ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 108, 2016-02-29 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ' באדר א' התשע"ו, 29 בפברואר 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 28), התשע"ו–2016, שהוחזרה מוועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 21), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 – הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו–2016, של חברי הכנסת טלי פלוסקוב, רועי פולקמן ואורלי לוי אבקסיס וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2672/20 וכלה בהצעת חוק פ/2712/20 – הצעת חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני (תיקון – הגבלות על ייצוא ביטחוני לכוחות ביטחון שביצעו הפרות חמורות של זכויות אדם), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – התאמות למי שנקרא לשירות מילואים בקריאת פתע), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יחיאל חיליק בר, שרן השכל, איציק שמולי, יוסי יונה, נחמן שי, יעל כהן-פארן ועמר בר-לב; הצעת חוק איסור הפליה מחמת משקל (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק השתלת אברים (תיקון – הפניה להסכמה לתרומת אברים בטפסים מקוונים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יאיר לפיד, אלי אלאלוף ויעל גרמן; הצעת חוק הבטחת זכויות הפנסיה של עולים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת סופה לנדבר, חמד עמאר, יעל גרמן, זהבה גלאון, תמר זנדברג, עליזה לביא, מיקי רוזנטל, שלי יחימוביץ, איתן כבל, מנואל טרכטנברג, יחיאל חיליק בר, חיים ילין, עודד פורר, רוברט אילטוב, אורן אסף חזן, קארין אלהרר, אילן גילאון, מיכל רוזין, מיקי לוי, יעל כהן-פארן, אורלי לוי אבקסיס, איציק שמולי, איתן ברושי ואלעזר שטרן; הצעת חוק מעמדן של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הסוכנות היהודית לארץ-ישראל (תיקון – ביטול תיקון מס' 2 והחלת חופש מידע), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין, תמר זנדברג, אלעזר שטרן, מרב מיכאלי, סתיו שפיר, עיסאווי פריג', עבדאללה אבו מערוף, אוסאמה סעדי, אחמד טיבי, יעל גרמן, מיקי לוי, עאידה תומא סלימאן, עפר שלח, זהבה גלאון וציפי לבני; הצעת חוק סימון רכיבים אלרגניים בתפריטים של רשתות בתי-אוכל, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלת הבטחת הכנסה לקשיש), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק גיל פרישה לאישה (תיקוני חקיקה), התשע"ו–2016,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברות הכנסת אורלי לוי אבקסיס ושרן השכל; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – גמול עבודה ביום עבודה מקוצר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק פדיון הטבת חניה לעובד לשם צמצום שימוש ברכב פרטי, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג, מכלוף מיקי זוהר, אורי מקלב, רועי פולקמן, שרן השכל, איתן כבל, יעל כהן-פארן ודב חנין; הצעת חוק לעידוד תרומות מזון, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי לעובד שמלאו לו 50 שנים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון – סכום שלא יובא בחשבון במבחן ההכנסה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול מבחני התלות לקבלת גמלת סיעוד לאזרח שמלאו לו 80 שנים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נחמן שי, איציק שמולי, אילן גילאון, יפעת שאשא ביטון, מיקי רוזנטל, מיכל רוזין, תמר זנדברג, עאידה תומא סלימאן, מיכל בירן, יוסי יונה, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן, איתן כבל, זוהיר בהלול, עיסאווי פריג', יעקב פרי, מאיר כהן, שרן השכל, ענת ברקו, מכלוף מיקי זוהר, מיכאל אורן, עמיר פרץ, חיים ילין, מיקי לוי, יוסף ג'בארין, אמיר אוחנה, אלי אלאלוף, יגאל גואטה, משה גפני, עבדאללה אבו מערוף, אוסאמה סעדי, עבד אל חכים חאג' יחיא, אלעזר שטרן, עודד פורר, מירב בן ארי, מרב מיכאלי, יואל חסון וסופה לנדבר; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון – מגבלות ברישוי קבלני כוח-אדם), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי ויעקב מרגי; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (זנים תעשייתיים של קנבוס), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג,

