החקלאות.

איילת שקד: לי נאמר שההסכם נחתם.

איילת שקד: זה לא עומד יותר במשרד המשפטים.

חיים ילין: אני מודיע לך שהכסף לא הועבר, הקבלנים לא עובדים – – –

איילת שקד: אני אבדוק.

איילת שקד: אני לא מעבירה כספים לקבלנים.

איילת שקד: זה לא אחריות של משרד המשפטים.

איילת שקד: תפנה את השאילתה למשרד החקלאות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאילתה מס' 287, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן: אי-עדכון קורבנות בהליכים משפטיים.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השרה, בדוח נציבות הביקורת על הפרקליטות נמסר ש-88% מקורבנות עבירות פליליות לא עודכנו בהליך המשפטי ו-92% מקורבנות עבירות מין ואלימות לא עודכנו בחתימת הסדר עם הנאשמים.

עאידה תומא סלימאן: רצוני לשאול: 1.

עאידה תומא סלימאן: אם המידע נכון – מה היא הסיבה?

עאידה תומא סלימאן: 2.

עאידה תומא סלימאן: אם לא – מה הם אחוזי העדכונים של הקורבנות?

איילת שקד: תודה.

איילת שקד: ראשית אתכבד להשיב כי הפערים אינם מהותיים, ונובעים אך ורק מדרך בדיקה שונה.

איילת שקד: נציבות הביקורת על הפרקליטות ערכה בדיקה מבוססת על התיעוד הקיים בתיק הפרקליטות, ואילו הפרקליטות בחנה בנוסף את המידע המצוי בתכתובות הדואר האלקטרוני, בשיחות טלפון ובמסרונים.

איילת שקד: נקודת המוצא היא כי ייתכן שחלק מהפעולות אכן בוצעו, גם אם הן אינן מתועדות, אולם בביקורת מערכתית לא ניתן לבסס ממצאים אלא על מה שקיים בתיקים.

איילת שקד: ביסוס זה נדרש לא רק לצורכי הביקורת, אלא גם ובעיקר לצורכי התנהלות בתיקים.

איילת שקד: כלומר, ייתכן שפרקליט עמד בקשר הדוק עם נפגע עבירה, אך בשל חוסר תיעוד רשמי נסתר הדבר מעיני נציבות הביקורת על הפרקליטות.

איילת שקד: זאת אומרת, פרקליט דיבר עם נפגע העבירה, עדכן אותו גם בטלפון, גם בסמ"ס, ולא תיעד בתיק.

איילת שקד: להערכת פרקליטות המדינה, לאחר בחינה הכוללת גם תיעוד שאינו רשמי, לפחות ב-80% מהתיקים מקוימת חובת העדכון בדבר גיבוש הסדר טיעון וניתנת לנפגעי העבירה זכות להביע את עמדתם בטרם קבלת עמדה סופית.

איילת שקד: אף שמדובר באחוזים גבוהים, אין בכך כדי לנוח על זרי הדפנה, ופרקליטות המדינה מפיקה לקחים מדי יום, תוך הידוק קשריה עם נפגעי העבירה בהליכים פליליים.

איילת שקד: כמו כן, פרקליטות המדינה קיבלה את הביקורת בדבר הצורך בתיעוד רשמי, ופועלת על מנת לטייב את פועלה בעניין תוך לימוד הדוח והפקת הלקחים.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבאמת המצב הוא כפי שהובא.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שיש רצון לטייב את צורת הרישום.

עאידה תומא סלימאן: האם ברור כבר אם יצאו הוראות ברורות לפרקליטים?

עאידה תומא סלימאן: האם נעשה העניין באופן מסודר?

איילת שקד: אני באתי לפה מישיבת ועד הפרקליטות, פרקליט המדינה והיועץ המשפטי לממשלה על נושא אחר.

איילת שקד: אבל בפתיחת הישיבה בדיוק אמר פרקליט המדינה שבעקבות הדוח הוא מוציא הוראות עוד יותר מחודדות כיצד לתייק ולרשום.

איילת שקד: ממש לפני חצי שעה.

איילת שקד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאילתה 351 – חבר הכנסת ליברמן איננו, ולכן התשובה תימסר לו בכתב.

אחמד טיבי: [מס' מ/1003; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי לוי, במקום חבר הכנסת גפני – החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 219).

