ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 111, 2016-03-07 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ז באדר א' התשע"ו, 7 במרס 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 25) (חובת ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איציק שמולי, יואב בן צור ומכלוף מיקי זוהר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 125) (יחסי מין תוך ניצול תלות נפשית ממשית במסגרת ייעוץ או הדרכה של כוהן דת), התשע"ו–2016, מאת חברות הכנסת מיכל רוזין, עליזה לביא ועאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 50) (אי-חיוב בריבית עקב שיהוי), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת דוד ביטן וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2713/20 וכלה בהצעת חוק פ/2746/20 – הצעת חוק החלת אמנת ז'נבה על השטחים המוחזקים על-ידי הצבא הישראלי מאז מלחמת יוני 1967, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יוסף ג'בארין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, דב חנין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדלת שווי רכב המאפשר זכאות לגמלה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת סופה לנדבר, עודד פורר, חמד עמאר, אלעזר שטרן, מיקי לוי, עליזה לביא, יעל כהן-פארן, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין, איציק שמולי ורוברט אילטוב; הצעת חוק הסעד (טיפול במפגרים) (תיקון – בעל מוגבלות שכלית התפתחותית), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי לידה לעצמאיות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איילת נחמיאס ורבין ורועי פולקמן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – היעדרות בשל טיפולי פוריות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, אלי אלאלוף ומאיר כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שידור ישיבות מועצה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, מיקי לוי, רחל עזריה, רועי פולקמן, יפעת שאשא ביטון, מירב בן ארי, יחיאל חיליק בר וסתיו שפיר; הצעת חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל (תיקון – אות מנטרל, סיוע בדיור, הנחה ברכישת תרופה למנטרל נזקק והוראות נוספות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, עבדאללה אבו מערוף, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ויוסף ג'בארין; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – איסור פיטורים של עובד שהוא מפרנס יחיד ואשתו בהיריון), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, טלי פלוסקוב ויחיאל חיליק בר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לקביעת יום ראשון כיום חופשי במקום יום שישי, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלי כהן ודוד אמסלם; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (חובת החזרת גופות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הכנסת (תיקון – איסור ייצוג גוף ממשלתי בידי שדלן בכנסת), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – הלוואה כהון עצמי) (הוראת שעה),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקה מתמשכת), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מאיר כהן, איימן עודה, עליזה לביא, איציק שמולי, בצלאל סמוטריץ, איתן כבל, עבדאללה אבו מערוף, מרב מיכאלי, נחמן שי, עפר שלח, אילן גילאון, יעקב פרי, יואל רזבוזוב, עיסאווי פריג', מיקי לוי, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן, דב חנין, יחיאל חיליק בר, אורי מקלב, מרדכי יוגב, שולי מועלם-רפאלי וטלי פלוסקוב; הצעת חוק לידה בבית (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (ערים קולטות עלייה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יוסי יונה ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק שקיפות בהצהרת הון לנבחרי ציבור בכירים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – ביטול איסור הכללת תרופות מצילות חיים בשב"ן), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, אחמד טיבי, בצלאל סמוטריץ, אורי מקלב, יעקב מרגי, יגאל גואטה, אורלי לוי אבקסיס, אלי אלאלוף ודוד אמסלם; הצעת חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) (תיקון – תקופת צינון לנושאי משרה בכירה בשירות הציבור), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי ודוד ביטן; הצעת חוק תקופת צינון לבכירים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, דוד ביטן, מכלוף מיקי זוהר, ענת ברקו, נאוה בוקר, אברהם נגוסה, אורן אסף חזן, יעקב מרגי, יגאל גואטה, יואל חסון, חיים ילין, מסעוד גנאים ודב חנין; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הגדרת הכנסה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף, מאיר כהן, אלי כהן, אחמד טיבי, אילן גילאון, יגאל גואטה, שולי מועלם-רפאלי, אמיר אוחנה ורועי פולקמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת דמי פגיעה לעובד עצמאי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין,

ירדנה מלר-הורוביץ: איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – גיל הבוחר), מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק לתיקון פקודת הדיג (איסור דיג תוך שימוש במתקן נשימה מלאכותי לצלילה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת רחל עזריה ודב חנין; הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון – החמרת ענישה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון, ענת ברקו, נאוה בוקר, שרן השכל, רועי פולקמן, מירב בן ארי, בצלאל סמוטריץ, מכלוף מיקי זוהר, רחל עזריה, ניסן סלומינסקי, אורן אסף חזן, יצחק וקנין, שולי מועלם-רפאלי ואלי כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגבלת אשראי ספקים למוסדות המדינה, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב ואראל מרגלית; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה בעד ילד נכה שנפטר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נורית קורן, תמר זנדברג, בצלאל סמוטריץ, יפעת שאשא ביטון, יואב קיש, אלי כהן, מיכל בירן ודוד ביטן; הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – פרטי המפרט), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין, איתן כבל, משה גפני, רועי פולקמן ודוד ביטן; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחיר לחם מלא), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף, איציק שמולי, אורלי לוי אבקסיס, עאידה תומא סלימאן, אורי מקלב, יעל גרמן, אילן גילאון, עבדאללה אבו מערוף, יגאל גואטה, דוד ביטן, רועי פולקמן ובצלאל סמוטריץ; הצעת חוק זכויות לעובד עצמאי, התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת עפר שלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק פטירה בעד ילד נכה שנפטר), התשע"ו–2016, מאת חברות הכנסת איילת נחמיאס ורבין ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק הממשלה (תיקון – ענייניות ועדת השרים לענייני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת קסניה סבטלובה, יוסי יונה, נחמן שי, זוהיר בהלול, עמיר פרץ, אחמד טיבי, טלב אבו עראר, מיכל רוזין,

ירדנה מלר-הורוביץ: עיסאווי פריג', יואל רזבוזוב, עבדאללה אבו מערוף ובאסל גטאס; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – חישוב דמי מחלה בעת היעדרות לסירוגין של העובד ובן-זוגו), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת רועי פולקמן ורחל עזריה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – זכות למכשיר ניידות קלנועית), התשע״ו-2016, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – הסדרת ייעוד השימוש במקווה טהרה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, יעקב מרגי, יצחק וקנין, יואב בן צור, ישראל אייכלר, בצלאל סמוטריץ, מרדכי יוגב, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי ויגאל גואטה.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיעכם, כי חבר הכנסת אבי דיכטר מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק מועצת הצמחים (תיקון – ביטול), התשע"ו–2015, שמספרה 2190/20; וחברת הכנסת מירב בן ארי מבקשת אף היא להסיר את שמה – מהצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – איסור שימוש במערכת כריזה בבתי-תפילה), התשע"ו–2015, שמספרה 2346/20.

ירדנה מלר-הורוביץ: כן הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, עיסאווי פריג' וזוהיר בהלול בנושא: "ניצול ציני" של סטודנטים במעונות אוניברסיטת תל-אביב המשלמים פי-שניים על מים; ובעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת תמר זנדברג, יוסי יונה ועליזה לביא בנושא: חדירת חברות מסחריות לבתי-הספר.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון בהצעות לסדר-היום של חברי הכנסת מאיר כהן, אורן אסף חזן, רחל עזריה, יואב בן צור, טלב אבו עראר ויחיאל חיליק בר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: פיקוח משרד הבריאות על האוכל בגני-הילדים ובצהרונים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 21, 44 ו-50א לתקנון הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום אין הצעות אי-אמון, לכן אנחנו נפתח בנאומים בני דקה, כמצוות התקנון.

יולי יואל אדלשטיין: מייד לאחר מכן נתחיל את הדיון, מה שמכונה דיון 40 חתימות.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא: הנסיגה המתמשכת במעמדה הבין-לאומי של ישראל מסכנת את הביטחון הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: ידברו נציגי הסיעות, ולאחר מכן – ראש הממשלה וראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, עכשיו אנחנו נצביע לצורך הרשמה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברי הכנסת המעוניינים יכולים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר בינתיים יפתח בנאום בן דקה; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – – –

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, בשנת 2015 נהרגו 355 בני-אדם בתאונות דרכים.

חמד עמאר: מתחילת שנת 2016 כבר נהרגו 63 בני-אדם.

חמד עמאר: זה אומר, אדוני היושב-ראש, שכמעט כל יום נהרג בן-אדם בתאונת דרכים.

חמד עמאר: זה מזעזע.

חמד עמאר: רק אתמול נהרגו שני בני-אדם, אחד מהם הולך רגל, כשמתחילת השנה כבר נהרגו 17 הולכי רגל.

חמד עמאר: נהרג גם ילד רוכב אופניים.

חמד עמאר: בשנת 2015, אדוני היושב-ראש, נהרגו 14 בני-אדם רוכבי אופניים; נפצעו קשה שנשארו נכים – 61 בני-אדם; 230 נפצעו קל.

חמד עמאר: לכן, אני קורא לשר התחבורה להגביר את בניית שבילי האופניים, להכין תקציבים לנושא, ולהקים עוד ועוד שבילי אופניים על מנת לחסוך בחיי אדם.

חמד עמאר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת יואב קיש.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המואזין, אדוני היושב-ראש, הפך בשנים האחרונות לכוכב בכמה הצעות חוק של כמה חברי כנסת, שרוצים דרך כלשהי לבלוט ולשעוט קדימה בדירוג הפוליטי בישראל.

מסעוד גנאים: קולו של המואזין כנראה מושך קולות ותמיכה מציבור שתומך בכל צעד להדיר ולהעלים כל סימן שמעיד על ערבים.

מסעוד גנאים: האזאן הוא קריאה לתפילה אצל המוסלמים, והוא ערך דתי שפגיעה בו היא פגיעה בחופש הפולחן והביטוי.

מסעוד גנאים: אבל מה לי ולחברי כנסת זוטרים?

מסעוד גנאים: הרי ראש הממשלה הוא שפתח בציד המכשפות הזה אחרי נאום דיזנגוף; הוא שדיבר על קולו של המואזין כמטרד והפרעה, וחלק מהמדינה ההיא שאין בה חוק.

מסעוד גנאים: האזאן היה ויישאר, וקולו של המואזין יעלה על קולם של כל הגזענים שרוצים להשתיק אותו.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב קיש, ואחריו – חבר הכנסת טלב אבו עראר.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי כנסת יקרים, היום – כיושב-ראש שדולת ארץ-ישראל – עשינו כינוס עם מטרה אחת מאוד פשוטה: חידוש הבנייה במעלה-אדומים.

יואב קיש: אנחנו מאמינים בבנייה בכל ארץ-ישראל, וזה מסר שהוא מאוד חשוב, ואנחנו מעבירים אותו כל הזמן.

יואב קיש: המטרה הייתה להתרכז במה שמהווה קונסנזוס ישראלי.

יואב קיש: באו חברי כנסת מהשמאל, כמובן מהימין, ואני חושב שהיינו, אולי, מפלגות שייצגו עד 90 חברי כנסת מכל הבית הזה.

יואב קיש: המסר היה ברור: מעלה-אדומים זה לב הקונסנזוס, וצריך לחדש את הבנייה במעלה-אדומים.

יואב קיש: יש פה גם ביקורת עצמית; גם אנחנו אשמים בכך שהעניין לא מתקדם.

יואב קיש: אני חושב שחובה עלינו, על הבית הזה, להתאחד.

יואב קיש: לא מספיק לשמוע דיבורים ממפלגות אחרות שאומרים: פה כן ופה לא.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אנחנו שמים רגע את הוויכוחים בינינו בצד, אנחנו לא עושים פה עכשיו הפרד ומשול, אנחנו הולכים ביחד כגוף אחד עם דרישה מאוד פשוטה – שבמעלה-אדומים הגנים לא ייסגרו, אלא ייפתחו, וייפתחו חדשים, שבתי-הספר ישגשגו, ושהצעירים תושבי העיר יוכלו לקנות לעצמם דירה במקום שבו הם גדלו.

יואב קיש: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב קיש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכוון לחשוף כאן תוכנית סודית, תוכנית שניתן לקרוא לה "תוכנית הטיהור האתני", שהכין השר אורי אריאל בכך שהקים ועדה לצורך העניין.

טלב אבו עראר: ועדה לעניין הבדואי, שהיא באמת – למה אפשר לקרוא לה "תוכנית הטיהור האתני"?

טלב אבו עראר: היא כוללת הריסת בתים, השמדת יבולים חקלאיים, כמו שקרה היום בבוקר באזור חורה.

טלב אבו עראר: תוכנית שהשר פעל רבות כדי להכין בהשגחת עמותות ימניות.

טלב אבו עראר: הוועדה הגישה המלצות.

טלב אבו עראר: לכן אני, מכובדי היושב-ראש, הגשתי שאילתה, כדי לחשוף את התוכנית הזאת, והשאילתה לא התקבלה, לצערי הרב.

טלב אבו עראר: הוועדה המליצה על הכרה בחלק קטנטן מהיישובים הבדואיים, אבל הרוב המוחלט – היא החליטה על עקירת רוב היישובים הבלתי-מוכרים למען הקמת יישובים יהודיים, וחלק קטנטן גם לספח ליישובים הקיימים.

טלב אבו עראר: תוכנית בלי שיתוף האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב עתידה להיכשל ולהיקבר.

טלב אבו עראר: אי-אפשר לקיים תוכנית או ליישם תוכנית כזאת.

טלב אבו עראר: אני רוצה לשמוע את הבטחותיו של השר אורי אריאל מיום שהתחיל לכהן כשר שמחזיק בתיק הבדואי, שכן הוא הבטיח לשתף פעולה עם האוכלוסייה, לנהל משא-ומתן, רק בשותפות, רק בהסכמות, רק ורק ורק.

טלב אבו עראר: ואז, באמת, הבטחות סרק.

טלב אבו עראר: אנחנו נתנגד לכל תוכנית שמטרתה לעקור יישובים ולהרוס בתים.

טלב אבו עראר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יולי יואל אדלשטיין: היום הנשיאות החליטה על קיום דיון באחת מוועדות הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: סגן היושב-ראש מאיר כהן יעדכן אותך בפרטים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוזמן.

טלב אבו עראר: כי היה ויכוח ודיבור על זה.

מאיר כהן: מה שלא תעשה עם השכנים האלה, תסתבך.

יולי יואל אדלשטיין: אהבתי שהוא מתנגד לכל תוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים – – –

טלב אבו עראר: התכוונתי להריסת בתים ועקירת יישובים.

יולי יואל אדלשטיין: קבל על החשבון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אחרי 541 יום בכלא, אישה זוכתה מרצח בעלה – זאת הכותרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנה וחצי נור חאג' יחיא הייתה בכלא, מואשמת שקשרה קשר לרצוח את בעלה, אבל היום, יום ב', נקבע שנור חאג' יחיא חפה מפשע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהחלטה דרמטית, יום לפני שלב הסיכומים במשפט, הודיעה המדינה כי היא חוזרת בה מכתב-האישום נגד נור חאג' יחיא, בת 35 מטייבה, שהואשמה במעורבות ברצח בעלה, סייף חאג' יחיא, שלו הייתה נשואה 13 שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לאישה הזאת יש שלושה ילדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנה וחצי בכלא, והיא לא זוכתה במשפט, היא לא זוכתה מחמת הספק – היא זוכתה כי המדינה חזרה בה מכתב-האישום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה הנשאלת: איפה הדין ואיפה הדיין?

עבד אל חכים חאג' יחיא: עינוי הדין הזה, להרחיק אותה מהמשפחה, אפילו לא לתת לה להתאבל על בעלה, שנרצח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא מקבלת שני עונשים; העונש הראשון – שבעלה נרצח, והעונש השני – שהיא מואשמת ויושבת שנה וחצי בכלא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, יש לחקור את הנושא הזה ולהעמיד את האחראים לדין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות – חיי אדם ורווחתם הם לא משחק בידי אנשים, בפרקליטות, כדי לבוא ולהגיד: פענחנו רצח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא פענחו את הרצח, ונתנו עוד סבל ועוד סבל למשפחה הזאת, במיוחד לשלושת הילדים הקטנים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, היום קיימתי אצלי בוועדה דיון שבעיני הוא גם פורץ דרך וגם מאוד מרגש – על שילוב נשים ערביות בתעשיית ההיי-טק.

עאידה תומא סלימאן: ולמדנו המון; למדנו המון מזה שנשים ערביות אמיצות באו ונתנו ממש את דעתן – מה באמת גרם להן להשתלב יותר טוב בתעשייה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם למדנו שמ-92,000 נשים ישראליות בתעשיית ההיי-טק רק 1,700 הן ערביות, ורובן של הנשים הערביות לא משולבות כמהנדסות או כמקצועיות, אלא יותר באדמיניסטרציה ובנושאים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: גם למדנו ש-54% מהנערות הערביות בתיכון מסיימות במגמות של התמחות במתמטיקה או במדע, כלומר הן עתודה מצוינת להשתלב בתעשיית ההיי-טק, אבל באיזו מקריות טוטלית, או לא במקרה, הצעירות האלה בעצם לא מגיעות ללמוד באקדמיה את הנושאים האלה, ורק 10% מהסטודנטים הערבים שלומדים הנדסה הם צעירות ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, כאשר מדברים על תעסוקת נשים ערביות, ללמוד את האופציות הקיימות וללמוד את האפשרויות הקיימות.

עאידה תומא סלימאן: יש עתודה, שאפשר לשלב אותה גם בתחום האקדמיה, ולאחר מכן בהיי-טק, של צעירות מאוד מצטיינות בלימודים שלהן, ובאפשרויות ההשתכרות שלהן בעתיד.

עאידה תומא סלימאן: רק המדינה צריכה לשלב ידיים – משרד הכלכלה ומשרד החינוך – להכין תשתיות להכנסת תעשיית היי-טק לכפרים ולערים הערביים.

עאידה תומא סלימאן: יש דוגמה מוצלחת בנצרת, ארגון "צופן" שרק לפני שבועיים קיבל את האות של היושב-ראש, בעצם הכניס את ההיי-טק לנצרת; הצליח להביא למצב ש-700 צעירים ערבים עובדים שם, ואחוז הנשים הערביות, דווקא, שעובדות בנצרת בהיי-טק, משתווה לאחוז הנשים הישראליות באופן כללי, 25%.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

קסניה סבטלובה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, לפני כשנה הוכה בירושלים סטודנט ישראלי ממוצא דרוזי בשם טומי חסון.

קסניה סבטלובה: הוא הוכה לא כי היה דרוזי או כי היה ישראלי; הוא הוכה על-ידי נערים יהודים כי הוא דיבר בשפה הערבית, שהיא כידוע שפה רשמית במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: זה אינו המקרה הראשון, אבל, לצערנו, עד עכשיו לא הוגשו כתבי-אישום נגד מי שתקף את טומי חסון והכה אותו עד זוב דם.

קסניה סבטלובה: עד היום הזה הוא לא הוכר כנפגע פעולת איבה, ולא הוכר ככל בן-אדם אחר שמותקף על רקע מוצא, על רקע אתני גזעני במדינה שלנו, ובעצם היה אמור לקבל פיצוי הולם וכל עזרה מהמדינה שמגיעה לו.

קסניה סבטלובה: הדברים האלה אינם קורים ומתרחשים בפעם הראשונה; זה מתחיל מכך שלא מלמדים את השפה הערבית בבתי-הספר במדינת ישראל; זה מתחיל מכך שלא מלמדים בבתי-ספר במדינת ישראל את לימודי התפוצות, תפוצות ישראל.

קסניה סבטלובה: לא מלמדים את הדו-קיום ולא מלמדים את ההיסטוריה של העמים שחיים כאן ושל קהילות שחיות כאן.

קסניה סבטלובה: אני מדברת גם על יהודים וגם על לא-יהודים.

קסניה סבטלובה: אז אני קוראת לממשלת ישראל – א.

קסניה סבטלובה: להחמיר את הטיפול בתופעות הגזענות.

קסניה סבטלובה: החוקים קיימים, אבל לא מיושמים, ובמקרה הזה הם חייבים להיות מיושמים.

קסניה סבטלובה: יש דרך אחת בלבד למנוע את הישנות המקרים האלה; זה לא רק החמרה של הענישה.

קסניה סבטלובה: מובן שיש לטפל בעניין הזה, וכאן זה מקומנו שלנו, של המחוקקים בכנסת ישראל.

קסניה סבטלובה: אבל כאשר גוערים בילד קטן שהוא קורא ספר – בבית-ספר בקריית-ביאליק – בשפה הרוסית, וגוערים בו במקום לשבח אותו, וקורעים את הספר מידיו; כאשר מכים נער, סטודנט דרוזי, על זה שהוא דיבר בשפה הערבית ברחוב, אז, רבותי, צריך להחיל פה חינוך לדו-קיום, חינוך נגד גזענות, להחיל חינוך לאהבה האחד לשני.

קסניה סבטלובה: אנחנו חייבים לטפל בכך מכיתה א'.

קסניה סבטלובה: מדובר בעתיד של הילדים שלנו.

קסניה סבטלובה: שידברו בעברית, שידברו בערבית, שידברו בשלל שפות שמדברים בהן באזור שלנו, אבל העיקר שילמדו לאהוב, להבין ולהכיר האחד את השני.

קסניה סבטלובה: הבעיה שלנו, אנחנו לא מכירים מספיק האחד את השני, גם לא בתוך החברה היהודית שלנו, וגם, כמובן, לא בתוך כלל החברה הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קסניה סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה ללכת בדרכה של עאידה תומא סלימאן בדברים שהיא אמרה.

נחמן שי: אבל יותר מזה, עצם העובדה שהיא יזמה בוועדה שלה דיון בסוגיה הזאת, של נשים ערביות בהיי-טק, בשבילי הייתה בשורה גדולה – עצם הרעיון.

נחמן שי: אבל אחר כך התברר לי שמאחורי הרעיון הזה יש איזו מציאות מרתקת, שהיא כמעט כולה בידינו, שאפשר להביא לכך שנשים בחברה הערבית יפרצו קדימה וישברו, לא תקרת זכוכית אחת, אלא שתי תקרות זכוכית בעת ובעונה אחת.

נחמן שי: המספרים המעודדים שנמסרו לנו על כך שכמעט מחצית מהבנות בבתי-הספר התיכוניים הולכות למקצועות ריאליים, רוצות ללמוד מקצועות ריאליים והן טובות במקצועות ריאליים – ואחר כך זה נעצר באיזה מקום וההתקדמות שלהן מואטת.

נחמן שי: אבל גם כך, במקום שניתנים תנאים, כמו בנצרת, 25% מתוך 700 עובדים – אני חוזר על הנתון הזה – הן נשים.

נחמן שי: קראתי לאחרונה שראש הממשלה רוצה להביא מהנדסים מהודו; היושב-ראש, ודאי שמעת על זה.

נחמן שי: אז אני מציע – לא צריך ללכת להודו, צריך ללכת לחברה הערבית, יש שם כנראה פוטנציאל יוצא מן הכלל של נשים, אני מניח שגם של גברים, שיכולים ורוצים להשתלב ב-Start-up Nation ששמה מדינת ישראל.

נחמן שי: הם חלק בלתי נפרד מהחברה הישראלית, צריך לתת להם את התנאים.

נחמן שי: אני בטוח שהשקעות כספיות – אם שר החינוך בנט רוצה כל כך לדרבן את האוכלוסייה ואת הציבור במדינת ישראל, ובעיקר את הנוער, למקצועות מתמטיים, אני מציע שיתחיל ללכת לבתי-הספר הערביים ויראה מה סוד הקסם שלהם ואיך הם מצליחים לגדל כל כך הרבה נשים, וכנראה גם גברים, במקצועות האלה.

נחמן שי: ועוד הפעם, תודה רבה לך, עאידה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין; בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אתמול פורסם תחקיר קשה ב"הארץ" על התנהלותה של עמותת אלע"ד, עמותה שמקדמת התנחלות ודחיקה של פלסטינים מירושלים המזרחית.

דב חנין: אני הגשתי בנושא הזה הצעה דחופה לסדר-היום.

דב חנין: לצערי, הנשיאות לא אישרה אותה, ולכן זו ההזדמנות להעלות את הנושא הזה בפני מליאת הכנסת.

דב חנין: עמותת אלע"ד היא עמותה עשירה ביותר – 450 מיליוני שקלים זה התקציב שלה בשנים האחרונות.

דב חנין: מסתבר שרוב הכסף הזה הגיע מחברות הרשומות במקלטי מס – בעלים לא ידועים, פעולות לא מדווחות, חוסר שקיפות מוחלט.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, החוק שראש הממשלה מקדם לא ייתן תשובה לאי-שקיפות הזאת.

דב חנין: הוא מחפש את המטבע רק מתחת לפנס, דווקא במקומות השקופים ביותר – ארגוני השלום וזכויות האדם.

דב חנין: אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה לפעול לשלילת אישור הניהול התקין מעמותת אלע"ד.

דב חנין: אבל למה המדינה ממשיכה לשתף פעולה עם הארגון הזה?

דב חנין: למה היא ממשיכה לממן אותו?

דב חנין: אני מקווה שנקבל בכנסת תשובות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי יונה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חבר הכנסת מאיר כהן.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, בהמשך לדברים של חברתי קסניה סבטלובה על המקרה הזה שבו הבחור הוכה עד זוב דם בגלל שהוא דובר את השפה הערבית, אני רוצה להרחיב את היריעה ולומר שאנחנו גם מכירים מקרים רבים שבהם גם יוצאי חבר המדינות, מעצם העובדה שהם מדברים רוסית במקומות כאלה ואחרים הם מאוימים, ולעתים גם מכים אותם מכות נמרצות.

יוסי יונה: אני חושב שזו עוד עדות לחוסר הסובלנות המתקיים בחברה הישראלית כלפי השונה, אם הוא ערבי, דרוזי, יוצא חבר המדינות, יוצא אתיופיה.

יוסי יונה: אתם מכירים גם את ההתעמרות ואת האלימות המאוד-קשה שהמון פעמים יוצאי אתיופיה נתקלים בהן מצד שוטרים ואחרים.

יוסי יונה: לכן, כמו חברתי קסניה סבטלובה, אני רוצה להתריע ולמחות על התופעה הזו, ובוודאי גם לקרוא למשטרת ישראל, במקרה הספציפי הזה, למצות את הדין עם האנשים – משטרת ישראל, בית-המשפט הישראלי – למצות את הדין עם האנשים האלימים הללו, שבאמת מהווים אות קלון על מצחה של החברה הישראלית.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר כהן – בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני רוצה טיפה רק לחזור למציאות, לדיון שהיה היום בוועדת החינוך, אחרי דיון בוועדה לזכויות הילד על המזון שהילדים שלנו אוכלים בבתי-הספר.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, בוודאי בתוך הכנסת, שאנחנו עסוקים ברומו של עולם, אנחנו מוצאים זמן, ואני מודה לך על זה שאתה, בוועדות ובנשיאות, מאשר הרבה מאוד נושאים חברתיים ודוחף אותנו לקראת נושאים חברתיים.

מאיר כהן: מה שקרה היום, הסתבר לכולנו שבשנת 2014 נחקק חוק המזון, ולפיו אמורים היו שר החינוך ושר הבריאות, בתוך חצי שנה מיום חקיקת החוק, להניח תקנות שעושות הסדרה של כל שאלת המזון בבתי-הספר ובצהרונים וכו' וכו'.

מאיר כהן: לצערנו הגדול, אנחנו שנתיים אחרי – שום דבר לא קרה.

מאיר כהן: הילדים שלנו ממשיכים – הילדים של כולנו, הנכדים של כולנו – ממשיכים, חלקם, לאכול מזון מקולקל המסכן את חייהם.

מאיר כהן: אני מכאן, דרך כל חבר כנסת, קורא לשני השרים, גם לשר הבריאות וגם לשר החינוך, לדאוג סוף-סוף להתקנת התקנות, להציב, כמו שביקש חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש הוועדה, תאריך יעד, והגיע הזמן שמישהו יפקח על האוכל שהילדים שלנו אוכלים.

מאיר כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמיר אוחנה – בבקשה, אדוני.

אמיר אוחנה: היום התבשרנו שלראשונה בתולדות המדינה, הרצון לשרת במג"ב הגיע לאחד משלושת המקומות הראשונים.

אמיר אוחנה: יותר ויותר חיילים המתגייסים לשירות מבקשים לשרת במשמר הגבול.

אמיר אוחנה: אנחנו רואים את הדבר הזה כמבורך, א.

אמיר אוחנה: משום שיותר ישראלים רוצים לשרת את המדינה; ב.

אמיר אוחנה: מכיוון שמג"ב עושה בפעילותו יום וליל – וראינו את זה גם באירועים האחרונים – כדי להגן על אזרחי ישראל, לפעמים, למרבה הצער, ממש בגופם.

אמיר אוחנה: כאן אני רוצה להזכיר את הדר כהן, זיכרונה לברכה, שנרצחה כאשר הגנה על אזרחי ישראל, ולמעשה מנעה מה שיכול היה להיות מגה-פיגוע, כשאנחנו מסתכלים על כלי הנשק האוטומטיים, על הרימונים שנשאו אתם המחבלים, ואותם היא וחבריה עצרו וחיסלו.

אמיר אוחנה: אני רוצה לציין לשבח את משמר הגבול, את משטרת ישראל ואת כוחות הביטחון בכלל.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אכרם חסון – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יצחק וקנין.

אכרם חסון: אדוני, קודם כול תרשה לי בבקשה לברך אורחים שהגיעו מסקוטלנד עם משפחה מדאלית-אלכרמל.

אכרם חסון: גם שם, כשהמשפחה מדאלית-אלכרמל ביקרה שם, לקחו אותם לפרלמנט, אירחו אותם, כיבדו אותם, ואני שמח מאוד שהם מחזירים וגומלים להם בביקור מאוד מיוחד אצלנו כאן.

אכרם חסון: רציתי לדבר על פרסום שהיה היום בקשר לחייל לשעבר והסטודנט הדרוזי, קרוב משפחה שלי, טומי חסון, מדאלית-אלכרמל, אשר הותקף לפני בערך שנה בירושלים על-ידי עשרה אזרחים ירושלמים חרדים, והיום נודע לנו שלא הוגש שום כתב-אישום נגד אף אחד.

אכרם חסון: אני חושב שהאפליה ממשיכה, לצערי הרב.

אכרם חסון: אני תמיד אמרתי, אנחנו ממשיכים להרגיש כאזרחים סוג ב'.

אכרם חסון: לא מגיע לנו יחס כזה.

אכרם חסון: אני פונה מכאן, אדוני היושב-ראש, למשטרת ישראל, שתפתח את התיק שוב ותבדוק, כי אנחנו צריכים להיות אזרחים שווים בפני החוק.

אכרם חסון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין – בבקשה, אדוני.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר שר החקלאות וגם שר האוצר החליטו שהם מבטלים מכסים על תוצרת שמגיעה מחוץ-לארץ, במיוחד בענפי החקלאות.

יצחק וקנין: אני חושב – אני יצאתי חוצץ כנגד ההחלטה הזאת, גם כנגד רפורמות מסוימות שגם שר האוצר רוצה לעשות וגם שר החקלאות.

יצחק וקנין: אני חושב שהדבר הזה הוא משבר אמון קשה עם כל החקלאים במדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני חושב שהחקלאי הפך להיות אסקופה הנדרסת.

יצחק וקנין: עולה לו לגדל את העגבנייה 90 אגורות, היא נמכרת ב-9-8 שקלים, ולצערי הרב, עליו מפילים את כל העומס.

יצחק וקנין: צריך לחפש בשרשרת הזאת של המחירים מי האשם, מי מפקיע מחירים, כל פערי התיווך האלו – וזה, דרך אגב, בכל המוצרים.

יצחק וקנין: אין מוצר אחד, לצערי הרב, שאין בו הפקעת מחירים, והכול בעידוד, לצערי הרב, של המערכות שלנו, מכיוון שאם רשתות השיווק יכולות להרשות לעצמן, על חשבון החקלאי המסכן שעולה לו לגדל, בעלויות, שקל וחצי את העגבנייה ותפוח-אדמה, במחירים יותר – אין מחירים כאלו בעולם, שנמכרים במחירים כאלו, ורק החקלאי משלם את המחיר הזה לאורך כל השנים האחרונות.

יצחק וקנין: מעמיסים עליו מסים, פטורים שרוצים כרגע לעשות.

יצחק וקנין: אני חושב שמהלך כזה ייצור משבר גדול מאוד.

יצחק וקנין: אתמול אני סיירתי במפעל "פרי הגליל" בצפון, וראיתי את אותם עובדים שמשתכרים שכר מינימום.

יצחק וקנין: אם ההחלטה הזאת תתבצע בסופו של דבר, אני אומר פה: יהיה משבר גדול שיביא אותנו לכאוס מוחלט בכל ענפי החקלאות.

יצחק וקנין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב פרי – בבקשה, אדוני.

יעקב פרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום היה כינוס בנושא מעלה-אדומים, ודעותי בעניינים הכלליים האלה, אני חושב, נהירות, ברורות, ידועות.

יעקב פרי: אני רוצה לומר שמעלה-אדומים הפכה לבת-ערובה של יצהר ותפוח.

יעקב פרי: עלינו להגיע להסכם עם האמריקנים, עם המעצמות, ולבנות במעלה-אדומים ובתוך גושי ההתיישבות העתידיים.

יעקב פרי: צריך להקפיא את הבנייה מחוץ לגושים ולבנות כמו משוגעים בתוך גושי ההתיישבות.

יעקב פרי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב פרי.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל המשתתפים.

יולי יואל אדלשטיין: [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, מה שנקרא דיון 40 חתימות: הנסיגה המתמשכת במעמדה הבין-לאומי של ישראל מסכנת את הביטחון הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: הסדר ידוע: יפתח את הדיון חבר הכנסת יאיר לפיד, לרשותו יעמדו עד עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן תחולק השעה הבאה בין הסיעות, לפי הגודל של הסיעות, ויסכמו את הדיון ראש הממשלה ויושב-ראש האופוזיציה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, אני לא אדבר עד שראש הממשלה לא יהיה פה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: יש לך שתי אופציות, אדוני, תבחר: או שאתה יכול בינתיים לא לעלות, או שאתה יכול לעלות ואני אפעיל את עשר הדקות רק – – –

יאיר לפיד: לא לא, אני אחכה עד שהוא יהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה תחכה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: זכותך בהחלט.

יאיר לפיד: – – – תכריז על הפסקה – – –

יולי יואל אדלשטיין: זכותך בהחלט, אדוני.

יאיר לפיד: לא לא, אני לא מתערב לך בניהול המליאה.

יאיר לפיד: נראה לי שאם הוא לא פה אז נכריז על הפסקה; תגיד שעה, ונחזור בשעה שתגיד.

יולי יואל אדלשטיין: גם אפשרות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נכריז על חמש דקות הפסקה, ואחר כך נתחיל את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש האופוזיציה נמצא, ראש הממשלה גם יגיע, כמצוות התקנון, ואנחנו נחדש את הדיון בשעה 16:36, בנאומו של יושב-ראש יש עתיד חבר הכנסת יאיר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה ומתכבד להזמין את חבר הכנסת יאיר לפיד לפתוח את הדיון בנושא: הנסיגה המתמשכת במעמדה הבין-לאומי של ישראל מסכנת את הביטחון הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יתקיים דיון סיעתי, ואז – התייחסות של ראש הממשלה ויושב-ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, כידוע לך, אדוני ראש הממשלה, אני מקפיד מאוד, בכל הביקורים שלי בחו"ל, בכל הראיונות ברשתות הזרות, לא לתקוף אותך, לא לתקוף את הממשלה, לשמור על כבודך, להשאיר את המחלוקות בבית פנימה.

יאיר לפיד: ברגע שאני חוצה את גבולה של מדינת ישראל, וגם את גבול השפה העברית, אני רואה זאת כחובתי להגן על המדינה.

יאיר לפיד: אבל מתוך תחושת החובה הזאת, ומתוך החובה העמוקה להגן על המדינה, אנחנו צריכים להכיר בכך שיש בעיה עמוקה ומהותית ביחסי החוץ של ישראל, וללכת לטפל בה.

יאיר לפיד: יחסי החוץ של ישראל אינם עומדים בפני עצמם; הם אחת משתי הזרועות של הביטחון הלאומי.

יאיר לפיד: אין ביטחון למדינת ישראל ולאזרחי ישראל בלי צה"ל ובלי כוחות הביטחון, ואין ביטחון למדינת ישראל בלי מערכת של בריתות אסטרטגיות, שאותה יוצרת מדיניות החוץ.

יאיר לפיד: על קירות הכור האטומי בדימונה, וזה לא סוד מדינה, יש עד היום כתובות בצרפתית.

יאיר לפיד: הוראות הפעלה.

יאיר לפיד: למה?

יאיר לפיד: מפני שמהנדסים צרפתיים עזרו לנו לבנות את הכור.

יאיר לפיד: תשאלו את עצמכם מה היה קורה אם היום היינו מבקשים מהצרפתים לעזור לנו להשיג יכולת גרעינית.

יאיר לפיד: כולנו הרי יודעים את התשובה – הם היו אומרים לנו לא.

יאיר לפיד: בריתות אסטרטגיות הן הבסיס ליכולת ההתקפית של ישראל וגם ליכולת ההגנתית שלה.

יאיר לפיד: בלי הבריתות האלה לא היו לנו צוללות "דולפין" עם יכולות אסטרטגיות ולא מסוקי "אפאצ'י" ולא סוללות "כיפת ברזל" ולא 240 מיליארד דולר של סיוע ביטחוני אמריקני.

יאיר לפיד: בלי הבריתות האלה לא היינו מצליחים למנוע את כניסתו של נשק מתקדם לאזור.