ירדנה מלר-הורוביץ: איתן ברושי, שרן השכל, מיקי לוי, רועי פולקמן ויואב קיש; הצעת חוק זיכרון הלחימה והגבורה – מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איל בן ראובן, סופה לנדבר, מרדכי יוגב, אביגדור ליברמן, קסניה סבטלובה, רוברט אילטוב, איתן כבל, יחיאל חיליק בר, עודד פורר, בצלאל סמוטריץ, יואל רזבוזוב, יואל חסון ויוסי יונה; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (פסק-דין פלילי של בית-משפט צבאי כראיה בהליך אזרחי), התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת ענת ברקו; הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – זכות להחלפת חברת ניהול), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת מיקי לוי; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – איסור גביית עמלה בעד ניהול חשבון להשקעה בניירות ערך), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מיקי לוי ואלי כהן; הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – צמצום ההתרבות של כלבים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נורית קורן, שרן השכל, יואל חסון, יוסי יונה, תמר זנדברג, מיכל רוזין, אברהם נגוסה, אמיר אוחנה, חמד עמאר, דוד ביטן, אורלי לוי אבקסיס, יעל גרמן ורועי פולקמן; הצעת חוק חובת פרסום הודעות באינטרנט, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נורית קורן, מירב בן ארי, שרן השכל, יעקב מרגי, מיכל בירן, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין, יוסי יונה, תמר זנדברג, מיכל רוזין, אברהם נגוסה, אמיר אוחנה, חמד עמאר, אוסאמה סעדי, יואב קיש, ענת ברקו, דוד ביטן, אורלי לוי אבקסיס, יעל גרמן, רועי פולקמן, יפעת שאשא ביטון ורוברט אילטוב; הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג', מיכל רוזין ותמר זנדברג; הצעת חוק יסודות המשפט (תיקון – עקרונות המשפט העברי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מכלוף מיקי זוהר, אברהם נגוסה, עודד פורר, ענת ברקו, יעקב מרגי, יגאל גואטה, דוד אמסלם ויואב בן צור; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – שיפור מערכת החשמל הדירתית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, אורלי לוי אבקסיס, אילן גילאון, איציק שמולי, סתיו שפיר ועמר בר-לב; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי אדם מחמת משקל), התשע"ו–2016, מאת חברות הכנסת יפעת שאשא ביטון ותמר זנדברג; הצעת חוק איסור שימוש ברכב ממשלתי לשר וסגן שר ביום המנוחה השבועי ובחג, התשע"ו–2016, מאת חברת הכנסת תמר זנדברג; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד חינוך), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מרדכי יוגב, מכלוף מיקי זוהר, יעקב מרגי, יואב בן צור, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא ביטון ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מתן שירות טלפוני על-ידי בעל רישיון להפעלת קו שירות לאוטובוס), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, איתן כבל ויפעת שאשא ביטון; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – הרוב הדרוש להחלפת ספק גז בבית משותף), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת רועי פולקמן, איתן כבל, מירב בן ארי, מכלוף מיקי זוהר, אלי כהן, נורית קורן ואורי מקלב; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – שידורי חדשות בין-לאומיים המופקים בישראל), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נחמן שי, ענת ברקו, עודד פורר, מיכאל אורן, קסניה סבטלובה, יצחק וקנין, עליזה לביא, נורית קורן, דוד אמסלם, טלי פלוסקוב, איילת נחמיאס ורבין, איתן ברושי, איתן כבל, מנואל טרכטנברג, יחיאל חיליק בר, יואל חסון, מיקי לוי, עמר בר-לב, חיים ילין, עיסאווי פריג', מרב מיכאלי, איל בן ראובן, שרן השכל ואביגדור ליברמן; הצעת חוק הסדרת הריבונות בשטחי יהודה, השומרון ורצועת-עזה במסגרת פתרון שתי מדינות לשני עמים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יחיאל חיליק בר, איציק שמולי, יעל כהן-פארן, עמר בר-לב, נחמן שי, איילת נחמיאס ורבין, איל בן ראובן, איתן ברושי, מנואל טרכטנברג ומיכל בירן; הצעת חוק הדואר (תיקון – תקופה מרבית למשלוח דבר דואר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איתן ברושי, משה גפני, איתן כבל, אורי מקלב, דב חנין,