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת, החלטה בדבר פיצול הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 219), 2016, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת.

מיקי לוי: על-פי הצעת ועדת הכספים של הכנסת, מחליטה הכנסת לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת לאשר החלטת ועדת הכספים לפצל את הצעת חוק לתיקון פקודת מס ההכנסה (מס' 219) להצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד יכלול את סעיף 5 וחלק אחר יכלול את יתר הוראות הצעת החוק.

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 219) נתקבלה בכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"ב בשבט, 1 בפברואר 2016, והועברה לוועדת הכספים.

מיקי לוי: בהצעת החוק מוצע לקבוע חמישה הסדרים שונים ונפרדים זה מזה: הוראות לעניין תשלומים שהגיעו לעובד או לנותן שירותים אגב סיום יחסי עבודה, לרבות פרישה או סיום ההתקשרות, וכן טובת הנאה המשתלמת תמורת אי-תחרות – היו מקרים כאלה בעבר, של אי-תחרות, בגלל זה נזעקנו; קביעה שסכומים או טובת הנאה אחרת שרוכש מניות משלם למוכר מניות שהוא בעל מניות מהותי ונכללים בתמורה שמשולמת כאמור עבור אי-תחרות, ייחשבו לגבי הרוכש בעד מכירת המניות על-ידו בעתיד כחלק מהמחיר המקורי; ביטול סעיף 51 שעניינו ניכוי ההוצאות השוטפות של חברות לביטוח חיים ורכישת חוזים לביטוח חיים, לרבות תשלומים לסוכן הביטוח; החלת הוראות חלק ה'2 לפקודת מס הכנסה, שעניינו שינוי מבנה ומיזוג גם על שותפויות רשומות; קביעה שהכנסות ורווחים של קרן נאמנות פטורה שמקורם בהכנסה חייבת מעסק של שותפות נסחרת בבורסה, יהיו חייבים במיסוי דו-שלבי כפי שחל על יחיד.

מיקי לוי: כיוון שאין זיקה בין הנושאים וכדי לקדם את הנושאים שבהם סיימה הוועדה לדון, ראתה ועדת הכספים לנכון לפצל את הצעת החוק לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שהחלק הראשון יכלול את נושא החלת הוראות חלק ה'2 לפקודת מס הכנסה על שותפויות רשומות והחלק השני יכלול את יתר נושאי הצעת החוק.

מיקי לוי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: אתם יודעים, נמצאים במליאה שלושה חברי כנסת מהאופוזיציה.

אחמד טיבי: אנחנו יכולים בהחלט להפיל את הצעת הקואליציה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה לטובת האזרחים, אדוני.

אחמד טיבי: אבל היות שההצעה במהותה היא הצעה טובה, מה גם שגפני מבקש, אז שני האלמנטים האלה יחד מחייבים אותנו להצביע בעד.

מיקי לוי: מנהלי בנקים קיבלו הרבה כסף בתמורה לאי-תחרות; שלא ילכו אחרי פרישתם לבנק אחר, ועל זה קיבלו כסף שלא מוסה.

מיקי לוי: זה לא ייתכן.

אחמד טיבי: אז אתה אומר שאתה צריך להצביע בעד.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: עם כל הצער.

מיקי לוי: למרות שאנחנו יכולים להפיל את ההצעה.

אחמד טיבי: אנחנו יכולים.

אחמד טיבי: תראה, שלושה חברי כנסת שממלאים את חובתם ונמצאים במליאה.

אחמד טיבי: רק לפני דקה הייתה נציגה של סיעת הליכוד והיא עזבה את המליאה; השאירה לנו את המגרש.

אחמד טיבי: לא נעים לשחק לבד.

אחמד טיבי: הצבעה.

אחמד טיבי: אגב, גם כשאנחנו משחקים נגד קבוצה חזקה אנחנו מבקיעים שני שערים.

מיקי לוי: זה חד-פעמי, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני, תרענן את ההיסטוריה ואת הזיכרון.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה – 3 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 219), התשע"ו–2016, נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 3, נגד – אין.

אחמד טיבי: הבקשה אושרה.

אחמד טיבי: אני לא זוכר תוצאה עגומה כל כך מאז שאני מנהל את הישיבות.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ב באדר ב' התשע"ו, 22 במרס 2016, בשעה 16:00.

אחמד טיבי: ישיבה זאת נעולה.