יאיר לפיד: אנחנו הקפדנו על זה כל השנים, כי יש עיקרון אחד במזרח התיכון – אני מניח, אדוני, שר הביטחון, שעל זה יהיה לנו קל להסכים – שאם נשק מתקדם נכנס לאזור שלנו, במוקדם או במאוחר הוא ייפול לידיים הלא-נכונות.

יאיר לפיד: כל הבריתות האלה שלנו נפגעו בשנים האחרונות פגיעה קשה.

יאיר לפיד: אין חזית שבה זה לא מורגש.

יאיר לפיד: בספטמבר האחרון, רק חמישה ימים אחרי פגישתו של ראש הממשלה עם הנשיא פוטין במוסקבה, נחתמה מאחורי גבנו עסקה רוסית עם האיראנים, על מכירה של מטוסים וציוד לווייני ב-21 מיליארד דולר.

יאיר לפיד: מייד אחריה הגיעה גם עסקה למכירה של נשק מתקדם למשטר האייטולות, כולל מערכות S-300.

יאיר לפיד: זה משבר.

יאיר לפיד: מי ששמע את תגובת הממשל הגרמני על הביקור האחרון של ראש הממשלה בברלין, שמע ברקע הדברים קנצלרית זועמת ופגועה, שמרגישה שעשו עליה סיבוב לא הגון אצלה בבית, מפני שהיא מעולם לא אמרה ומעולם לא התכוונה לומר שזה לא הזמן ללכת לתהליך מדיני.

יאיר לפיד: זה משבר; סימון המוצרים עבר באיחוד האירופי – משבר; תנועות ה-BDS שקוראות להחרים את ישראל צוברות תאוצה בכל העולם – משבר.

יאיר לפיד: הנאום האחרון של ראש הממשלה בקונגרס היה הנאום הראשון של ראש ממשלה ישראלי שבו סגן הנשיא, שמשמש גם כיושב-ראש הסנאט – הוא יגיע מחר לארץ – בחר לא להגיע לאולם כצעד של מחאה נזעמת על נאום שנתפר בתפרים גסים מאחורי גבו של הבית הלבן.

יאיר לפיד: ננסי פלוסי, מנהיגת הדמוקרטים בקונגרס, אמרה: הייתי קרובה לדמעות במהלך הנאום הזה.

יאיר לפיד: זה היה עלבון לאינטליגנציה האמריקנית.

יאיר לפיד: סוזן רייס, היועצת לביטחון לאומי, קראה לנאום הזה הרסני.

יאיר לפיד: הרסני ליחסים בין המדינות.

יאיר לפיד: האמריקנים לא נוהגים להתבטא כך.

יאיר לפיד: זה משבר.

יאיר לפיד: יש לזה תוצאות, יש לזה משמעויות.

יאיר לפיד: הסכם הגרעין עם איראן נחתם בלי שהממשל טרח אפילו לעדכן אותנו בתהליך.

יאיר לפיד: זה לא שהם לא קיבלו את דעתנו.

יאיר לפיד: לא היינו בלופ.

יאיר לפיד: זה לא היה קורה לפני שש או שבע שנים.

יאיר לפיד: אנחנו לא נקבל 50 מיליארד דולר בהסכם הסיוע הקרוב, כמו שביקשנו.

יאיר לפיד: גם לא 45.

יאיר לפיד: טורקיה הולכת לקבל מארצות-הברית יותר מטוסי F-35 ממה שאנחנו הולכים לקבל.

יאיר לפיד: זה משבר.

יאיר לפיד: ומול הפגיעה המתמשכת הזו, מול הסדקים האלה בביטחון הלאומי, ממשלת ישראל אומרת לנו שני דברים שלגמרי סותרים האחד את השני; שאין בהם אפילו היגיון פנימי.

יאיר לפיד: הדבר הראשון שאומרת לנו הממשלה הוא שכולם אנטישמים.

יאיר לפיד: כולם תמיד שנאו יהודים, שונאים יהודים, ישנאו יהודים, ולפיכך אין בעצם מה לעשות בעניין מלבד שנתלכד כולנו סביב הממשלה.

יאיר לפיד: והטענה השנייה היא הפוכה, היא אומרת: על מה אתם מדברים?

יאיר לפיד: אין בכלל פגיעה.

יאיר לפיד: אין פגיעה ביחסי החוץ שלנו.

יאיר לפיד: המצב מעולם לא היה טוב יותר.

יאיר לפיד: זה לא נכון, וזה לא נכון.

יאיר לפיד: בינואר 2009, לקראת סוף מבצע "עופרת יצוקה", בעוד ישראל כותשת את עזה – מעל 1,000 הרוגים, מעל 5,000 פצועים – הגיעו הנה לישראל לביקור של הזדהות ותמיכה הקנצלרית מרקל והנשיא סרקוזי וראש ממשלת בריטניה גורדון בראון וראש ממשלת איטליה ברלוסקוני וראש ממשלת ספרד וראש ממשלת צ'כיה.

יאיר לפיד: הם באו לארוחת ערב בבית ראש הממשלה.

יאיר לפיד: אדוני, גם אתה הוזמנת אליה בתפקידך דאז כיושב-ראש האופוזיציה.

יאיר לפיד: אז מתברר שלא כולם אנטישמים; שבניהול נכון, בעבודה נכונה, יש לנו תמיכה בעולם; שאפשר לקיים פה מדיניות חוץ פרודוקטיבית, מוצלחת, בלי לאבד את הגאווה הלאומית ואת חופש הפעולה הביטחוני.

יאיר לפיד: מצד שני, תראו מה קרה ב"צוק איתן" – בסך הכול חמש שנים אחר כך, והעולם כולו נגדנו.

יאיר לפיד: ישבתי אז בממשלה ובקבינט, היה ברור שאין לנו תמיכה, שהבריתות האסטרטגיות שלנו הפסיקו לתפקד ואנחנו צריכים ללכת ולפתור את המצב.

יאיר לפיד: לא להעמיד פנים שהכול בסדר – לפתור את המצב.

יאיר לפיד: העובדה שהממשלה מסתירה מן הציבור את המשבר רק מעמיקה אותו.

יאיר לפיד: מאז 2009 ועד היום יותר מ-30 מדינות ופרלמנטים הכירו במדינה פלסטינית באופן חד-צדדי, תוך התעלמות בוטה מכל המחאות שלנו, וגם תוך התעלמות בוטה מן העובדה שהרשות הפלסטינית מסיתה לטרור ומסרבת לגנות פיגועים.

יאיר לפיד: זה כולל את הפרלמנט הבריטי, הצרפתי, האיטלקי, היווני.

יאיר לפיד: איבדנו את התמיכה של מדינות חשובות כמו ברזיל.

יאיר לפיד: אני לא מדבר פה רק על מדיניות.

יאיר לפיד: אני מדבר על תפקוד; אני מדבר על זרוע של הביטחון הלאומי שנתקעה.

יאיר לפיד: בתקופה של הידרדרות חמורה משרד החוץ חולק בין שישה שרים – איש מהם אינו יודע מה השני עושה; מערך ההסברה מחולק בין חמישה משרדים – איש מהם אינו מבין מה השני עושה.

יאיר לפיד: בחודשים האחרונים נפגשתי עם שרי החוץ של בריטניה, צרפת, אנגליה, הונגריה, נורבגיה, עם היועץ לביטחון הלאומי הגרמני, עם סנטורים, חברי קונגרס, עם כל שגרירי האיחוד האירופי, עם שרת החוץ של האיחוד האירופי והצוות שלה, עם נציגי הקוורטט, עם נציגי הבית הלבן.

יאיר לפיד: כולם רצו לדעת אותו דבר – מה המדיניות הישראלית?

יאיר לפיד: לאן אנחנו הולכים?

יאיר לפיד: מה אנחנו רוצים שיקרה?

יאיר לפיד: בפני כל האנשים האלה הגנתי על מדינת ישראל.

יאיר לפיד: הגנתי אפילו על ממשלת ישראל.

יאיר לפיד: אבל אין לי ואין לאף אחד אחר תשובה על השאלה מה רוצה הממשלה.

יאיר לפיד: הכול תקוע.

יאיר לפיד: שום דבר לא זז.

יאיר לפיד: ביטחון לאומי מבוסס על שלושה דברים: על איכותו של החייל הישראלי, על הבריתות האסטרטגיות שלנו ועל היתרון האיכותי שלנו.

יאיר לפיד: יש פה הפקרה מתמשכת.

יאיר לפיד: מדינת ישראל זקוקה לשר חוץ במשרה מלאה.

יאיר לפיד: אדוני ראש הממשלה, אי-אפשר שבגלל שיקולים פוליטיים קטנים לא יהיה למדינת ישראל שר חוץ.

יאיר לפיד: אני מצהיר פה שאף שאני באופוזיציה אני אתמוך בכל מי שתבחר.

יאיר לפיד: יש מספיק אנשים ראויים בממשלתך.

יאיר לפיד: מי שאתה רוצה.

יאיר לפיד: תבחר מי הכי טוב לתפקיד ותמנה אותו.

יאיר לפיד: את מערך ההסברה הישראלי צריך לרכז במקום אחד, אגף ההסברה של משרד החוץ.

יאיר לפיד: צריך לגייס את ה-Start-up Nation הישראלי, כי אתו ביחד אפשר לנצח במלחמה על הרשתות החברתיות.

יאיר לפיד: צריך לגייס מחדש את העולם היהודי למלחמה ברחובות ובקמפוסים.

יאיר לפיד: ואנחנו צריכים להתחיל תהליך של שיקום מול הבית הלבן, כי אחרת המשבר הזה יימשך לתוך הממשל הבא.

יאיר לפיד: אנחנו צריכים להתחיל דיאלוג אחר לגמרי עם האיחוד האירופי.

יאיר לפיד: לא ייתכן שאני אגיע לפגישה עם שרת החוץ מוגריני ויתברר שאף נציג רשמי של ממשלת ישראל לא היה אצלה מאז הוקמה הממשלה הנוכחית.

יאיר לפיד: ובעיקר, אדוני ראש הממשלה, אנחנו צריכים מדיניות, איזו מדיניות; מדיניות שלא מיועדת רק כדי למצוא חן בעיני חברי מרכז או פעילים, או לשפר עמדות מול שותפים קואליציוניים; מדיניות שתחזיר לתקנם את היחסים המיוחדים עם ארצות-הברית והעולם, שתחזיר לנו את הגאווה הלאומית שלנו, שתחזיר אותנו למקום הראוי לנו במשפחת העמים ושתחזיר את הביטחון לאזרחי ישראל.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת יאיר לפיד, שפתח את דיון 40 החתימות.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אזמין את חבר הכנסת אמיר אוחנה, ואחריו – חברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: לרשותו של חבר הכנסת אוחנה חמש דקות.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני ראש הממשלה, חברי וחברותי חברי וחברות הכנסת, חבר הכנסת לפיד, ידידי, דווקא את הנאום בקונגרס בחרת?

אמיר אוחנה: הנאום בקונגרס האמריקני, שהיה הפעם הראשונה מאז צ'רצ'יל שראש מדינה זרה נואם בקונגרס האמריקני?

אמיר אוחנה: זו העדות שלך לבידודה ולנסיגתה של ישראל – – –

יולי יואל אדלשטיין: שלוש פעמים.

יאיר לפיד: זה לא נכון.

אמיר אוחנה: שלוש פעמים.

יאיר לפיד: אמיר, זה לא נכון עובדתית.

יאיר לפיד: מה שאתה אומר לא נכון.

אמיר אוחנה: סליחה, בוודאי.

אמיר אוחנה: ראש הממשלה נתניהו היה הראשון מאז צ'רצ'יל שהגיע לנאום בקונגרס האמריקני בפעם השלישית.

יאיר לפיד: לא הבנתי נכון.

אמיר אוחנה: זה בדיוק מה שאמרתי, וזה בדיוק נכון.

אמיר אוחנה: זכיתי, חברי, לייצג את הליכוד במרוצת הבחירות האחרונות בלא-מעט מקומות ברחבי הארץ: במרכז, בפריפריה, בבתי-ספר תיכוניים, במכינות קדם-צבאיות, באוניברסיטאות ובכל מקום שנתבקשתי להגיע אליו.

אמיר אוחנה: כחוט השני זיהיתי את הפער העצום בין התודעה ושטיפת המוח שניסו נציגי האופוזיציה, בעידוד ובתמיכת חלק מכלי התקשורת, להציג בפני עם ישראל, לבין נתוני האמת.

אמיר אוחנה: הרי אם הממשלה כל כך טובה, איך נשכנע את העם להחליף אותה?

אמיר אוחנה: אז כשקשה להתמודד עם האמת, יוצרים מצג שווא.

אמיר אוחנה: ובמצג השווא הזה שותלים כל נתון שלילי שבנמצא, אמיתי או שקרי, ועוקרים מתוכו כל נתון חיובי.

אמיר אוחנה: וכך בגינת הכזבים הזאת מייחלים מי שמייחלים לקטוף את כל פירות השלטון.

אמיר אוחנה: אבל לגינה הזאת אין לא שורשים ולא פירות, בקושי כמה ענפים עירומים ומעוררי אמפתיה.

אמיר אוחנה: יחסי החוץ של ישראל – על זה באתם לקבל את השלטון עכשיו, פחות משנה אחרי הבחירות?

אמיר אוחנה: על מה?

אמיר אוחנה: על העמקת היחסים עם המזרח?

אמיר אוחנה: על העלייה ביצוא?

אמיר אוחנה: מאז 2009, תחילת כהונת ממשלת הליכוד, ועד 2014, שזה הנתון האחרון של הלמ"ס – –

יואל חסון: שום דבר לא השתנה.

אמיר אוחנה: – – חלה עלייה – – –

יואל חסון: שום דבר לא השתנה.

אמיר אוחנה: – – – עלייה של 42% בייצוא הסחורות והשירותים.

אמיר אוחנה: 42%.

אמיר אוחנה: אחת הסיבות העיקריות לעלייה ביצוא היא ההפניה של תשומת הלב של הממשלה בישראל מזרחה.

אמיר אוחנה: ואכן, ב-2015, לראשונה בתולדות מדינת ישראל, עקף היצוא לאסיה את היצוא לארצות-הברית.

אמיר אוחנה: רק בשנה האחרונה עלה היצוא לסין ב-14%.

אמיר אוחנה: היצוא להודו, הדמוקרטיה הגדולה בעולם, עלה ב-35%.

יעל גרמן: ירידה של 7% בייצוא סחורות ושירותים.

אמיר אוחנה: צריך לומר בהגינות שעל-פי אינדיקציות ראשוניות, בסך הכול חלה ירידת-מה ביצוא ב-2015, אבל אנחנו מסתכלים על מגמות, לא על נקודות.

אמיר אוחנה: על-פי מדד הפיתוח האנושי של האו"ם – – –

יעל גרמן: ירידה של 7% בייצוא סחורות ושירותים.

אמיר אוחנה: על-פי מדד הפיתוח האנושי של האו"ם, המכונה גם "מדד האושר" ומשקלל מגוון תחומים של איכות חיים – –

בנימין נתניהו: – – –

אמיר אוחנה: אני אפגע באושר של חלק מחברי האופוזיציה, אבל אני אעלה את עושרם של אזרחי ישראל.

יעל גרמן: אדוני, ב-2015 השוק ירד ב-7%.

אמיר אוחנה: – – מדינת ישראל ממוקמת במקום ה-18 בעולם, לפני מדינות מערביות כמו בלגיה, צרפת ופינלנד.

אמיר אוחנה: כן, אותה פינלנד שיש מי שמבקש שנישא עינינו אליה בקנאה – אפילו האו"ם סבור שכאשר משקללים קדמה כלכלית, קדמה בריאותית ואת איכות החיים, לישראלים טוב יותר.

אמיר אוחנה: לצד נתוני הצמיחה הגבוהים שהמשק הישראלי מראה בעקביות, גם בתקופה שבה פקד את העולם המשבר הכלכלי החמור ביותר מאז 1929, לצד נתוני האבטלה המדהימים, הן ביחס למדינות ה-OECD והן ביחס ליתר המדינות, אנחנו רואים תופעה חסרת תקדים: מצד אחד שיעור ההשתתפות בתעסוקה עלה באופן דרמטי, תוך הכנסת עוד ועוד אוכלוסיות חלשות למעגל העבודה ולשוק התעסוקה, ולמרות זאת הן השכר החציוני והן השכר הממוצע עלו.

אמיר אוחנה: כמה עוד מדינות, חברי, יש בעולם שיש להן הסכמי סחר חופשי הן עם האיחוד האירופי והן עם ארצות-הברית?

אמיר אוחנה: בודדות.

אמיר אוחנה: אנחנו כמעט לא עומדים בהסכמים חדשים שמתווספים אצלנו, כמו למשל הסכם הסחר החופשי עם קנדה ב-2015, הסכמי סחר חופשי עם שווקים מתעוררים כגון קולומביה, הסכמי סחר חופשי שמכסים 66% מהיצוא – ואתם מדברים על בידוד מדיני, על נסיגה מתמשכת במעמדנו הבין-לאומי?

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

אמיר אוחנה: אתם מדברים על המצב המדיני הנורא, ובינתיים נפתחות נספחויות כלכליות חדשות בהונג-קונג, בריו דה-ז'ניירו, בבנגלור שבהודו.

אמיר אוחנה: עוד מעיד על חוסנה הכלכלי – – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

אמיר אוחנה: שני משפטים אחרונים.

אמיר אוחנה: עוד מעיד על חוסנה הכלכלי של המדינה חוזקו של המטבע שלה.

אמיר אוחנה: כשהמטבע הישראלי, השקל, הוא מהחזקים בעולם – כשאנשים בורחים מהשקעות באותה מדינה, זה חייב לבוא לידי ביטוי בשער המטבע.

אמיר אוחנה: וראו זה פלא: השקל הוא אחד המטבעות החזקים.

אמיר אוחנה: ככל שאתם, חברי, הולכים ומתנתקים מהאמת, כך תלכו ותתנתקו מהעם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אמיר אוחנה: אתם יכולים להתבשם מהסקרים, כי זה מה שיש לכם, אבל הבחירות לא עומדות להיערך בקרוב, ובינתיים, כשאתם תמשיכו לברבר עצמכם לדעת, אנחנו נמשיך לחבר את ישראל לעולם.

אמיר אוחנה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ציפי לבני – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ציפי לבני, עד שש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כנסת נכבדה, אני לגמרי מסכימה עם עילת 40 החתימות האלה, וזה המשבר העצום, המדיני, שמדינת ישראל נמצאת בו.

ציפי לבני: רק שהפתרון הוא לא בעוד סרט תדמית או פנים יפות שמסבירות את מדינת ישראל בחו"ל, אפילו לא בחיבור מחודש של משרד החוץ המפורק, ואפילו לא במינוי שר חוץ חדש.

ציפי לבני: נתת, יאיר, דוגמה מצוינת, דוגמה של צבא בקרב.

ציפי לבני: האם באמת יש שר אחד אחר לכל חטיבה?

ציפי לבני: וככה נראה היום משרד החוץ.

ציפי לבני: אבל הדבר האמיתי הוא מהי פקודת המבצע שכולם מקבלים.

ציפי לבני: מהי המדיניות של ממשלת ישראל.

ציפי לבני: ויש שתי דרכים שונות למדינת ישראל: הדרך האחת, שאותה אנחנו במחנה הציוני מובילים, הדרך שתומכת בעיקרון של שתי מדינות לשני עמים, הדרך שיכולה לחבר אותנו בחזרה לעולם, הדרך שבה ארצות-הברית תעמוד לצדנו כשהאויבים שלנו מסתכלים עלינו, הדרך שבה צה"ל יהיה יותר חזק, הדרך שבה מדינת ישראל לא תלך ותתכנס בתוך עצמה באמירה שכולם אנטישמים; והדרך השנייה היא הדרך שיש לה שותפים רבים.

ציפי לבני: וגם אתה, יאיר לפיד, תצטרך לבחור, כי הברית עם הבית היהודי – או הבית היהודי מוביל דרך אחרת, ואיווט ליברמן עם ההצעות שלו מוביל דרך אחרת, ויש כאן דרך אחת בלבד, שונה לחלוטין מדרכה של הממשלה הזאת.

ציפי לבני: וכשאנחנו מציגים את הדרך הזאת בחוץ, אז מאמינים לנו כל אלה שלצערי לא מאמינים לראש ממשלת ישראל.

ציפי לבני: ומדיניות גדולה אפשר פשוט להסביר בדוגמה קטנה.

ציפי לבני: נמצאים כאן – אני מקווה שלא אכפת לכם שאני קוראת לכם "ילדי סודה-סטרים" – ילדים מדהימים, שהסתכלו על ההורים שלהם עובדים יחד עם פלסטינים במפעל; ילדים שפגשו גם את הילדים של העובדים הפלסטינים האחרים ביחד; ילדים שמסתכלים היום ושואלים את ראש ממשלת ישראל: מה זה הרעיון הזה שבו אנחנו, הפנים היפות של ישראל, באים הנה וצריכים לבקש ממך שהמפעל שבו ההורים שלנו עובדים יהיה כזה שימשיך להיות דוגמה ומופת למה שמדינת ישראל באמת?

ציפי לבני: כי אף אחד בעולם, אבל אף אחד, לא יכול לקחת את מדינת ישראל ולקרוא לה "מדינת אפרטהייד" כשמסתכלים על יחסי העבודה שהיו וצריכים להמשיך להיות במפעל הזה, שבו כולם מקבלים את אותן זכויות.

ציפי לבני: וזה לא רק מה שאני אומרת, כי העובדים שעבדו במפעל הזה הם אלה שנמצאים היום בסרטי ההסברה של שגרירויות ישראל בעולם כדי להראות עד כמה אנחנו גם עובדים ביחד עם, ונותנים זכויות ולא מפלים.

ציפי לבני: הם אלה שיכולים לבודד את האפרטהייד, כי הבעיה היא לא ה-BDS כשלעצמו, הבעיה היא אלה שמצטרפים אליו.

ציפי לבני: ואלה שמצטרפים אליו לא תומכים בתפיסה של ה-BDS, כי ה-BDS מתנגד לשתי מדינות, הם נגד קיומה של מדינת ישראל, לא אכפת להם מהפלסטינים בכלל, אבל אחרים מצטרפים אליהם כי הם לא מבינים, במקרה הטוב, את המדיניות של ראש הממשלה, ובמקרה הגרוע הם מאמינים שגם ראש הממשלה רוצה, או לא רוצה, שתי מדינות, ורוצה לספח ולקפח, כפי שאומרים שרים בממשלתו.

ציפי לבני: עכשיו, הפטנט הוא לא רק לצעוק BDS, הפטנט הוא לא רק לדבר הסברה.

ציפי לבני: אחרי שאנחנו מזהים אותם ואת מה שהם אומרים, אנחנו פשוט יכולים לנצח אותם.

ציפי לבני: אבל כדי לנצח אותם צריך מדיניות אחרת.

ציפי לבני: הקו המפריד בינם לבין כל אלה שמצטרפים אליהם הוא מאוד פשוט – כרגע מצטרפים אליהם עוד ועוד כדי לבודד את מדינת ישראל, אבל אם אנחנו – אם אנחנו – נבוא לכל הידידים שלנו בעולם, לאלה שבאמת רוצים לתמוך בנו, ונאמר להם, ה-BDS לא מייצגים את העיקרון שאתם נלחמים עליו, את העיקרון של שתי מדינות לשני עמים, אנחנו כן; לכן תהיו אתם אתנו נגדם, כי הם לא מכירים בעצם הקיום שלנו, לא משנה מה נעשה.

ציפי לבני: ואני לא רק מדברת, אני גם יודעת איך לעשות את זה.

ציפי לבני: כי כשה-BDS כותב שהוא מתנגד לחומה – לי הייתה הזכות הגדולה לשכנע את ארצות-הברית לתמוך בגדר ההפרדה, מתוך זה שאמרתי להם שזה פעם ראשונה שממשלת ליכוד, אז, מתחילה את תהליך החלוקה וההיפרדות שאנחנו כל כך זקוקים לו.

ציפי לבני: וכשה-BDS דורש שיחזרו פליטים למדינת ישראל, פלסטינים, במיליונים – אני זאת ששכנעתי את ארצות-הברית לתת את אותה התחייבות שאומרת – פליטים לא ייכנסו למדינת ישראל, כי הקמת המדינה הפלסטינית היא הפתרון.

ציפי לבני: אבל ההבדל – וזאת האמת שצריך לומר – לא עוד שרי חוץ ולא עוד תמונות ולא עוד פוסטרים – ההבדל, יאיר, בין "עופרת יצוקה" לבין "צוק איתן" – מאחר שהייתי באותה פגישה בסיום "עופרת יצוקה", ומאחר שהייתי בקבינט ב"צוק איתן" – זה שבסוף "עופרת יצוקה" ידעו כולם שאנחנו ניהלנו משא-ומתן ומוכנים לחזור למשא-ומתן – –

בנימין נתניהו: למה – – –

ציפי לבני: – – ובסיום "צוק איתן" אתה סירבת להצעה בין-לאומית שמפרזת את עזה, ולא רצית לחזור למשא-ומתן בלי שום תנאי מוקדם.

ציפי לבני: ולמה?

ציפי לבני: כי יש שם ממשלת אחדות, אותה ממשלה שאתה מתחנן לנהל אתה היום משא-ומתן, עם כל התנאים המוקדמים שבעולם.

ציפי לבני: זה ההבדל בין שני המבצעים, בין שתי הדרכים לסיים אותם, ובסוף, הדרך להוציא את מדינת ישראל מהבידוד היא רק הדרך שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יעקב פרי.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – –

יצחק הרצוג: 1701 – – –

יולי יואל אדלשטיין: עד ארבע דקות לרשות אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני ראש הממשלה, צריך לומר את האמת, יש לך הרבה כישלונות, אבל יש לך גם הצלחה אחת.

דב חנין: אז בואו נתחיל בהצלחה.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה, אתה הצלחת ליצור כאן סדר-יום עכור, פוליטיקה של חיפוש שעירים לעזאזל, אווירה מקארתיסטית בתרבות ובחינוך, הסתה הולכת ומחריפה נגד ערבים, נגד השמאל – ששכח מה זה להיות יהודים – ונגד כל מי שחושב אחרת.

דב חנין: זה סדר-היום שלך.

דב חנין: בכל הזדמנות, בכל נאום, אתה תמיד תגיע לערבים.

דב חנין: אתה תמיד תגיע לחברי הכנסת הערבים.

דב חנין: הנה האשמים, הנה האויב הפנימי.

דב חנין: זה התחיל ב"ערבים נוהרים לקלפיות" ביום הבחירות, האמירה הבלתי-נשכחת שלך, שעד היום לא התנצלת עליה.

דב חנין: זה המשיך באמירה המופרכת – –

יואל חסון: מה זה היה עוזר – – –

דב חנין: – – כאן בכנסת, חברי בל"ד הקומוניסטים שצועדים עם דגלי "דאעש" – נאמר כאן, מעל הדוכן הזה.

דב חנין: זה מגיע היום לחוק הרחקת חברי הכנסת הערבים.

דב חנין: יש לך אג'נדה: סימון מיעוט לאומי כאויב פנימי, זו נוסחה מוכחת.

דב חנין: ואם הערבים לא מבינים את הרמז, שלא לנהור להצביע, אתה כבר תראה להם שחברי הכנסת שלהם לא רצויים כאן, ואז הם אולי לא יבואו להצביע ויובטח לך ולימין רוב לעוד שנים.

דב חנין: אבל יש כאן, אדוני ראש הממשלה, עניין נוסף.

דב חנין: ההסתה היא מפלטו של הנכשל, ואתה נכשל בכל תחום.

דב חנין: אין כאן ביטחון אישי, אנשים מפחדים – כך נראית מציאות ניהול הסכסוך שלך – –

דוד ביטן: אתם הצלחה למופת, אתה יודע.

דב חנין: – – משבר הדיור מעמיק; מאז חזרת לשלטון ב-2009, מחירי הדירות זינקו – 70% עלייה בשבע שנים, כמעט הכפלה של מחירי הדירות.

דב חנין: כישלון מוחלט.

דב חנין: צעירים לא יכולים לקנות כאן דירה, צעירים לא יכולים לשכור כאן דירה.

דב חנין: תחת שלטונך הגענו לפסגה העולמית בשיעורי העוני.

דב חנין: עקפנו את מקסיקו, טורקיה, צ'ילה, ואנחנו במקום הראשון ב-OECD בשיעורי העוני הגבוהים.

דב חנין: 21% מהישראלים מתחת לקו העוני.

דב חנין: בימי ממשלת רבין היו פה רק 14% מתחת לקו העוני.

דב חנין: ישראל, שהייתה מדינה יחסית שוויונית, נמצאת בפסגה – מקום שני – באי-שוויון; העניים נדפקים, שכבות הביניים נשחקות, אבל לאחים עופר אתם מוותרים על מיליארד שקלים, רק היום.

דב חנין: ודבר אחרון, אדוני ראש הממשלה, אתה גם שר הכלכלה, אבל אני לא מצליח לקבל ממך תשובות בעניין הזה בכנסת.

דב חנין: אתה השקעת מאות שעות בקידום מתווה לטובת טייקוני הגז.

דב חנין: למה לא תשקיע כמה דקות במלחמה נגד תאונות העבודה בענף הבניין?

דב חנין: שבעה הרוגים בחודש.

דב חנין: אנחנו שואלים שאלות ולא מקבלים אף פעם תשובות ממך.

דב חנין: אדוני ראש הממשלה ושר הכלכלה, אלה החיים עצמם.

דב חנין: תודה רבה.

דוד ביטן: תגיד לי, אתה תומך ב"חיזבאללה"?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד ביטן: דב, אתה תומך ב"חיזבאללה"?

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יעקב פרי, ואחריו – חבר הכנסת אלי כהן.

ענת ברקו: כן, כן – –

דוד ביטן: – – – הודעת חד"ש – – –

ענת ברקו: – – – תומכים ב"חיזבאללה".

דוד ביטן: – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברי הכנסת ביטן וברקו, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני, מרגע שיפסיקו להפריע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב פרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, בימים אלה אנחנו נמצאים בתקופה מכריעה עבור המזרח התיכון – המערכה על השליטה בחאלב בסוריה, המאבק על בירת "דאעש", א־רקה, הקרבות בעיר מוסול שבעיראק והמערכה בצנעא בירת תימן, אלו עתידים לעצב את עתיד המזרח התיכון ולהשפיע על ישראל באופן ישיר ועקיף.

יעקב פרי: ובעוד המזרח התיכון נמצא בטלטלה מסחררת, ואולי דווקא בשל כך, חובה עלינו לדאוג לשיפור מעמדה הבין-לאומי של ישראל, אשר בכל תולדות המדינה לא היה גרוע ממנו, ולצאת מהקיפאון המחשבתי שלנו, כפי שהיטיב לתאר שר החינוך בנט.

יעקב פרי: ובעודנו ניצבים בפני אתגרים כבדי משקל, ממשלת ישראל מקריבה את יחסי החוץ של מדינת ישראל בעיסוק באינטרסים פוליטיים צרים, ובכך נפגע הביטחון הלאומי של כל אחת ואחד מאתנו, כל אחד מאזרחי מדינת ישראל – הכול למען שרידות פוליטית.

יעקב פרי: נחוץ לישראל שר חוץ בממשלה, והלוא למשל – רק הצעה – השר ישראל כץ כבר צבר ניסיון רב במישור הבין-לאומי.

יעקב פרי: הצעה, כדאי לשקול אותה.

יעקב פרי: בתקופה האחרונה מדינת ישראל מתחילה לחוות את מה שמוגדר כסיוט הנורא של כל ילד בכיתה ב', ג' או ד', רק לתקופה ממושכת ומצד הרבה יותר אנשים.

יעקב פרי: אדוני ראש הממשלה, העולם מחרים אותנו.

יעקב פרי: הפכנו, בלשון המעטה, לילדים הכי פחות מקובלים בכיתה, לאלו שלא מזמינים אותם למסיבות חובקות עולם.

יעקב פרי: אפילו מלכת הכיתה, ארצות-הברית, כבר קצת מתביישת להסתובב אתנו במסדרונות.

יעקב פרי: וכפי שבבית-ספר, בהיעדר מחנך אחראי שידבר עם התלמידים וההורים ויטפל במצב, כך גם כאן – בהיעדר הנהגה אחראית, החרם פשוט הולך ומתפשט.

יעקב פרי: לפני כשבועיים השתתפתי במשלחת חברי כנסת למרכזים של האיחוד האירופי בבריסל ובהאג.

יעקב פרי: ראינו שאפילו אלו שמחשיבים עצמם חברים, ידידים של ישראל, לא מבינים מדוע איננו פועלים לשנות את תדמיתנו בעולם.

יעקב פרי: בשנים האחרונות יותר ויותר פרלמנטים מחוקקים חוקים נגד ישראל, הפלסטינים צוברים הישגים בזירה הבין-לאומית, ומה אנו עושים בנדון?

יעקב פרי: מאומה.

יעקב פרי: תנועת ה-BDS צוברת תאוצה בקמפוסים ברחבי העולם, מעבירה החלטות אנטי-ישראליות.

יעקב פרי: הנורא מכול הוא שבדור שלם של מנהיגי העתיד מושרשת השקפת עולם הרואה בישראל מדינת אפרטהייד ומאמינה כי רק בידוד וחרם על ישראל יביאו אותנו לקדם פתרון עם הפלסטינים.

יעקב פרי: ומה אנו עושים בנדון?

יעקב פרי: שוב, כלום.

יעקב פרי: הנסיגה המתמשכת במעמדה הבין-לאומי של ישראל מסכנת את הביטחון הלאומי שלנו.

יעקב פרי: במקרה שלנו, חרם אינו רק בעיה חברתית של תחרות פופולריות ילדותית; ההשלכות הן ישירות על מעמדה המעורער של מדינת ישראל בקהילה הבין-לאומית.

יעקב פרי: אני קורא לך, אדוני ראש ממשלה, ולכל חברי הממשלה: התחילו לבצע את תפקידכם, דאגו לטובת הכלל, פעלו למען תועלת החברה והמדינה ועשו למען הציבור ולמען מעמדה, ביטחונה, ועתידה של מדינת ישראל.

יעקב פרי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב פרי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי כהן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נו?

יולי יואל אדלשטיין: זה דווקא מקרה נדיר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי – בבקשה, גברתי – בשם הבית היהודי.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי יעמדו ארבע דקות.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי וחברותי חברי הכנסת, זה מדהים איך עומדים פה שבוע אחרי שבוע, משתמשים במילים גדולות, מפוצצות: אפרטהייד, מדינת אפרטהייד, קיפאון, הסתה, אינטרסים פוליטיים, BDS ,BDS ,BDS, ולא עושים כלום, אבל כלום, בצד השמאלי של המפה בשביל לשנות את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל כלום.

שולי מועלם-רפאלי: מדהים איך אתם מרשים לעצמכם להיות חלק מאותו BDS, איך אתם מרשים לעצמכם לדבר על מדינת אפרטהייד, מדינה שבה הזכויות מוקנות לכל אדם, לכל גבר ואישה.

שולי מועלם-רפאלי: זה מדהים ומעציב מאוד מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חלק מה-BDS?

שולי מועלם-רפאלי: התקיפה והשימוש במילים הנוראיות "מדינת אפרטהייד" – מדינת ישראל היא לא מדינת אפרטהייד, חברים.

יחיאל חיליק בר: את לא עושה חצי מאתנו – – –

שולי מועלם-רפאלי: עלתה פה גברת ציפי לבני – – –

יחיאל חיליק בר: את לא עושה חצי מאתנו נגד ה-BDS.

יחיאל חיליק בר: תתביישי לך.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: רק אתם עושים.

שולי מועלם-רפאלי: מזל – – –

יחיאל חיליק בר: תשאלי את היושב-ראש מה אנחנו עושים נגד ה-BDS.

יחיאל חיליק בר: חצופה.

שולי מועלם-רפאלי: מזל שאתם פה, כדי שמדינת ישראל לא תהיה מדינת אפרטהייד, כי אם זה היה תלוי בכם, היו ממשיכים בעולם לחשוב את זה עלינו.

שולי מועלם-רפאלי: אבל למזלנו – –

יעל כהן-פארן: – – –

יחיאל חיליק בר: את – – – מדינת אפרטהייד, את והמפלגה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: – – אף שהשמאל מנסה לשכנע את כולנו שכל העולם נגדנו, אבל כל העולם, ישראל נהנית מלבלוב מדיני.

שולי מועלם-רפאלי: האיחוד האירופי משנה כיוון – – –

איילת נחמיאס ורבין: לבלוב מדיני?

איילת נחמיאס ורבין: לבלוב מדיני?

שולי מועלם-רפאלי: כן, לבלוב מדיני.

שולי מועלם-רפאלי: תקשיבי, אנחנו פה חודשים לא רבים.

שולי מועלם-רפאלי: פעם בשבועיים מגיעים לפה ראשי מדינות, נשיאים, שרי חוץ.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה אם לא לבלוב מדיני?

איילת נחמיאס ורבין: איזה מזל.

שולי מועלם-רפאלי: איזה מזל, באמת מזל.

שולי מועלם-רפאלי: אז אולי הגיע הזמן שתפתחו את העיניים, תקשיבו באוזניים ותבינו למה מגיעים לפה ראשי מדינות שוב ושוב, אף שאתם מנסים לשכנע אותנו שאנחנו ממש בבידוד ואנחנו ממש מדינת אפרטהייד.

שולי מועלם-רפאלי: ממש אבל.

חיים ילין: שולי, הם באים כי – – – במצוקה.

שולי מועלם-רפאלי: מדינות רבות מנסות להתקרב לישראל, בניגוד לקו שרווח בתקשורת ולקו שרווח בשמאל – בשמאל הציוני ובשמאל הקיצוני.