ירדנה מלר-הורוביץ: עבדאללה אבו מערוף, ישראל אייכלר, יעל כהן-פארן, איל בן ראובן, מיקי לוי, חיים ילין, עודד פורר, יעל גרמן, מנואל טרכטנברג, זוהיר בהלול, יואב בן צור, מאיר כהן, יחיאל חיליק בר, טלי פלוסקוב, עאידה תומא סלימאן, חמד עמאר, דוד ביטן, יצחק וקנין, יגאל גואטה, אברהם נגוסה, בצלאל סמוטריץ, מכלוף מיקי זוהר, עליזה לביא, עמר בר-לב, איילת נחמיאס ורבין ומרב מיכאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי השלטון והמשפט (יום האישה הבין-לאומי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, אחמד טיבי, עבדאללה אבו מערוף, חנין זועבי, דב חנין ויעל גרמן; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הטלת חובות לשם מניעת הטרדה מינית במוסד חינוך), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, מירב בן ארי, איימן עודה, מסעוד גנאים, אחמד טיבי, חנין זועבי, דב חנין ויעל גרמן; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הבניית שיקול הדעת השיפוטי בפסיקת פיצויים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן, מירב בן ארי, איימן עודה, עבד אל חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, רחל עזריה, דב חנין, מסעוד גנאים, אחמד טיבי ויעל גרמן; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – חובת המצאת פירוט בנוגע לחוב), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת איתן כבל, ענת ברקו, אילן גילאון, איציק שמולי, יואל חסון, מיכל רוזין, יחיאל חיליק בר, אורלי לוי אבקסיס, קארין אלהרר, איילת נחמיאס ורבין, יוסי יונה ודב חנין; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – גמול והחזר הוצאות לעובד סיעה או מפלגה וליועץ פרלמנטרי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אחמד טיבי, יוסף ג'בארין, עבד אל חכים חאג' יחיא, עבדאללה אבו מערוף, באסל גטאס, ג'מאל זחאלקה, מסעוד גנאים, עאידה תומא סלימאן, איתן כבל, קסניה סבטלובה, יעקב מרגי, זהבה גלאון, קארין אלהרר, אילן גילאון, עיסאווי פריג', מיכל רוזין, יעל גרמן, אורי מקלב, איתן ברושי ומירב בן ארי; הצעת חוק איסור קבלת תרומות ממדינות זרות שאין להן יחסים דיפלומטים עם מדינת ישראל,

ירדנה מלר-הורוביץ: התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – אי-מינוי אדם לראש נציגות ישראל במדינה זרה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עיסאווי פריג' וזהבה גלאון.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון בהצעות לסדר-היום של חברי הכנסת מירב בן ארי ואלעזר שטרן בנושא: משרד העלייה והקליטה אחראי לטיפול בתלמידים צברים שנולדו למשפחות של עולים מאתיופיה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלה שמפקירה את המאבק המדיני, הורסת כל חלקה טובה וגורמת לפגיעה אנושה בכלל אזרחי המדינה;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלת נתניהו מעדיפה לתחזק קואליציה על חשבון יחסי החוץ של מדינת ישראל

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סדרת הצעות אי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן, מטעם המחנה הציוני: ממשלה שמפקירה את המאבק המדיני, הורסת כל חלקה טובה וגורמת לפגיעה אנושה בכלל אזרחי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שתנמק את ההצעה היא חברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, שלוש ההצעות ינומקו ברצף, ולאחר מכן השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין ישיב במשולב.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקשת לפתוח את הדיון בהצעת אי-אמון בממשלה ביום שהוא יום מאוד מיוחד בכנסת הזאת, דווקא עם מנהיג גדול, שהיום הכנסת מציינת שנתיים לפטירתו, אבל עשר שנים בעצם ליום שבו נפרדנו ממנו; מנהיג שהיה לי, ולא רק לי, אלא לעם ישראל, אמון מאוד גדול בו.

ציפי לבני: וכשאני רואה את נתניהו יושב על הכיסא שם, אני לא יכולה – לא היום, וגם הרבה פעמים – שלא לחשוב על אריק שרון.

ציפי לבני: על מנהיג של מעשים, שלא פחד לבצע גם כשידע שהתוכניות שלו יקבלו ביקורת ושנאה, ובמקום להיכנע לגורמי לחץ, לעסוק בפוליטיקה קטנה של הישרדות, להיות בסדר עם אלה מפה ומשם מממשלתו, הוא פשוט ביצע את מה שהוא האמין בו לטובת עם ישראל – מדינת ישראל והעם היהודי, כך הוא נהג לומר.

ציפי לבני: וממשלת ישראל חסרה את אותו אומץ, את אותה עשייה, את אותה מנהיגות, ואני מאמינה שלא רק אנחנו כאן בכנסת אלא עם ישראל כולו כמהּ למנהיגות שהייתה מנהיגותו של אריק שרון.

ציפי לבני: יש כמה תמונות שמלוות אותי כשאני חושבת עליו, בעיקר היום הזה.

ציפי לבני: האחת היא אריק שרון יושב על כיסאו של ראש הממשלה, הכנסת ריקה, עולה איזה חבר כנסת תורן לדבר – אין לי מושג מה היה הנושא – אבל בחוץ היה נתניהו מזיע כולו, מתכנן את מה שנקרא "פוטש", שנגמר בסוף במה שאחר כך קראו "פונץ'-בננה", פשוט כי לנתניהו לא היה אומץ לעשות את מה שהוא דיבר עליו, ואחרי כל הדיונים מסביב הוא חזר פנימה והצביע; הצביע בעד ההתנתקות, דרך אגב, למי שמנסה היום לשנות את ההיסטוריה.

ציפי לבני: אבל מה שהדהים אותי היה אריק שרון, שישב.

ציפי לבני: הוא לא ביקש דיווחים מבחוץ, הוא לא ישב מודאג; הוא ידע שהוא קיבל החלטה, הוא הולך לבצע אותה, וזהו.

ציפי לבני: אירוע נוסף שאני נזכרת בו הוא אותה פגישה שארגנתי בזמנו, אחרי ההתנתקות, בין אריק לבין המפונים.

ציפי לבני: ישבנו שם, והוא הסתכל בעיניים שלהם, אנשים שהוא קיבל החלטה לפנות אותם מבתיהם, והיו דמעות בעיניים של כולם.

ציפי לבני: וזה היה אישי, וזה היה פגישה בין בני-אדם, אבל הוא לא חזר בו מאותה החלטה דרמטית שהוא קיבל.

ציפי לבני: וגם אם קראו לו "אריק מלך ישראל", הוא לא רצה לקחת לעצמו את סממני המלוכה, לא לו ולא למשפחתו, אלא תמיד לקח את זה עם איזשהו קורטוב של חיוך ולא עם רצינות רבה מדי.

ציפי לבני: והיום שבו אריק שרון באמת הפך למנהיג לאומי היה היום שבו הוא עמד מול מרכז הליכוד, שהוסת אז על-ידי נתניהו, שצעק בקולי-קולות: לא תקום מדינה פלסטינית, ושרון, שגם ידע את האמת, שזה האינטרס של מדינת ישראל, פשוט ניצב מול מרכז הליכוד ואמר להם: זה מה שיהיה.

ציפי לבני: את אותם דברים שנתניהו יודע שזה האינטרס של מדינת ישראל, והוא לא מעז לומר את זה בקול, או לא מעז להתקדם אפילו צעד אחד קדימה.

ציפי לבני: וזאת בעצם סיבת האי-אמון שהגשנו היום – לא לזכרו של מנהיג שהיה, אלא מתוך היעדר המנהיגות הקיים היום.

ציפי לבני: והחלק שהוא מטריד במיוחד הוא העובדה שממשלת נתניהו מובילה בעיניים פקוחות את מדינת ישראל לקיר בטון שנמצא ממול, והם יודעים שהמצב לא הולך להשתפר.

ציפי לבני: אני לא חשבתי לומר את המילים האלה היום מרוב שהן קשות, אבל הממשלה הזאת יודעת שאם הם לא יעשו מעשה, הטרור יגבר.

ציפי לבני: והיום נציג שלה, השר אלקין, הודיע שהרשות הפלסטינית תקרוס, והם ייפלו על כתפינו, ונצטרך להתחיל לחנך אותם ולממן אותם.

ציפי לבני: ומה שמטריד אותי יותר זה שנצטרך לשלוח את הילדים שלנו לקסבות שם.

ציפי לבני: והוא מסתכל על זה, ומדווח על זה, ואומר שגם הטרור ילך ויגדל, ובידיעה הזאת הם ממשיכים לא לעשות כלום.

ציפי לבני: וחשוב לומר שהפתרון לא נמצא לא בהצעות של ליברמן, לא בהצעות של בנט ולא בהצעות שעולות מתוך הממשלה; הפתרון לא נמצא בזה שהם ידברו יותר חזק, לא נמצא בזה שהם יעבירו פה חקיקה להדחת ח"כים – זה לא משפר לרגע את מצבה הביטחוני של מדינת ישראל; שום חוק עמותות לא מוסיף גרם אחד של ביטחון לאזרחי מדינת ישראל, אלא מתוך ידיעה שלהם אין את הפתרון הם מרבים שנאה בתוך מדינת ישראל בין אזרחיה השונים.

ציפי לבני: והיום זה ברור שרק פעולות צבאיות לא יכולות להחזיר את הביטחון לאזרחי מדינת ישראל, ואנחנו בעד פעולות צבאיות נגד הטרור, כמה שצריך, ובכוח.

ציפי לבני: אבל חייבים במקביל לנקוט את אותן פעולות שקודם כול מרגיעות את האווירה.