שולי מועלם-רפאלי: במדינת ישראל היום התקשורת היא כבר הרבה יותר מבוזרת, יש בה הרבה יותר מאשר ניסיון של השמאל הקיצוני לשטוף את דעת הקהל הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: ישראל, כמו שאמרתי, היא מדינה מחוזרת, כי אחרת, חברים, אי-אפשר להסביר את כל המנהיגים שצועדים לפה בחודשים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: לא נבחרתי כמו כולכם כשהכנסת התחילה, אבל איכשהו, מאז חזרתי לכנסת, בממוצע פעם בשבועיים מגיעים לפה ראש או ראשת מדינה, ואני שואלת את עצמי: האם אני ואתם לא יושבים באותה מליאה כשמגיעים לפה נשיאים, ראשי ממשלות ושרי חוץ?

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתם, כרגיל, לא נותנים לעובדות לבלבל אתכם.

אמיר אוחנה: – – –

שולי מועלם-רפאלי: כי מה?

שולי מועלם-רפאלי: כי המטרה היא אחת; המטרה היא אחת – איך לגרום למדינת ישראל להיפרד מיהודה ושומרון.

שולי מועלם-רפאלי: וזה, למזלנו, חברים, לא יקרה, לפחות לא במשמרת שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: כן, במשמרת שלנו, בעזרת השם, חברתי, תהיה אפילו החלת החוק הישראלי על יהודה ושומרון.

שולי מועלם-רפאלי: בעזרת השם, גם זה יגיע.

שולי מועלם-רפאלי: גם זה יגיע, בעזרת השם.

עמר בר-לב: אם זה לא יגיע, זה אומר – – –

שולי מועלם-רפאלי: הניסיון לחבר כל דבר לתהליך השלום הוא ניסיון שלא כל כך מצליח.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא מצליח מסיבה פשוטה – כי לא כל דבר מחובר לזה.

שולי מועלם-רפאלי: ועדיין, רוב הציבור בישראל הוא ציבור ימני, ציבור מסורתי וציבור שרואה חיבור אמיתי לכל החלקים של מדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: גם כשהאיחוד האירופי ניסה לעשות מעשה חמור, וניסה שוב ושוב לסמן מוצרים ממדינת ישראל, ברוך השם, מדינת ישראל הגיבה את התגובה הראויה.

שולי מועלם-רפאלי: התגובה הזאת זאת התגובה, אדוני ראש הממשלה, שצריכה להיות שוב ושוב – אמירה ברורה שמבחינתנו כל היצואנים של מדינת ישראל, גם מהבקעה, גם מהשומרון, גם מבנימין וגם מגוש-עציון – ואני מזכירה לכם, הוא בקונסנזוס, לפחות ככה לימדו אותי בכל המפות בשנים האחרונות.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני מציעה בכלל להחיל את החוק הישראלי על כל יהודה ושומרון, ולהתחיל בגוש-עציון.

שולי מועלם-רפאלי: להתחיל בגוש-עציון.

חיים ילין: בבקשה.

חיים ילין: יגאל אלון יהיה מאושר, גלילי יהיה מאושר.

חיים ילין: אבל בבקשה, תעשו.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שאנשי מפלגת העבודה יתחברו לשורשים שלהם, וביחד – – –

חיים ילין: אחדות העבודה.

חיים ילין: לא להתבלבל.

שולי מועלם-רפאלי: וביחד, אנשי אחדות העבודה, מפלגת העבודה וגם מפלגת יש עתיד – ובזה אני אסיים – שבזמן האחרון היא קצת מתבלבלת, היא לא זוכרת אם היא בימין או בשמאל, היא הולכת לישון עם הימין וקמה עם השמאל.

קריאות: או – – –

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה, חברים, להפסיק לדבר בכותרות – – –

חיים ילין: תאמיני לי, אנחנו לא צריכים Waze בשביל לנווט.

שולי מועלם-רפאלי: – – – להפסיק לדבר בכותרות ולהתחיל לדבר אמת.

שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל היא מדינה מחוזרת על-ידי כל העולם, וככה נמשיך, בעזרת השם.

חיים ילין: איפה את, שולי?

חיים ילין: מה קרה לך?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יואב בן צור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עד ארבע דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, זמנך תם.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, ברשותכם, אני רוצה לפנות לאופוזיציה: אתם באמת מודאגים ממעמדה הבין-לאומי של ישראל?

יואב בן צור: אתם באמת חוששים למצבו של הביטחון הלאומי?

חיים ילין: כן.

יואב בן צור: מה אתם עושים בשביל כך?

חיים ילין: כן.

יואב בן צור: מה אתם עושים בשביל כך?

יואב בן צור: הרי טובת המדינה נגד עיניכם, לא?

חיים ילין: בן צור, בחייאת.

יואב בן צור: אתם "מאוד מודאגים" מהנסיגה במעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל.

יואב בן צור: אולי תואילו בטובכם לספר לנו במה אתם תורמים למעמדה הבין-לאומי של המדינה, חוץ מהדיון העקר הזה?

יואב בן צור: אני משער שאתם מתפלאים: מה פתאום אני מבקש מהאופוזיציה לעשות למען הקואליציה או לפתור את מחדלי הקואליציה, לדעתכם?

יואב בן צור: את האמת, אני ממש לא מצפה מכם לכלום, בטח לא לסייע לקואליציה.

יואב בן צור: אבל לדבר אחד ויחיד אני כן מצפה: שלא תפריעו; שלא תתרמו את תרומתכם לאותה נסיגה – שלא תתרמו את תרומת

יואב בן צור: כם לאותה נסיגה במעמדה הבין-לאומי של ישראל, שעליה אתם מלינים.

יואב בן צור: אני כן מצפה שתפסיקו לנטוע אשליות בעולם כאילו יש לנו על מה ועם מי לדבר בצד הפלסטיני כשהטרור משתולל ברחובותינו; אני כן מצפה שדיון על שתי מדינות לשני עמים יהיה מחוץ לתחום בימים טרופים אלו, כי לא ייתכנו שתי מדינות לשני עמים כשמדינה אחת היא מדינת טרור אנרכיסטית; אני כן מצפה שבבית פנימה תפסיקו להאשים את הממשלה הנוכחית בקיפאון המדיני, בו-בזמן שאתם יודעים יותר טוב מכל אחד אחר מאזרחי המדינה שהקיפאון המדיני הוא תוצאה ישירה של הפיגועים המשתוללים ברחובותינו, של ההסתה הפרועה שעליה גדלים ילדים בני 14 ו-15 ברשות הפלסטינית.

יואב בן צור: אם העולם היה רואה ומבין שקואליציה ואופוזיציה מאוחדות במלחמה בטרור, מאוחדות בעובדה הפשוטה שבנסיבות שנוצרו לא ניתן להגיע לתהליך מדיני, לא היינו חווים את אותה נסיגה בדעת הקהל העולמית.

יואב בן צור: אבל כשמתוכנו מבקרים את הממשלה בביקורת לא עניינית ולא הוגנת, ואפילו בלתי מציאותית, כשמטרתה של הביקורת היא רק לנגח את הממשלה, לא פלא שחלקים בעולם מצטרפים לביקורת.

יואב בן צור: הרי ברור שאתם לא מאמינים באמת שיש סיכוי להנעת תהליך מדיני במצב הביטחוני הנוכחי, כמו שברור לי שלא הייתם רוצים לידכם מדינת טרור תחת הכותרת הנבובה של "מזרח תיכון חדש".

יואב בן צור: אז לשם מה אתם מדברים על שתי מדינות לשני עמים?

יואב בן צור: חברי חברי האופוזיציה, הגיע הזמן שתשימו את טובתה של המדינה לנגד עיניכם.

יואב בן צור: לא כל דבר צריך להיות לפי חלוקה שרירותית של קואליציה ואופוזיציה.

יואב בן צור: יש זמנים שבהם טובת המדינה והאחריות הלאומית שלנו כנבחרי ציבור, קואליציה ואופוזיציה, להיות מאוחדים – מאוחדים נגד ההסתה, נגד האלימות, נגד אירועי הטרור, נגד הדקירות, גם אם זה לא בדיוק מסתדר לכם עם חלום שתי מדינות לשני עמים, חלום שהמציאות הפכה אותו להיות בלתי ריאלי ולא מציאותי בשלב הנוכחי.

יואב בן צור: אני קורא לכם, חברי באופוזיציה: כוחנו באחדותנו.

יואב בן צור: נציג חזית מאוחדת אל מול הטרור, אל מול ההסתה הפרועה המשתוללת בבתי-הספר ברשות הפלסטינית ולא רק שם.

יואב בן צור: רק כך העולם יבין שהכתובת ללחצים היא לא אצלנו, אלא אצל הפלסטינים, שאינם מחמיצים שום הזדמנות להחמיץ כל הזדמנות אפשרית לשלום.

יואב בן צור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב בן צור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוברט אילטוב – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד ביטן: רוברט, תמוך בימין.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות אדוני עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, ראש הממשלה, בראשית דברי אני רוצה לציין שסגירת שגרירויות ישראליות בעולם זאת שערורייה בפני עצמה.

רוברט אילטוב: בייחוד אני רוצה להתמקד בסגירת השגרירות במדינת בלרוס.

רוברט אילטוב: סגירת השגרירות בבלרוס היא טעות אסטרטגית והסתכלות לטווח קצר מאוד.

רוברט אילטוב: כאשר האיחוד האירופי מעלה את הסטטוס הדיפלומטי במדינה עקב המצב הגיאו-פוליטי המורכב בין רוסיה לאוקראינה, ואוסטריה מחליטה לפתוח שגרירות משלה בבלרוס, דווקא אנחנו סוגרים את הנציגות שלנו שם ויורקים לידידינו בפרצוף.

רוברט אילטוב: ברצוני להדגיש כמה דברים חשובים.

רוברט אילטוב: יכול להיות שלפני שקיבל שר החוץ הנוכחי, ראש הממשלה בנימין נתניהו, החלטה לסגור את השגרירות – אני חושב שכדאי להדגיש כמה דברים מאוד חשובים: בלרוס היא אחת המדינות של ברית-המועצות לשעבר שהצביעו בעד הקמת מדינת ישראל בשנת 1947.

רוברט אילטוב: באותה תקופה היו לברית-המועצות שלושה קולות באו"ם: 1.

רוברט אילטוב: רוסיה; 2.

רוברט אילטוב: אוקראינה; 3.

רוברט אילטוב: בלרוס.

רוברט אילטוב: בשנת 1991, עם קבלת עצמאותה של בלרוס, נפתחה שגרירות ישראלית במדינה.

רוברט אילטוב: הדבר כשלעצמו היה חג ליהודי בלרוס, ומאז עלו לישראל למעלה מ-100,000 עולים חדשים מבלרוס, ביניהם גם אשתי.

רוברט אילטוב: גם היום יש פוטנציאל עלייה – בין 50,000 ל-100,000 בעלי זכות עלייה ממדינת בלרוס.

רוברט אילטוב: יחס שלטונות בלרוס לישראל וליהודים חם במיוחד.

רוברט אילטוב: רבים ממייסדי המדינה הם מבלרוס: נשיאי המדינה חיים ויצמן, זלמן שזר ושמעון פרס; ראשי הממשלה מנחם בגין ויצחק שמיר; גם מחיה השפה העברית – השפה שבה אני ואתה, כבוד ראש הממשלה, מדברים היום – אליעזר בן-יהודה, הוא גם מבלרוס, ועוד רבים מכובדים אחרים.

רוברט אילטוב: שמעון פרס אמר פעם: ישראל נולדה בבלרוס.

רוברט אילטוב: כבוד ראש הממשלה, אני רוצה לשאול אותך על שם אחד: השם נתן מיליקובסקי, האם הוא מוכר לך?

רוברט אילטוב: איש זה נולד בכפר בשם קרבו – הכפר הזה נמצא היום בצפון-מערב בלרוס.

רוברט אילטוב: כבוד ראש הממשלה, זה השם של סבא שלך.

בנימין נתניהו: מה, זה לא הוגן.

רוברט אילטוב: אני תוקף אישית, מה לעשות.

בנימין נתניהו: בסדר גמור.

רוברט אילטוב: אני פונה לרגש שלך, שתחשוב שגם המקור שלך הוא מבלרוס.

רוברט אילטוב: רבים מהמכובדים של מדינת ישראל הם מבלרוס, כבוד ראש הממשלה.

רוברט אילטוב: אני ידעתי שאגע ברגש, ואני יודע שאתה איש רגיש.

רוברט אילטוב: אני חושב שאסור לנו לפגוע באותה קבוצת אוכלוסייה של 100,000 איש שחיים פה בישראל.

סופה לנדבר: מעל ל-100,000.

רוברט אילטוב: או מעל ל-100,000 איש, כשגם אתה אחד הצאצאים של אותם אנשים שנולדו בבלרוס.

רוברט אילטוב: אני חושב שזה לא נכון, זו הסתכלות לא נכונה על הדברים.

רוברט אילטוב: אני רוצה לקרוא לך למצוא את אותו תקציב של 4 מיליון שקלים ולהחזיר את הכבוד המגיע לנו מול אותה מדינה, שמשם יצאו רבים ומכובדים ממנהיגי מדינת ישראל, כולל גם אותו איש, אליעזר בן-יהודה, שהחיה את השפה העברית, בעצם אותה שפה שבה אנחנו מדברים היום, כל מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

רוברט אילטוב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילטוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת אורי מקלב; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: הלכה השגרירות בבלרוס סופית.

יולי יואל אדלשטיין: ראש הממשלה בניגוד עניינים ולא יוכל לפתוח אותה.

בנימין נתניהו: בעולמנו זה אפשרי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, מכובדי ראש הממשלה, שרים, חברי חברי הכנסת – אדוני ראש הממשלה, לפני כמה ימים עמד פה השר אלקין, ובדברי התשובה שלו לגבי ההגירה השלילית מירושלים הוא אמר שההגירה השלילית ברובה, לטענתו אפילו 80%, זה בגלל חוסר בנייה בירושלים.

אורי מקלב: הוא גם פנה לחבר הכנסת הרצוג, שביחד עם האופוזיציה, בביקור הקרוב של שר החוץ ביידן ידברו אתו על כך שירושלים – צריך להמשיך לבנות בה.

אורי מקלב: ודיברנו על הרגישויות גם כן בהצהרות כאלה ואחרות בזמן שהוא נמצא.

אורי מקלב: ואני מכאן רוצה לעבור מייד, אדוני ראש הממשלה, מתוך בניית ירושלים במעטפת של ירושלים להריסת ירושלים – ירושלים השורשית, ירושלים הקדומה, ירושלים המקורית; בית-המקדש, הכותל המערבי – הערש של כל האחדות שלנו, שמי שיודע ומי שמכיר, זה אולי המקום היחיד בעולם שמאחד את עם ישראל בחגים, בימי הסליחות – לראות באמת את כל עם ישראל נמצא שם, מכל הסוגים, מכל החוגים, ממי שנראה וממי שלא נראה קרוב לדת, לא קשור.

אורי מקלב: ההתרגשות על כך, על האחדות שיש גם בעם היהודי במקום אחד שאין עליו מחלוקת.

אורי מקלב: ועומדת קבוצה אחת אלימה, מתסיסה, פרובוקטיבית, אנשים שפוגעים ברגשות, בתפילה, בתוכן, בספרי תורה, באופן השורשי המתמשך מדור לדור, בצורת התפילה, ופוגעת בעם היהודי שרואה את זה כמקום מאוחד, בארץ ובכל מקום אחר, ואנחנו עוד עומדים ופורעים חוק, ועומדים ומחזקים אותם ורוצים לתת להם הכרה.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: מדוע הם זוכים לזאת?

אורי מקלב: מה הם עושים למען העם היהודי שהם צריכים באמת לזכות בפריבילגיה כזאת?

אורי מקלב: הציונות שלי היא ציונות שהיא ידועה – "ותחזינה עינינו בשובך לציון", אולי הציונות שלך היא ציונות אחרת.

אורי מקלב: לא בציונות שלך ולא בציונות שלי – הם בכלל לא עומדים.

אורי מקלב: הם קרעו מהסידור, קרעו מהסידור את התפילה "ותחזינה עינינו בשובך לציון" – קרעו, אין תפילה כזאת.

אורי מקלב: אין בסידור הרפורמי תפילה "ולירושלים עירך ברחמים תשוב", אין התפילה "ותוליכנו קוממיות לארצנו" – מחקו את זה.

אורי מקלב: במה, באיזה סוג דת – איזה קשר לדת יש לאנשים האלה, שעכשיו מתיימרים לקיים שם תפילה בשני וחמישי או בראש חודש, והם לא קשורים לכל העניין הזה?

אורי מקלב: אדוני ראש הממשלה, הם רוצים את ההכרה ואת הלגיטימציה, את זה הם מבקשים ממך, ויש פעולות שאתם נוקטים, וזה מחזק אותם בעניין הזה.

אורי מקלב: בארץ-ישראל אי-אפשר למכור תפילה בעוגב בשבת, אי-אפשר למכור, זה לא תופס.

אורי מקלב: אי-אפשר למכור סידור קידושין, חתונה, עם כומר.

אורי מקלב: זה לא הולך.

אורי מקלב: מה מציגים?

אורי מקלב: מציגים יהדות מתקדמת.

אורי מקלב: צורה אחרת.

אורי מקלב: איך עושים את זה?

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

אורי מקלב: אני אסיים.

אורי מקלב: איך עושים את זה?

אורי מקלב: מטים, מזייפים את סוג היהדות, ואומרים: אנחנו פתאום רוצים מקווה טהרה, והם דורשים בגרות מקווה, כשבאף מרכז בארצות-הברית, אפילו לא אחד, אין שום מקווה טהרה.

אורי מקלב: אין דבר כזה, אבל פתאום כאן צריכים.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: רוצים למכור לעם היהודי פה – שאולי לא תמיד יודע את המקורות, בני עדות המזרח, אנשים מסורתיים, דתיים – מצד אחד רוצים למכור סוג יהדות מתקדמת, שזה בכלל לא יהדות, ומה שהם עושים יחד, מבזים, משפילים, מסיתים נגד הציבור החרדי, את ממסד הרבנות, את ממסד הדיינות.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

אורי מקלב: אין תחום שלא פוגעים בו, וכל הדרכים כשרות בארגונים כאלה וארגונים אחרים.

אורי מקלב: אז איזו ציונות יש פה?

אורי מקלב: אין יותר חזרה לציון.

אורי מקלב: למה אנחנו תומכים בהם?

אורי מקלב: למה הם מקבלים גיבוי?

אורי מקלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון – בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה והשרים, אדוני ראש הממשלה, זה לא נאום התרסה, ולא תוכחה, אני מנסה בשלוש דקות לדבר אל לבך, אני רוצה שנשוחח, ככה, שיחה של סבא לסבא, של שני אנשים – גם הוריך, שבאו מחרות, וגם הורי, שבאו מ"גורדוניה", עליהם השלום, לא בטוח שהם היו מאוד מרוצים ממה שקורה אתנו היום.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד לך היום, או לשאול אותך, כאילו: עד מתי הדבר הזה יכול כך להימשך, אדוני, והאם אנחנו באמת לא מהמרים פה על העתיד של הנכדים שלנו?

אילן גילאון: תראה, הקונגרס הציוני הראשון, שנערך בבאזל, היה לו אלמנט של קזינו, משום ששם זה התכנס, אבל מלבד העניין הזה, ההימור לא היה רב בימינו, בכל תולדות הפוליטיקה וההיסטוריה שלנו.

אילן גילאון: להפך, פעם לא הייתה לנו מדינה, והרצל תר והסתובב ועשה כל מאמץ כדי להגיע להרבה מאוד קשרים, והיום אנחנו לאט-לאט – לא בטוח שכולם שונאים אותנו, אבל אנחנו כנראה נגד כולם, בסופו של דבר.

אילן גילאון: ואני לך אומר, אדוני, טורקיה איננה מקור השראה בשבילך, וארדואן איננו מקור השראה בשבילך, ומה שקורה פה בתחום התקשורת והעיתונות הוא ממש איננו מקור השראה בשבילך.

אילן גילאון: אני אומר לך, תסתכל אל תוך ממשלתך היום, שאין בה 200 גרם של ממלכתיות.

אילן גילאון: תאמר לי מי שרת התרבות שלך ואומר לך מי אתה; תאמר לי מי שר החינוך שלך ואומר לך מי אתה; תאמר לי מי שרת המשפטים שלך ואומר לך מי אתה; תאמר לי בכמה תיקים אתה אוחז ואומר לך מי אתה.

אילן גילאון: משום שהסממן מספר אחת למנהיג הוא יכולתו להביא אנשים, בדרך כלל אנשים שהם יכולים להיות שווים לו, אולי לפחות – אולי גם יותר טובים ממנו.

אילן גילאון: אז אני לא יודע, לא הבנתי, אדוני, אם זה " "cut, the bullshitאו "cut the bullshit".

אילן גילאון: כך או כך, זה לא מצחיק.

אילן גילאון: ואני אגיד לך, זו גסות רוח רעה מאוד.

אילן גילאון: הגיע הזמן שתפסיקו להתנהל כאילו מדינת ישראל היא הליכודיאדה באילת.

אילן גילאון: לא יכול להיות שכל דבר שאתם עושים הוא סקטוריאלי, שכל דבר הוא אצבע בעין, שכל דבר הוא סימון המכרז כדי לסמן שאתם בשלטון – אתם בשלטון, אדוני.

אילן גילאון: ולכן אני רוצה לומר לך שלו הייתי אתה – ואתה יודע שלי יש הרבה מאוד סימפתיה אליך, ואני מאוד מעריך אותך, ואני יודע שאתה פועל על-פי כוונותיך, ונדמה לי שיש לך טעות ביסוד – לו אני אתה היום, הייתי משנה את מהלך ההיסטוריה, והשבוע נוסע אל האו"ם בעצמי, אל האומות המאוחדות, מזיז אחר כבוד את דני דנון הצדה, ולוקח את המקום, ואני בעצמי דורש הכרזה על מדינה פלסטינית, ומציג, בדיוק כפי שהצגת את אותה פצצת אטום איראנית, את הפצצה המדינית שלך, אתה, של בנימין נתניהו, יוזמה שתיתמך באופן מיידי ותדהים את כולם, שתיתן מפת דרכים ושתיתן תוכנית ולוח שנה, ובסופו של דבר שתיתן את הביטוי לכך שמי שאוהב את ארץ-ישראל בסופו של דבר מסתפק בחלק ממנה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אילן גילאון: ממש משפט אחרון.

אילן גילאון: אני רוצה לבקש ממך, אני רוצה שנעשה יחד – ואנחנו נתמוך בכל מהלך רציני כזה – את הכול, כדי שגם הנכדים שלנו, אדוני, יהיו סבים במקום הזה, וכשהם יהיו סבים, שהם גם יוכלו לקנות מתנה לנכדים שלהם.

אילן גילאון: אני מאוד מודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

נחמן שי: זה שיח סבים.

אילן גילאון: אל יקל הדבר בעיניך – כל חתול יכול להיות אבא, אבל רק אדם יכול להיות סבא, כמו שאמר שלונסקי.

בנימין נתניהו: אני מבקש הפסקה של דקה אחת – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין שום בעיה.

בנימין נתניהו: אני מודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יכול לעלות, אני אפעיל לך את השעון רק כשראש הממשלה יבוא.

עיסאווי פריג': אולי חבר הכנסת אילן גילאון גרם לעודף מחשבה אצל ראש הממשלה.

יחיאל חיליק בר: כבר פעם שנייה שאני רשום ומדלגים עלי, למה?

יצחק הרצוג: אתה אמרת שהוא הבא בתור.

יולי יואל אדלשטיין: אני דילגתי בטעות.

יחיאל חיליק בר: אין לי בעיה, שידבר לפני.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אז, חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, אני מתנצל בפניו, הוא ידבר מייד אחרי חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה, תורך.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן – חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה בנאום דיזנגוף המפורסם דיבר על נושא – אני לא אדבר על הרבה דברים, אני אדבר על נושא אחד בלבד – הבנייה לגובה ביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אתחיל בזה – השאלה, האם זה היה חלק מהסתה, חלק מידיעה, או חלק מתוכנית שראש הממשלה חושב עליה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אסביר, ושראש הממשלה יקשיב, כי אני יכול להגיד לך שאני מהנדס במקצועי, ובנושא הזה אוכל גם להסביר דברים שכנראה אתה לא יודע, כבוד ראש הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שתי האוכלוסיות של המדינה בתוך המדינה, המדינה של היישובים הערביים, אין לה מינהל תכנון, אין לה ועדות מחוזיות, והיא לא מאשרת תוכניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זו עובדה, ואני חושב שראש הממשלה מכיר את העובדה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמאשרת את תוכניות המתאר, במידה שמאשרים תוכניות כאלה, זו המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומי שמאשרת את התב"ע, זו גם המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רק אזכיר לראש הממשלה שרק לפני שנה, בעיר שלי, טייבה, אישרו תוכנית מתאר עד 2020.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בתוכנית הזאת הבנייה המותרת – בטייבה מעל 40,000 איש – מה שאישרו זה רק שלוש קומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם הערבים לא בונים לגובה, זה רק באשמה של הממשלה שאתה עומד בראשה ושל מינהל התכנון של המשרדים שאתה עומד בראשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דבר אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חשבו על פינוי-בינוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באוכלוסייה הערבית, ביישובים הערביים, כדי לעשות פינוי-בינוי, אתה צריך לשנות ולשדרג את כל התשתיות, כדי לארגן את מקומות החניה, כדי לארגן את מערכת הביוב, מערכת המים, כל התשתיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה הוא בלתי אפשרי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים את הבנייה לגובה, אבל אז התוכנית צריכה להיות: להפשיר אדמת מדינה לבנייה – זה גם בהמלצות של "צוות 120 הימים" שכבודו הקים, ואז להקים את התשתיות המתאימות, להקים את כל המערכות, השטחים הציבוריים, הרחובות, מקומות החניה והכול, ואז לפנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, חובת ההוכחה עליך, כבוד ראש הממשלה, בנושא הזה, ואני מציע לך, בפעם הבאה שאתה מזמין את היועצים לענייני הסתה נגד האוכלוסייה הערבית, לזמן אתם עוד מומחה אחד בנושא שבגינו אתה הולך להסית נגד היישובים הערביים, ובזה לפחות תצא עם אמירה שהיא מושכלת, שהיא לעניין, אפילו שבתוכה יש הסתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הייתי מציע לבטל את העניין של ההסתה, לבוא לאוכלוסייה הערבית ולהתייחס אלינו כאזרחים, וכאזרחים שווים, ואז תוכל להיות ראש ממשלה של כולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יחיאל חיליק בר – בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אדוני ראש הממשלה, חזרתי אתמול מעוד אחד המסעות שאני נוהג לעשות, הפעם זה היה יחד עם היושב-ראש, באנגליה, עוד מקום שבו נלחמנו ב-BDS, עוד מקום שבו ניסינו להסביר את ישראל היקרה שלנו, המדינה היחידה שלנו.

יחיאל חיליק בר: וזה כואב, כואב, כי מביקור לביקור אני מבין את מה שלצערי אתה מסרב להבין, וזה שמצבנו בעולם הולך ומידרדר, הולך ומחמיר בכל יום שעובר.

יחיאל חיליק בר: אתה בנו של היסטוריון, אדוני ראש הממשלה, תסביר לי, בראייה היסטורית, איך הפכנו ממדינה שהייתה אור לגויים, מדינה אמיצה שנשאו אליה עיניים בהערצה, מדינה שסימלה את השחרור מהדיכוי והעריצות והרדיפה נגד היהודים, מדינה שסימלה תקווה ואומץ, מוסריות ומאבק לחופש – כיצד מכל זה הפכנו למדינה שמסמלת בעיני כל כך הרבה אנשים בעולם את הנצחתו של הסכסוך, את השליטה המיותרת בעם אחר, למדינה שמסמלת אין מוצא במקום תקווה, תבוסתנות מדינית במקום אומץ ומנהיגות לשנות – אומץ שהיה לנו פעם גם בצד הפוליטי שלך של המפה.

יחיאל חיליק בר: כיצד הפכנו ממדינה שמכל העולם נהרו אליה אלפי מתנדבים ומעריצים, לבנות אותה, לחזק ולהפריח אותה, למדינה שהיום נוהרים אליה פעילים מכל העולם שרוצים בחיסולה ובהשחרת שמה?

יחיאל חיליק בר: כיצד הפכנו ממדינה שבכל הקמפוסים בעולם למדו על גבורתה ותקומתה, למדינה שלא משאירה היום קמפוס אחד בודד בעולם ללא דוכן אנטי-ישראלי שמוציא יום-יום את דיבתה של ישראל?

יחיאל חיליק בר: קשה להבין זאת מכאן, ממרחק של אלפי קילומטרים מהקמפוסים של אוקספורד או של MIT, שם למדת, אבל בעולם היום, אדוני ראש הממשלה, גדל דור שלם של מנהיגי עתיד שרובו המכריע יהיה אנטי-ישראלי.

יחיאל חיליק בר: ולמה?

יחיאל חיליק בר: ישראל הייתה תמיד סמל למדינה שידעה להיות בצד הנכון של ההיסטוריה, בצד היוזם של ההיסטוריה, אבל היום ישראל נמצאת בדיוק בצד ההפוך, בצד הנגרר, הלא-אמין והלא-אמיץ של ההיסטוריה.

יחיאל חיליק בר: אתה, אדוני ראש הממשלה, מוליך את ישראל לעבר מדינה דו-לאומית, לעבר ישראסטין, ולצערי, במקום להוביל אותנו בגבורה ובאומץ להתגרש סוף-סוף מהפלסטינים, אתה מוביל אותנו לחתונה קתולית אתם; חתונה קתולית שמסכנת את הרעיון הציוני כולו, ואתה מעז לקרוא לנו לא ציונים?

יחיאל חיליק בר: הצחקת אותי.

יחיאל חיליק בר: יצחק הרצוג, יושב-ראש האופוזיציה, הציג בשבוע שעבר במאמר חשוב ב"ניו-יורק טיימס", הציע כיצד לצאת מהבוץ המדיני ולהתמודד עם האיומים על ישראל.

יחיאל חיליק בר: מתי, אדוני, ראש הממשלה, תציג אתה עמדה מדינית ברורה כיצד לצאת מהבוץ של הסכסוך המדמם הזה?

יחיאל חיליק בר: אני אגלה לך, אתה לא תציג, כי הפחד הגדול שלך, אדוני ראש הממשלה, הוא לא שתפרוץ חלילה מלחמה, אלא שחלילה יפרוץ כאן שלום או תפרוץ כאן תקווה מדינית.

יחיאל חיליק בר: לכן ישראל תחתיך מעולם לא הגיבה, עד היום, על יוזמת השלום הערבית.

יחיאל חיליק בר: לכן כשצרפת מבקשת לכנס ועידת שלום אתה נזעק כאילו מדובר ביוזמה של משטר וישי, ולא של ידידה של מדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: אדוני ראש הממשלה, אתה מחשיב עצמך אמריקנולוג גדול, אז איך בכל כך מעט זמן הצלחת לחבל כל כך הרבה במערכת היחסים עם האמריקנים?

יחיאל חיליק בר: על זה אפילו למומחה כמוך אין תשובה.

יחיאל חיליק בר: אבל כמובן אפשר להיות רגועים, כי ארצות-הברית היא מדינה שולית, ואנחנו שומעים חדשות לבקרים מהדוברות שלך על עוד פגישה מרגשת עם שר החוץ הווייטנאמי, עם מזכיר הממשלה של מיקרונזיה או עם ראש ממשלת גינאה המשוונית, וזה עצוב, אדוני ראש הממשלה, כי זה קורה בעולם הדמיוני שלך, של בנט, של מוטי D-9 יוגב ושל סמוטריץ; בעולם שלכם היא מעצמה – ישראל היא מעצמה – שמענישה בניתוק ובנידוי מדיני מדינות שוליות וסוררות כמו ארצות-הברית, צרפת או בריטניה, אפילו האיחוד האירופי.

יחיאל חיליק בר: אדוני ראש הממשלה, בידודה של ישראל וכישלון ההסברה בעולם לא מתרחשים אל מול ואקום, ריק, הם מתרחשים אל מול שבוע אפרטהייד בעשרות קמפוסים ברחבי העולם, אל מול פרעותיו משולחי הרסן של ארגון ה-BDS הצבוע, זרוע השנאה וזרוע האנטישמיות.

יחיאל חיליק בר: וכל זה קורה אל מול מערך הסברה ישראלי קורס ומשרד חוץ נטול משאבים, נטול שר ונטול סמכויות.

יחיאל חיליק בר: כל זה קורה אל מול תבוסתנות מדינית והסברתית פחדנית, חסרת תקדים וחסרת תשובות, שמביאה את ישראל למקום רע, רע מאוד.

יחיאל חיליק בר: אני קורא לך, אדוני ראש הממשלה, להודות בכישלון הצורב של ממשלתך, לפזר אותה, ואת עצמך, למען עתיד ישראל ולמען חיזוק הרעיון הציוני כולו.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו, מטעם הליכוד – חבר הכנסת איוב קרא.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשותך.

מיקי לוי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, מכובדי שר הביטחון, חברי חברי הכנסת, אני יודע שנושא הדיון הוא הפגיעה במעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל, וראש מפלגתי הסביר בצורה משכנעת עד כמה מדיניות החוץ של הממשלה הזאת מסכנת את הביטחון הלאומי שלנו, ואני מצטרף לבקשתם של חברי האחרים: בוא מנה שר חוץ; אולי השר ישראל כץ יצליח למצב את מצבה של הממשלה, של מדינת ישראל.

מיקי לוי: הוא שר ברוך כישרונות, ואני מאוד מקווה שאם תמנה אותו הוא אולי יצליח למצב את מדיניות החוץ הצולעת של מדינת ישראל.

מיקי לוי: אבל אני לא רוצה לדבר על זה, אדוני.

מיקי לוי: אני רוצה לדבר על הביטחון עצמו, ועל פרפור החדרים הלבבי שבו שרויה הממשלה הזאת, שזקוקה נואשות לקוצב לב, למדיניות ברורה שאינה קיימת, מדיניות עקבית.

מיקי לוי: ואדוני ראש הממשלה, דברי מכוונים אליך.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אני משוכנע שאתה שומע אותי – –

בנימין נתניהו: שומע, שומע – –

מיקי לוי: – – חמישה חודשים עברו, אדוני ראש הממשלה – – –

בנימין נתניהו: – – זה לא מאמץ כזה גדול.

מיקי לוי: חמישה חודשים עברו, אדוני ראש הממשלה, מאז גלש הסיר הבוער של הר-הבית לעבר רחובותיה של ירושלים ולכלל המדינה – 33 הרוגים, 325 פצועים.

מיקי לוי: אזרחים מתבקשים להגן על עצמם, ורק בנסים ותושייה של אזרחים כוחות הביטחון מונעים מסעות של דמים ורצח נגד אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: 33 אזרחים נרצחו, ואני שואל את עצמי, למה?

מיקי לוי: איך הגענו למצב הזה, אדוני ראש הממשלה?

מיקי לוי: למה זה צריך לקרות?

מיקי לוי: והתשובה בשטח מאוד ברורה: אתם מנהלים מול הטרור מדיניות ביטחונית חלשה, מבולבלת, מגומגמת, חסרת עקביות.

מיקי לוי: אדוני ראש הממשלה, בשקט-בשקט – אני רואה איך אתם מחזירים גופות מחבלים.

מיקי לוי: ביד אחת שר הביטחון וצה"ל מחזירים גופות, וביד השנייה, השר לביטחון הפנים והמשטרה לא מחזירים גופות.

מיקי לוי: אז איפה המדיניות?

מיקי לוי: איפה העקביות?

מיקי לוי: ככה לא מנצחים טרור.

מיקי לוי: החזרת גופות המחבלים, אדוני, מייצרת עוד ועוד טרור.

מיקי לוי: אני צופה בטלוויזיה ואני רואה את אותן הלוויות שזוכים להן אותם מרצחים ברחובות חברון וברחובות רמאללה, וחלוקת הסוכריות, וגילויי השמחה, והצעירים האחרים נחשפים לכך.

מיקי לוי: ומה אנחנו רוצים?

מיקי לוי: למחרת אנחנו מקבלים עוד ועוד מחבלים.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

מיקי לוי: תודה, אדוני, אני כבר רץ.

מיקי לוי: הייתי, אדוני ראש הממשלה, אצל משפחת כהן, אביה של הדר כהן ז"ל, שנהרגה בפיגוע בשער שכם, עת חתרה למגע וחיסלה את אחד המחבלים, וביקשתי את רשותו להעביר לך את המסר.

מיקי לוי: בעיניים דומעות שאל אותי: למה?

מיקי לוי: למה כשאני יושב שבעה, הממשלה הזאת מחזירה את גופות המחבלים?

מיקי לוי: כן, אדוני, כשהם ישבו שבעה, גופות המחבלים הוחזרו; אני אומר לך את זה באחריות, סמוך עלי.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

מיקי לוי: אדוני, אני קורא לך להגביר את הפעולות, לשלול את דמי הביטוח הלאומי ממשפחות הירושלמים, לגרש את המשפחות הירושלמיות של המחבלים, להגלות את כל משפחות המחבלים אל מעבר לקו הירוק.

מיקי לוי: אין כאן עניין של בג"ץ ושל היועץ המשפטי לממשלה, יש כאן עניין של ממשלה, ותגלה משילות – קח את המושכות חזרה לידיים.

מיקי לוי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חמש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה, הנושא הזה, של הנסיגה במעמדה של ישראל – כנראה מדברים בצד שמאל בשפה שהם אוהבים ומזהים.