ציפי לבני: והפעולות האלה הן ברורות, הן ידועות; הן נמצאות על שולחנה של הממשלה; הן הוצעו לא על-ידינו – הן הוצעו על-ידי הצבא.

ציפי לבני: ותפיסת הביטחון של מדינת ישראל היא לא רק פעולה צבאית מאז הקמתה של מדינת ישראל.

ציפי לבני: זה לא רק.

ציפי לבני: וברור היום שהמשך הבנייה בהתנחלויות נועד לקדם חזון אחר, רעיון אחר.

ציפי לבני: אבל אם אנחנו נקפיא ונכריז, ואם אנחנו ניתן לפלסטינים גם לבנות קצת בשטחי C, ואם אנחנו נקל עליהם, זה יהיה חלק ממה שירגיע את האווירה ויספק לנו יותר ביטחון.

ציפי לבני: וגם אם זה לא יוריד את 100% הטרור – סכין אחד, שני סכינים, שלושה סכינים, פחות אזרחים ישראלים פצועים או הרוגים.

ציפי לבני: ואפשר לעשות את זה – לא דרמה.

ציפי לבני: כולה החלטה בממשלה שהיא עצמה, מתוכה, אומרת שיש כאן ליקוי ועיוורון, ושהממשלה עצמה לא עוסקת, לקראת הבאות, בהחלטות שצריכות להתקבל.

ציפי לבני: הבידוד המדיני הוא לא איזה דבר שאנחנו יכולים לעצום עיניים ולהגיד: טוב, אז לא אוהבים אותנו, כולם אנטישמים.

ציפי לבני: יש אנטישמיות בעולם, שלא יובן לא נכון.

ציפי לבני: אבל לא כולם אנטישמים.

ציפי לבני: נתניהו ויתר על המגרש המדיני.

ציפי לבני: זה לא נוח לו; רוצים ממנו תשובות, רוצים לדעת באמת גם כמה – אני לא יכולה שלא להיזכר באריק שרון – גם העולם רוצה לדעת, כשהוא מבקש עזרה, אם לעזור ליד שמאל או ליד ימין: האם זה נתניהו שמדבר על שתי מדינות, או נתניהו שהכריז שלא תקום?

ציפי לבני: וכשאין אמון בראש ממשלה במדינת ישראל, אנחנו מאבדים את העולם.

ציפי לבני: זה המקום שבו נכנס ה-BDS.

ציפי לבני: אני ראיתי את הכינוס שנערך היום בזעקה על מצבה המדיני של מדינת ישראל, והוא באמת מצב גרוע, אבל אם מישהו חושב שכמה תקנים במשרד החוץ הם באמת מה שיציל אותנו – צריך לומר את האמת: הבעיה היא לא התקנים, אלא התכנים, והבעיה היא לא לשלוח עוד איזה ראש יפה שמדבר באנגלית רהוטה ומסביר לעולם שאנחנו בסדר, אלא לשנות את המדיניות.

ציפי לבני: העולם אינו נגד מדינת ישראל, כפי שראש הממשלה מנסה לומר ולשכנע את הציבור, ולצערי בחלק הוא גם מצליח – העולם אינו מקבל את מדיניות ההתנחלויות.

ציפי לבני: אנחנו צריכים לקבל את ההכרעה הזאת, אם אנחנו רוצים להיכנע למי שהשקפת העולם שלו איננה ביטחון, ולא מלחמה בטרור, אלא השקפת העולם שלו היא להישאר ולספח ולפגוע, על הדרך, כי לשם זה יגיע, בדמוקרטיה הישראלית, ובסוף זה גם יפגע במדינה, במדינת העם היהודי, ועל הדרך לשלם מחיר.

ציפי לבני: לאידיאולוגיה הזאת יש מחיר, ואני לא מוכנה שעם ישראל ישלם אותו.

ציפי לבני: לכן אנחנו הצענו אלטרנטיבה, שגם רואה את הטווח הארוך וגם רואה מה צריך לעשות עכשיו.

ציפי לבני: ואם יש פיגועי אווירה, צריך לשנות את האווירה, ואפשר לשנות אותה.

ציפי לבני: במקום אפילו לא ליישם את העמדה, אלא לדבר על סיפוח, ועל דבר שרק יגביר עוד יותר את הבידוד, במקום לחוקק עוד חוקי הדחה שרק מהווים את הכלים שה-BDS משתמשים בהם נגדנו – במקום לעשות את הדברים האלה צריך לשנות את המדיניות.

ציפי לבני: הפתרון – הפתרון נגד הטרור – לא נמצא מימין לממשלה.

ציפי לבני: הפתרון הזה נמצא במה שאנחנו מציעים.

ציפי לבני: אנחנו צריכים להמשיך לשכנע, בוודאי את הציבור במדינת ישראל, שזה הפתרון שהוא הפתרון האמיתי, שלא כתוב בכוכבים שנגזר עלינו הבידוד הזה, שאי-אפשר להפקיר את המגרש המדיני, ואם באמת רוצים לתת לצה"ל לנצח זה לא רק צבאי, אלא גם לעשות את אותן תוכניות שצבא הגנה לישראל הניח על השולחן והממשלה – באמת מצב משונה, שבו הצבא והגנרלים הם יותר פרגמטיים, מתונים, מבינים מה צריך לעשות, מאשר הפוליטיקאים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – מדיניות הממשלה ללא אופק מדיני, חברתי וכלכלי – הצעת אי-אמון מטעם הרשימה המשותפת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף מתבקש לנמק את הצעת האי-אמון.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר יריב לוין, הממשלה הנוכחית, בראשותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, הושבעה ב-14 במאי 2015, ולאחר שחווינו יחד את הקרקס המפורסם, המלהיב, טרם השבעתה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הקרקס המשיך גם בחוק התקציב וההסדרים, ולצערי ממשיך עד היום.

עבדאללה אבו מערוף: אף שחלפו יותר מ-100 ימים, ימי החסד שמקובל לתת בהם את ההזדמנות והאפשרות לממשלה שתתכונן ותתחיל ליישם את התוכנית שלה, במקום שייראה אופק כלשהו לאופטימיות של שלום, שלווה ורווחה, ואפילו רחוק מאוד, אנחנו רואים חושך מוחלט, אפילו לא ערפל.

עבדאללה אבו מערוף: לא רואים לא אופק מדיני וכמובן לא אופק חברתי כלכלי.

עבדאללה אבו מערוף: לפני שבועיים וחצי, ב-10 בפברואר, החודש הזה, הקשבנו טוב במליאת הכנסת הזאת לדבריו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, וציפינו, אולי כנאיביים, לשמוע מילה אחת על שלום אמת מפיו של ראש הממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: קיווינו מאוד שהוא יפתיע אותנו וייתן רמז אחד רחוק מאוד לאופק של שלום ותקווה – ולא לנו, אלא לדורות הבאים ולדור שיבוא אחרינו.

עבדאללה אבו מערוף: אבל ראש הממשלה העדיף, כמו תמיד, לסגור את כל הדלתות וכל הדרכים, ואפילו את השבילים הצרים שיכולים להוביל לאופק הלא-נראה של השלום, והעדיף להזכיר את נאומו, שהעלה לפני שבע שנים באוניברסיטת בר-אילן, עם שני העקרונות שלו: הסכם הכרה הדדית ופירוזה של המדינה הפלסטינית, בתנאי שהצבא ישלוט, ולא האו"ם ולא כוח בין-לאומי.

עבדאללה אבו מערוף: וכמובן, כנסת נכבדה, הרעיון הזה של ראש הממשלה הוא הזוי מיסודו – רעיון של הנצחת הכיבוש ושליטה בעם אחר.

עבדאללה אבו מערוף: התנאי השני הוא גם תירוץ מוטעה; הרי אש"ף בעצמו יותר מפעם הכיר בקיומה של מדינת ישראל והסכים להקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל בגבולות 4 ביוני 67'.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני אומר שהממשלה הזאת היא ללא אופק מדיני, והיא יודעת שהיא אינה פרטנר לשלום.

עבדאללה אבו מערוף: באופן סדרתי, ראש הממשלה ממציא ומסמן אויב דמיוני כדי שישמש פה כשק חבטות ויסיט את השיח הציבורי מהעיקר.

עבדאללה אבו מערוף: הגרעין האיראני כבר מאחורינו, וכרגע אנחנו עדים להמשך המתקפה על האזרחים הערבים כדי להוציא אותם ממעגל ההשפעה הפוליטית והשמירה על הדמוקרטיה, והיוזמה של חקיקת חוק ההשעיה היא דוגמה להתנהגות זו.

עבדאללה אבו מערוף: מובן שהחוק הזה הוא אנטי-דמוקרטי ומסכן את כל יסודות הדמוקרטיה במדינה.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאז השבעת הממשלה האזרחים מצפים ומחכים להתחלת הצעדים הממשלתיים הראשונים לאופק חברתי כלכלי, אבל, לצערנו, כל הנתונים מעידים ומצביעים שהאופק הזה לא נראה באופק בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: בדוח של מבקר המדינה מחודש פברואר 2015 צוין הכישלון של שתי ממשלותיו הקודמות של ראש הממשלה בטיפול במשבר הדיור, והכישלון נמשך עד עכשיו; מעיד על זה גם הדוח, שמציג תמונה עגומה בתכנון בין השלטון המרכזי לבין השלטון המקומי.