איוב קרא: אני היחידי, אדוני היושב-ראש, ששומע את הקולות בערבית, ואני היחידי שמקשיב לקולות בערבית.

איוב קרא: ואני מרגיש שבצד השני אף אחד לא עונה להם, משום מה.

איוב קרא: כמו שהם אומרים: זה לא ייפסק עד שנדבר, אבל אף אחד לא רוצה לדבר אתם.

איוב קרא: איך אפשר לעשות את הדברים הללו?

איוב קרא: השפה שמשמיעים בצד השני, חברים, היא אחרת לגמרי.

איוב קרא: לא שומעים את הקולות הללו.

איוב קרא: אנחנו רק מזהים, בתקופה האחרונה – רק היום, מי שעקב בחדשות, יכול לראות איך כוויית אומרת: ישראל היא לא אויב שלנו.

איוב קרא: סעודיה, רק לפני כמה ימים: ישראל – מדינה של הצלחות.

איוב קרא: דובאי – מבקר שם שר ישראלי לא מזמן, נפתח משרד אינטרס – – –

בנימין נתניהו: אל תפריע, מה אתה עושה?

איוב קרא: אני חייב, אדוני ראש הממשלה.

איוב קרא: ברשותך, יש הרבה דברים שאנחנו לא נדבר עליהם, אבל חלק מהנושאים – חייבים לשים את זה על השולחן, שפעם אחת ידעו.

איוב קרא: דובאי – מבקר שר ישראלי.

איוב קרא: יש משרד אינטרסים.

איוב קרא: והיום, היום, עכשיו, בדרך לרמת-הגולן, שתי חברות גדולות באו לסגור עסקה לשווק את התפוחים של הגולן למדינות המפרץ.

איוב קרא: עכשיו, בדרך לגולן – אני סידרתי היום שייכנסו לישראל.

איוב קרא: על איזה נסיגה במעמדה של ישראל אתם מדברים?

איוב קרא: רק לפני כמה זמן, בתקופתו של ראש הממשלה הנוכחי, ביקרה כאן נסיכה מבחריין, ועמדה על כך שרק בישראל תבקר.

איוב קרא: אני יכול לומר לכם, חברים: הנה, כמה שדיברתם, מתקדמים המגעים עם הטורקים, שרוצים להיות חלק מהיחסים הטובים שהיו פעם.

איוב קרא: אני חושב שבסופו של דבר היחסים יחזרו להיות מה שהיו.

איוב קרא: הם לקחו לא מזמן אזור תעשייה ליד ג'נין – –

מאיר כהן: אנחנו דווקא – – –

איוב קרא: – – אזור תעשייה גדול מאוד, שמו שם 10 מיליון דולר מקדמה, לפני שעזבו, התחילו לקדם את אזור התעשייה הזה.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם שאפילו בנושא הפלסטיני – הקמנו מקומות למפגשים של אנשי עסקים – התחלנו בשער-אפרים, שיכולים לבוא אנשי עסקים חופשי לקבל שירות בתוך המעבר, לקבל את כל השירותים, לכל אנשי העסקים הפלסטינים שרוצים לפגוש בחברות ישראליות, ללא כסף.

איוב קרא: ממש שירות כמו שצריך.

איוב קרא: במצרים – היה מצב הכי קשה, בגלל האביב הערבי, חזר לכאן השגריר, לתל-אביב.

איוב קרא: אנחנו מינינו בחזרה שגריר במצרים.

איוב קרא: אחת החברות שלנו הקימה מפעל של 5,000 עובדים, לא מזמן, שם.

איוב קרא: אני יכול להמשיך למנות בלי סוף – מחר, רק מחר, אנחנו חותמים, מועצה אזורית תמר ומועצה אזורית אל-ע'ור מהצד השני, בירדן, חותמים על הסכם של שיתוף פעולה, של סיוע חקלאי לירדן, ועוד – לא מזמן – אנחנו בדיוק בפתחו של – פעם ראשונה מאז הסכם השלום עם ירדן, הממשלה הנוכחית הקצתה 60 מיליון שקל להקמת הגשר בשער-הירדן, שהיה תקוע כל כך הרבה שנים.

איוב קרא: מועצה אזורית עמק-המעיינות כבר יצאה למכרז, יש כבר זוכה, ואנחנו מטפלים כדי לפתוח את אזור התעשייה החופשי הזה לעולם הערבי.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם, גם ממשלת יוון, גם ממשלות של האזור, גם ממשלות אירופיות מגיעות לכאן בהמוניהן, נפגשים עם הממשלה – –

חיים ילין: – – –

איוב קרא: – – מקדמים דברים.

איוב קרא: על איזה דבר – נסיגה במעמדה של ישראל?

איוב קרא: הרי מסתכלים על ישראל, על 8 המיליון הללו, כאילו אין כזה דבר בעולם.

איוב קרא: אל תשכחו, חברים, אתם רק עושים פוליטיקה בצד שמאל.

איוב קרא: חוץ מפוליטיקה אתם לא עושים שום דבר.

איוב קרא: אנשים עוסקים בעשייה אמיתית.

איוב קרא: המצב שעבר ראש הממשלה הנוכחי בתקופת האביב הערבי וכל מה שקורה היום – אתם יודעים שזו אולי התקופה הכי קשה שעבר האזור הזה.

איוב קרא: זה לא דבר מובן מאליו.

איוב קרא: יש הקצנה אובייקטיבית, שבעצם נכפתה עלינו בגלל מדיניות שחשבו אולי להקים כאן דמוקרטיה, ואי-אפשר להקים כאן דמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

איוב קרא: אז הדברים, אדוני – אני מציע לכל המפלגות בצד שמאל שיחשבו היטב.

איוב קרא: הממשלה הזאת, גם בנושאים החברתיים – היא הורידה את מחיר המים בקרוב ל-14%; הממשלה הזאת הורידה את מחיר הדלק בקרוב ל-30%; הממשלה הזאת הורידה את מחירי התחבורה – – –

מיקי לוי: זה – – – שווקים.

מיקי לוי: מה זה רלוונטי?

איוב קרא: כן, לא רק – כן, הורידה את כל הדברים.

איוב קרא: אתם תתעסקו, תמשיכו להתעסק בפוליטיקה, אנחנו נמשיך לעשות.

איוב קרא: אתם תמשיכו להיות בשמאל, וגם תתגמדו מבחירות לבחירות, אין ספק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

חיים ילין: איוב, החכמת אותנו, אתה יכול ממש להיות שר עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – חברת הכנסת נורית קורן, והיא תהיה אחרונת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נשמע את ראש הממשלה וראש האופוזיציה מתייחסים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, הדבר האחרון שצריך ללמד את ראש הממשלה בנימין נתניהו זה הנושא המדיני.

נחמן שי: האחרון.

נחמן שי: אין בבית הזה, כמדומני, הרבה חברים שמכירים כל כך טוב את המערכת המדינית, את חשיבותה, את משקלה, ושהשקיעו כל כך הרבה זמן במערכות האלה.

נחמן שי: אבל דווקא תחת הנהגתך, אדוני ראש הממשלה, אני רואה את המערכת הזאת קורסת, וזה החמור.

נחמן שי: כי אם לא היית קרוב לעניין, ואם לא היית מוכיח בעבר את יכולותיך, הייתי אומר: מהשמים.

נחמן שי: אבל זה בידיך, ואתה יכול הפעם, כראש ממשלה ושר ביטחון, להוביל את מדינת ישראל בדרך המדינית במיטב הכישרונות והיכולות שלך.

נחמן שי: אבל אתה לא עושה את זה.

נחמן שי: לא מזמן אמרה סגניתך שמעולם לא היה מצבנו המדיני טוב יותר.

נחמן שי: היא כנראה לא זוכרת או לא יודעת שאת המשפט האומלל הזה אמרה גולדה מאיר ערב מלחמת יום הכיפורים.

קריאה: משה דיין.

נחמן שי: דיין אמר, וגולדה הייתה ראש ממשלה.

נחמן שי: ואחר כך אירע אסון כבד למדינת ישראל.

נחמן שי: עד היום אנחנו לא שוכחים את הטראומה הזאת.

נחמן שי: אז אולי כדאי לומר לגברת סגנית שר החוץ שכדאי שתציץ סביבה ותראה – שתראה את המצור המדיני שאנחנו נתונים בו; שתראה את ה-BDS לסוגיו השונים, כי BDS זה איזה מין ססמה כללית; את משיכת ההשקעות מישראל, את החרם על ישראל; את ההפרעות לאמנים ישראלים, את השיבוש של הופעות אמנים זרים וביקורים שלהם בישראל; את העונשים שרוצים להעניש אותנו בזירה הספורטיבית; את היוזמות שהרשות הפלסטינית נוקטת בבית-הדין לפשעי מלחמה בהאג; את האפשרות שעדיין קיימת במדינות רבות, ומדי פעם מנסים לממש אותה, להעמיד לדין בכירים ישראלים.

נחמן שי: כל הדברים האלה לא מראים על "מעולם לא היה מצבנו המדיני טוב יותר", אלא אומרים שמצבנו המדיני גרוע.

נחמן שי: גרוע מאוד.

נחמן שי: משרד החוץ נקרע תחת הנחייתך, ראש הממשלה, לגזרים.

נחמן שי: אני לא מבין למה, כי אתה מכיר אותו ואתה יודע שיש שם אנשים בעלי יכולת, ושהפריסה שלהם בעולם היא משמעותית, ושהם יודעים לבצע כל פעולה שנדרשת, כולל מאבקים מדיניים.

נחמן שי: אבל דווקא אצלם לקחו ונתנו לכולם – נתנו לזה, נתנו לזה, נתנו לזה, כמו בסיפורי הילדים הטובים, ולמי לא נשאר?

נחמן שי: למי לא נשאר?

נחמן שי: למשרד החוץ האומלל.

נחמן שי: למשרד החוץ אין היום אחריות לשום דבר מרכזי במערכת המדינית של מדינת ישראל.

נחמן שי: הוא עוסק בפריפריה, בשוליים, בדברים הפחות-חשובים.

נחמן שי: אני חושב, אדוני ראש הממשלה, שאתה צריך להחזיר את הנושא המדיני למשרד החוץ.

נחמן שי: אני חושב שאתה צריך לבנות מחדש מערך מדיני במדינת ישראל כדי שיוכל להוביל אותה.

נחמן שי: אבל מעל הכול, זה לא רק עניין טכני וזה לא רק לעשות שינויים ארגוניים כאלה ואחרים; אתה חייב להוביל יוזמה מדינית להסדר בינינו לבין הפלסטינים, כי שם ממוקד הכול.

נחמן שי: אם יהיה הסדר, אולי הוא לא יהיה שלם, אולי הוא לא יכיל הכול, אולי הוא לא יענה על ציפיות כולנו, אבל הוא יפתח את הפתח להחזיר את מדינת ישראל לעולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נורית קורן – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשות גברתי, בבקשה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, התכנסנו כאן היום כיוון שהאופוזיציה שוב הצליחה לשכנע את עצמה – הפעם היא השתכנעה במנטרה התורנית שלפיה מעמדה של מדינת ישראל בעולם הגיע לשפל חסר תקדים ולכן היא מבקשת להצביע אי-אמון.

נורית קורן: זאת אינה הפעם הראשונה שהאופוזיציה משכנעת את עצמה.

יצחק הרצוג: זה בכלל לא אי-אמון.

נורית קורן: לפני שנה בדיוק היא הצליחה לשכנע את עצמה שהיא האלטרנטיבה השלטונית.

נורית קורן: הציבור בישראל העמיד אותה על טעותה.

נורית קורן: היום אני אעשה זאת.

נורית קורן: מדיניות החוץ של ממשלת ישראל וחיזוק הבריתות עם מדינות העולם מציבים את ישראל בחוד החנית שמעצב את המציאות הגלובלית.

נורית קורן: מספר שיתופי הפעולה בתחומי הביטחון, המים, החקלאות, הכלכלה, התחבורה, הבריאות, ההגירה, האנרגיה, הטכנולוגיה והחדשנות בחינוך ובתרבות הוא חסר תקדים.

נורית קורן: רק לאחרונה נחתמו שיתופי פעולה עם בריטניה בתחום הסייבר, עם צרפת בתחום התקשורת והמדיה; שיתוף פעולה אקדמי עם סין.

נורית קורן: סגן נשיא ארצות-הברית ג'ו ביידן, קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל, נשיאי הודו, קפריסין, קניה ורומניה, ראשי ממשלות יוון ובולגריה, שרי החוץ של איסלנד, רואנדה ונורבגיה ורבים נוספים הם חלק ממנהיגי העולם שעמם נפגש ראש הממשלה בחודשים האחרונים לדון בקידום האינטרסים המשותפים עם מדינת ישראל.

נורית קורן: דווקא מדיניות החוץ שמובילה ממשלת ישראל היא הסיבה לכך שחברות ישראליות סוחרות ברוב מדינות העולם, ומרכזי פיתוח של הענקיות "גוגל", "מיקרוסופט", "פייסבוק", "אינטל" ואחרים בחרו להתמקם דווקא כאן, במדינת ישראל.

חיים ילין: אבל זה בגלל – – – לא בגלל הממשלה.

נורית קורן: בכל מקום, בכל נושא, אנחנו שם.

נורית קורן: איפה חבר הכנסת אביגדור ליברמן?

נורית קורן: בנימה אישית, דווקא בנקודת הזמן הזאת בוחר חבר הכנסת אביגדור ליברמן, פעם איש ימין והיום פוליטיקאי במשבר זהות, לחזק את מסע הדה-לגיטימציה כנגד ישראל בעולם.

מיקי לוי: זה לא יפה.

מיקי לוי: זה לא יפה.

נורית קורן: כמה חמור בעיניכם שדווקא שר חוץ לשעבר בוחר באופן מודע לפגוע, להחליש ולהכשיל את מדינת ישראל?

נורית קורן: כמה ציני בעיניכם שיושב-ראש ועדת חוץ וביטחון לשעבר פוגע, מחליש ומכשיל את מדינת ישראל?

נורית קורן: ועבור מה?

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, עבור מה?

נורית קורן: עבור ברית פוליטית?

נורית קורן: עבור נזיד הון פוליטי?

נורית קורן: הניסיון של האופוזיציה לייצר תחושת חירום מופרך ואינו עולה בקנה אחד עם המציאות.

נורית קורן: כיוון שהאופוזיציה עסוקה בלשכנע את עצמה, אני רוצה להציע לכם מנטרה חדשה שמתכתבת עם העובדות: מעמדה הבין-לאומי של ישראל לא נמצא בנסיגה; מעמדה הבין-לאומי של מדינת ישראל נמצא בנסיקה.

נורית קורן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נורית קורן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן הדיון הסיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: מייד אחריו יעלה ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את הדוברים שהלינו על מצבו של משרד החוץ.

בנימין נתניהו: הם אומרים שהוא מפוצל, שהוא מרוסק, שהוא מחולק לכמה משרדים.

בנימין נתניהו: מי אומר את זה?

בנימין נתניהו: חברים בישראל ביתנו, ביש עתיד ובמחנה הציוני.

בנימין נתניהו: ובכן, אותי זה מפליא לשמוע את הטענות הללו מכם, משום שאתם הייתם שותפים מרכזיים בממשלות הקודמות בראשותי.

בנימין נתניהו: הרי אז לא פציתם פה על המצב שאתם מקוננים עליו עכשיו.

בנימין נתניהו: כי המצב שהיה אז במשרד החוץ זהה לחלוטין למצב היום.

בנימין נתניהו: נושא ה-BDS, חבר הכנסת נחמן שי, טופל במשרד לעניינים אסטרטגיים ונשאר במשרד לעניינים אסטרטגיים; המשרד לשיתוף פעולה אזורי היה משרד נפרד, ונשאר משרד נפרד – אגב, עוד מימי שמעון פרס ואחר כך ציפי לבני, אתם ודאי זוכרים; המשא-ומתן עם הפלסטינים היה נפרד ונשאר נפרד – קודם אצל ציפי לבני, שדרשה שכך יהיה, ואחר כך אצל סילבן שלום; הדיאלוג האסטרטגי עם ארצות-הברית היה נפרד ונשאר נפרד – קודם אצל דן מרידור, ואחר כך אצל יובל שטייניץ; משרד התפוצות היה נפרד, ונשאר נפרד – קודם אצל יולי אדלשטיין, ואחר כך אצל נפתלי בנט; משרד ההסברה היה נפרד ונשאר נפרד.

בנימין נתניהו: ובכן, שום דבר לא השתנה.

בנימין נתניהו: שום דבר.

בנימין נתניהו: בזמן שאתם הייתם בממשלות הללו לא שמעתי מכם אפילו הברה – לא מילה, הברה – על הפירוד והפיצול הזה.

בנימין נתניהו: להפך, תמכתם בזה, אפילו ביקשתם חלקים מזה.

בנימין נתניהו: שום דבר לא השתנה, זולת דבר אחד – העובדה שאתם היום באופוזיציה.

בנימין נתניהו: ומאז שאתם באופוזיציה אתם מקוננים על ריסוקו כביכול של משרד החוץ, שלא היה ולא נברא.

בנימין נתניהו: אבל אתם אומרים – יש לכם עוד טענה, שמעתי גם אותה – לפחות אז היה שר חוץ במשרה מלאה.

בנימין נתניהו: טוב, אפשר להתווכח על זה, אבל על דבר אחד אי-אפשר להתווכח: במשך קרוב לשנה אני הייתי שר החוץ, ועשיתי זאת לבקשתו המפורשת של אביגדור ליברמן, שלא רצה שאמנה מישהו אחר.

בנימין נתניהו: וזה נעשה, הסידור הזה – – –

אורי אריאל: כמה זמן?

בנימין נתניהו: שנה בערך.

בנימין נתניהו: וזה נעשה בתמיכה מלאה של יאיר לפיד וציפי לבני כשותפים בכירים בממשלה, שמסבירים לנו היום שאסור שמצב כזה יהיה.

בנימין נתניהו: אז אני מוכן לקבל הצעות לשיפורים, אני מוכן לקבל המלצות לתיקונים, אני גם מוכן לקבל ביקורת בונה.

בנימין נתניהו: אבל דבר אחד, דבר אחד, ידידי, אינני מוכן לקבל, וזה הצביעות שלכם שזועקת לשמים.

בנימין נתניהו: כל אחד מבין את זה.

בנימין נתניהו: משרד החוץ עושה עבודה מצוינת, ואני חייב להגיד לכם שהוא פועל באינטנסיביות גדולה שלא הייתה בעבר, כי יותר ויותר מדינות מהדקות את הקשרים עם ישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו מקיימים קשרים – קשרים דיפלומטיים, צריך לדייק – קשרים דיפלומטיים עם 161 מדינות, דבר שלא היה בתולדות ישראל.

בנימין נתניהו: יש גם מדינות רבות אחרות.

בנימין נתניהו: אין כל כך הרבה מדינות בעולם – יש כ-200 מדינות.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו מקיימים יחסים דיפלומטיים עם 161 מדינות, אבל אין זה אומר שאיננו מקיימים יחסים אחרים עם עשרות רבות של מדינות נוספות.

בנימין נתניהו: אני יכול לספור בעשר אצבעותי את מספר המדינות שאינן מקיימות יחסים עם ישראל, ושאנחנו איננו מקיימים יחסים אתן; לא עם צפון-קוריאה, לא עם איראן, גם לא עם מדינת "דאעש" ולא עם מדינת החות'ים.

בנימין נתניהו: זה נכון.

בנימין נתניהו: אבל אנחנו מקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים ויחסים אחרים עם רוב-רובן של מדינות העולם.

בנימין נתניהו: מי שמבודד זה לא ישראל בקשריה עם הקהילייה הבין-לאומית, אלא המדינות שאין להן קשרים עם ישראל, והמספר הזה הולך ומצטמצם כל הזמן.

בנימין נתניהו: אנחנו שומעים את הדברים שלכם.

בנימין נתניהו: אתם מציינים את המוכר והידוע, את החד-צדדיות נגד ישראל באו"ם ובפורומים בין-לאומיים, וגם – ובמיוחד – ביבשת אירופה, במדינות מסוימות שאתם מבקרים שם, ששם עולים מיעוטים מוסלמיים וחוברים יחד לשמאל אנטישמי ופועלים נגדנו.

בנימין נתניהו: חלק מזה הוא סיפור חדש, אבל חלק מזה הוא סיפור ישן.

בנימין נתניהו: אני עסקתי בו באו"ם לפני 30 שנה כשהייתי שם שגריר, וכמה עשרות שנים לפני כן בן-גוריון ביטל את ה"עליהום" הקבוע על ישראל במוסדות האלה, והוא אמר: או"ם שמום.

בנימין נתניהו: טוב, אז בזה אין שום חדש.

בנימין נתניהו: אבל מה שחדש – ואתם מתעלמים מזה לחלוטין, מבטלים את זה כלאחר יד – מה שחדש זה הצמיחה המדהימה של מספר המדינות שבאות אלינו בקצב מדהים במטרה להדק את הקשרים אתנו.

בנימין נתניהו: אמרתם איזו מדינה קטנה, זוטרה – יש גם כאלה, אבל מעצמות עולמיות.

בנימין נתניהו: והסיבה שהן באות היא שמדינות רבות, אם לא כולן, חוששות היום מפני האסלאם הקיצוני שמאיים עליהן ועל העולם כולו.

בנימין נתניהו: הן יודעות מה יש לישראל: הן יודעות שיש לנו מודיעין; הן יודעות שיש לנו ניסיון מבצעי; הן מעריכות את צה"ל ואת גופי הביטחון שלנו.

בנימין נתניהו: הן רוצות להיעזר ביכולות הללו, ואנחנו עוזרים להן בנפש חפצה.

בנימין נתניהו: יותר מכך, מדינות רבות מבינות שאלמלא מדינת ישראל, אלמלא המשענת של ישראל, החלק הזה של המזרח התיכון היה קורס מזמן, ואתו היה קורס האזור כולו.

בנימין נתניהו: לוקח זמן להטמיע את ההבנה הזאת, אבל זוהי האמת לאמיתה: אלמלא מדינת ישראל, המזרח התיכון כולו היה קורס תחת אש האסלאם הקיצוני.

בנימין נתניהו: אנחנו אומנם מגינים קודם כול על עצמנו, אבל באותה עת אנחנו בולמים את התפשטות הטרור שמאיים על כל אותן מדינות, מאיים על כל העולם.

בנימין נתניהו: זאת הסיבה הראשונה לכך שמדינות רבות, רבות מאוד, באות אלינו.

בנימין נתניהו: לא אנחנו בהכרח תמיד יוזמים את הקשר אליהן, כי אין לנו פשוט אפשרות לעשות את זה בהיקפים כל כך גדולים.

בנימין נתניהו: אבל כשהן באות – והן באות אחת אחר השנייה, וביתר שאת – אנחנו נענים להן כמיטב יכולתנו ואנחנו מהדקים את הקשרים אתן.

בנימין נתניהו: אבל יש גם סיבה שנייה שבגללה מדינות רבות באות לישראל בשנים הללו, והסיבה הזו היא שישראל היא מעוז של חדשנות וקדמה בטכנולוגיה, בסייבר, באנרגיה, ברפואה, במים, בחקלאות, בתעשייה ובתחומים רבים אחרים.

בנימין נתניהו: המדינות הללו מבקשות לחלוק יחד אתנו את פירות הקדמה, ואנחנו נענים להן בנפש חפצה.

בנימין נתניהו: אגב, לפעמים אנחנו לא יכולים להיענות בגלל בעיות תקציביות.

בנימין נתניהו: ובכן, החלטנו על דבר נוסף – שוחחתי על כך עם כמה מראשי הממשלה באירופה, למשל עם הקנצלרית מרקל, ואז אנחנו עושים סיוע משולש, או יותר נכון סיוע כפול למדינה שלישית: אנחנו נעזרים במשאבים של גרמניה, הם נעזרים במשאבי המומחים שלנו ומביאים גם את המומחים שלהם, ועוזרים ככה היום לשלוש מדינות באפריקה, ואנחנו מדברים על הרחבה משמעותית במדינות רבות אחרות.

בנימין נתניהו: אם כן, הנכסיות הכפולה של ישראל בחזית המלחמה בטרור ובחזית הפיתוח והקדמה הופכת אותה למדינה מבוקשת ומחוזרת.

בנימין נתניהו: זו האמת, המספרים מוכיחים את זה.

בנימין נתניהו: כאמור, אני גם לא מבקש לייפות את המציאות, כי במקביל למגמה החיובית החדשה שהצבעתי עליה, יש גורמים בעולם שנגועים באובססיה אנטי-ישראלית.

בנימין נתניהו: הם מחפשים כל הזדמנות לנגח אותנו.

בנימין נתניהו: הדוגמה המובהקת ביותר היא לא רק המוסדות הכלליים של האו"ם, אלא מועצת זכויות האדם של האו"ם – גוף אבסורדי, ש-60% מההחלטות שלו נגד הפרת זכויות האדם אינן מכוונות נגד איראן, צפון-קוריאה, סוריה, אלא נגד הדמוקרטיה היחידה, האחת והיחידה, במזרח התיכון.

בנימין נתניהו: כאמור, באירופה יש אותה חבירה של גורמים אסלאמיסטיים עם גורמים אנטישמיים, בפירוש כך, לשלול – להחרים אותנו ולשלול את עצם קיומנו.

בנימין נתניהו: כלומר, לא מדובר בביקורת עניינית על מדינת ישראל, אלא בניסיון מרושע לשלול את עצם זכותנו להתקיים פה, בגבולות כלשהם.

בנימין נתניהו: אני מצפה מכם, חברי האופוזיציה, אתם, שיודעים את האמת, שתתייצבו אתנו במאבק הצודק הזה.

בנימין נתניהו: הרי אתם יודעים שהקריאה שלי, החוזרת ונשנית, לאבו מאזן, להיכנס למשא-ומתן שבו – אנחנו אומרים – הוא צריך להביא בסוף למדינה פלסטינית מפורזת – מפורזת על-ידינו, לא על-ידי אף אחד אחר – שתכיר במדינת היהודים.

בנימין נתניהו: מה התוכנית?

בנימין נתניהו: זו התוכנית, גם אם היא איננה יכולה להתיישם היום – ולא אני אומר את זה, אומרים את זה רבים וטובים, כולל חבר הכנסת הרצוג, כולל מנהיגים בעולם.

בנימין נתניהו: אבל אם יש משהו שמונע קידום של מגע כלשהו, או לפחות משא-ומתן כלשהו, גם על צעדים אחרים, צעדים התחלתיים – מי שמונע את זה זו לא מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: וכל מי שמצוי בפרטים – ואתם מצויים בפרטים – כל מי שמצוי בפרטים יודע את האמת הפשוטה הזאת.

בנימין נתניהו: ובכל זאת, אתם מפנים אצבע מאשימה לירושלים, ולא לרמאללה, ואתם יודעים בדיוק שמה שאני אומר – אלה דברי אמת.

בנימין נתניהו: ובכן, אני מצפה מכם להתייצב לצד האמת – אתם, שיודעים את האמת.

בנימין נתניהו: אגב, כשאתם נוהגים כך, אני מעריך את זה.

בנימין נתניהו: אני גם מביע את זה.

בנימין נתניהו: זה מה שדרשתי מעצמי כשהייתי באופוזיציה, גם כשהיו לי חילוקי דעות עם הממשלה – זה מה שאתם צריכים לעשות.

בנימין נתניהו: אתם צריכים לעמוד אתנו בחזית אחת מול פני השנאה, מול האיומים, מול יוזמות מסוכנות לקיומה של המדינה ומול טענות שווא.

בנימין נתניהו: טענת שווא אחת שמעתי היום כאן; שמעתי שיכולנו להביא להחלטת או"ם בסוף המאבק בעזה.

בנימין נתניהו: ואגב, במאבק "צוק איתן" נהנינו מתמיכה בין-לאומית; שקדנו על זה, עבדנו על זה במקביל למבצע הצבאי, ויכולנו לנהל את המלחמה הזאת ללא לחץ בין-לאומי, ללא החלטות של מועצת הביטחון.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: הרי אנחנו בבידוד מדיני לדבריכם – איך הצלחנו לנהל את המלחמה הזאת תקופה די ארוכה, לנהל אותה בצורה די מושכלת, כולל כניסה קרקעית פנימה, ולא נתקלנו במועצת הביטחון, בדיקטטים?

בנימין נתניהו: כנראה אנחנו לא כל כך מבודדים כמו שאתם מתארים.

בנימין נתניהו: יתר על כן, בסוף המערכה הזאת לא קיבלנו אף התניה של "חמאס", הם לא קיבלו דבר מאתנו, אבל גם לא עשינו הסדר במועצת הביטחון שאין לו שום תוקף – הסדר, או קביעה במועצת הביטחון שעזה תהיה מפורזת הייתה מפרזת את עזה?

בנימין נתניהו: קביעה במועצת הביטחון שדרום-לבנון ולבנון תהיה מפורזת מנשק ב-1701 – שמעתי את חברת הכנסת לבני אומרת את זה, 1701.

בנימין נתניהו: נו, היו בלבנון בסוף המלחמה 15,000 טילים ורקטות והיום יש בה 100,000, כך שההחלטה הזאת ריקה מתוכן.

בנימין נתניהו: אתם שיודעים את האמת צריכים להתייצב עם האמת.

בנימין נתניהו: הנה האמת.

בנימין נתניהו: ב-2015 ביקרו בישראל 316 נציגים רשמיים ממדינות שונות.

בנימין נתניהו: נשיאים, ראשי ממשלה, שרי חוץ, שרי הגנה וכדומה.

בנימין נתניהו: שר הביטחון נתן לי פתק של הפגישות שהיו לו רק בשבועות האחרונים עם שרי ביטחון.

בנימין נתניהו: אני לא רוצה שהנאום הזה יתארך, אני יכול להקריא לכם את כל הפגישות שהיו לי עם כל ראשי המדינות – אנחנו נהיה פה עד מחר.

בנימין נתניהו: אבל בממוצע יש בישראל ביקור כמעט מדי יום.

בנימין נתניהו: פעם, היו זמנים, אתם זוכרים, אני בוודאי זוכר מנערותי ומילדותי, שביקור כזה, היו מתעדים אותו ביומני הקולנוע.

בנימין נתניהו: היו "יומני כרמל", "יומני גבע", והיו אומרים: ביקור בישראל.

בנימין נתניהו: ביקר איזה ראש מדינה, וזה קיבל את שלוש הדקות שלו ביומנים.

בנימין נתניהו: אבל היום הטלוויזיה בקושי מכסה את זה, או בכלל לא מכסה את זה.

בנימין נתניהו: הנה, אני אתן לכם דוגמה; בימים שאתם מדברים על בידוד מדיני, אני בא הנה מארוחת צהריים עם נשיא רומניה קלאוס יוהאניס, פגישה ידידותית וחשובה, אחת מני רבות – מעניין אם תהיה לכך התייחסות כלשהי בטלוויזיה הערב, בחדשות.

בנימין נתניהו: מחר מגיע הנה, כפי שאתם יודעים, סגן נשיא ארצות-הברית ג'ו ביידן, ובין לבין אנחנו מקיימים כאן דיון בכנסת על בידוד מדיני.

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לכם, טוב שיש דיון כזה, אז אפשר לקחת איזה פסק זמן קצר משטף הביקורים, שאנחנו באמת מוצפים בו.

בנימין נתניהו: ב-2015 הייתה עלייה של כ-30% במספר הביקורים בהשוואה לשנה שקדמה לה, 2014.

בנימין נתניהו: נו, למיטב זיכרוני, ב-2014 היה שר חוץ במשרה מלאה.

בנימין נתניהו: כלומר כל הטענות שלכם – הטענות שלכם אינן רציניות ואינן משקפות את המצב המורכב, אבל גם החיובי, של יחסי ישראל עם מדינות העולם.

בנימין נתניהו: מספר הביקורים הוא כל כך גדול, שלפעמים אני אומר, למען השם, אפשר לקבל קצת בידוד מדיני, שנוכל קצת לנשום?

בנימין נתניהו: אז השבוע יבוא לכאן, כפי שאמרתי, ג'ו ביידן, סגן נשיא ארצות-הברית – – –

אילן גילאון: – – – נוהרים במרצדסים לירושלים.

בנימין נתניהו: גם הסינים, גם ההודים, וגם היפנים, וגם הרוסים וגם האפריקנים – שאולי אינך מחשיב אותם; אני חושב שאתה צריך להחשיב אותם – וגם הלטינים-האמריקנים וגם האמריקנים.

בנימין נתניהו: הביקור של ג'ו ביידן מבטא את איתנות היחסים בין ישראל לבעלת בריתה הגדולה והחשובה ביותר.

בנימין נתניהו: עכשיו, יש בתוכנו מי שכבר הספיד – שמעתי אתכם היום מספידים – את הקריסה של היחסים בין ישראל לארצות-הברית.

בנימין נתניהו: כשהתייצבתי מול ההסכם המסוכן עם איראן, ודחפנו אותו כמיטב יכולתנו, ואני לא מאמין, אני בטוח, שאלמלא המאמצים שעשינו, גם בסנקציות וגם בהתנגדות להסכם, אלמלא הדברים הללו ופעולות אחרות, אני בטוח שלאיראן היה היום נשק גרעיני.

בנימין נתניהו: אבל אין לה, ואנחנו נעשה הכול כדי שלא יהיה לה.

בנימין נתניהו: אבל כחלק מהמאמץ הזה, כן, הלכתי לקונגרס האמריקני, ואמרתי: הדבר הזה מחייב שראש הממשלה ידבר בקונגרס האמריקני; ואתם אמרתם: קריסה של היחסים.

בנימין נתניהו: לא הייתה קריסה כזאת, אין קריסה כזאת, וגם לא תהיה.

בנימין נתניהו: אבל אני רוצה להגיד לכם שרק בשבוע שעבר התפרסם סקר שמכון "גאלופ" עושה.

בנימין נתניהו: מכון "גאלופ" סוקר מדי שנה, באותה שאלה, בעקביות, כבר עשרות שנים, את היחס של הציבור האמריקני לישראל.

בנימין נתניהו: הנתונים מלמדים על תמיכה איתנה מאוד בישראל.

בנימין נתניהו: הם מציינים מגמה ברורה של עלייה לאורך זמן.

בנימין נתניהו: אני בוחר שנה שבוודאי תעניין אתכם – השנה היא 2009; בשנה הזאת הקמתי את הממשלה השנייה.

בנימין נתניהו: אחוז התמיכה בישראל היה אז 63%.

בנימין נתניהו: ב-2015 אחוז התמיכה הגיע ל-71%.

בנימין נתניהו: זו לא קפיצה, זו עלייה מתמדת.

בנימין נתניהו: לרבות, הם מציינים, בשנה האחרונה.

בנימין נתניהו: והתמיכה הזאת חוצה מחנות, וחוצה גם מפלגות.

בנימין נתניהו: ביחס לאירופה, ולמדינות אירופה – כי זה שונה מהאיחוד האירופי: אנחנו לא מוותרים עליהן, הן גם לא מוותרות עלינו.

בנימין נתניהו: בחודשים האחרונים נפגשתי עם מנהיגים שונים ממדינות אירופה – ראש ממשלת איטליה רנצי, ראש ממשלת הולנד רוטה; ראש ממשלת בולגריה בוריסוב ביקר פה לאחרונה, וגם הקנצלרית מרקל.

בנימין נתניהו: עכשיו, פה קרה דבר מעניין, היה ביקור חשוב מאוד – חשוב מאוד באספקטים המדיניים שלו, תיארתי לכם חלק מהם ביחס לאפריקה – חשוב גם באספקטים כלכליים, חשוב גם באספקטים ביטחוניים.

בנימין נתניהו: ביקור מאוד טוב.

בנימין נתניהו: עכשיו, אחרי שבאתי הנה, התפרסמה איזה כתבה, שהקנצלרית מרקל זועמת – פורסם בעיתון גרמני, מייד קיבל תהודה עצומה בישראל, כי הרי כל דבר שיכול להצביע על מצבה המעורער של ישראל בעולם מקבל פה תהודה, זו קופסת תהודה כבירה.

בנימין נתניהו: ואז מתקשר כעבור יום או יומיים הדובר של הקנצלרית מרקל, מתקשר לשגריר – הוא מתקשר – מביע תמיהה על הפרסומים הללו, מבקש לומר שהביקור היה מצוין, מבקש להדגיש את היחסים הטובים והקשר האישי האמיץ בין מרקל לביני, מבקש להבין על איזה משבר מדובר.

בנימין נתניהו: אני מבין את הנרטיב, אני מבין אותו – צריך להראות שהכול שחור, הכול אבוד, להתעלם ממה שקורה כאן, שהוא דבר חסר תקדים בתולדות ישראל.

בנימין נתניהו: כמעט כל מדינות העולם מקיימות אתנו קשרים, רוצות בקשר הזה, רוצות להדק אותו.

בנימין נתניהו: יש מגמות גם של ניסיון להכפיש אותנו, להחרים אותנו, זה נכון, והן ממוקדות רובן ככולן לא בעולם הערבי, אלא בחלק מהעולם המערבי, ובעיקר בחלק ממערב-אירופה.

אחמד טיבי: הערבים בסדר.

בנימין נתניהו: נוסף על כך, אנחנו מבססים את יחסינו עם שתי הדמוקרטיות במזרח אגן הים התיכון – עם יוון וקפריסין.

בנימין נתניהו: אנחנו מנהלים, חברי הכנסת, דיאלוג מתמיד, פתוח ורציני עם רוסיה.

בנימין נתניהו: אני משוחח עם הנשיא פוטין בקביעות מדי כמה שבועות.

בנימין נתניהו: בפגישה החשובה שקיימנו במוסקבה סיכמנו על הקמת מנגנון תיאום בין רוסיה לישראל, והקמנו קו חם לתיאום ביטחוני בין צה"ל לצבא הרוסי, הוא פועל באופן יומיומי.