עבדאללה אבו מערוף: לפי השמאי הראשי, מחירי הדירות זינקו ב-8% לאחרונה, ולא נרשמה שום ירידה במחירי הדירות בשום מקום.

עבדאללה אבו מערוף: מחיר ממוצע של דירה של ארבעה חדרים באילת הוא 1,000,000 שקל; אשדוד – 1,500,000 שקל; חיפה – 1,400,000 שקל; ירושלים – 2,800,000 שקל; תל-אביב – 3,000,000 שקל.

עבדאללה אבו מערוף: כל הנתונים מעידים ומצביעים על כך שהמחירים בעלייה מופרזת.

עבדאללה אבו מערוף: עדיין מיליון ילדים עניים – לא רואה תוכנית ממשלתית ממשית או אופק לצמצום המספר הזה.

עבדאללה אבו מערוף: הרבה קשישים מוותרים על התרופות, ובולטת בקרבם המצוקה הכלכלית.

עבדאללה אבו מערוף: 96% מהקשישים העידו שקצבת הזיקנה לא מאפשרת להם מענה על צורכיהם הבסיסיים; 52% מהקשישים לא יכולים לשלם עבור תרופות.

עבדאללה אבו מערוף: לפי הדוח השנתי של ארגון "לתת", יש 2.6 מיליון עניים בישראל.

עבדאללה אבו מערוף: לפי נתוני ארגונים חברתיים אחרים, 62% מההורים נאלצו לוותר על תרופות או טיפול רפואי עבור ילדיהם.

עבדאללה אבו מערוף: מול האטימות המוחלטת של הממשלה, האופוזיציה, כולל הרשימה המשותפת, מקדמת הצעות חוקים רבות ללחימה בעוני, אבל, לצערנו, הקואליציה, כמובן הממשלה, מכשילה אותן, כולל הצעות חוק להעלאת קצבת הזיקנה ופטור מדמי ביטוח לקשישים מעל גיל 80.

עבדאללה אבו מערוף: 37% מהילדים הנתמכים ויתרו על ארוחות או צמצמו אותן בשל המצוקה הכלכלית – ויתרו על ארוחות בבית-הספר בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: כ-24% מהילדים הנתמכים, קרה שהלכו לבית-הספר ללא כריך, וכמובן ללא אוכל כלל, ו-4% מהם אמרו שהמצב הזה קבוע וסטטי אצלם.

עבדאללה אבו מערוף: 14% מהילדים הנתמכים התנסו בקיבוץ נדבות – זה בישראל במאה ה-21.

עבדאללה אבו מערוף: לפי כל הנתונים, אלו שמוגדרים עניים הם לא בהכרח מובטלים.

עבדאללה אבו מערוף: ומחוסר הזמן לא אכנס לעניין הבריאות והמשבר שקיים.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, בהצעת האי-אמון הזאת אפשר לדבר לא רק עשר דקות, אלא שעות רבות, רציניות; וגם בקיצור אפשר להגיד שהממשלה הזאת נכשלה: היא ללא אופק מדיני, ללא אופק חברתי, ללא אופק כלכלי, ואין לה שום תוכנית ליישם אפילו מ"ם אחד מחמשת המ"מים המפורסמים.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן חובתה להתפטר, ולהחזיר את המנדט לרצון הבוחר, בתנאי שהבוחר אכן ינהר לקלפיות.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת עליזה לביא לנמק את הצעת האי-אמון מטעם יש עתיד: ממשלת נתניהו מעדיפה לתחזק קואליציה על חשבון יחסי החוץ של מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חברותי, חברי, חברי הכנסת, למדינת ישראל אין שר חוץ.

עליזה לביא: למדינת ישראל אין מדיניות חוץ, כי אין שר חוץ במשרה מלאה.

עליזה לביא: תיק החוץ מחולק בין שישה שרים, וכל זה רק, אבל רק, מסיבות פוליטיות.

עליזה לביא: בואו נבהיר את זה כבר מההתחלה – המציאות הפוליטית היא זו שמחריפה את המצוקה הגדולה.

עליזה לביא: ניסיון ממושך להרוויח זמן פוליטי, לתמרן פוליטית, ובשביל זה כל האמצעים כשרים.