בנימין נתניהו: דבר כזה לא היה לנו אף פעם.

בנימין נתניהו: באסיה, מעצמות עולמיות כמו סין, הודו ויפן מטפחות אתנו את היחסים.

בנימין נתניהו: לפני שלוש שנים ביקרתי בסין, ומאז מגיעה לישראל מדי כמה שבועות משלחת סינית בכירה, הם מתעניינים בישראל, הם משקיעים בישראל.

בנימין נתניהו: עכשיו שמעתי מאחת מחברות הכנסת שאיגוד השוטרים הישראלי קיבל הזמנה מסין, כך הבנתי.

נאוה בוקר: ארגון – – –

בנימין נתניהו: יפה.

בנימין נתניהו: מהארגון המקביל בסין.

בנימין נתניהו: כשאני נמצא פה ויושב כאן מביאים לי חברים כל הזמן פניות ממדינות העולם, וזה מתרחש כל יום.

בנימין נתניהו: ביקרתי ביפן, וראש ממשלת יפן ביקר בארץ.

בנימין נתניהו: נפגשתי עם ראש ממשלת הודו – עוד מדינה קטנה עבורכם – ידידי נרנדרה מודי, יותר מפעם אחת.

בנימין נתניהו: לפני כמה חודשים ביקר בישראל בפעם הראשונה נשיא הודו.

בנימין נתניהו: היחסים בין הודו וישראל, הקשרים הכלכליים, המסחריים והכלליים הולכים ומתהדקים להיקפים גדולים מאוד, שהם חשובים מאוד למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו מדינה קטנה שצריכה נתח קטן משוק ענק, ואנחנו מקבלים את זה, בסין ובהודו וביפן ובמדינות אחרות.

בנימין נתניהו: כך אנחנו דואגים לצמיחה.

בנימין נתניהו: צמיחה לא תבוא בלי היכולת לייצא לשווקים, ואנחנו חייבים לגוון את השווקים שלנו, ואני עושה את זה בצורה מודעת.

בנימין נתניהו: ואנשי משרד החוץ, אגב, עוסקים בזה, ועוסקים בזה נאמנה.

עיסאווי פריג': – – –

בנימין נתניהו: הקשרים שלנו עם מדינות אמריקה הלטינית גם הם תופסים תאוצה.

בנימין נתניהו: הנשיא החדש של ארגנטינה הודיע רשמית על שינוי חיובי במדיניות ארצו כלפי ישראל.

בנימין נתניהו: בשבוע שעבר נכחתי בהקמת שדולה בכנסת, שדולת אפריקה–ישראל.

בנימין נתניהו: אפריקה חוזרת לישראל, ישראל חוזרת לאפריקה.

בנימין נתניהו: כמעט כל מדינות אפריקה רוצות להדק אתנו את היחסים.

בנימין נתניהו: נשיא קניה הזמין אותי לבקר ביבשת, ובכוונתי לבקר בה בקיץ הקרוב בכמה מדינות, והרבה הרבה מנהיגים הביעו את עניינם שאבקר בארצותיהם.

בנימין נתניהו: זה יהיה הביקור הראשון של ראש ממשלת ישראל באפריקה מזה שני עשורים.

בנימין נתניהו: כלומר, מה שאנחנו רואים כאן זה שבאסיה, באפריקה, באמריקה הלטינית, גם באוסטרליה, בכל היבשות, וכמובן באירופה, בכל המדינות הללו – ובארצות-הברית, מובן מאליו – המגעים הולכים ומתרחבים, הולכים ומתהדקים.

עיסאווי פריג': איפה שרת התרבות?

בנימין נתניהו: אבל דבר אחד, דבר אחד אני מבקש מהם בכל מפגשי עם מנהיגי המדינות באסיה, באמריקה הלטינית, באפריקה – אני אומר להם במפורש: הייתי רוצה לראות את הקרבה בינינו מתבטאת בשינוי דפוסי ההצבעות שלכם בפורומים הבין-לאומיים.

בנימין נתניהו: הרי פה יש פיגור, אינני מכחיש זאת, זה קיים.

בנימין נתניהו: הדפוסים הישנים עדיין תופסים בפורומים הבין-לאומיים – גם באיחוד האירופי, גם באיחוד מדינות אפריקה וגם באורגנים השונים של האו"ם.

בנימין נתניהו: אבל התהליך הזה מתחיל להשתנות, וזו רק שאלה של זמן עד שהיחסים הדו-צדדיים ישתקפו גם בפורומים הרב-לאומיים.

בנימין נתניהו: אנחנו נמצאים בתחילתו של התהליך הזה, אבל המפתח הוא קודם כול לדרוש, לא מתוך הלקאה עצמית, לא מתוך התחננות, אלא להגיד: אתם רוצים מאתנו דברים, ואנחנו רוצים מכם דברים, והדבר הזה נקרא הדדיות.

בנימין נתניהו: זה תהליך ארוך, אבל אם לא נתחיל לבקש, או אם רק נרכין את ראשנו ונגיד: אנחנו אשמים בהחלטות האבסורדיות האלה שמתקבלות בפורומים הבין-לאומיים, לעולם לא נציל זאת, לעולם לא נצא מזה.

בנימין נתניהו: אני בכוונה השארתי לסוף את יחסינו עם העולם הערבי – –

עיסאווי פריג': מה קרה?

בנימין נתניהו: – – אותו עולם ערבי – –

אחמד טיבי: – – –

בנימין נתניהו: – – שמדינות מרכזיות בו החליטו להכריז על "חיזבאללה" כארגון טרור.

בנימין נתניהו: זו התפתחות חשובה ביותר, והיא אפילו מדהימה.

בנימין נתניהו: אבל מה שלא פחות מדהים זה ששתי מפלגות כאן בכנסת גינו את ההחלטה הזאת של מדינות המפרץ.

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לכם, אתם גם תמשיכו לגנות אותן כש"חיזבאללה" יירה טילים על הכפרים שלכם?

בנימין נתניהו: הוא מבדיל בין דם לדם?

בנימין נתניהו: הוא רוצה להשמיד את המדינה.

בנימין נתניהו: אתם אזרחי המדינה, אתם בתוך המדינה.

בנימין נתניהו: אתם נפלתם על השכל?

בנימין נתניהו: סליחה על הביטוי.

בנימין נתניהו: אתם מגנים את מדינות המפרץ שמכריזות על "חיזבאללה" כארגון טרור?

בנימין נתניהו: ובכן, יש שינויים גדולים בעולם הערבי, גם אם הם לא הגיעו לחלקים מסוימים של הכנסת.

בנימין נתניהו: ואני יכול להגיד שמדינות רבות באזורנו מבינות היום יותר מתמיד שישראל איננה האויבת שלהן, ישראל נמצאת לצדן במאבק שלהן מול איראן ומול "דאעש".

בנימין נתניהו: למגעים חדשים אלו יש, להערכתי, פוטנציאל גדול לשינוי המציאות המדינית באזור; הם נותנים תקווה לעתיד טוב יותר לכל עמי המזרח התיכון.

בנימין נתניהו: אני מקווה שהקשרים הללו גם יסייעו לקידום היחסים שלנו עם הפלסטינים, או לפחות עם אותם פלסטינים שרוצים לחיות אתנו בשלום.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, זוהי התמונה האמיתית של מעמדה של ישראל בזירה הבין-לאומית.

בנימין נתניהו: יש עדיין בעיות, יש עדיין התנכלות, אבל יש גם פריחה עצומה ביחסינו עם מדינות העולם.

בנימין נתניהו: כממשלה אחראית, נמשיך להדק את קשרינו עם מדינות אלו, ואני משוכנע שהתנופה המדינית שאנחנו עדים לה תימשך ואף תגבר.

בנימין נתניהו: יהיו עוד מכשולים, יהיו מהמורות, אבל המגמה ברורה ואין להתכחש לה – ישראל הופכת להיות גורם מוביל ומשפיע בזירה האזורית והעולמית, הרבה מעבר לגודלנו המספרי והגיאוגרפי.

בנימין נתניהו: במחקר של מכון Wharton, עם 16,000 איש בארבעה אזורים בעולם, ישראל דורגה כמעצמה השמינית, השמינית בעולם.

בנימין נתניהו: אינני ערב לדירוג הזה, אבל זה מבטא בדיוק את מה שאני מנסה לומר לכם כאן.

בנימין נתניהו: זהו מעמד חסר תקדים לישראל שמעולם לא היה לנו.

בנימין נתניהו: המעמד הזה נובע מעוצמתנו ומהמדיניות העקבית והנחושה שלנו.

בנימין נתניהו: הדרך לשמור על מעמדנו היא לא להחליש את עצמנו בוויתורים מסוכנים – אם יש משהו שיפגע במעמדנו זה רק זה; הדרך לחזק את מעמדנו היא להמשיך ולהתעצם בכל התחומים.

בנימין נתניהו: כך עשינו וכך נמשיך לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לראש ממשלת ישראל חבר הכנסת בנימין נתניהו, ומתכבד להזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי וחברותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה והשרים, אם הדיון הזה לא היה עצוב, היינו הרי צוחקים.

יצחק הרצוג: יאיר, אתה הרי רוצה להיות שר החוץ, ייתכן של ביבי, וסיעתך היא שיזמה דיון על מדיניות החוץ של ישראל.

יצחק הרצוג: אבל מה לעשות, לישראל אין בכלל מדיניות.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, "שב ואל תעשה" זה לא מדיניות.

יצחק הרצוג: דיברת על מפגשים ועל אורחים, ולא דיברת על מדיניות.

יצחק הרצוג: "אני אנהל את הסכסוך" זו לא מדיניות, ו"הערבים נוהרים" זו לא מדיניות.

יצחק הרצוג: לישראל בהובלתך אין מדיניות, אז איך תהיה לה מדיניות חוץ?

יצחק הרצוג: איך תהיה לה הסברה?

יצחק הרצוג: איך אפשר להסביר את האין-מדיניות?

יצחק הרצוג: יאיר יקירי, מה בדיוק אתה תסביר, כשלישראל אין מדיניות?

יצחק הרצוג: אין מדיניות זה לא משהו שאפשר להסביר, גם אם רוצים להיראות כמו שר חוץ.

יצחק הרצוג: לבנט חברך הטוב, זה שכינית אחיך, יש מדיניות.

יצחק הרצוג: לבית היהודי יש מדיניות, לליכוד יש מדיניות.

יצחק הרצוג: הם רוצים לספח את השטחים ולהפוך אותנו למדינה אחת עם מיליוני פלסטינים, הם והליכוד.

יצחק הרצוג: והתוצאה של המדיניות הזאת היא חיסולה של מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי.

יצחק הרצוג: מעניין, הימין הקיצוני אומר שישראל צריכה להישאר יהודית, אבל צועק וזועק כמה מסוכנים הפלסטינים.

יצחק הרצוג: אז אני שואל אתכם: אם אתם כל כך "שונאים" פלסטינים, למה אתם כל כך רוצים לחיות אתם יחד?

יצחק הרצוג: אתם, כמו שאתם אומרים, שהמחנה הציוני "אוהבים" את הפלסטינים, אז למה אתם רוצים להיפרד מהם?

יצחק הרצוג: יש לכם תשובה על כל זה?

יצחק הרצוג: התשובה היא ששקרים – – –

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: מה קורה שם?

יולי יואל אדלשטיין: יש סדרנים באולם?

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימשיך.

יצחק הרצוג: התשובה היא ששקרים ושטיפת מוח שמאכילים בהם את עם ישראל אפילו לא צריכים היגיון.

יצחק הרצוג: זאת הבעיה האמיתית, כי כשאין מדיניות מובילים אותנו לאובדנה של המדינה.

יצחק הרצוג: זאת התוצאה של המדיניות שאין אותה; זאת התוצאה של אין מדיניות.

יצחק הרצוג: עכשיו אני פונה לחברי מיש עתיד.

יצחק הרצוג: אתם יזמתם את הדיון הזה, מצוין.

יצחק הרצוג: השבוע אפילו ראינו סקר שבו יאיר לפיד לוקח מהמחנה הציוני קולות, כשהתוצאה היא בעצם, בפועל, שהם עוברים לימין, ובסופו של דבר מנציחים את שלטונו של ביבי נתניהו.

יצחק הרצוג: זאת האמת לאמיתה.

יצחק הרצוג: כי הנה עובדה: היום אתה, יאיר, רצת להשתתף בכנס הימין הקיצוני של השדולה של בצלאל סמוטריץ, שקראה אתמול להחיל את הריבונות הישראלית על כל שטחי יהודה ושומרון ולספח אלינו מיליוני פלסטינים.

יצחק הרצוג: אז מה בדיוק תסביר – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: – – שאתה מתחבר למשיחיים שרוצים לספח את השטחים עם מיליוני פלסטינים?

יצחק הרצוג: שסמוטריץ הוא השותף שלך?

יצחק הרצוג: שאנחנו הולכים למדינה ערבית-יהודית?

יצחק הרצוג: שאנחנו הולכים לאבד את הזהות היהודית של המדינה?

יצחק הרצוג: שזה יהיה הסוף של מדינת ישראל?

יצחק הרצוג: זאת החבורה שאתה בעצם מתחבר אליה, החבורה של סמוטריץ וחבריו?

יצחק הרצוג: אם תרצה או לא תרצה, אתה בכך מסייע לביבי.

יצחק הרצוג: אם תרצה או לא תרצה, אתה סייען של ביבי במהלכים האלה.

יצחק הרצוג: מכובדי, מול הריצה המשיחית המטורפת לקפוץ מהצוק לאבדון, אנחנו, במחנה הציוני הגדול, 24 מנדטים חזקים בכנסת שמציעים דרך אחרת ומדיניות אחרת.

יצחק הרצוג: אנחנו יודעים לעבוד קשה בשביל המדינה, ואני יודע להתעקש על מה שבאמת חשוב, ומה שבאמת חשוב הוא להחזיר את הביטחון לאזרחי ישראל.

יצחק הרצוג: מה שבאמת חשוב הוא לעצור את ההידרדרות למדינה ערבית-יהודית.

יצחק הרצוג: מה שבאמת חשוב, שלישראל תהיה מדיניות אמיתית; מדיניות שמחזירה לנו את הביטחון, מדיניות שנותנת אופק מדיני, מדיניות שאפשר להסביר בעולם, מדיניות שיכולה להוריד מאתנו לחץ, מדיניות שיכולה למנוע חרמות, מדיניות שתיתן מכת מוות ל-BDS – לא רק תוריד פוסטרים בלונדון, אלא תחסל את ה-BDS לגמרי.

יצחק הרצוג: מדיניות שתיתן לנו תקווה, מדיניות שאנחנו מציעים, המחנה הציוני.

יצחק הרצוג: אנחנו מציעים הפרדה.

יצחק הרצוג: כשהצגתי את התוכנית קמו לה מתנגדים גם מבית וגם מחוץ, כולל אתה, מר נתניהו.

יצחק הרצוג: לקחת את המשפט הראשון של התוכנית, שאומר שאי-אפשר עכשיו, בזמן הזה, בשיא האינתיפאדה, לממש הסכם עם הפלסטינים על שתי מדיניות, אבל התעלמת מהמשכה של התוכנית; כמו תמיד, כי אתה אוהב לומר רק מה לא.

יצחק הרצוג: אבל המשך התוכנית אומר מה כן, ואזרחי ישראל צמאים לפתרון, לשמוע מה כן, לא רק מה לא.

יצחק הרצוג: נלחמתי כדי להעביר את התוכנית, ואני עובר משכונה לשכונה ומבית לבית בכל רחבי הארץ – אמש, בלב המעוז של הליכוד, בשכונה ד' בבאר-שבע – כי מנהיגות היא קודם כול להילחם על מה שאתה מאמין בו, שהוא טוב לעתידה של מדינת ישראל – לא רק באורחים מחו"ל, אלא בביטחון, בכלכלה, בבריאות, בחינוך, ברווחה, בכול – וזאת תוכנית ההפרדה מהפלסטינים.

יצחק הרצוג: זאת התוכנית ששוברת את הקיפאון ולמעלה מ-65% מאזרחי המדינה תומכים בה, ורוב העולם מוכן להקשיב לה ולשמוע אותה.

יצחק הרצוג: היא מתחילה בגדר הפרדה שאתה לא השלמת, שתמנע חדירת מחבלים.

יצחק הרצוג: אריאל שרון כבר הוכיח שזה עובד, ומוכרחים להשלים אותה סביב גושי ההתנחלויות, מוכרחים לבנות גדר שתפריד את הכפרים הפלסטיניים מירושלים, כי אנחנו לא רוצים רוב פלסטיני בירושלים ואנחנו לא רוצים ראש עירייה פלסטיני בירושלים, והגדר תקבע סוף-סוף גבול זמני בינינו לבין הפלסטינים – אנחנו בצד המערבי של הגדר והם בצד המזרחי.

בנימין נתניהו: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יצחק הרצוג: בצד שלנו נוכל לבנות – – –

בנימין נתניהו: אני לא רציתי שתיפגע.

בנימין נתניהו: מכיוון שאנחנו הולכים לעשות את הדבר, אני לא רוצה שיעלה החשש, חלילה, שאתה מסכים עם מדיניותי.

בנימין נתניהו: אז דע לך שהדבר הזה עומד להתבצע.

יצחק הרצוג: אני לא הבנתי מה אתה טוען, אבל אני יכול להגיד לך דבר אחד, אדוני ראש הממשלה – –

בנימין נתניהו: אני אשמח כמובן לתמיכתך, אבל אני לא רוצה לפגוע בך.

יצחק הרצוג: – – אתם טומנים את ראשכם בחול.

יצחק הרצוג: אתם מוליכים שולל את אזרחי המדינה.

יצחק הרצוג: אתם יודעים בדיוק את המצב.

יצחק הרצוג: אתם יודעים בדיוק שיש 28 כפרים שמזמן היית צריך לשים חוצץ, גדר, חומה, בינם לבין ירושלים גופה, העיר שבאמת חוברה לנו יחדיו, ובלבה חומה, אבל לא החומה הזאת.

יצחק הרצוג: בנט ואלקין גוררים אותך, ואתה הולך אתם; אתה הולך אתם לפירוק הרשות, לסיפוח.

יצחק הרצוג: אתה הולך אתם, ואתה לא מוכן לבנות את הגדר, ואתה לא מוכן להשלים את ההפרדה.

יצחק הרצוג: בנט רוצה לספח את כל השטח, לספח לישראל מיליוני פלסטינים, גם אלקין, גם חבריך בליכוד, ואנחנו לא רוצים; אנחנו לא רוצים לשלוט על עם אחר ולשלם בדם אזרחינו יום-יום.

יצחק הרצוג: אנחנו רוצים לתת לעם ישראל אופק מדיני, לתת לו תקווה, להרגיע את השטח, לשמור על חזון שתי המדינות.

יצחק הרצוג: המדיניות שלנו בנויה על ההמלצות שקיבלת ממערכת הביטחון להרגיע את השטח; לתת לפלסטינים סמכויות, לתת להם פרנסה, להוריד את 40% האבטלה – יותר פרנסה זה פחות טרור.

יצחק הרצוג: והעיקר, יש להם יכולות וסמכויות בשטחם כדי למשול ולמנוע טרור.

יצחק הרצוג: זאת תפיסת ביטחון שמשרתת את ביטחון ישראל ולא את נוער הגבעות ואת האינטרסים של סמוטריץ.

יצחק הרצוג: זה מה שישבור את הקיפאון – ישראל שולטת בשטח וצה"ל ימשיך תמיד להיות בשטח, אבל ישראל נוקטת גם יוזמה, הפרדה.

יצחק הרצוג: אנחנו על אדמתנו והם על אדמתם.

יצחק הרצוג: זה יהיה בסיס האמיתי לפתרון שתי המדינות בעתיד.

יצחק הרצוג: תיקוני גבול, חילופי שטחים, את זה נשאיר למשא-ומתן.

יצחק הרצוג: אבל בינתיים, כל עוד אין יכולת לממש משא-ומתן, צה"ל לא יוצא.

יצחק הרצוג: צה"ל נשאר בכל השטח לשמור על הביטחון, להדק את שיתוף הפעולה עם הרשות הפלסטינית, לעזור לה להילחם בארגוני הטרור – זה לא רק אינטרס שלנו, זה גם אינטרס של הרשות.

יצחק הרצוג: הרשות, כידוע לך, לא רק אנחנו, לא רוצה שה"חמאס" ו"דאעש" יתנחלו ויתחזקו על שטחה.

יצחק הרצוג: אנחנו נפעל לכינוס ועידת ביטחון אזורית, שמזמן הייתה צריכה להתכנס, עם מדינות ערב המתונות: מצרים, ירדן, סעודיה, מדינות המפרץ.

יצחק הרצוג: לכולם יש אינטרס משותף, יחד אתנו, להילחם בטרור האסלאמי הקיצוני, גם בתוך תחומי הרשות הפלסטינית.

יצחק הרצוג: ניעזר בהם כדי להציע לעזה סיוע כלכלי תמורת פירוז, וניזום שינוי אזורי שיוביל לשינוי עם הפלסטינים.

יצחק הרצוג: אני לא משלה את עצמי.

יצחק הרצוג: זה ייקח זמן.

יצחק הרצוג: ייקח כמה שנים להוריד את מפלס השנאה.

יצחק הרצוג: אבל הפרדה תביא רגיעה, תצמצם את החיכוך בין האוכלוסיות, וסיוע כלכלי בין-לאומי יאפשר לפלסטינים להתעסק בפרנסה במקום בטרור.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אם אפשר קצת שקט.

יולי יואל אדלשטיין: אביגדור, כל מי שעומד מחוץ לתאים, בלי יוצא מן הכלל, כל מי שעומד מחוץ לתאים – החוצה, בלי חקירות ובלי בירורים.

יולי יואל אדלשטיין: כולם.

יצחק הרצוג: אם לאחר מכן, לאחר יישום תוכנית ההפרדה, השטח יירגע – כולנו הרווחנו.

יצחק הרצוג: צה"ל בכל מקרה יימצא בכל השטח, ימשיך לשמור על הביטחון כפי שהוא עושה עכשיו, ונוכל לגשת ברצינות למשא-ומתן למימוש חזון שתי המדינות.

יצחק הרצוג: אזרחי ישראל, את זה אפשר להסביר לעולם; עם זה אפשר לשפר את תדמיתה של ישראל בעולם; עם זה אפשר להוריד את הלחץ, את הבידוד, את החרמות מעל ישראל, כי העולם יראה שזו לא אחיזת עיניים ולא דיבורים חלולים.

יצחק הרצוג: העולם יראה שלישראל סוף-סוף יש מדיניות שהוא יכול להבין, שישראל נוקטת יוזמה לסיום הסכסוך תוך שמירה על ביטחון אזרחיה.

יצחק הרצוג: עם זה ניתן מכת מוות ל-BDS ולא רק נוריד כמה פוסטרים.

יצחק הרצוג: זאת התוכנית של המחנה הציוני להגיע לתהליך מדיני.

יצחק הרצוג: אנחנו נלחמים על זה, כי אין לישראל ברירה אחרת.

יצחק הרצוג: זאת התוכנית היחידה שתשמור עלינו כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר, כרגיל, בנושא של הודעה של ראש הממשלה, מי שמצביע בעד – מצביע תמיכה בהודעת ראש הממשלה; מי שמצביע נגד – מבקש שלא לקבל את הודעת ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש בקשה להצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מתחילים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – נגד טלב אבו עראר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד מיכאל אורן – אינו נוכח דוד אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – בעד קארין אלהרר – נגד זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – בעד זאב בנימין בגין – בעד זוהיר בהלול – נגד נאוה בוקר – בעד דוד ביטן – בעד מיכל בירן – נגד מירב בן ארי – בעד יואב בן צור – בעד איל בן ראובן – אינו נוכח אלי בן-דהן – בעד נפתלי בנט – בעד יחיאל חיליק בר – נגד איתן ברושי – אינו נוכח עמר בר-לב – נגד ענת ברקו – בעד יוסף ג'בארין – נגד יגאל גואטה – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – נגד זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מסעוד גנאים – נגד משה גפני – בעד יעל גרמן – נגד אבי דיכטר – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צחי הנגבי – בעד יצחק הרצוג – נגד שרן השכל – בעד יצחק וקנין – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד חנין זועבי – נגד ג'מאל זחאלקה – נגד תמר זנדברג – נגד עבד אל חכים חאג' יחיא – נגד ציפי חוטובלי – בעד אורן אסף חזן – בעד דב חנין – נגד אכרם חסון – בעד יואל חסון – נגד אחמד טיבי – נגד מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – בעד יוסי יונה – נגד שלי יחימוביץ – נגד חיים ילין – נגד משה יעלון – בעד איתן כבל – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – נגד יעל כהן-פארן – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד עליזה לביא – נגד ציפי לבני – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – בעד סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – נגד מנחם אליעזר מוזס – בעד שולי מועלם-רפאלי – בעד ירון מזוז – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד אראל מרגלית – נגד אברהם נגוסה – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – נגד בנימין נתניהו – בעד קסניה סבטלובה – נגד רויטל סויד – נגד ניסן סלומינסקי – בעד בצלאל סמוטריץ – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – נגד רחל עזריה – בעד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן – בעד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יעקב פרי – נגד עיסאווי פריג' – אינו נוכח עמיר פרץ – נגד נורית קורן – בעד יואב קיש – בעד איוב קרא – בעד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד מיקי רוזנטל – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד יובל שטייניץ – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – נגד עפר שלח – נגד איציק שמולי – נגד סתיו שפיר – נגד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שנעדרו מן הסיבוב הראשון.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל אורן – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח איתן ברושי – אינו נוכח יגאל גואטה – אינו נוכח באסל גטאס – נגד זהבה גלאון – אינה נוכחת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד אברהם נגוסה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח עיסאווי פריג' – נגד מירי רגב – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח איילת שקד – אינה משתתפת בהצבעה

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, האם יש מישהו באולם שמעוניין להשתתף בהצבעה ולא קראו בשמו או בשמה?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצאו כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי מזכירת הכנסת, נא לספור את הקולות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: להלן תוצאות ההצבעה: בעד הודעתו של ראש הממשלה – 49, נגדה – 47.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת קיבלה את הודעתו של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת דוד ביטן – בבקשה, אדוני.

): כבוד היושב-ראש, הודעות בלי הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תגמולים מוגדלים לעצמאי בשירות מילואים), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת עפר שלח וקבוצת חברי הכנסת; ועדת הכספים תדון בהצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 58) (שינוי שיטת עדכון הגמלאות לעובדי שירות הביטחון), התשע"ו–2016; הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי תדון בהצעות לסדר-היום של חברי הכנסת מרב מיכאלי, דב חנין, יעל גרמן, מיכל רוזין, מירב בן ארי ואמיר אוחנה בנושא: ציון יום זכויות לקהילה הגאה.

): תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: [מס' מ/921; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים לחקיקה – הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, מסייה אלי אלאלוף.

מאיר כהן: בבקשה, כבודו.

אלי אלאלוף: השרה גילה גמליאל, בבקשה.

אלי אלאלוף: זה בשבילך, אני בא בשבילך.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש ידידי מאיר כהן, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לציין, לפני שאני קורא את הנאום שהוכן לי, לברך את השרה גילה גמליאל על העבודה הנהדרת, שההדים שלה מגיעים לוועדה כל הזמן, ולכן אני שמח להביא חוק לתיקון שיאפשר פעילות טובה יותר, גדולה יותר.

אלי אלאלוף: אני מתכבד להביא בפני חברי הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, שהגישה הממשלה.

אלי אלאלוף: המשרד לשוויון חברתי יוזם ויזם ומקיים פעילויות שונות למען אוכלוסיית האזרחים הוותיקים – – –

מאיר כהן: חברים – סליחה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש מכל חברי הכנסת והשרים, מי שלא מקשיב, שידבר בצד.

מאיר כהן: חבר הכנסת דודי ביטן, בבקשה, זה כולל גם אותך, אדוני המכובד.

מאיר כהן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: – – – הפעילות הזאת מאפשרת שילוב של פעילות בקרב אזרחים ותיקים, וכן אצל קטינים בבתי-הספר שלהם ובמקומות אחרים.

אלי אלאלוף: הפעילות הזאת חשובה מאוד לקידום ולחיזוק מעמדם של האזרחים הוותיקים בחברה, והיא מהווה נדבך נוסף הן בתהליך שינוי התפיסה החברתית כלפי אזרחים ותיקים והן בחיזוק הקשר הבין-דורי.

אלי אלאלוף: יחד עם זאת, כיוון שפעילויות אלו כוללות השתתפות בכיתות לימוד בבתי-הספר במהלך השיעורים ובשעות אחר-הצהריים, והפעילות מתקיימת עם ילדים, יש לערוך בקרה על המשתתפים בהן, כדי שלא נבוא, חס וחלילה, בניסיון לעשות טוב, לפגוע בחלק מהאוכלוסייה; הכוונה – בעיקר בתלמידים.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו מציעים לתקן את חוק האזרחים הוותיקים כך שיאפשר לשר לשוויון חברתי לקבל מידע מהמרשם הפלילי על האזרחים הוותיקים שיהיו במגע בבתי-ספר עם ילדים.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שהדרישה הזאת מתאימה לדרישות משרד החינוך בכלל.

אלי אלאלוף: קבלת המידע הפלילי תתאפשר ביחס לאזרחים ותיקים המשתתפים בפעילות הזאת להיבדק, ולאפשר פעילות בראש שקט לכולם.

אלי אלאלוף: באותו אופן, ההסדר המוצע יחול גם על פעילות הנערכת בבתים של האזרחים הוותיקים, במקרים שבהם יהיה השר סבור כי בשל אופי הפעילות ראוי להביא בחשבון את עברו הפלילי, אם חס וחלילה יש, של אדם הנוטל בה חלק.

אלי אלאלוף: נוסף על כך, מוצע להסמיך את השר להוסיף פעילות נוספת על-ידי תיקון תוספות לחוק, אשר יחול עליהן ההסדר המוצע לגביהן.

אלי אלאלוף: את ההצעה הזאת אני חייב לציין שהוועדה אישרה פה-אחד, ללא שום הסתייגות, ואני רוצה להודות בהזדמנות זאת לצוות הוועדה, לייעוץ המשפטי ולצוות של המשרד שלך, הגברת השרה גילה גמליאל.

אלי אלאלוף: תודה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, לא הוגשו בקשות לרשות דיבור.

מאיר כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–3 – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

מאיר כהן: הצעת חוק האזרחים הוותיקים עברה בקריאה שנייה.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אתה יכול להוסיף אותי?

רויטל סויד: גם אותי.

מאיר כהן: שנייה, שנייה.

מאיר כהן: אנחנו בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אתם יכולים להצביע בקריאה שלישית, בסדר?

מאיר כהן: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה, קריאה שלישית.

מאיר כהן: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 38 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן – שנייה, שנייה – אם כן, הצעת חוק האזרחים הוותיקים, התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול את חברת הכנסת רויטל סויד, חבר הכנסת חיליק בר – מי עוד?

מאיר כהן: חבר הכנסת אכרם חסון, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: גברתי השרה, את מבקשת לברך, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, ראשית, תודה ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה אלי אלאלוף שקידם את הצעת החוק.

גילה גמליאל: אני חושבת שמדובר בחוק מאוד מאוד חשוב, מפאת העובדה שאנחנו כרגע דואגים להרבה פרויקטים של שילוב בין-דורי, בין האזרחים והאזרחיות הוותיקים והוותיקות לצעירים ולצעירות, אז החוק הזה הוא מאוד משמעותי וחשוב, כדי שכל המיזמים המאוד-יפים, בסופו של דבר גם הכול יהיה רק לטובה ולבשורות טובות והצלחות.

גילה גמליאל: אז אני רוצה להודות לכל הנוגעים והנוגעות בדבר, ליועצים המשפטיים במשרדי, למנכ"ל המשרד ולכל מי שלקח חלק, וכמובן – לכנסת.

גילה גמליאל: בשעה טובה, נתקדם עוד שלב לרווחת האזרחים והאזרחיות הוותיקים והוותיקות.

גילה גמליאל: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי השרה.

מאיר כהן: [מס' מ/1010; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: גם הצעה זו – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני.

מאיר כהן: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016.

משה גפני: הצעת חוק זו היא הצעה ממשלתית שמוזגה עם הצעת חוק פרטית שיזמנו חבר הכנסת אורי מקלב ואנוכי.

משה גפני: אני מבקש כאן לשבח את שר הרווחה חבר הכנסת חיים כץ – אני תכף אפרט בקצרה את המיזוג – הוא יזם הצעת חוק ממשלתית, דומה למה שחבר הכנסת מקלב ואני יזמנו, וזה כבר היה בעצם בתזכיר חוק ממשלתי, ואני ביקשתי ממנו, כדי לקצר את המועדים, היות שהממשלה הביאה הצעת חוק של הסדרת העיסוק בייצוג של יועצי המס, שאנחנו נמזג את הצעת החוק הפרטית שלנו, נחסוך את הזמן, והמיזוג של החוק הפרטי שלנו עם החוק הממשלתי נזקף גם לזכותו של חבר הכנסת חיים כץ, שר הרווחה.

משה גפני: בהצעת חוק זו מוצע לתקן את חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס, התשס"ה–2005, להלן: חוק הסדרת העיסוק, ולהבהיר בו כי יועץ מס מייצג רשאי לתת אישור בדבר נתונים שעליהם התבסס בדיווח שהגיש או שבכוונתו להגיש לרשויות המס במסגרת פעולת הייצוג שלו.

משה גפני: ההבהרה האמורה נדרשת כיוון שכיום מוסדות הממשלה וגופים שונים דורשים שאישורים שונים, המתבססים על דיווחים המוגשים לרשות המסים ולמוסד לביטוח לאומי, יינתנו על-ידי רואה-חשבון בלבד, גם כאשר יועץ המס המייצג הוא הגורם שמגיש את הדיווח לרשות המסים או למוסד לביטוח לאומי.

משה גפני: כך, למשל, בעניין אישור על נתוני ההכנסה.

משה גפני: זה היה אבסורד, זה גם הרבה את ההוצאות של מי שהיה צריך להגיש את הדיווח לאישור.

משה גפני: היית לוקח רואה-חשבון – יועץ המס היה מכין את הכול אבל היית צריך לקחת רואה-חשבון שיחתום על זה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת מאפשרת ליועץ המס לחתום גם.

משה גפני: התיקון המוצע יקל על נישומים ויאפשר להם להסתייע ביועצי המס לכל אורכו של תהליך הטיפול בנישום מול רשות המסים והמוסד לביטוח לאומי.

משה גפני: כמו כן, מוצע בהצעת החוק לתקן את חוק הסדרת העיסוק באופן שיאפשר את ההפרדה בין הליכי החקירה לבין התביעה בהליכי המשמעת של יועצי המס המייצגים, כנהוג בהליכים משמעתיים ופליליים אחרים, כמו אצל רואי-החשבון, כמו אצל עורכי-הדין.

משה גפני: בדיון בוועדת הכספים הוחלט לשלב בנוסח גם תיקון מבהיר לעניין תשלום האגרות, כך שתבוטל אגרת הרישיון החד-פעמית, אשר ממילא לא נגבתה לאורך השנים, ואגרת הרישום בפנקס תהיה שנתית, במקום דו-שנתית כפי שנהוג בפועל.

משה גפני: נוסף על כך, בדיון בוועדת הכספים, ובשיתוף – ובהסכמתו, כפי שאמרתי, של שר הרווחה, תיקנו כך שיועץ מס מייצג יוכל לייצג בפני המוסד לביטוח לאומי בדומה לעורכי-דין ורואי-חשבון, בלי לעמוד בתנאים נוספים ובמבחנים נוספים.

משה גפני: דבר זה יקל על יועצי המס, אשר ממילא נבחנים על נושא הייצוג בפני המוסד לביטוח לאומי במבחני ההסמכה שלהם.

משה גפני: הדבר יסייע גם לציבור הנישומים, אשר יוכלו להסתייע ביועצי המס גם לעניין הייצוג בפני המוסד לביטוח לאומי, ולא יידרשו לפנות לבעל מקצוע נוסף מקום שיועץ מס טיפל בתיק.

משה גפני: אני מבקש רק משפט אחד להוסיף: הצעת החוק המקורית של יועצי המס היא הצעת חוק פרטית שלי, שהגשתי לפני כמה שנים, ואפשרתי בהצעת החוק – זה הוצבע כאן פה-אחד.

משה גפני: אני זוכר את חבר הכנסת פורז, שאז היה שר הפנים מטעם שינוי, שעלה כאן לדוכן והוא הסביר למה יש חשיבות – אני זוכר לו את זה עד היום – למה יש חשיבות בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: זה מאפשר גם לבנות חרדיות שלומדות ייעוץ מס ויכולות להשתמש במקצוע, ויועצי המס מהמגזר החרדי הם רבים – ואני גאה בהצעת החוק.

משה גפני: ההצעה הממשלתית הזאת, וגם התיקון הפרטי שלנו, באים לאפשר לנישומים, כפי שאמרתי – להקל עליהם בהגשת הדוחות, גם לביטוח הלאומי וגם לגבי שכר ודברים מהסוג הזה.

משה גפני: להצעת החוק הזאת לא צורפו הסתייגויות או בקשות רשות דיבור.

משה גפני: אני מבקש ממליאת הכנסת, אדוני היושב-ראש, לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אין הסתייגויות, אין בקשות לרשות דיבור.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–6 – 30 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

מאיר כהן: 30 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים בקריאה שנייה.

מאיר כהן: ואנחנו מייד עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייצוג על-ידי יועצי מס (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים – – –

רויטל סויד: רגע, רגע, רגע.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, תוסיף אותי בבקשה.

מאיר כהן: מבקשים להוסיף את חברת הכנסת רויטל סויד לפרוטוקול.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: היא הצביעה בעד.

יחיאל חיליק בר: גם אני.

מאיר כהן: גם חבר הכנסת חיליק בר, חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת יואל רזבוזוב, וזהו.

מאיר כהן: אם יש איזו בעיה במסכים שלכם, אז אנא.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: זה טס.

חיים ילין: [מס' מ/987; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' ; נספחות.

חיים ילין: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק החברות (תיקון מס' 28), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

מאיר כהן: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להביא בפניכם את הצעת חוק החברות (תיקון מס' 28), התשע"ו–2016.

ניסן סלומינסקי: מניה למוכ"ז – הכוונה למוסר כתב זה – היא שונה.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל כל המניות כולן הן מניות על שם, שאתה יודע עליהן, אתה יכול לעקוב אחריהן.

ניסן סלומינסקי: זה סחיר.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, המניה הזאת, של המוכ"ז, אין לה שם, אתה לא יכול לעקוב אחריה, אתה לא יכול לדעת איפה היא נמצאת וכו'.

ניסן סלומינסקי: נדמיין לעצמנו שזה כמו כסף מזומן.

ניסן סלומינסקי: ובאופן טבעי, החשש הוא שהמניות האלה, שאפשר להעביר אותן מאדם לאדם ללא צורך לזהות מי בעל המניה ואיפה זה רשום – זה פתח גדול להלבנת הון, להון שחור וכל שאר מרעין בישין.

ניסן סלומינסקי: ולכן בהצעה הזאת – א.

ניסן סלומינסקי: ההצעה היא שיותר לא מנפיקים מניות כאלה – למוכ"ז; ב.

ניסן סלומינסקי: כל מי שיש לו מניה כזאת צריך ללכת לחברה, ויקבל תמורת זה אותו שווי של נייר בעל שם – שיש עליו שם, לא נייר ללא שם.

ניסן סלומינסקי: בבדיקות הבין-לאומיות ננזפה ישראל על זה שהמוסד הזה עדיין קיים אצלנו.

ניסן סלומינסקי: הוא מוסד צר מאוד, קטן מאוד, אין הרבה כאלה, אבל זה לא טוב שזה יהיה, ולכן הצעת החוק הזאת באה – כדי שלא לאפשר להנפיק מניות כאלה, וכל המניות שיהיו, בשלב מסוים הן יאבדו את תוקפן, ובינתיים, בהוראות המעבר, יצטרכו ללכת לבעלי החברה ולקבל תמורתן מניה בעלת אותו ערך.

ניסן סלומינסקי: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ואני מבקש מחברי להצביע עליה בקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

ניסן סלומינסקי: זה מאבק בהון השחור.

ניסן סלומינסקי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: כאמור, אין הסתייגויות ואין בקשות דיבור.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים – אדוני יגיע למקומו, אנחנו רוצים להצביע.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הצעת החוק בקריאה שנייה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–13 – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–13 נתקבלו.

מאיר כהן: 33 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 26 נגד – אין נמנעים – אין חוק החברות (תיקון מס' 28), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כך, הצעת חוק החברות (תיקון מס' 28), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להודעת סגן מזכירת הכנסת.

מאיר כהן: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת יוסף ג'בארין בנושא: פערים בשירותי הבנקאות והמשכנתאות בין ערבים ליהודים.

נאזם בדר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: [מס' כ/605; "דברי הכנסת", חוב' ט"ז, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 6), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מאיר כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, מאחר שזה חוק אחר חוק, קודם כול אני רוצה לברך את חברי חבר הכנסת אלעזר שטרן, שהוא בעל החוק הקודם.

ניסן סלומינסקי: הוא לא נמצא פה, ואני מברך אותו, וכן את מנהל הוועדה, את אסף, ואת היועץ המשפטי, את אלעזר שלנו, ואת כל אלה שעזרו לנו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני עובר לחוק הזה, חוק הדגל.

ניסן סלומינסקי: אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס׳ 6), התשע"ו–2016.

ניסן סלומינסקי: חוק הסמל, הדגל והמנון המדינה, התש"ט–1949, מסדיר את אופן השימוש בסמל המדינה ודגלה, אולם החוק אינו מתייחס במפורש לשם המדינה.

ניסן סלומינסקי: מדברים על המדינה.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק נועדה להגדיר בחוק את שמה של המדינה – ישראל.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: הוא השם שמועצת העם הכריזה עליו ביום ה' באייר התש"ח, 14 במאי 1948, בעת ההכרזה על מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: סעיף 6(4) לחוק מסמיך את שר הפנים לקבוע בתקנות את דרכי השימוש בסמל המדינה ובדגלה על-ידי מוסדות המדינה ובני-אדם בשירות המדינה.

ניסן סלומינסקי: מוצע להוסיף לסמכות זו גם את הסמכות לקבוע את דרכי השימוש בשם המדינה על-ידי מוסדות ובני-אדם בשירות המדינה.

ניסן סלומינסקי: להצעה הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה שוב לחברי לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לברך את חברי חבר הכנסת אורן חזן, שהוא בעל ההצעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מגיעים עכשיו לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצביע בקריאה שנייה ושלישית על הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 6), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 26 נגד – 8 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מאיר כהן: 26 בעד, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כן, הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לקריאה שלישית, ברשותכם.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 30 נגד – 9 נמנעים – אין חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 6), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 30 בעד, תשעה מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון מס' 6), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: אני מאפשר לחבר הכנסת חזן – הוא ביקש לברך.

מאיר כהן: חבר הכנסת אורן אסף חזן.

אורן אסף חזן: כן, כן.

אורן אסף חזן: אני בא.

אורן אסף חזן: אני בא.

מאיר כהן: אני מאפשר לך שתי דקות לברך.

איתן כבל: נעשתה היסטוריה בבית.

אורן אסף חזן: ובכלל.

אורן אסף חזן: נראה לי שלא קראת אפילו על מה הצבעת.

איתן כבל: נעשתה היסטוריה בבית.

אורן אסף חזן: תן לי רק דקה לסדר פה את הסטנד.

עיסאווי פריג': אני עד עכשיו לא מצליח להבין את החוק.

עיסאווי פריג': אחרי 68 שנים מה גילית.

אורן אסף חזן: אז הנה, בוא אני אסביר לעיסאווי.

מאיר כהן: חברי עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': – – –

מאיר כהן: עיסאווי.

מאיר כהן: שתי דקות לברך, בבקשה.

אורן אסף חזן: אני רוצה לפתוח בתודות ענקיות קודם כול לבן-גוריון ולכל החותמים על הכרזת העצמאות.

אורן אסף חזן: אני רוצה להגיד תודה ענקית לחברי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ניסן סלומינסקי.

אורן אסף חזן: השר בנט מכבד אותנו כאן, ואני גאה ואני רוצה להסביר במהלך התודות למי שפספס.

אורן אסף חזן: פעם ראשונה לאחר 67 שנים שבה בכנסת ישראל, בחקיקה, קובעים בצורה חדה וברורה וחד-משמעית מהי מדינת ישראל ולמה היא מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: הסעיף של החוק אומר: שם המדינה, השם ישראל, פירושו – השם ישראל, כפי שמועצת העם הכריזה עליו, ואני רוצה להזכיר למי ששכח, שמועצת העם הכריזה על השם ישראל, וככה נפתחה הכרזת העצמאות, במילים: "בארץ-ישראל קם העם היהודי, בה עוצבה דמותו הרוחנית, היהודית והמדינית, בה חי חיי קוממיות ממלכתית, בה יצר נכסי תרבות לאומיים וכלל-אנושיים, והוריש לעולם כולו את ספר הספרים הנצחי".

אורן אסף חזן: ממשיכה הכרזת העצמאות ומגיעה לעיקר, שגם הוא עיקרו של החוק הזה, ואומרת: "לפיכך נתכנסנו אנו, חברי מועצת העם, נציגי היישוב העברי והתנועות הציוניות, ביום סיום המנדט הבריטי על ארץ-ישראל, ובתוקף זכותנו הטבעית" – זכותנו הטבעית – "וההיסטורית ועל יסוד החלטת עצרת האומות המאוחדות, אנו מכריזים בזאת על הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל, היא מדינת ישראל", וזו מהות החוק הזה.

אורן אסף חזן: פעם ראשונה בחקיקה שאנחנו לא מתביישים לומר שארץ-ישראל היא לעם ישראל, היא מדינה יהודית, זה הפירוש – – –

ניסן סלומינסקי: תורת ישראל.

אורן אסף חזן: תורת ישראל מלווה את כולנו מאז, ותמשיך ללוות אותנו.

אורן אסף חזן: אנחנו נמשיך לחייך.

אורן אסף חזן: אני רוצה לסיים ולהגיד תודה רבה גם לך, היושב-ראש, גם לכם, כל החברים שהצביעו, ובשעה טובה העברנו – אולי בקטנה – סוג של חוק לאום, ואנחנו בדרך לחוק נרחב יותר.

אורן אסף חזן: אני מסכם ואומר: כאן, בארץ-ישראל – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אורן אסף חזן: – – מדינה יהודית לעם ישראל ולא לישמעאל.

אורן אסף חזן: תודה רבה לכולם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק – – –

אורן אסף חזן: נגמר.

אורן אסף חזן: נגמר, זהו, שלנו.

מאיר כהן: אדוני, אדוני.

עיסאווי פריג': אל תשכח – – – בני-דודים – – –

אורן אסף חזן: שלנו.

קריאות: – – –

קריאות: [מס' כ/610; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' ; נספחות.

קריאות: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016, גם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

מאיר כהן: אדוני.

קריאות: – – –

מאיר כהן: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רשמת פרלמנטרית, חברותי וחברי חברי הכנסת – חזן, אנחנו עדיין בהתרגשות מהחוק שהעברת, אז – – –

אורן אסף חזן: מודה לבורא עולם.

איתן כבל: זו התרגשות מידבקת.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברשותכם, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016.

איתן כבל: זוהי הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת נאוה בוקר, יחיאל חיליק בר, דוד ביטן, רועי פולקמן, יעקב פרי, רוברט אילטוב, יעקב מרגי, עבד אל חכים חאג' יחיא, טלי פלוסקוב, יצחק וקנין ויוסי יונה.

איתן כבל: הצעת החוק עוסקת בזיכיונות לשידורי רדיו אזוריים.

איתן כבל: זיכיונות אלה ניתנו לאחר הליך מכרזי שקיימה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, כאשר את תדרי הרדיו מקצה שר התקשורת, לפי פקודת הטלגרף האלחוטי, התשל"ב–1972, לבעלי הזיכיונות האמורים.

איתן כבל: בשנים האחרונות הוקצו לחלק מבעלי הזיכיונות כמה תדרים לאזור זיכיון אחד.

איתן כבל: הקצאת התדרים הנוספת נעשתה בשל הפרעות בקליטת השידורים, למשל במקרה של מיקום תחנת רדיו פיראטית סמוכה, או בשל הקושי של בעל הזיכיון לכסות את כל אזור הזיכיון בתדר אחד, למשל בגלל טופוגרפיה הררית.

איתן כבל: חבר הכנסת גפני, לדבר בסדר, אבל גם, איך אומרים, פירוטכניקה לעשות?

איתן כבל: אתה מפריע לי מכאן.

משה גפני: לא, האמת היא – – –

מאיר כהן: חברים – חברי הכנסת יוגב, גפני, חזן, סלומינסקי, בבקשה.

מאיר כהן: דברו בצד או שבו במקומותיכם.

איתן כבל: בסוברה כי בסמכותה לעשות כן, אישרה מועצת הרשות השנייה במהלך השנים לחלק מבעלי הזיכיונות שהוקצו להם תדרים נוספים לפצל את שידוריהם ולשדר באחד או יותר מהתדרים תוכן שידורים נוסף על השידורים העיקריים של התחנה.

איתן כבל: ואולם, ביום 19 בינואר 2015 החליטה מועצת הרשות השנייה כי אין לה ולא הייתה לה סמכות מפורשת בחוק להתיר פיצול שידורים, ועל כן היא לא תתיר עוד תוכן שידורים נוסף.

איתן כבל: לגבי האישורים שניתנו על-ידה בעבר, קבעה המועצה, כהוראת מעבר, שבעלי זיכיונות אלה יהיו רשאים להמשיך ולשדר תוכן נוסף למשך שנתיים נוספות.

איתן כבל: עתירה לבג"ץ נגד החלטת מועצת הרשות השנייה נדחתה.

איתן כבל: בית-המשפט העליון ציין בהחלטתו את עמדת מועצת הרשות השנייה, שלפיה תיבחן, בין היתר, פנייה למחוקק כדי שישקול שינוי חקיקה שיאפשר את פיצול השידורים בדרך הוגנת ושוויונית.

איתן כבל: הצעת החוק שבפניכם קובעת במפורש את סמכות מועצת הרשות השנייה לאפשר לבעל זיכיון לשידורי רדיו אזורי לשדר תוכן שידורים נוסף ושונה מהשידורים העיקריים על התדר הנוסף שהוקצה לו.

איתן כבל: פיצול השידורים יכול להיעשות רק בחלק משעות היממה, והכול בכפוף לכללים שהמועצה תקבע לעניין זה.

איתן כבל: אבהיר כי האישור לפיצול השידורים אינו אישור אוטומטי לכל מי שמשרד התקשורת הקצה לו תדר נוסף.

איתן כבל: ראשית, על המועצה לערוך מיפוי של הצרכים המיוחדים של מגוון האוכלוסיות ברחבי הארץ, וזאת כמובן מבלי לגרוע מהסמכות של המועצה לקבוע כי יש הצדקה לקבוע אזור זיכיון נוסף ולתת אותו לבעל זיכיון חדש בהליך מכרזי.

איתן כבל: רק לאחר שהמועצה השתכנעה שיש הצדקה לפיצול השידורים באזור זיכיון, היא רשאית לאשר לבעל הזיכיון פיצול שידורים בהתאם לכללים שתקבע.

איתן כבל: מוצע להגביל את בעל הזיכיון כך שיוכל לשדר תוכן נוסף אחד בלבד, וזאת אף אם מסיבה כלשהי הוקצו לו יותר משני תדרים באזור הזיכיון.

איתן כבל: כמו כן, מוצע כי מי שהוקצו לו תדרים והוא עושה בהם שימוש לשידור תוכן נוסף, לא יוכל לקבל בהמשך תדר נוסף בשל גילוי הפרעות בקליטת שידוריו.

איתן כבל: בדומה להחלטת מועצת הרשות השנייה האמורה, ומאחר שבעלי הזיכיונות שידרו תוכן נוסף באישור המועצה, ראינו אף אנו הצדקה לקבוע הוראת מעבר.

איתן כבל: הוראת המעבר מאפשרת לבעל זיכיון שהמועצה אישרה לו לשדר תוכן נוסף ערב החוק להמשיך ולשדר עד למועד החלטת המועצה בעניינו, לפי הצעת החוק.

איתן כבל: הטלנו על מועצת הרשות השנייה לקבוע את הכללים לעניין תוכן שידורים נוסף ולקבל החלטות בעניין בעלי הזיכיונות האמורים בתוך שנה ממועד פרסום החוק.

איתן כבל: חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לקבל אותה בקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, כשאדוני יגיע למקומו אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: אנחנו נצביע בקריאה שנייה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–2 – 26 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מאיר כהן: 26 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מאיר כהן: בבקשה, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית.

מאיר כהן: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 26 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 26 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כך, חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016, עבר בקריאה שלישית.

מאיר כהן: [מס' כ/620; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: ואנחנו עוברים להצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' – – –

איילת נחמיאס ורבין: אם אפשר להוסיף אותי, היושב-ראש, לפרוטוקול.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אני מבקש לצרף את חברת הכנסת נחמיאס ורבין לפרוטוקול, הצביעה בעד.

מאיר כהן: ואנחנו עוברים להצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 21) התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני בשמחה רבה רוצה להביא לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק של חברתי חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, הצעת חוק שאני חושב שכולנו מחויבים – זה דבר כל כך פשוט, כל כך ברור, ואני שמח שהגענו לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 21), התשע"ו–2016 – הפעם כן אקרא מהכתוב, כי אני חושב שמגיע וצריכים לתת הערכה.

ניסן סלומינסקי: תיקון מס' 20 לחוק, שנחקק בשלהי הכנסת הקודמת, הסדיר את שכר הטרחה המרבי שעורכי-דין ומטפלים בתביעה רשאים לגבות מניצולי השואה בעד טיפול בתביעות שמוגשות על-ידיהם, ויצר מנגנון השבה של עודף שכר הטרחה לפרק זמן מוגבל של שנה.

ניסן סלומינסקי: כדי לאפשר לניצולי שואה נוספים למצות את זכויותיהם להחזרת עודף שכר הטרחה, ומכיוון שאנחנו רוצים, מוצע להאריך בשנה נוספת את מנגנון ההשבה, כך שניצולי השואה יוכלו לפנות לעורכי-הדין ולמטפלים בתביעה בבקשה להשבת עודף שכר הטרחה שנגבה על-ידיהם עד סוף 2016.

ניסן סלומינסקי: נוסף על כך, הצעת החוק מבהירה כי על הסכומים שעל-פיהם יחושב עודף שכר הטרחה שיש להשיב יש להוסיף מס ערך מוסף.

ניסן סלומינסקי: לאור הניסיון שהצטבר, כשפנו והיו ויכוחים אתם אם הם צריכים להחזיר מס הכנסה או לא, אנחנו קובעים שיש להוסיף מס ערך מוסף, וכי עורך-דין או מטפל בתביעה לא יהא רשאי לגבות מניצול השואה המבקש את החזרת עודף שכר הטרחה כל סוג של עמלה, הוצאה או החזר בעד הטיפול בבקשה.

ניסן סלומינסקי: כמו כן, מוצע להבהיר כי במקרים שבהם לאחר ההחלטה המינהלתית – ואז אין כבר מה לעשות, הרי כבר יש החלטה מינהלתית ולא צריכים מישהו, זה טופס פשוט – אם הוגש ערר לוועדת עררים או ערעור לבית-המשפט, והערר או הערעור נמחק, נדחה או שהטיפול בו הופסק, לא יהיה אפשר לגבות שכר טרחה בגין הגשת הערר או הערעור, מתוך ההבנה שתיקון מס' 20 נועד להגביל את שכר הטרחה של עורך-הדין המייצג, שעה שמגיע לו שכר טרחה, ולא לקבוע לו שכר טרחה בגין הגשת הערר או הערעור במקום שאין לו זכאות לשכר טרחה.

ניסן סלומינסקי: עם זאת, כדי למנוע פגיעה בעורכי-דין שהסכמי שכר הטרחה שלהם אינם מותנים בתוצאות, מוצע לקבוע במסגרת הוראות התחולה, כי במקרה שהסכם שכר הטרחה הכיל רכיב של תשלום בגין עבודה שאינו מותנה בתוצאות, עורך-הדין יהיה זכאי לשכר הטרחה בגין עבודה ששולם בפועל, בהתאם להסכמה או הסכום שנקבע בתיקון מס' 20, הגבוה בהם.

ניסן סלומינסקי: נוסף על כך, מוצע לתקן את חוק התביעות של קורבנות השואה (הסדר הטיפול), התשי"ז–1957, ולקבוע כי שכר הטרחה המרבי שיהיה אפשר לגבות בעד טיפול בתביעה לפי החוק הגרמני לתשלום קצבאות לעובדי גטאות יהיה 7.5% מהתשלום החד-פעמי שמשולם למפרע בגין התביעה.

ניסן סלומינסקי: הסדר חדש זה יחול רק על הסכמי שכר טרחה חדשים שייכרתו לאחר כניסתו של התיקון המוצע לתוקף.

ניסן סלומינסקי: במקביל, מוצע לתקן את חוק הסיוע המשפטי, התשל"ב–1972, ולהסמיך את אגף הסיוע המשפטי לתת סיוע משפטי חינם לניצולי שואה במקרה שעורך-הדין גבה מהם שכר טרחה גבוה מזה האמור.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכל התקנות האלה יאפשרו לנו לשמור שעורכי-דין – אם יש כאלה – לא ינצלו את נכי רדיפות הנאצים כדי לגבות מהם שכר טרחה מופרז או מיותר או שאין בו צורך.

ניסן סלומינסקי: להצעה הזאת – אני לא יודע אם יש הסתייגויות או לא.

ניסן סלומינסקי: הייתה הסתייגות של – – –

מאיר כהן: היא הוסרה.

ניסן סלומינסקי: היא הוסרה, נכון?

ניסן סלומינסקי: היא הוסרה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אם כך, מחברי, לאשר את הצעת החוק הראויה הזאת בקריאה שנייה ושלישית, ושוב להודות לחברתי חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי ולכל האחרים שתמכו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה על מה שעשית.

ניסן סלומינסקי: תודה.

מאיר כהן: תודה לאדוני.

מאיר כהן: אם כן, ההסתייגות הוסרה.

מאיר כהן: עם זאת, יש בקשות רשות דיבור.

מאיר כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת אילן גילאון – לא נמצא; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – מוותר; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו ניגשים להצבעה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

מאיר כהן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים – קריאה שנייה, בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–5 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

מאיר כהן: 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לקריאה שלישית, ברשותכם.

מאיר כהן: בבקשה, אנחנו מצביעים בקריאה שלישית.

איתן כבל: תוסיף את חבר הכנסת שמולי.

מאיר כהן: תכף.

מאיר כהן: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 21), התשע"ו–2016, נתקבל.

מאיר כהן: 32 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 21), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מאיר כהן: אני מבקש לקריאה השלישית להוסיף את חבר הכנסת אראל מרגלית וחבר הכנסת אלאלוף – בעד.

מאיר כהן: גם אראל בעד.

מאיר כהן: אני מבקש משולי מועלם – בבקשה, גברתי, תעלי לברך.

מאיר כהן: שתי דקות לרשותך.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, גם החוק הזה מחזיר אותנו – שוב ושוב – למחויבות המלאה של הבית הזה, ואני בתוכו, לזכויותיהם, לחייהם – למיצוי הזכויות של ניצולי השואה.

שולי מועלם-רפאלי: דווקא במקום הזה אני מבקשת להודות לעורכי-הדין שהביאו להתקדמות רבה במיצוי הזכויות של ניצולי השואה בארץ ובחו"ל – בגרמניה ובמדינות נוספות.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת מאוד להודות על שיתוף הפעולה עם משרד האוצר ומשרד הרווחה, עם הרשות לזכויות ניצולי השואה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מודה מאוד מאוד לעוזרים שלי – אורי שגיא, ענהאל וולינר-שהם ועזרא גבאי, ליועץ החקיקה של הבית היהודי יוחאי רביבו, ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חברי ניסן סלומינסקי, ולצוות הוועדה, ובראשם ליועץ המשפטי של הוועדה אלעזר שטרן.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להגיד פה שוב: אין לנו שום עניין להתעמת – לפגוע בפרנסתם של עורכי-הדין.

שולי מועלם-רפאלי: עורכי-הדין הביאו להתקדמות גדולה, כמו שאמרתי, במיצוי הזכויות של ניצולי השואה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים להגיד שוב ושוב ולדבר שוב ושוב על המחויבות הטוטלית לחיים תקינים, טובים, משמעותיים, לניצולי השואה שחיים במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה, שוב, להיות חלק ממי שמביאים להכרה בזכויותיהם של ניצולי השואה מכל המדינות שבהן הם עברו את החיים הקשים בשנים הקשות ההן.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: הודעה לסגן מזכירת הכנסת – בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 172), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

נאזם בדר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1027); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק השר בנט, שר החינוך.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו מדברים על הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי.

נפתלי בנט: לא חדלות פירעון, חולי נפש.

מאיר כהן: לא לא, חדלות פירעון.

נפתלי בנט: רגע, מה כתוב שם?

נפתלי בנט: רק תגיד לי איזו הצעה.

מאיר כהן: חדלות פירעון, אדוני.

מאיר כהן: יתקנו את זה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להגיש לפניכם היום, בשם שרת המשפטים, את אחת היוזמות המרכזיות שלה בקדנציה, את הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ו–2016.

נפתלי בנט: מדובר באמת במהלך גדול ומשמעותי.

נפתלי בנט: הצעת החוק נועדה לבצע רפורמה מקיפה בדיני חדלות הפירעון.

נפתלי בנט: דיני חדלות הפירעון כיום מבוססים על פקודות מנדטוריות ישנות – פקודת פשיטת הרגל – –

מאיר כהן: חברים בצד שמאל.

מאיר כהן: סליחה, אדוני השר.

מאיר כהן: חברים, חברת הכנסת שולי מועלם, שומעים אתכם עד כאן.

מאיר כהן: בבקשה.

נפתלי בנט: – – ופקודת החברות.

נפתלי בנט: הפקודות האלה נכתבו לפני עשרות שנים, והן פשוט לא מתאימות עוד לחיי הכלכלה המודרניים.

נפתלי בנט: הצעת החוק מבקשת לקבוע במקומן חוק ישראלי חדש ומודרני שיסדיר את כל דיני חדלות הפירעון בחוק אחד.

נפתלי בנט: הצעת החוק עוסקת בנושאים רבים: הליכי חדלות פירעון של תאגידים, הליכי חדלות פירעון של יחידים, הליכי חדלות פירעון בין-לאומיים, הסדרי חוב, חובות נושאי משרה בתאגיד הנמצא בחדלות פירעון ועוד.

נפתלי בנט: בהצעת החוק מוצע גם שינוי מבני ברשויות שבפניהן יתנהלו הליכי חדלות הפירעון.

נפתלי בנט: מוצע בה להעביר את ניהול הליכי חדלות הפירעון של יחידים מבית-המשפט המחוזי לכונס הרשמי ולבית-משפט שלום.

נפתלי בנט: בהליכים של חייבים בעלי חובות בהיקף נמוך יתנהלו ההליכים בפני רשמי ההוצאה לפועל.

נפתלי בנט: אבקש לעמוד בקצרה על המטרות הכלליות שעליהן מיוסד החוק כולו.

נפתלי בנט: העיקרון הראשון הוא להביא לשיקומו הכלכלי של החייב – חברים, זה ערך חברתי עליון.

נפתלי בנט: לשיקום הכלכלי של החייב יתרונות כלכליים רבים, ולצדם הגשמת עקרונות חברתיים של מתן הזדמנות נוספת.

נפתלי בנט: שיקום כלכלי זוקף את גבו של החייב ותורם במגוון מעגלים – לחייב, לקרובים לו, לסביבתו האישית והכלכלית ולחברה כולה.

נפתלי בנט: הצעת החוק מבקשת להציב את שיקומו הכלכלי של היחיד כערך מרכזי של הליכי חדלות הפירעון של יחידים.

נפתלי בנט: היא גם מציידת אותו, אם יש צורך בכך, בכלים שימנעו ממנו להיקלע למצב של חדלות פירעון פעם נוספת, באמצעות הכשרה כלכלית.

נפתלי בנט: דבר נפלא.

נפתלי בנט: העיקרון השני הוא להגדיל את פירעון החוב לנושים, ולחלק את קופת הנשייה באופן שוויוני יותר בין הנושים החזקים לנושים החלשים.

נפתלי בנט: הצמצום המוצע בדיני הקדימה מכוון ברובו הגדול אל דין הקדימה של המדינה.

נפתלי בנט: הוא נועד להגדיל את השוויון ואת חלקם של הנושים הכלליים בקופת הנשייה, שהם במקרים רבים הנושים החלשים שאינם מוגנים; הם בדרך כלל בסוף התור, ולא רואים אותם.

נפתלי בנט: והנה, אנחנו מקדמים דווקא את הנושים היותר-חלשים, ואלה שלא מוגנים.

נפתלי בנט: העיקרון השלישי הוא הגברת הוודאות והיציבות של הדין, קיצור הליכים והפחתת הנטל הביורוקרטי.

נפתלי בנט: הצעת החוק קובעת בצורה ברורה את הדין החל בהליכי חדלות פירעון ומגדילה את הוודאות והיציבות של הדין לכל השחקנים המשתתפים בהליכים – הנושים והחייב.

נפתלי בנט: הצעת החוק גם יוצרת נקודה ברורה לכניסה להליכים, שמטרתה לקדם את הוודאות, להוזיל הליכים ולצמצם את המחלוקת המשפטית.

נפתלי בנט: יש חשיבות רבה להצעת חוק זו, ולכן בכוונת השרה להשלים במהירות את חקיקתה למרות מורכבותה.

נפתלי בנט: פניה של ההצעה לחלשים בחברה מחד גיסא ויש בה תרומה משמעותית פוטנציאלית לכלכלה הישראלית מאידך גיסא.

נפתלי בנט: לאור האמור לעיל, אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

נפתלי בנט: אני רוצה גם לציין, באמת התברכנו בשרת משפטים מצוינת, שמביאה חקיקה חברתית וכלכלית ממדרגה ראשונה.

נפתלי בנט: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: היות שזאת הצעת חוק לקריאה ראשונה, יש לנו רשימת דוברים.

מאיר כהן: אני מבקש מחבר הכנסת עיסאווי פריג' – בבקשה.

מאיר כהן: וכך מתנהל לו חבר הכנסת באטיות לעבר הדוכן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': היום לא דיברו, אז אני מעורר לך את המליאה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

מאיר כהן: בבקשה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, החוק הוא חוק טוב, אני לא חולק עליכם, אבל רציתי להתייחס לסוגיה אחרת.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אתה כחבר בנשיאות הבית הזה, תראה, מחר אנחנו אמורים לציין את יום האישה הבין-לאומי.

עיסאווי פריג': היום נשיאות הכנסת – הגשתי בקשה לדיון מהיר בסוגיית כדורסל הנשים, שקורס במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': הליגה עומדת לקרוס, הכדורסל הנשי עומד לקרוס.

עיסאווי פריג': הגשנו בקשה לדיון מהיר, לרגל יום האישה הבין-לאומי.

עיסאווי פריג': ביקשנו דיון דחוף ומהיר בוועדת החינוך בסוגיית כדורסל הנשים במדינה, לרגל יום האישה.

עיסאווי פריג': מערכת קורסת.

עיסאווי פריג': הנשיאות ראתה לנכון – שלא צריך לאשר את הדיון המהיר הזה.

עיסאווי פריג': בזמן – בזמן – שאנחנו מציינים את יום האישה הבין-לאומי, ליגת הנשים בכדורסל קורסת, וכולה ביקשנו דיון למה שרת הספורט ומשרד הספורט מעכבים – –

מאיר כהן: חברים.

עיסאווי פריג': – – תקציבים לליגת הכדורסל.

עיסאווי פריג': זה מראה – אדוני, צר לי מאוד להגיד לך, זה מראה על האטימות שאתם מגלים לגבי סוגיה אקוטית, חשובה, בעולם הכדורסל במדינה.

עיסאווי פריג': כולו ביקשנו דיון בנושא מהותי בקריסת ענף שלם, ואתם ראיתם לנכון לדחות את זה.

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו, אני לא מצליח למצוא את התשובה שתרגיע אותי ותשכנע אותי – למה הנשיאות דחתה דיון כזה?

עיסאווי פריג': ואתה, אדוני, חלק מהצוות.

עיסאווי פריג': תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד שלא דחינו את ההצעה, אלא העדפנו הצעות אחרות.

מאיר כהן: אבל זה נעשה במציאות בצורה מאוד דמוקרטית, ולעתים זה מגיע כדי הצבעות.

מאיר כהן: אז תנוח דעתך, אדוני.

עיסאווי פריג': הכול חייב להיות דמוקרטי.

מאיר כהן: אין לי שום ספק שזה נושא חשוב, תעלה אותו עוד פעם.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מבקש מחברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת, אני חושבת שהיא הצעת חוק משמעותית, חשובה, שגם תעשה רפורמה מרחיקת לכת בנושא של חדלות פירעון.

מירב בן ארי: אני יודעת, כי עסקתי בזה גם בתקופה האחרונה.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה להתייחס למה שהיה אתמול, ועל התגובה של חברי כנסת.

מירב בן ארי: אתמול היה אירוע מביש ומקומם בכנס "הארץ" לתרבות, שבו עלה אדם מפוקפק – אני בכלל לא אקרא לו אמן, כי זה מעליב את השם אמן – ועשה מה שעשה עם דגל ישראל.

מירב בן ארי: ואני חושבת שכל חבר כנסת שנמצא בבית הזה, לפחות חברי כנסת שבאמת פעילים והנושא של הסמלים הלאומיים חשוב להם, אני באמת חושבת שכל אחד כאן צריך או להגיש תלונה או לפנות ליועץ המשפטי – אני כבר עשיתי את זה היום – בנושא המביש הזה, של הדגל.

מירב בן ארי: עכשיו, אני באמת לא מצליחה להבין איך זה עובר בסדר-היום, ולמה זה לא גורם לאנשים לפנות או ליועץ המשפטי או להגיש תלונה במשטרה על האמן הזה.

מירב בן ארי: איך זה יכול להיות?

מירב בן ארי: הרי אם זה היה קורה בארצות-הברית, מצב כזה, שאדם עושה – לא נעים לי אפילו לומר את זה כאן, את מה שהוא עושה – עם דגל ארצות-הברית, לא נראה לי שסנטורים או חברי קונגרס היו עוברים לסדר-היום.

מירב בן ארי: לכן אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה היום, וביקשתי לפתוח בחקירה.

מירב בן ארי: העונש על זה, אגב, לפי סעיף 5 לחוק הדגל, הסמל והמנון המדינה, הוא שנה מאסר, ומי שלא יודע – 300 לירות.

מירב בן ארי: אז גם ביקשתי לבדוק את הסכום, כמה הוא נכון להיום, וגם כמובן לפתוח בחקירה משטרתית.

מירב בן ארי: ואם צריך, שהאדם הזה גם ילך לכלא.

מירב בן ארי: אני חושבת שמה שקרה כאן אתמול, בפסטיבל שמגדיר את עצמו פסטיבל תרבות, זה פשוט שערורייה, ואני חושבת שכל אחד כאן צריך לעשות משהו בנדון ולא לעבור על זה לסדר-היום.

מירב בן ארי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – גברתי – – –

איילת נחמיאס ורבין: השר בנט, אני רוצה לברך את שרת המשפטים, שלא נמצאת כאן, על החוק החשוב הזה.

איילת נחמיאס ורבין: מי מאתנו שלמד משפטים, את הפרק שעוסק בחדלות פירעון – אין בו שום דבר רלוונטי, כבר, לחיים, שלא לומר לאנשים, ואני שמחה ומודה על כך.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להמשיך דווקא את מה שדיבר עליו עיסאווי פריג', בנושא של ליגת הכדורסל לנשים.

איילת נחמיאס ורבין: מחר אנחנו נציין את יום האישה הבין-לאומי.

איילת נחמיאס ורבין: ספורט הנשים בישראל – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת מירב מיכאלי, את דיברת עכשיו – שתקו.

מירב בן ארי: בן ארי.

מאיר כהן: בן ארי, סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: כן, אבל הקשבתי לך רוב קשב, ואת לא מקשיבה לי.

מאיר כהן: זה נכון, זה נכון.

איילת נחמיאס ורבין: למרות – – –

מאיר כהן: אז אנא ממך.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

מירב בן ארי: הנה, הנה, אני – – –

איילת נחמיאס ורבין: את לא מקשיבה לי, אפילו שהצטרפת למכתב שלי בעניין ליגת הכדורסל לנשים – ומירב ואני מקפידות להיות מאוד פעילות בספורט, אפילו כאן, בכנסת.

נפתלי בנט: – – – את מירב.

עיסאווי פריג': דחו דיון היום.

עיסאווי פריג': דחו דיון.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אמרתי, עיסאווי, אני רוצה רגע להמשיך את העניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני פניתי לשרה רגב כבר בשבוע שעבר, יחד עם חברותי מירב בן ארי ועליזה לביא, ודרשנו – מדובר בסכום מגוחך של 2.4 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: ליגת הכדורסל בגברים מקבלת 14 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר לתאר באיזו צורה מורחים אותן מאז יולי בעניין הזה: תעשו מיתוג כזה, תעשו מיתוג כזה; מוציאות כסף.

איילת נחמיאס ורבין: זה נורא נורא משנה אם כתוב "ליגת אתן הווינר" או "ליגת ווינר", זה נורא נורא קריטי לעניין הכדורסל.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו טוב, חברי חברי הכנסת – ופה אני פונה לא רק לחברותי חברות הכנסת – ספורט נשים זה עניין חברתי בדיוק כמו שכל הנושאים שאנחנו מדברים עליהם בנושא קידום נשים זה עניין חברתי.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא עניין מגדרי.

איילת נחמיאס ורבין: ולמה זה מקומם אותי בצורה בלתי רגילה?

איילת נחמיאס ורבין: כי תמיד יימצא הפתרון כשצריך לממן ספורט גברים.

איילת נחמיאס ורבין: מחר, אגב, יש משחק כדורגל נשים – אתם חושבים שזה מעניין מישהו?

איילת נחמיאס ורבין: אתם חושבים שמישהו דואג שיהיה לעניין הזה תקציב?

איילת נחמיאס ורבין: ליגת הכדורסל בנשים לא קיימה את הפלייאוף שלה.

איילת נחמיאס ורבין: הן שבתו, שחקניות שבתו.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, זה פשוט לא יכול להיות שאין לנו קשב לנושאים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: מחר יום האישה הבין-לאומי – – –

מאיר כהן: יש שביתה גם בכדורסל וגם בכדורגל נשים?

איילת נחמיאס ורבין: כן, שביתת הזדהות, כי אין ברירה.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו, זה לא יכול להיות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כולנו צריכים להגיד – זה אינטרס חברתי ראשון במעלה לעודד ספורט נשים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא עניין של חברת הכנסת יחימוביץ, לא של חברת הכנסת שאשא ביטון וגם לא של חברת הכנסת נחמיאס ורבין; זה עניין שלנו כחברה איך אנחנו רוצים לעודד.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק כמו שאנחנו מעודדים – אדוני השר בנט, כמו שאנחנו עוסקים בעידוד נשים למדעים, למתמטיקה – שזה מאוד מאוד חשוב – חשוב גם לעודד נשים לספורט הישגי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזו משימה שכולנו צריכים להירתם לה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, דיברו רבות על תאונות דרכים מהזווית של ההרוגים והנפגעים, אבל יש עוד פינה שעליה לא מדברים, והיא מאוד חשובה – כשקורית תאונת דרכים לוקח הרבה זמן לכוחות הביטחון, החילוץ, לבוא ולפתוח את הכביש, ואז נוצרים פקקי תנועה ואנשים סובלים מזה רבות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפעמים הפגיעה היא פגיעה פשוטה, פגיעה קלה, אפילו בלי נפגעים, בסך הכול מה שנקרא טמבון פגע בטמבון אחר, ואז חוסמים נתיב, חוסמים את הכביש הרבה זמן, ואנשים סובלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמה: ביום שישי הייתי בצפון, הייתה תאונה, לקח לי לעבור כ-800 מטר 50 דקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגענו לתאונה, אני מסתכל – פגיעת טמבונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה מאוד קשה, הוא חסם נתיב נסיעה, וזה בדיוק בשעות הצהריים, בשעת חזרת אנשים מהעבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באזורים שלנו, ליד היישובים הערביים, רוב הכבישים הם נתיב אחד, ואז, אם אתה חוסם אותו, אתה חוסם אותו לשעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הנקודה הזאת, שבוחני התנועה יגיעו מהר, יעשו את המדידות, יעשו את הצילום שלהם בזריזות – כי לפעמים אתה גם לא צריך אפילו את בוחני התנועה, רואים מי שפגע ברכב מאחור, ואלה רוב התאונות שאנחנו מדברים עליהן; אני לא מדבר על תאונות קשות – כדי שאנשים יפסיקו לסבול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שגורם לאנשים להתעצבן, גורם לאנשים לגרום לעוד תאונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז את החלק האנושי הבנו – יש תאונה, שהיא לא מקובלת, שצריך להיזהר, שצריך לנקוט אמצעים כדי לא להגיע לתאונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל תאונה קרתה, אז אנשים צריכים להמשיך לסבול?

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריכים להמשיך לסבול בפקקים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל מי שנוסע – וכל אחד יכול לבדוק את עצמו, היום פותחים את ה-Waze, יש עיכוב בתנועה של חצי שעה ויותר, יש תאונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה עושים עם תאונה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תאונה, בסדר, קרתה תאונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמבולנס, אם יש פצועים חס וחלילה, לקח את הפצועים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז להזיז את הרכבים מהר ככל האפשר, שאנשים גם לא ייכנסו לעצבים, לא יאחרו לעבודות שלהם, לא יאחרו למקומות שהם צריכים להגיע אליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מוטל על המשטרה, ואני חושב שיש בנקודה הזאת מה לשפר, וחייבים לשפר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח.

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנושא שאנחנו דנים בו הוא חדלות פירעון ושיקום כלכלי.

ישראל אייכלר: יש אנשים פרטיים או תאגידים שהם בחדלות פירעון, ויש אנשים שיש להם חדלות פירעון אידיאולוגית.

ישראל אייכלר: הם פשטו את הרגל והם רוצים להשתקם כלכלית, וזה הנושא שאני רוצה לדבר עליו.

ישראל אייכלר: היה היה פעם סופר גדול בוורשה, קראו לו זאב ז'בוטינסקי.

ישראל אייכלר: ב-1932 הוא פרסם מאמר ביידיש, "רעפארם אידענטום", ושם הוא כתב: דבר אחד אני יודע בבירור, שכל התנועה הרפורמית, עם כל ענפיה, הגרמנית, האמריקנית והבריטית, מבחינה היסטורית היא ברכה לבטלה.

ישראל אייכלר: אני שייך – אומר ז'בוטינסקי – לדור שעומד רחוק מאוד מעיסוק בדת מבחינה רגשית, מבחינה רציונלית.

ישראל אייכלר: אני אפילו לא יכול להתייחס לזה ביחס חברתי.

ישראל אייכלר: הפוך, דווקא בעולם האורתודוקסי יש הרבה דברים שאני לא רוצה.

ישראל אייכלר: ולכן, אם הייתה תנועה שרוצה להוציא מעולם היהדות כל מיני מנהגים שלא מוצאים חן בעיני, היו אמורים למצוא אצלי סימפתיה.

ישראל אייכלר: אבל קשה מאוד להרגיש סימפתיה לדבר – – –

מאיר כהן: חברות הכנסת, בבקשה מכן.

ישראל אייכלר: – – – קשה מאוד להרגיש סימפתיה לדבר שבכלל לא "דבר", אין לו שום זכות קיום וחיות, לא משחק תפקיד בפיתוח העם היהודי ואינו יותר מ"הובי", כמו אסיפת בולים – כך אמר ז'בוטינסקי.

ישראל אייכלר: הרעיון היחיד שלהם הוא ההתבוללות.

ישראל אייכלר: אולי אם הרפורמים לא היו קושרים את הרעיונות שלהם עם הרעיון הנמוך והפחדני של התאבדות של עם והתבוללות, אולי היה נתפס הרעיון החדשני, כמו שנתפסו רעיונות אחרים שהשאירו וחידשו את חיי הדת היהודית.

ישראל אייכלר: אבל שום תכונה לא יכולה להצדיק אותה או לעזור לה כשהשורש והמהות שלה הם התבוללות, אסימילציה, והתמצית שלה היא להתערבב בין העמים הזרים ולספוג את התרבויות שלהם.

ישראל אייכלר: ואני שואל, אדוני ראש הממשלה ואנשי הליכוד שהולכים בדרכו של ז'בוטינסקי, למה אתם לא מבינים מה שהבין זאב ז'בוטינסקי, שלא היה חרדי, והוא מבטא את זה פה, והוא ידע שלעומת התנועות – הוא מזכיר במאמר את הקומוניסטים ואת הבונדיסטים, כל אחד מהם ומה שהוא תורם להתבוללות.

ישראל אייכלר: הוא התנגד טוטלית כי הוא ידע את התוצאה.

ישראל אייכלר: זה היה ב-1932.

ישראל אייכלר: בזמן נשיאותו, הנשיא חיים הרצוג דיבר על כך שבארצות-הברית מתחוללת שואה שקטה של ההתבוללות.

ישראל אייכלר: ואני שואל את ראש הממשלה: כשאתה נותן לגיטימציה בשם ממשלת ישראל לנטורי קרתא של הרפורמים – כי אני לא מאמין שכל היהודים שאינם אורתודוקסים בארצות-הברית רוצים ליצור בכותל המערבי מלחמת דת – העולם כולו עומד חרד – בכנסיות הנוצריות בעיר העתיקה – לשמור על הסטטוס-קוו של מאות שנים – – –

מאיר כהן: תודה לאדוני.

ישראל אייכלר: – – – אין מוסלמי אחד בעולם שילך לנסות לשנות את סדרי התפילה באל-אקצא – –

מאיר כהן: תודה רבה.

ישראל אייכלר: – – איך הממשלה הזאת נותנת יד להכריז על מלחמת דת במקום המקודש ביותר?

ישראל אייכלר: זאת חדלות פירעון אידיאולוגית של האנשים שמדברים בשם ז'בוטינסקי.

ישראל אייכלר: בבקשה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל כהן-פארן – אינה נוכחת; חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח; חבר הכנסת נחמן שי – אינו נוכח.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם על מצוקה מאוד גדולה שנקלענו אליה בלי שאפילו שמנו לב, והמצוקה הזאת היא המצוקה בכותל המערבי.

עליזה לביא: כשהגעתי לכאן בכנסת הקודמת, והתמניתי ליו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, פנו אלי "נשות הכותל" וסיפרו לי באריכות על המציאות שקיימת בכותל.

עליזה לביא: ובפעם הראשונה, אחרי 20 שנים, הזמנתי לכאן לדיון בכנסת את "נשות הכותל", את רב הכותל, את המשטרה, את הסוכנות, את מר שרנסקי, ועוד ועוד, וישבנו וישבנו וישבנו וישבנו, ומזה נולדה גם התוכנית, ובסופו של יום הוחלט על הרחבה הישראלית.

עליזה לביא: אבל מה שקרה בחודש האחרון עם התוכנית, שעברה בצורה מאוד מאוד מהירה, בלי פיקוח ציבורי, בלי הבנה של המציאות שנוצרה בכותל המערבי של כולנו – למעשה, הכותל המערבי ימשיך להיות שייך רק לציבור שמביא על עצמו החמרות.

עליזה לביא: בעצם, הכותל המערבי, שהוא של כל הציבור בישראל, נמצא לא בידיים של ועדה של הציבור בישראל, אלא רק של רב הכותל.

עליזה לביא: רק הוא פוסק ומחליט.

עליזה לביא: ובהמשך לכך, כל ההתנהלות בעזרת הנשים חייבת להיות בהחמרה, וכל מיני דברים שנשים נוהגות לעשות לא מאופשרים ולא יהיו מאופשרים, כי זאת ההסכמה.

עליזה לביא: אז בצד ההצלחה לגבי המתווה של אחינו הרפורמים, הקונסרבטיבים, "נשות הכותל" – מברכת על זה, אבל אי-אפשר שזה יהיה בתמורה לכך שהכותל המערבי, של כולנו, נמצא לא בוועדה מסודרת שמייצגת את הציבור בישראל; גם את משרד התיירות, גם את הציבור של כל האנשים שאמורים היו להיות מיוצגים שם.

עליזה לביא: היום, אדוני היושב-ראש, ברגע שיש טקסים שהם לא טקסים דתיים, רק אדם אחד מחליט מה קורה, ואיך צריך להתנהל, ומה לא צריך לעשות, ולמעשה החברה בישראל כולה הפסידה, משום שההחמרה היא זו שמקבלת גושפנקה – את ההיתר להחמיר ברחבת הכותל.

עליזה לביא: אני קשובה מאוד לחברותי, נשים אורתודוקסיות שהיו חלק מ"נשות הכותל", שנאלצו לפרוש, כי הן נשארו לבד – והיום נאסר על אישה לומר קדיש יתומה, נאסר עליה להתפלל על-פי מנהגה, כי הכותל המערבי בעצם ניתן, ככה, על בסיס מאוד רעוע, על-פי החמרות, כדי שקבוצות אחרות תקבלנה את ההבנה או את הרגישות.

עליזה לביא: אני לא מדברת על כך שכל המתווה הזה נעשה במהירות, בחטף, והרעיון הבסיסי שהיה באמת, לאפשר בכותל המערבי הנהגה משותפת של כל הקבוצות והמגזרים בישראל, ירד לטמיון.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת איציק שמולי.

מאיר כהן: בבקשה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני שר החינוך, אני רוצה להסב את תשומת לבך דווקא מתוך הערכה לחלק מהדברים שאתה עושה במשרד החינוך – יש בינינו כמובן גם מחלוקות על חלק מהדברים, אבל יש לי הערכה רבה לחלק מהמהלכים שלך במשרד: לימודי המתמטיקה, ודברים נוספים – הקטנת הכיתות.

איציק שמולי: היום עלה בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, זה פורסם בזמנו גם בערוץ 2, נושא שקשור לביטוח תאונות אישיות של תלמידים.

איציק שמולי: מסתבר שחברות הביטוח, באישור משרד החינוך שנותן לחברות הביטוח היתר, במסגרת אותו ביטוח תאונות אישיות, להגדיר שרצח של תלמידים – ואני מזכיר את המקרים גם של שירה בנקי, וגם של אותו אב מטורף שהשליך את ילדיו מהגג, והמקרה האחרון של ילד, לפני כשנה, שאכל עם ההורים שלו ארוחת ערב, קיבל טלפון, ירד מתחת לבלוק, דקרו אותו ומת.

איציק שמולי: בכל המקרים הללו, חברת הביטוח "כלל" החליטה שרצח זה מקרה שהיה אפשר לצפות אותו, מראש, כלומר הוא לא תאונה, ולכן אין מקום לתת פיצוי.

איציק שמולי: מגיע היום אב שכול לוועדת העבודה והרווחה, ובדמעות מספר כיצד במקום להתרכז בשיקום המשפחה ובאיסוף השברים, הוא עכשיו נטחן עד דק בבתי-משפט, במלחמת התשה עם חברות הביטוח.

איציק שמולי: וזה, אדוני השר וחברי חברי הכנסת, רק דוגמה.

איציק שמולי: אנחנו לפעמים מביאים לפה שלל דוגמאות להתעמרות השיטתית של חברות הביטוח, גם בביטוחים הסיעודיים, גם בביטוחי הבריאות, ועכשיו גם בביטוח תאונות אישיות.

איציק שמולי: המקרים – הפרטים משתנים ממקרה למקרה.

איציק שמולי: מה שלעולם לא משתנה זה הרצון של חברות הביטוח לדפוק את המבוטחים ולשים להם רגליים; ובכל פעם שחברת ביטוח צריכה לעמוד בהתחייבות שלה ולשלם למבוטחים, היא פשוט בורחת מאחריות ולא משלמת.

איציק שמולי: אז במקרה הזה, אדוני השר, אני מבקש את התערבותך ואת בדיקתך.

איציק שמולי: היום ישבו נציגי משרד החינוך בדיון, והיה נראה כאילו הם השלימו בסוג של שלוות נפש עם ההגדרות.

איציק שמולי: ולמה?

איציק שמולי: יש לכם המון כוח ביד.

איציק שמולי: אתם יכולים, מכיוון שיש המכרז של החברה למשק וכלכלה של הרשויות המקומיות – מספיקה אמירה אחת של משרד החינוך או של הרשויות המקומיות, וברור לכם שההגדרות של חברות הביטוח ישונו; הן רוצות לבטח יותר מ-1.5 מיליון ילדים במערכת החינוך.

איציק שמולי: זו בקשתי אליך, אדוני השר.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת זוהיר בהלול; חברת הכנסת רויטל סויד; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – לא נמצאת; חבר הכנסת חיליק בר – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – לא נמצא; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – לא נמצא; חבר הכנסת אמיר אוחנה – לא נמצא.

מאיר כהן: אם כך, חברים, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ו–2016.

מאיר כהן: קריאה ראשונה, בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ו–2016, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מאיר כהן: 27 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי עברה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: כן, בבקשה להוסיף את חברת הכנסת יעל גרמן, להוסיף את חבר הכנסת מיקי לוי – הצביעו בעד.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1025); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 4) (תקופת אשפוז או טיפול מרבית), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

מאיר כהן: השר בנט, בבקשה, יציג את הצעת החוק.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

מיקי רוזנטל: מי האורחים שמחייכים אליך, אדוני השר?

נפתלי בנט: לא יודע, אבל הן מקסימות.

נפתלי בנט: הן בוודאי תלמידות בית-ספר, ואנחנו אוהבים כל תלמיד וכל ילד במדינת ישראל.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תקופת אשפוז או טיפול מרבית), התשע"ו–2016, של הממשלה, מבקשת לתקן את חוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א–1991, ולהבהיר כי התקופה המרבית לאשפוז או לטיפול מרפאתי של נאשם שבית-המשפט ציווה על אשפוזו או על טיפול מרפאתי בו תהיה תקופת המאסר המרבית הקבועה לעבירה שבה הואשם החולה.

נפתלי בנט: במסגרת תיקון מס' 8 לחוק טיפול בחולי נפש נקבע כי בית-המשפט יורה על התקופה המרבית שאפשר לאשפז חולה נפש או להורות שיקבל טיפול מרפאתי בצו בית-משפט, וכי הוועדה הפסיכיאטרית היא שתקבע את המועד שבו ישוחרר בפועל החולה מהצו.

נפתלי בנט: אולם בשל האופן שבו נוסח התיקון אפשר לפרשו כאילו לבית-המשפט שיקול דעת בקביעת התקופה המרבית לאשפוז, וכי היא עשויה להיות קצרה מתקופת המאסר המרבית הקבועה לעבירה.

נפתלי בנט: בשל האי-בהירות שנוצרה, לרבות בבתי-המשפט, אשר נחלקו בדעותיהם בנושא, מוצע לקדם בזריזות חקיקה מבהירה, ולקבוע בצורה ברורה ומפורשת, למען הסר ספק, כי תקופת האשפוז או הטיפול המרבית תהיה תקופת המאסר המרבית הקבועה לעבירה.

נפתלי בנט: בשם שרת המשפטים – אני סבור כי התיקון המוצע מבהיר את המצב המשפטי, עולה בקנה אחד עם כוונת המחוקק ומדגיש כי אשפוז אינו עונש.

נפתלי בנט: בהתאם לכך, הוא נחוץ, ויש לאשרו.

נפתלי בנט: נוכח האמור לעיל, הממשלה מבקשת לאשר את הצעת החוק.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון סביב החוק.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך.

מאיר כהן: בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את נוכחותך, השר, כדי לומר כמה מילים על מה שמתרחש במרחב הציבורי שלנו בהקשרים של חופש הביטוי והזכויות המוקנות בדמוקרטיה לאנשים לבחור את דעותיהם ואת עמדותיהם.

נחמן שי: אני עוקב אחרי עבודתך במשרד, ואני גם חושב ששר רשאי להביא אתו את האידיאולוגיה שלו, את האמונות שלו, ולשם כך מתרחשות בחירות ונבחרות מפלגות, וזו החלטה דמוקרטית.

נחמן שי: יחד עם זאת, אני מבחין גם אצלך, במשרד החינוך, וגם אצל השרה רגב, שאיננה פה כרגע, באיזה תאבון-יתר.

נחמן שי: כלומר, ניסיון להכתיב שינויים מהירים, שמבוססים אולי על דחף כלשהו או רצון להזיז דברים מהר.

נחמן שי: אבל יחד עם זאת, בשני העולמות האלה, שהיו בעבר תחת גג אחד ואחר כך פוצלו – עולם החינוך ועולם התרבות – צריך לפעול לאט וצריך לשקול וצריך לבחון את כל הגורמים המשפיעים ואת הסביבה שבתוכה השינויים האלה נעשים.

נחמן שי: הוויכוחים שלך בתוך המערכת הם באמת יותר מוסתרים, אם כי פה ושם הם צפים על פני השטח, והיו כמה שינויים פרסונליים שעשית במשרד שלך, שהם בעיני מעוררי מחלוקת.

נחמן שי: אבל אני אומר לך ומצפה שתנהל שיח עם הגורמים הרבים.

נחמן שי: זה משרד כל כך חשוב ומרכזי כדי שגם שינויים שאתה מציע – ואני לא פוסל אותם על הסף.

נחמן שי: אני לא פוסל שינויים.

נחמן שי: אתה אמרת, אתה רוצה להכניס לתוכנית הלימודים אחדות ירושלים?

נחמן שי: אני קיבלתי את זה, למשל.

נחמן שי: אמרתי: אני בעד שתלמידים ילמדו על אחדות ירושלים.

נחמן שי: יש לנו מחלוקת על מהי בדיוק ירושלים, אבל זה שכל תלמיד במדינת ישראל צריך להכיר בעובדה שירושלים היא בירת העם היהודי ומדינת ישראל, ולבוא לשם ולהיות שם או לבקר שם, אני מקבל.

נחמן שי: תראה, לא כולם חשבו כמוני; אני חשבתי שזה נכון.

נחמן שי: אז לכן אני אומר:

נחמן שי: בתחום הזה שינויים יכולים להתרחש, אבל הם צריכים להיות באיזה מקום מבוססים בשיח עם הסביבה, ויש לך סביבה קשה.

נחמן שי: אלה אנשים שצריך לנהל אתם שיח, זה לא פשוט.

נחמן שי: בתרבות הדברים נעשים בכלל במכות סכין לאחרונה, בחוסר תרבות.

נחמן שי: באיזה רצון מודע – אני לא רואה את זה אצלך – להתנגש עם הסביבה, מתוך כוונה שמההתנגשות הזאת, כמו באיזה אטומים שמסתובבים, יהיה פיצוץ גדול, ונראה מה יישאר אחרי הפיצוץ.

נחמן שי: ככה לא מנהלים מערכות רגישות ומרכזיות בסך הכול בחיינו שלנו, כי תרבות וחינוך בחיינו הם ערכים מרכזיים.

נחמן שי: ככה לא מנהלים אותם.

נחמן שי: לכן, אני מנצל את הרגע הזה שיש לי כדי לקרוא גם לך וגם לשרה רגב להאט, לחשוב.

נחמן שי: שינויים בדרכם הם מבורכים – –

מאיר כהן: תודה רבה.

נחמן שי: – – אבל הם חייבים להתבסס על שיח כלשהו, הבנה, ניסיון להגיע למכנים משותפים – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

נחמן שי: – – ולהסכמה.

נחמן שי: תודה.

מאיר כהן: תודה לך.

מאיר כהן: חברת הכנסת כהן-פארן, בבקשה.

מאיר כהן: חבר הכנסת טלב אבו עראר.

מאיר כהן: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אדוני.

מיקי רוזנטל: מה שלום הרפורמים?

מיכל רוזין: – – –

מאיר כהן: עדיין לא הצבענו.

מאיר כהן: בעוד חצי שעה נוסיף אותך לפרוטוקול.

מאיר כהן: עדיין לא הצבענו, גברתי.

ישראל אייכלר: לגבי מהות החוק, אדוני היושב-ראש, שאלתי את העוזר של שרת המשפטים, כדי להבין את החוק, ואני חושב שהוא חוק ראוי.

ישראל אייכלר: לגבי העניין של חולי נפש, אני רוצה להגיד לכם מה זה חולי נפש – חברת הכנסת רוזין, חברת הכנסת רוזין, שאלת מה זה חולה נפש?

ישראל אייכלר: חולה נפש הוא עיתון – – –

יעל גרמן: לא חולי – פגועי נפש.

איילת נחמיאס ורבין: – – –

ישראל אייכלר: לא, לא.

ישראל אייכלר: יש אנשים – כמו שיש חולי לב, יש חולי נפש, וצריכים לכבד כל אדם – – –

קריאות: – – –

ישראל אייכלר: אולי אפשר לתת לי את כל הדקות שמפריעים לי, כי לא – – –

מאיר כהן: אדוני, בבקשה.

ישראל אייכלר: אז תמשיכו.

מאיר כהן: חברת הכנסת רוזין.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לכבד חולי נפש בדיוק כמו חולי לב וכמו כל חולה אחר.

ישראל אייכלר: אבל כאשר עיתון לוקח דברים של חבר כנסת ומסלף אותם וכותב בכותרת: "אייכלר: הרפורמים חולי נפש", אז עורכי העיתון האלה הם חולי נפש, ולעיתון קוראים "הארץ", ומי שרוצה לדעת כמה הם חולי נפש, שיראה מה שהם עשו אתמול עם הדגל שם בוועידה של "הארץ", ואני לא רוצה לספר פה לכנסת מה הם עשו אתמול.

ישראל אייכלר: עכשיו, לעצם העניין שלא השלמתי בטיעון שדיברתי קודם בעניין של הרפורמים.

ישראל אייכלר: אסור להכליל את כל הרפורמים בארצות-הברית בנטורי קרתא של הארגונים הרפורמיים שיושבים פה ורוצים מלחמת דת.

ישראל אייכלר: כמו שיש אצל הציבור החרדי נטורי קרתא, יש אצל הרפורמים נטורי קרתא.

ישראל אייכלר: ההבדל הוא אחד – שאצלנו הנטורי קרתא הם מיעוט שיושב בצד ועושה את הדברים שלו במסגרת שהוא יכול, והרפורמים זוכים, על-ידי הכסף שהם משחדים בשוחד חוקי את כל גורמי השלטון, מבתי-המשפט ועד חברי הממשלה בפריימריז, בנסיעות, בטיולים, וחברי כנסת כמובן שמתפרנסים הרבה שנים מהם, ועל-ידי זה הופכים כאילו כל הרפורמים לאותם נטורי קרתא שרוצים מלחמת דת בארץ ישראל, ולכן גם מסלפים את הדברים.

ישראל אייכלר: מה אני כן אמרתי?

ישראל אייכלר: אמרתי שכמו בבית-חולים, בכל מקום יש סדר כלשהו, אפילו בכנסת.

ישראל אייכלר: אם מישהו ירצה לעשות סדרים אחרים – נהג יגיד: אני אבטא את חוקי התחבורה כפי שאני מבין אותם – מייד השוטר יקנוס אותו.

ישראל אייכלר: אז אמרתי שיבוא אדם לבית-חולים ויגיד: אני רוצה לעשות ניתוח בלי הרדמה או עם תרופות אחרות, אני לא מאמין בתרופה הקונבנציונלית.

ישראל אייכלר: אז אמרתי: יבוא אדם כזה ויגיד: אני משוגע, אני חולה נפש, אני רוצה בלי הרדמה.

ישראל אייכלר: יגידו: אדוני, אי-אפשר לעשות ניתוח כזה.

ישראל אייכלר: מכאן ועד להגיד שהרפורמים חולי נפש, זה מתאים לתקשורת של חולי הנפש.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, אני לא מבין איפה הציבור החילוני הכללי, הליכוד והמחנה הציוני, שמאפשרים את הדה-לגיטימציה של היהדות שלהם, כי היהדות החרדית הרי לא תיבהל ולא חלילה תתבולל בגלל הרפורמים.

ישראל אייכלר: אבל דווקא היהדות המסורתית והחילונית, שרוצה שהילדים והנכדים שלהם לא יתבוללו בין האומות – ורואים איך שהרפורמה גרמה בארצות-הברית לכזאת התבוללות – הם-הם היו צריכים להיות אלה שמונעים ומאפשרים שהדת היהודית, כפי שבן-גוריון הבין, שכל ענייני הדת היהודית מתנהלים כהלכה.

ישראל אייכלר: זה מה שאני מצפה, אדוני היושב-ראש, שיהיה גם עכשיו – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

ישראל אייכלר: – – כל הדברים הנוגעים לדת היהודית, מקוואות וכל הדברים האלה, יתנהלו על-פי ההלכה.

ישראל אייכלר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין את חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

מאיר כהן: חבר הכנסת טרכטנברג.

מאיר כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: כבוד סגן יושב-ראש הכנסת, חברי וחברות הכנסת, כבוד השר, אני מייד אדבר על החוק.

מיכל רוזין: אני רק רוצה לומר, חבר הכנסת אייכלר, אני חושבת שהיה זה איינשטיין, אבל אני לא סגורה על זה, שאמר שאם אתה עושה את אותו דבר שוב ושוב, את אותה פעולה, ומצפה לתוצאה שונה, אז פה כנראה מוגדר השיגעון.

מיכל רוזין: אתה יודע, ממשלת ישראל עושה שוב ושוב ושוב את אותן פעולות ומצפה לתוצאה שונה.

מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו אולי כולנו פה מתמודדי נפש – דרך אגב, לא חולי נפש, מתמודדי נפש.

מיכל רוזין: אם כבר מתקנים את החוק, עדיף היה לתקן גם את הכותרת.

מיכל רוזין: אני רוצה אבל – הייתי שמחה אם השר היה מקשיב לי, כי ברגע זה דווח בחדשות ערוץ 2 – ותשמחו לשמוע, חבר הכנסת אייכלר וחבר הכנסת מוזס – אולי לא תשמח, אבל להיות שותף לי בעניין הזה – שבצה"ל החליטו שבעלי הזקנים לא ישתתפו במסדרי הכבוד.

מיכל רוזין: כלומר, לא יכריחו מישהו לגלח את זקנו, אבל הם לא ישתתפו במסדרי הכבוד.

מיכל רוזין: הם לא יוכלו להשתתף.

מיכל רוזין: סוג של ענישה, כרגע דווח בערוץ 2.

מיכל רוזין: אני מקווה מאוד שהדיווח לא נכון – –

עמר בר-לב: נשמע כמו פרס.

מיכל רוזין: לא, אני לא חושבת שזה פרס, אני חושבת שחייל רוצה להיות במקום שבו הוא יכבד ויכבדו אותו, בוודאי מול ההורים שלו, מול, אתה יודע, המשפחה שבאה לצפות במסדר.

מיכל רוזין: אני לא חושבת שזה כבוד עבורו שרק כי יש לו זקן הוא ייענש ולא יוכל להיות חלק מהמסדר.

מיכל רוזין: זה נשמע לי דבר הזוי לחלוטין, ואני מקווה שתצטרפו אלי במחאה בעניין הזה.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר משהו על החוק הזה – – –

מנחם אליעזר מוזס: אולי אפשר לקחת את זה לטיפול בחולי נפש.

מנחם אליעזר מוזס: כל כך הזוי הדבר.

מיכל רוזין: כפי שאמרתי, לעשות את אותה פעולה, לצפות לתוצאה שונה.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר משהו על החוק הזה, שבעיני הוא מאוד מאוד בעייתי, ואני כמובן אתנגד לו.

מיכל רוזין: אני חושבת שיש פה בעיה, וצר לי ששרת המשפטים אינה פה כדי להסביר לנו, וזה חלק, אולי, מבעיית תקנון הכנסת, שלפיו באמת מטילים על השר התורן להקריא את העמדות של השרים האחרים, והם לא אמורים להכיר ולדעת להסביר לנו כל הצעת חוק.

מיכל רוזין: יש פה הצעת חוק שאומרת, בעצם, שאדם נכנס לטיפול כמתמודד נפש בבית-חולים למתמודדי נפש, במקום – במקום – מאסר.

מיכל רוזין: הרי לא יכול להיות שלמשל אדם עבר עבירה, עשר שנים, ולאחר שהוא נכנס לטיפול, אחרי שנה מחליט הרופא – מחליט הרופא, בצדק – שהוא כבר לא צריך להימצא בבית-חולים לחולי נפש, אין סיבה להשאיר אותו – אנחנו נעשה שני דברים: או נשחרר אותו לגמרי, כי אם הוא עבר עבירה שיש בגינה עשר שנים או 15 שנה, זה לא הגיוני – הבנתי.

מיכל רוזין: ואם החוק אומר שאנחנו נכריח אותו להישאר את עשר השנים במוסד הבריאותי של מתמודדי נפש, גם זה הזוי, כי לא יכול להיות שיכריחו אותו להישאר.

מיכל רוזין: ואם אנחנו משחררים אותו אחרי שנה, גם זה לא הגיוני.

מיכל רוזין: כלומר, אני מנסה להבין באמת מה קו החשיבה, וניסיתי להבין לפני שעליתי כאן לדוכן – אני לא מצליחה להבין מה קו החשיבה.

מיכל רוזין: שוב אני חוזרת לזה שחבל – ביזוי הכנסת:

מיכל רוזין: אנחנו לא מקבלים תשובות אמיתיות, לא מבינים על מה אנחנו מצביעים.

מיכל רוזין: חבל שכך.

מיכל רוזין: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

מאיר כהן: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני קראתי את החוק, ואני, האמת, בדילמה, כי יש שני סוגים של חולי נפש; אחד שהוא באמת חולה נפש, והשני הוא זה שמחפש את התסקיר כדי לברוח מעונש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה אנשים שכל הזמן הם בקהילה, לא נבדקים, לא רואים עליהם סימנים שהם באמת חולי נפש, ופתאום, אחרי שהם עברו עבירה, הטענות של עורכי-הדין שלהם הן שהם חולי נפש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הם באים לעשות את התסקיר הזה, את הדוח הזה, של חולה נפש, כדי לברוח ממשפט – אם הוא כשיר לעמוד למשפט, לא כשיר לעמוד למשפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואחרון בהם המקרה של הרוצח והמתכנן של – אבו ח'דיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עורך-הדין שלו, אף-על-פי שהוא תכנן, הוא ביצע, הוא לקח את הילדים אתו – פתאום הטענה של עורך-הדין שלו הייתה כאילו הוא לא שפוי, הוא צריך טיפול פסיכיאטרי והוא לא יכול לעמוד למשפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן יש לנו הבעיה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה – אם הוא חולה נפש, אז באמת הוא לא יכול לעמוד למשפט, אם הוא באמת חולה נפש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל צריך לראות את זה לפני כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אף אחד לא רואה את הסימנים האלה, שהוא חולה נפש, עד שהוא עושה את העבירה או עושה את הפשע הגדול?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מצד אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מצד שני, למה להשאיר אותו בכלא כל התקופה של אותה עבירה, כאילו היה שפוי והיה מקבל עשר שנים, או 15 שנים, או יותר, כדי להעניש אותו בעונש הכבד הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גם בעיה עם זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, לפי לדעתי, היה צריך לעשות פיצול ולעשות תיקון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה לא יכול לעבור איך שהוא, כי הוא לא סביר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אנשים נורמטיביים שבורחים מענישה – אז הוא מקבל את העונש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסופו של דבר יגיעו למסקנה שהוא בסדר, הוא לא חולה נפש – מה צריך לעשות אתו אחרי – כמו שאמרה חברת הכנסת רוזין, אם אחרי שנה במרכז לטיפול בחולי נפש אומרים שהוא כשיר והוא שפוי והוא בסדר, האם הוא יוצא כזכאי, ואז הוא זכה ברמאות שעשה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו שאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה השנייה: לצערנו, יש הרבה אנשים שנותנים את הדוחות האלה והם לא אמיתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עבור בצע כסף הוא נותן את הדוח; תקבל דוח כבקשתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מכליל, זה לא כולם, אבל חלק מהם נותנים את הדוחות האלה, ויש עוד חוות דעת, נגדית, שאומרת שהוא כשיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן החוק הזה לא יכול לעבור בצורה שהוא הוגש, ולכן אני מתנגד לו.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: לפנים משורת הדין אני מאפשר לחבר הכנסת שמולי.

מאיר כהן: יצא, אז הוא פספס את הפעם השנייה.

מאיר כהן: איילת נחמיאס ורבין; בבקשה, גברתי – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה – אה, נמצאת.

מאיר כהן: סליחה, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ביום חמישי האחרון ביקרתי במחלקת הילדים והנוער בבית-החולים "איתנים".

איילת נחמיאס ורבין: זה מדהים, כי הדרך שמובילה לבית-החולים הלא-פשוט הזה היא כנראה אחת הדרכים הכי יפות בישראל, בעצם הדרך האחורית בואכה בית-שמש.

איילת נחמיאס ורבין: מקום קסום.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שאתה בישראל, אלה כבישים מוכרים, ואתה נכנס למקום שהוא כל כך כל כך כל כך מורכב.

איילת נחמיאס ורבין: אני פגשתי שם ילדים וילדות, נערים ונערות, ברגע מאוד מאוד קשה בחיים שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: השר בנט, לשמחתי גם נכנסתי לבית-הספר שלהם, שהרי כל ילדי ישראל זכאים ללמוד, לא משנה איפה הם נמצאים.

איילת נחמיאס ורבין: בית-הספר שם הוא מדהים, אבל בית-החולים הוא במצב נורא.

איילת נחמיאס ורבין: אומנם הצליחו, השר ליצמן, חברתי חברת הכנסת מרב מיכאלי הייתה מעורבת בזה, להשיג 10 מיליון שקלים לשיפוץ המחלקה, אבל 10 מיליון שקלים לבנייה מחדש בעצם של חדרי האשפוז.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מי שמבין משהו בבניית בתי-חולים יודע ש-10 מיליון שקלים הם טיפה בים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה רואה חדרי שירותים, חדרי אמבטיות, שאף אחד מאתנו לא רוצה לחשוב שיש ילד שהוא מתמודד נפש, או נער או נערה, שצריכים להיות ולהתקלח במקום הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט מראה מאוד מאוד קשה.

איילת נחמיאס ורבין: את מ' אני שכנעתי לצאת מהמיטה.

איילת נחמיאס ורבין: היא לא רצתה לצאת מהמיטה, אבל אני שכנעתי אותה לצאת מהמיטה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה אולי היה אחד הרגעים הכי מרגשים שלי בכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה הרבה רגעים מרגשים, צריך להודות, אבל זה היה מרגש, כי אני מתייחסת לתפקידי כחברת כנסת בדיוק בפרופורציה הנכונה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, למה שזה יעניין את מ', שהיא בת 13, שאני חברת כנסת?

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה שכנע אותה לצאת מהמיטה.

איילת נחמיאס ורבין: למ', שצריכה כבר להשתחרר מבית-החולים, אין פתרון אחר, אין פנימייה, כי אין פנימייה שמתאימה לצרכים של הנערה הזאת, המקסימה והחכמה, צריך לומר.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים להסתכל על מתמודדי ומתמודדות הנפש – מגיל חמש, כי ל' שפגשתי שם, הוא בן חמש – ועד הגילאים הבוגרים והמבוגרים, ולהבין שזאת התמודדות ככל התמודדות, ככל מחלה, ולא להדיר אותם מתוכנו, ולא להרחיק אותם מתוכנו.

איילת נחמיאס ורבין: לכאוב יחד אתם את כאבם, ולדאוג שיקבלו את התנאים הראויים להם.

איילת נחמיאס ורבין: לא בטוח שהחוק הזה משיג את זה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה על דברייך הקצרים.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; אלעזר שטרן – לא נמצא; חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא; חבר הכנסת זוהיר בהלול – לא נמצא; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – לא נמצאת; חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מוותר; חבר הכנסת עפר שלח – לא נמצא; חבר הכנסת מיקי לוי – לא נמצא; חבר הכנסת אורן אסף חזן – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת דוד אמסלם – לא נמצא; חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת; חבר הכנסת חיליק בר – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מאיר כהן: יש עוד שלוש דקות לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מאיר כהן: אדוני, זמנך החל.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על החוק לגופו, ואני פונה אל שורות הקואליציה, אל חבר הכנסת בני בגין ואחרים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק לא נכון ולא ראוי.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו מדברים על מחלת נפש, אז כמובן אין אחריות פלילית, חבר הכנסת בני בגין.

אוסאמה סעדי: בית-משפט מקבל חוות דעת פסיכיאטריות, וכאשר הפסיכיאטר המחוזי קובע שהנאשם שביצע את העבירה הוא חולה נפש, אז הוא לא אחראי בפלילים ואי-אפשר להעניש אותו.

אוסאמה סעדי: כי אומרים שברגע שהוא ביצע את העבירה הוא לא היה כשיר ולא היה שפוי, ולכן הוא ביצע את המעשה – –

מיקי לוי: אינו אחראי למעשיו.

אוסאמה סעדי: אינו אחראי למעשיו.

אוסאמה סעדי: – – ולכן שולחים אותו להסתכלות ולאשפוז.

אוסאמה סעדי: אבל נגיד שהוא ביצע עבירת רצח, ובית-משפט קבע, לאחר שקיבל חוות דעת ולאחר שהפסיכיאטר המחוזי בדק וקבע שהוא לא היה אחראי למעשיו בשעת ביצוע המעשה; והוא נשלח לבית-חולים פסיכיאטרי למשך שנתיים, שלוש שנים, ארבע, חמש, והוא מקבל טיפול רפואי; הוא נרפא ממחלת הנפש שהוא היה שרוי בה בשעת ביצוע המעשה, אז למה צריך לתת לו את העונש המרבי?

אוסאמה סעדי: זה לא עונש.

אוסאמה סעדי: אנחנו פה קובעים שתקופת העונש המרבי של, למשל, מאסר עולם – אז מחד גיסא אנחנו אומרים שהוא לא היה אחראי למעשיו בשעת ביצוע המעשה, אבל מאידך גיסא אנחנו אומרים שבית-משפט יקבע שהוא ישהה במוסד למשך אותו עונש מרבי של מאסר עולם או 30 שנה.

אוסאמה סעדי: זה תרתי דסתרי, חבר הכנסת בני בגין.

אוסאמה סעדי: זה לא יכול להיות.

אוסאמה סעדי: זה לא הולך.

אוסאמה סעדי: שני הדברים לא דרים בכפיפה אחת.

אוסאמה סעדי: אחת מהשתיים: או שהוא באמת חולה נפש ולא אחראי למעשיו, ואז צריך לתת לו את הטיפול, וברגע שהוא מסיים את הטיפול ונגמל אז לא צריך להמשיך להעניש אותו; אם הוא מתחזה – ראינו גם מקרים שהוא מתחזה והוא לא באמת חולה נפש, ואין מחלת נפש, והוא היה אחראי למעשיו בשעת ביצוע המעשה, אז הוא יקבל את העונש שלו – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

אוסאמה סעדי: – – אבל זה פשוט חוק לא נכון.

מאיר כהן: אם כך, הסתיימה רשימת הדוברים.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מאיר כהן: אני מבקש מהמזכירות לבדוק את טענות חברי הכנסת שהצלצול לא נשמע.

מאיר כהן: טופל.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 4) (תקופת אשפוז או טיפול מרבית), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: קריאה ראשונה, בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 18 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 4) (תקופת אשפוז או טיפול מרבית), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מאיר כהן: 26 בעד, 18 נגד, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 4) תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1026); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 222 והוראות שעה) (הטבות במס בשל השקעה בחברות ציבוריות בתחום המחקר והפיתוח), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 222 והוראות שעה) (הטבות מס בשל השקעה בחברות ציבוריות בתחום המחקר והפיתוח).

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, ביום 6 בספטמבר 2012 הוקמה בידי הרשות לניירות ערך הוועדה לקידום השקעות בחברות ציבוריות הפועלות בתחום המחקר והפיתוח.

יצחק כהן: הוועדה כללה, נוסף על הנציגים של הרשות לניירות ערך, נציגים של רשות המסים, נציגים של אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון, אגף החשב הכללי ואגף התקציבים במשרד האוצר, נציגים של המועצה הלאומית לכלכלה, נציגים של משרד המשפטים ונציגים של הבורסה לניירות ערך בתל-אביב בע"מ.

יצחק כהן: הוועדה ביקשה לקדם את תעשיית הטכנולוגיה העילית, ההיי-טק, ולגרום לכך שהבורסה בישראל תהווה אלטרנטיבה יעילה לגיוסי הון של חברות אלה, ובייחוד חברות טכנולוגיה עילית בינוניות.

יצחק כהן: הוועדה קיימה דיונים רבים, והוצגו בפניה עמדותיהם של גופים הפעילים בענפי הטכנולוגיה והביו-מד.

יצחק כהן: ב-16 ביוני 2014 פורסם הדוח הסופי של הוועדה, אשר כלל המלצות בתחומים רבים, ובהן המלצות להקלות בתחום המיסוי הכלולות בהצעת חוק זו.

יצחק כהן: הצעת חוק זו היא נדבך נוסף לחוק לקידום השקעות בחברות הפועלות בתחומי הטכנולוגיה העילית (היי-טק) (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2015, הכולל תיקונים לחוק החברות, התשנ"ט–1999, ולחוק ניירות ערך, התשכ"ח–1968, המאפשרים הקלות בדיווחים לחברות האלה.

יצחק כהן: בהצעת החוק מוצע לתקן את סעיף 9(2) לפקודת מס הכנסה, הקובע פטור ממס לגופים המנויים בו, ובהם קופת גמל, בתנאים המפורטים בו.

יצחק כהן: הפטור ממס מוגבל לכך שההכנסה לא הושגה מעסק שהוא בשליטת קופת הגמל.

יצחק כהן: הגדרת "שליטה" הקבועה בסעיף האמור קובעת כי יראו יכולת לכוון את פעילותו של חבר-בני-אדם, ומכאן תהיה זו שליטה, אם מתקיימת החזקה בשיעור העולה על 50% מאמצעי השליטה בחבר-בני-האדם.

יצחק כהן: מוצע, אדוני היושב-ראש, לקבוע כי לעניין הכנסתה של קופת הגמל מדיבידנד, מריבית או מהפרשי הצמדה שהתקבלו מאת חבר-בני-אדם שהוא קרן טכנולוגיה עילית, החזקת אחד או יותר מאמצעי השליטה בקרן בידי כמה קופות גמל בשיעור שאינו עולה על 75% מאמצעי השליטה בקרן לא תהווה שליטה.

יצחק כהן: זאת לאור המלצת הוועדה להקים קרנות טכנולוגיה עילית נסחרות במודל של קרנות נאמנות סגורות, שיהיו רשאיות להשקיע עד 30% מהסכום שיגויס מהציבור בניירות ערך של חברות טכנולוגיה עילית לא נסחרות, ועד 50% במקרה שבו תתקבל תמיכה מהמדינה.

יצחק כהן: בנוסף, אדוני היושב-ראש, מוצע לקבוע במסגרת הוראת שעה לשלוש שנים כי עלות ההשקעה במניות אשר נרכשו במסגרת הנפקה לציבור של חברת מחקר ופיתוח תוכר במועד ההשקעה כהפסד הון בר-קיזוז במקום הכרתה כעלות במועד מכירת המניות.

יצחק כהן: משמעות הסעיף היא כי סכום השקעה מזכה עד לגובה של 5 מיליון שקלים חדשים יוכר למשקיע באופן שוטף, במקום הכרה בהשקעה כאמור רק בעת מכירת המניות.

יצחק כהן: עוד מוצע לקבוע כי בחישוב רווח ההון במכירת מניות של חברת מחקר ופיתוח בידי משקיע שסכום ההשקעה המזכה הוכר לו כהפסד, יוקטן המחיר המקורי של המניות בכל סכום ההשקעה שהוכר כהפסד כאמור.

יצחק כהן: זאת הואיל וכאמור ההשקעה במניות כבר הוכרה באופן שוטף בעת ביצוע ההשקעה, ועל מנת לא לתת כפל הטבה על-ידי הכרה נוספת בסכום ההשקעה בעת מכירת המניות.

יצחק כהן: כמו כן, אם השקיע משקיע בחברת מחקר ופיתוח השקעה מזכה, תבחן הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית בתום כל שנת מס במהלך התקופה הקובעת אם 70% לפחות מהוצאות החברה באותה שנה הוצאו במישרין או בעקיפין בקשר למוצר המבוסס על מחקר ופיתוח שבוצעו בחברה.

יצחק כהן: אם נמצא בבחינת הרשות האמורה כי תנאי זה אינו מתקיים בחברה, תהיה החברה חייבת במס על מלוא סכום ההשקעה המזכה שהושקע בה, בשיעור הקבוע בסעיף 125ב(2) לפקודה – 30% – בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שבו נמצא כי התנאי האמור חדל להתקיים עד מועד התשלום בפועל.

יצחק כהן: זאת כדי לקבוע תמריץ שלילי לחברות מחקר ופיתוח להפר את התנאים שנקבעו בתקנון הבורסה בדבר עיסוק עיקרי במחקר ופיתוח.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, הטבה נוספת שמוצע לקבוע היא כי במהלך התקופה הקרובה, ועל מנת לתמרץ את חברות ההיי-טק מושא החקיקה, תינתן אפשרות ליחידים בעלי שליטה, שהם עובדים בחברות מחקר ופיתוח, להתחייב במס על עליית ערך האופציות שהתקבל בידיהם טרם רישום החברה בבורסה וניתנו להם בקשר עם יחסי עובד–מעביד במסגרת סעיף 102 לפקודה, המאפשר מיסוי במסלול רווח הון שבו שיעור המס הוא 25% בלבד, וזאת על עליית ערך האופציות במועד הרישום בבורסה בישראל ועד מועד המימוש שלהן בידי העובדים האמורים.

יצחק כהן: הטבה זו ניתנת כתמריץ, שכן בסעיף 102 נקבע כי הסעיף אינו חל על בעלי שליטה, ואלה ממוסים ככלל, במסגרת סעיף 3(ט) לפקודה המחייב מימוש אופציות בידי בעלי שליטה, במס שיעור שולי העומד כיום על 48%.

יצחק כהן: ההצעה עוסקת בתיקון פקודת מס הכנסה, ומוצע להעבירה לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: עיסאווי פריג', בבקשה – אינו נוכח; מירב בן ארי – מוותרת; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נוכח; איילת נחמיאס ורבין – מוותרת; חבר הכנסת יואל חסון – לא נוכח; חבר הכנסת דב חנין – לא נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא; חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: מוותרת.

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן – לא נמצאת; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת; חבר הכנסת איציק שמולי – לא נמצא; חבר הכנסת זוהיר בהלול – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

מאיר כהן: שלוש דקות, גברתי.

מאיר כהן: בבקשה.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ברגעים אלה ממש, באתיופיה, בגונדר, באדיס, נמצאים כ-9,000 בקהילת הממתינים, שהייתה לי, לחבר הכנסת דוד ביטן, לחבר כנסת דודי אמסלם ולחבר הכנסת אברהם נגוסה הזכות להיות במשלחת ולבקר אותם.

רויטל סויד: אנשים שבני המשפחות שלהם נמצאים פה בארץ; הורים שיש להם פה ילדים שהם לא ראו מעל 15 שנה; ילדים שיש להם פה אחים שמשרתים בצבא, חיילים קרביים, שהמשפחה שלהם נמצאת שם.

רויטל סויד: פה הם יכולים להילחם למען המדינה ולשרת את המדינה.

רויטל סויד: המשפחות שלהם שם.

רויטל סויד: להביא אותן לכאן, את המשפחות – לזה הם לא טובים.

רויטל סויד: רק להיות חיילים קרביים הם טובים, לשרת את המדינה, ובעזרת השם גם לעבור את השירות שלהם בשלום.

רויטל סויד: כשחזרנו מהקהילה באתיופיה – ואני רוצה, אגב, לומר שאין ולא יכול להיות אדם אחד שידרוך שם ויראה את האנשים האלה ולא יפעל להעלות אותם כמו שאנחנו פעלנו.

רויטל סויד: הצלחנו לשכנע את הממשלה באמצעות הצעת מחליטים שהגשנו ארבעתנו להעלות את שארית הקהילה.

רויטל סויד: שארית הקהילה – 150,000 יוצאי העדה נמצאים פה, 9,000 נותרו שם; ל-90% מהם יש משפחות פה בארץ, ובמשך מעל לעשר שנים אף אחד לא טורח בכלל להעלות אותם.

רויטל סויד: והתקבלה החלטת ממשלה, והחליטו להעלות אותם, וזה עבר גם בתקציב.

רויטל סויד: אין לכם מושג איזו שמחה הייתה בקרב יוצאי העדה בארץ ובאתיופיה כשהתקבלה ההחלטה הזאת.

רויטל סויד: אפליה של כל כך הרבה זמן, היה נראה שמגיעה לסיומה.

רויטל סויד: פתאום, לפני שבוע – – –

מאיר כהן: ההחלטה הייתה שעד סוף 2016 כולם יעלו.

רויטל סויד: ההחלטה הייתה ש-120 יום מיום קבלת ההחלטה, עולים ארצה.

רויטל סויד: זאת אומרת שבעוד כחודש כבר היו צריכים להגיע ראשוני העולים לארץ.

רויטל סויד: נקבל אותם פה.

רויטל סויד: אנשים שם, שיש להם כיסופים לציון ומחכים כל כך הרבה זמן.

רויטל סויד: ופתאום אנחנו מקבלים הודעה שמקפיאים את ההחלטה הזאת.

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: כי יש בעיות תקציב.

רויטל סויד: הנומרטור.

רויטל סויד: אי-אפשר להעלות אותם.

רויטל סויד: אתם שמעתם על עוד החלטה אחת שעברה כהחלטת ממשלה ועברה כהחלטת תקציב, שהתקבלה בגינה החלטה שמבטלים אותה, שמשהים אותה?

רויטל סויד: חוץ מיהודי אתיופיה שנותרו מאחור, יש עוד החלטת ממשלה אחת שעברה עכשיו בתקציב וביטלו אותה?

רויטל סויד: אם זאת לא אפליה, התעמרות, גזענות, מה זו ההחלטה הזאת?

רויטל סויד: לא סתם יושב-ראש ועדת הפנים דודי אמסלם ויושב-ראש ועדת העלייה והקליטה נגוסה לא נמצאים פה היום.

רויטל סויד: לא סתם הם אומרים שהם לא יגיעו ויצביעו עד שלא תתבטל האפליה הזו, ההתעמרות הזו.

רויטל סויד: לא יכול להיות שיש לנו פה חיילים שיכולים למות למען הארץ שלהם – לזה הם טובים; אבל להעלות את אח שלהם, את דודה שלהם, את סבא שלהם, את סבתא שלהם, ש-18 שנה כבר נמצאים שם – לזה הם לא מספיק טובים.

רויטל סויד: אנחנו כולנו פה בבית הזה צריכים להתאחד ולומר בקריאה ברורה: די להתעמרות, די לאפליה, די לגזענות.

רויטל סויד: התקבלה החלטת ממשלה – תעמדו בה.

מאיר כהן: תודה.

רויטל סויד: אדוני ראש הממשלה, אני מבקשת ממך, די עם ספינים בכל מיני דברים.

רויטל סויד: תתייחס גם לאנשים החלשים, למיעוטים.

רויטל סויד: תתייחס לקהילת היהודים שסומכים עליך באתיופיה – –

מאיר כהן: גברתי, תודה רבה.

רויטל סויד: – – להעלות אותם.

רויטל סויד: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת קסניה סבטלובה – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת בר.

מאיר כהן: חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: – – –

מאיר כהן: מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מאיר כהן: חבר הכנסת סעדי?

אוסאמה סעדי: – – –

מאיר כהן: אתה מוותר, הבנתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת אלי כהן – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר.

אלי כהן: – – –

מאיר כהן: סליחה?

מאיר כהן: סליחה, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מסכים עם דבריה של חברת הכנסת רויטל סויד לגבי החשיבות של העלאת כל היהודים לארץ-ישראל, כמובן לרבות העלאת יהודי אתיופיה.

אלי כהן: אבל אני, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אתייחס לחוק הספציפי שאנחנו עומדים לבוא ולהצביע עליו עכשיו.

אלי כהן: החוק הזה בא ומטפל בנקודה חשובה מאוד: לבוא ולתת תמרוץ לחברות היי-טק להמשיך ולפעול בישראל.

אלי כהן: מדינת ישראל ידועה ביזמות שלה, בטכנולוגיה שלה, אך יחד עם זאת היא לא מייצרת את התשתית ואת הבסיס לאותן חברות להמשיך ולפעול בישראל.

אלי כהן: אותן חברות ואותם אנשים עם מוח יצירתי, עם אותם פתרונות, הולכים ובוחרים להעתיק את הפעילות שלהם אל מעבר לים.

אלי כהן: חלקם עושים זאת באמצעות אקזיט, חלקם עושים זאת באמצעות הנפקת מניות – הנה גם נמצא כאן השר נפתלי בנט, שעסק בתחום ומכיר את התחום, ומבין עד כמה חשוב שהחברות האלה יישארו בישראל.

אלי כהן: בד בבד עם מתן התמריצים והפעילות על מנת שהחברות האלה יישארו בארץ, אנחנו צריכים לבוא ולהפחית את נטל הרגולציה.

אלי כהן: אם אנחנו חפצים בהגדלת הצמיחה במדינת ישראל, אנחנו צריכים לבוא ולעודד כאן לא רק את אותם מקומות של מחקרי פיתוח, אלא את אותן חברות שימשיכו להיות כאן פעילות.

אלי כהן: נמצא כאן גם ידידי חבר הכנסת אמיר אוחנה, שמכיר לפני ולפנים את הפעילות של שוק ההון בישראל, ואמיר, עד כמה אנחנו צריכים את החברות האלה כאן בישראל; לא בנאסד"ק, לא בלונדון – בישראל.

אלי כהן: לצד אותם פיתוחים חשובים ומשמעותיים, אנחנו צריכים שהן יהיו כאן.

אלי כהן: ברגע שמעבירים את הפעילות שלהן לחו"ל יש פגיעה גם בצמיחה וגם בשירותים הנוספים.

אלי כהן: לכן אני רוצה לברך גם את משרד האוצר ואת סגן השר יצחק כהן על הצעת החוק החשובה הזאת.

אלי כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 222 והוראות שעה) (הטבות במס בשל השקעה בחברות ציבוריות בתחום המחקר והפיתוח), התשע"ו–2016 – קריאה ראשונה, בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 222 והוראות שעה) (הטבות במס בשל השקעה בחברות ציבוריות בתחום המחקר והפיתוח), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

מאיר כהן: ובכן, 41 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק תועבר לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 21, 44 ו-50א לתקנון הכנסת.

מאיר כהן: זאת הצעה שבעקבותיה הצבעה.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת דוד ביטן, יושב-ראש ועדת הכנסת.

מאיר כהן: אדוני.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בהצעה לתיקון תקנון הכנסת בעניין אי-אמון בממשלה ובעניין שעת שאלות.

): אני מתכבד להציג בפניכם הצעה לתיקון תקנון הכנסת שהכינה ועדת הכנסת.

): תחילתה של ההצעה בהסכמות בין הקואליציה והאופוזיציה שהכינו חברי הכנסת צחי הנגבי ומרב מיכאלי, ומטרתה תיקון הכלים הפרלמנטריים של אי-אמון בממשלה ושעת שאלות לראש הממשלה ולשרים.

): אנחנו קיבלנו את ההצעה מיושב-ראש הקואליציה ומיושב-ראש סיעת המחנה הציוני.

): לאחר דיון בוועדה ביצענו כמה תיקונים.

): לאחר שהנחנו את ההצעה בפני חברי הכנסת, הוגשו כמה השגות.

): דנו בהשגות, והיום בעצם אנחנו מביאים את זה לאחר שדנו בעניין הזה.

): ההשגות הוסרו לאחר שתיקנו תיקונים על-פי הסכם עם מגישי ההשגות, וכיום אנחנו מציעים את ההצעה ללא הסתייגויות.

): לפי תכליתו החוקתית, מכשיר האי-אמון נועד לאפשר לרוב חברי הכנסת להציג ממשלה חלופית, אולם בפועל הכנסת נדרשת מדי שבוע לפתוח את דיוניה בהצעות אי-אמון שאין בינן ובין התכלית האמורה דבר.

): לפיכך מוצע לקבוע כי במשך כל מושב של הכנסת יידונו לא יותר מעשר הצעות להביע אי-אמון בממשלה, אלא אם כן הבקשה הוגשה בידי 61 חברי כנסת לפחות, ואז היא לא תוגבל במכסה כלשהי.

): בהתחשב בצמצום מספר הצעות האי-אמון, סגן שר לא יהיה רשאי עוד להשיב על הצעות אלה.

): סיעות האופוזיציה שחבריהן הם רוב בקרב חברי האופוזיציה הן שיודיעו שבוע מראש מהם המועדים שבהם יידונו הצעות האי-אמון, ובמועדים האלה יוכלו כל הסיעות שיחפצו בכך להגיש הצעות, ללא מכסה.

): הכוונה היא שהסיעות הקטנות שיש להן מכסה, בעצם הפעם לא תהיה להם מכסה; ברגע שתוגש הצעת אי-אמון, גם הן יוכלו להגיש באותו מועד.

): נוסף על הצעות אלה, שיידונו בימי שני כמקובל, יוכלו הסיעות להמשיך להגיש הצעות אי-אמון בסוף נושא העומד על סדר-היום, למשל הצעת חוק לקריאה ראשונה או שנייה, במסגרת המכסה שחלה עד היום וכוללת הגבלה לגבי סיעות קטנות.

): הכוונה היא שבכל הצעת חוק או דיון כלשהו אפשר להגיש את זה כהצעת אי-אמון, וההצבעה הופכת להיות הצבעת אמון.

): את זה לא ביטלנו ולא הגבלנו.

): בעיקרון, את זה אפשר להגיש נוסף על המכסה שאנחנו מתייחסים אליה כרגע בתקנון.

): תיקונים אלה נקבעו כהוראת שעה לכנסת הנוכחית החל בכנס הקיץ, ולצדם נקבעו כמה תיקוני קבע הנדרשים כדי להתאים את התקנון לחוק-יסוד: הממשלה, שנכנס לתוקף בתחילת הכנסת הזאת.

): מכיוון שמדובר בהסכם בין סיעות האופוזיציה והקואליציה, שאומנם תיקנו אותו בדרך, אנחנו קבענו שזה יחול רק על הכנסת הזאת.

): לקראת הכנסת הבאה יצטרכו לשבת עוד פעם ולעשות תיקון נוסף, אלא אם כן יחליטו שהתיקון הזה מתאים גם לכנסת הבאה.

): כך, למשל, חוק-היסוד קובע כי לצד הצעה להביע אי-אמון בממשלה יש להציג הודעה בכתב בדבר הרכב הממשלה המוצעת וקווי היסוד שלה.

): בעניין זה מוצע להבהיר כי ההודעה תהיה חתומה בידי חבר הכנסת המיועד לכהן כראש הממשלה, ותצורף לה הסכמה של כל השרים המיועדים.

): מזכירת הכנסת תפיץ הודעה זו לפני תחילת הישיבה, כדי שיהיה לחברי הכנסת די זמן לעיין בה.

): יצוין כי סיעה רשאית למסור הודעה זו גם אם הצעת האי-אמון תוגש במועד מאוחר יותר, והיא תעמוד בתוקפה כל עוד לא מסרה הסיעה הודעה אחרת.

): בעניין הזה הלכנו לקראת האופוזיציה, במובן הזה – –

מאיר כהן: חברות הכנסת בצד שמאל, אנא מכן.

): – – שצריך להגיש את הרכב הממשלה לפני הגשת הצעת האי-אמון.

): בהצעות שהן הצעות שמחליטים באותו רגע, כהצבעה על הצעת חוק מסוימת, למשל, ואין בידי הקואליציה או בידי הכנסת הרכב הממשלה, נוצרת בעיה.

): לכן אמרנו שאפשר להגיש למזכירות הכנסת הרכב ממשלה, וזה יישאר כל הזמן, עד שיחליטו שזה לא מתאים.

): אז אנחנו יכולים באופן קבוע לא להתעכב במקרים שמגישים הצעת אי-אמון בהצבעה כלשהי.

): תיקון נוסף שעשינו הוא בנושא הוספת כלי פרלמנטרי חדש, של שעת שאלות לראש הממשלה וליתר חברי הממשלה.

): לפי המוצע, ועדת הכנסת תקבע בכל מושב עשרה מועדים שבהם יוזמנו ראש הממשלה או שר אחר, כל אחד לא יותר מפעם אחת במושב, להשיב על שאלות של חברי כנסת בדיון שיימשך שעה.

): אם ראש הממשלה או שר אחר ממונים על יותר ממשרד אחד, יוארך הדיון בעשר דקות לכל משרד נוסף.

): במקרה הזה, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין העלתה טענה, שאם יש שרים שמחזיקים יותר ממשרד אחד – הפשרה שהתקבלה, שבמקרה כזה יתווספו עשר דקות בגין כל משרד נוסף מעבר לאחד.

): זאת אומרת, אם שר התחבורה הוא גם שר המודיעין, הוא ישיב שעה ועשר דקות; ואם ראש הממשלה כיום מחזיק כמה תיקים, לפי המצב היום הוא ישיב שעה ו-40 דקות.

): כשהוא ימסור את תיק הכלכלה או את תיק החוץ וכדומה, הוא יוכל להתייחס פחות זמן.

): זאת הפשרה.

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, התפשרתי תחת כפייה.

): לא תחת כפייה.

): הרעיון שהצעתי בעניין הזה היה בסדר גמור.

איילת נחמיאס ורבין: משרד החוץ ראוי לעשר דקות, אהבתי את זה.

): השאלות לא יימסרו מראש, ואם עלה צורך לקיים בירור לפני מתן תשובה עניינית, ישיב השר במליאה בתוך עשרה ימים במועד שיקבע יושב-ראש הכנסת.

): רוב חברי סיעות האופוזיציה הם שיקבעו מי השר שיוזמן לכל מועד.

): תינתן לאופוזיציה עדיפות בהשתתפות בדיון שכן לפחות שלושה-רבעים מהשואלים יהיו מקרב האופוזיציה.

): כל שר לא יופיע יותר מפעם אחת בשנה, שיהיה ברור.

): אפשר לקבוע מי יתחיל ומי לא, אבל פעם אחת בשנה זאת תהיה שעת השאלות של כל שר ושר, לא יותר מעשרה שרים.

): גם כלי זה נקבע כהוראת שעה לכנסת העשרים ותחילתו בכנס הבא.

): ועדת הכנסת ניסתה פה ליצור איזונים שונים, בתיקון, ולהגיע להסכמה רחבה, ולכן גם לא הוגשו כל השגות, כי רוב ההשגות שגובשו, התייחסנו אליהן בדיון שהיה בוועדת הכנסת לאחר שהנחנו את ההצעה בפני חברי הכנסת.

): לכן אבקש את אישורה של הכנסת לתיקון התקנון בניסוח המונח לפניכם.

): תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כן, אני מבקש מכולם לשבת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הצעת ועדת הכנסת כפי שהקריא חבר הכנסת ביטן.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 17 בעד הצעת ועדת הכנסת – 27 נגד – 7 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 21, 44 ו-50א לתקנון הכנסת נתקבלה.

מאיר כהן: 27 בעד, שבעה מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: אם כך, הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיפים 21, 44 ו-50א התקבלה.

מאיר כהן: ובבקשה, אני מבקש להוסיף את חברת הכנסת רויטל סויד, הצביעה בעד; חבר הכנסת יוסי יונה, הצביע בעד, וחברת הכנסת נורית קורן הצביעה בעד.

מאיר כהן: [נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 163), התשע"ו–2015; מ/956.

מאיר כהן: יציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף.

מאיר כהן: בבקשה.

אלי אלאלוף: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, ההצעה שבפניכם היום היא לאשר את החלטת ועדת העבודה, והרווחה והבריאות לפצל את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 163), התשע"ו–2015.

אלי אלאלוף: הצעת החוק הזאת עוסקת בשני עניינים שונים, נפרדים מאוד.

אלי אלאלוף: החלק הראשון עוסק בהחרגתם מגדר תושב ישראל של מקבלי אשרה ורישיון לישיבת ביקור למשקיע.

אלי אלאלוף: ההחרגה הזאת עוסקת במשקיעים מארצות-הברית ובני משפחותיהם שנמצאים בישראל לרגל עבודתם, והיא אחד התנאים להסדר הדדי עם ארצות-הברית בנושא הסדרת מתן אשרות למשקיעים ישראלים שם.

אלי אלאלוף: חלק זה יובא כבר בשלב זה להצבעה, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: החלק השני לא יהיה להצבעה, זה רק דיווח.

אלי אלאלוף: החלק השני בהצעת החוק עוסק בהוספתם של מחזיקי רישיון זמני לפי סעיף 2(א)(5) לחוק הכניסה לישראל.

אלי אלאלוף: אלו אותם זרים שאינם בני הסגרה לרשימת המוחרגים מגדר תושב ישראל.

אלי אלאלוף: הוועדה מעוניינת להמשיך ללמוד את ההיבטים הנוספים של ההצעה בהקשר של מחזיקי רישיון זה, ועל כן תוסיף לדון בחלק הזה בשבועות הקרובים.

אלי אלאלוף: לפיכך, אני מבקש לאשר את הצעת הפיצול.

אלי אלאלוף: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בדבר החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לפצל את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 163), התשע"ו–2015.

מאיר כהן: אדוני יגיע למקומו, ואנחנו נתפעל את ההצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 18 בעד הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 25 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 163), התשע"ו–2015, נתקבלה.

מאיר כהן: 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: החלטת הוועדה נתקבלה.

מאיר כהן: אנחנו מוסיפים את חברת הכנסת נורית קורן לפרוטקול.

מאיר כהן: אנחנו אישרנו בהצבעה את ההחלטה שלכם לפצל את חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 163), התשע"ו–2015.

מאיר כהן: זה החלק הראשון, זאת ההצבעה.

מאיר כהן: [מס' כ/570; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 5) (איסור הפליה בשל לבישת מדי כוחות הביטחון וההצלה), התשע"ד–2014; כ/570.

מאיר כהן: ההודעה נמסרה ביום 18 בינואר 2016.

מאיר כהן: הנמקת הערעורים של סיעת מרצ: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא.

מאיר כהן: אז אנחנו לא נשמע את הערעורים, כמובן.

מאיר כהן: נעבור להצבעה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 19 בעד הודעת הוועדה – 19 נגד – 3 נמנעים – אין הודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 5) (איסור הפליה בשל לבישת מדי כוחות הביטחון וההצלה), התשע"ד–2014, נתקבלה.

מאיר כהן: 19 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: דין הרציפות יופעל לפי הודעת ועדת הכלכלה.

מאיר כהן: [מס' כ/588; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' ; נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 61) (החלת האיסור על משלוח פרסומת לשם קבלת תרומות או לתעמולה), התשע"ה–2014, כ/588; ההודעה נמסרה ביום 15 בפברואר 2016.

מאיר כהן: הנמקת הערעורים של סיעות הרשימה המשותפת ומרצ – בוטל?

מאיר כהן: איימן עודה, אדוני, ביטלתם?

מאיר כהן: אתה עולה לנמק, בבקשה.

מאיר כהן: אחריו – מרצ, עיסאווי פריג', לא נמצא.

מאיר כהן: איימן, תחליט, אדוני.

מאיר כהן: במיוחד שחבר הכנסת אחמד טיבי, שהיה אמור להחליף אותי ב-21:00, לא נמצא במליאה.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, אני אנצל את הבמה לדבר על יום האישה הבין-לאומי, מכיוון שמחר אין לי זכות לדבר.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביום הזה לפני יותר מ-100 שנים צעדו אלפי נשים ברחובות ניו-יורק הקרה והמרוחקת, עם חתיכות של לחם יבש ופרח זוהר, וביקשו צדק ורק צדק, שוויון בתנאי העבודה, שוויון בשכר וזכות הצבעה.

איימן עודה: לחם – כדי לחיות, ופרחים – כדי שיהיה בשביל מה לחיות.

איימן עודה: גבירותי ורבותי, עברו מאז עשרות שנים, ואנחנו כאן ועכשיו מסתכלים על מעמדן של נשים בעולם, ויש לנו עוד דרך ארוכה לצעוד.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשתף אתכם בשני סיפורים, של שתי נשים שאינן עמנו עוד.

איימן עודה: בתיק המשטרתי של המקרה הראשון כתוב כך: "מהחקירה עולה כי החשוד הוציא את הצעירה מהרכב והחל להכות אותה.

איימן עודה: בשלב הזה המנוחה החלה להתחנן על חייה, אך החשוד הגיע כשבלבו גמלה ההחלטה להמיתה.

איימן עודה: החשוד הלם במנוחה באמצעות פטיש עד אשר מתה, ונמלט מהמקום".

איימן עודה: בסיפור השני, במקום האחר, כתוב כך: "הוא הלם בה בפטיש פעם אחת, והיא ניסתה להגן על עצמה בידיה, אבל הוא המשיך להלום בה שוב ושוב".

איימן עודה: הרוצח סיפר לחוקרים: "היא אמרה לי שאני כמו זר אליה, ושזהו, האהבה נגמרה לגמרי.

איימן עודה: אני לא זוכר כלום מהרגע שלקחתי את הפטיש, פשוט ייאוש גדול תפס אותי.

איימן עודה: אמרתי ששנינו מסתלקים מהעולם הזה.

איימן עודה: אמרתי שאני לא נשאר, ומסיים את החיים שלי".

איימן עודה: בשני הסיפורים מדובר בגבר שרצח באכזריות אישה.

איימן עודה: הראשון רצח את רנין רחאל והשני רצח את דפנה בר ציון.

איימן עודה: הסיפור הראשון יצא לתקשורת הישראלית בעברית כסיפור של רצח על רקע כבוד המשפחה, כבוד המשפחה הארור הזה; החברה הערבית מזמן נפטרה מהביטוי המבזה הזה, ודווקא החברה הישראלית היא שדבקה בו, ואילו הסיפור השני תואר כסיפור של אהבה עמוקה, אובססיבית ונכזבת, שהסתיימה ברצח אלים ואכזרי של אמן שרצח את אהובתו.

איימן עודה: ואני שואל מעל במה זו, כגבר, כבן-זוג וכאדם: האם לא הגיע הזמן להיפטר מהרקעים האלה של רצח נשים?

איימן עודה: כבוד המשפחה, רקע רומנטי, רקע של "משבר עלייה", רקע סמים, רקע אלכוהול, רקע תרבותי, רקע משבר משפחתי, וההמצאה החדשה של משטרת ישראל – "נרצחה על רקע עצמאותה", כמו שנכתב באחת מהודעות התקשורת אחרי שאימא לשישה ילדים נורתה בשישה כדורים.

איימן עודה: עוד ועוד המצאות וקלישאות כדי שלא להגיד את התיאור הנכון לפשע הזה שמסיים את חייהן של כ-20 נשים כל שנה בטרם עת, ערביות ויהודיות, מכל העדות והקבוצות האתניות, כשכמעט חצי מהקורבנות הן נשים ערביות – זה רצח נשים, רצח שמתבצע בידי גבר שמנסה לשלוט בחיי אישה, כאשר הוא לא רואה אותה כאדם עצמאי וחופשי.

איימן עודה: חברי וחברות הכנסת הנכבדים, הגיע הזמן שנשים את המאבק בפשע הנורא הזה בראש סולם העדיפויות שלנו, ונפסיק להתחבא מאחורי הסברים ורקעים למיניהם.

איימן עודה: לא יכול להיות שרוצחי נשים לא נמצאים מאחורי סורג ובריח.

איימן עודה: לא יכול להיות שנשים מאוימות על-ידי גברים, ואנחנו שותקים.

איימן עודה: אוזלת ידנו מחזקת את ידם של הרוצחים.

איימן עודה: ענישה היא הגורם המרתיע ביותר בנושא זה, ובנוסף, שלושה מרכיבים נוספים חשובים לא פחות – חינוך, חינוך וחינוך.

איימן עודה: כנראה עוד לא הפנמנו ולא למדנו שנשים הן שוות במלוא מובן המילה, שותפות לדרך, מובילות ומנהיגות.

איימן עודה: ביום האישה הבין-לאומי עלינו לזכור את הנשים ששילמו בחייהן על היותן נשים, ובו-בזמן לחשוב על איזה עתיד אנחנו רוצים לייצר לבנות ולבנים שלנו.

איימן עודה: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: האם אתה משאיר את הערעור שלך?

איימן עודה: לא.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: מסיר את הערעור.

מאיר כהן: אם כך, אנחנו מצביעים על הודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 61) (החלת האיסור על משלוח פרסומת לשם קבלת תרומות או לתעמולה).

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה.

מאיר כהן: אני מבקש – – –

דוד ביטן: תרשום אותי שהייתי בעד.

דוד ביטן: הצבעה מס' 20 בעד הודעת הוועדה – 26 נגד – 4 נמנעים – אין הודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 61) (החלת האיסור על משלוח פרסומת לשם קבלת תרומות או לתעמולה), התשע"ה–2014, נתקבלה.

מאיר כהן: 26 בעד, ארבעה מתנגדים.

מאיר כהן: לפרוטוקול נוסיף גם את חבר הכנסת – מי זה היה?

מאיר כהן: דוד ביטן, אדוני, ואיימן עודה.

מאיר כהן: הצעת החוק חוזרת לדיון בוועדת הכלכלה.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ח באדר א' התשע"ו, 8 במרס 2016, בשעה 16:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.

מאיר כהן: לילה טוב.