עליזה לביא: מתעלמים מכל ההשלכות ומכל המחירים והמשמעויות.

עליזה לביא: אז אם זה הנושא של ההסברה הישראלית, מה פלא שיש חמישה משרדים שונים?

עליזה לביא: זה צורך פנים-ליכודי, וזה מה שבסופו של דבר קובע.

עליזה לביא: אז בתנאים הללו, שנוצרו, רובם מצרכים פוליטיים של שלמות הקואליציה, של מאבקים בתוך הליכוד, אי-אפשר לנהל מערכת חוץ אפקטיבית ומתואמת, בטח לא כמו זו הנדרשת למדינת ישראל בעת הקשה והמורכבת הזאת.

עליזה לביא: אני באה רק עכשיו מכנס שיזמו יושב-ראש מפלגתי חבר הכנסת יאיר לפיד ויושב-ראש ישראל ביתנו חבר הכנסת אביגדור ליברמן, כנס חירום למאבק ב-BDS, ונשמעו שם חוות דעת מקצועיות קשות מגורמים שונים שעוסקים בתחום, מיושב-ראש ועד עובדי משרד החוץ, מחבר הקואליציה חבר הכנסת מייקל אורן, מנציגי ארגונים יהודיים הפועלים בשטח, מסטודנטים – כולם מדברים אותו דבר: מערך החוץ של ישראל נמצא כיום במשבר בסדר גודל שטרם הכרנו.

עליזה לביא: די אם נתבונן בכמה אירועים מהחודשים האחרונים כדי להבחין במגמה, בהידרדרות, בהליכה לאחור.

עליזה לביא: באיחוד האירופי מסמנים את המוצרים שלנו בלי לחשוב אפילו להרים טלפון לירושלים כדי לשאול מה אנחנו חושבים על זה ובלי לנסות בכלל לפתור את זה בהסכמה.

עליזה לביא: משרד החוץ מנסה לפעול כמיטב יכולתו, אבל זה מאוד קשה, כי למדינת ישראל אין שר חוץ במשרה מלאה.

עליזה לביא: גינויים וחרמות נגד ישראל הפכו לעניין שבשגרה, וממשלת ישראל, כך נראה, פשוט השלימה עם זה.

עליזה לביא: אנחנו נמצאים בדיוק בעיצומו של "שבוע האפרטהייד הישראלי", שבוע רחב ביותר שמתרחש בקרוב ל-150 קמפוסים ברחבי העולם.

עליזה לביא: כנס ענק של "שבוע האפרטהייד" כבר התחיל לפני 12 שנים.

עליזה לביא: אין שום תגובת נגד, שום התמודדות.

עליזה לביא: מפגני השנאה האנטי-ישראליים וההזדהות המוחלטת עם הפלסטינים מתפשטים ברחבי אירופה והפכו ממש לפעילות מועדפת של תרבות הפנאי.

עליזה לביא: העיתונאי בן-דרור ימיני שיתף אותנו היום בכנס בסוגי הפעילויות העכשוויים בקמפוסים השונים נגד ישראל, והארגונים הללו יודעים לדבר בשפה עכשווית, בקודים העכשוויים של הצעירים, בשפה שלהם, והם משתמשים בזה ביעילות.

עליזה לביא: גם אנחנו יכולנו להיות שם.

עליזה לביא: גם לנו, בצד שלנו, יש יוזמות, אבל יוזמות מקומיות – יוזמות מקומיות של סטודנטים מדהימים.

עליזה לביא: רק לפני כשבועיים נפגשתי עם בנג'מין אנתוני מארגון Our Soldiers Speak, שסיפר לי על היוזמות החשובות שבארגון שלו מקדמים וכיצד הם פועלים באופן יצירתי – יש הרבה מה ללמוד, באמת שיש הרבה מה ללמוד, מארגון זה ומארגונים דומים, איך עושים את זה נכון ואיך מסבירים את מדינת ישראל בקמפוסים בארצות-הברית.

עליזה לביא: אבל הוא גם סיפר שקשה, שהארגונים שונאי ישראל שמולם הם מתחרים עשירים, גדולים וחזקים יותר, והלוואי שהיינו יכולים להשקיע בזה עוד אנרגיות ולרתום את כל הקהילות היהודיות שלנו בארצות-הברית למאמץ משותף מתמשך כדי לחזק אנשים כמו בנג'מין והחברים.

עליזה לביא: אבל לנו, לצערנו, אין שר חוץ במשרה מלאה, אז אין מי שיעשה את זה.

עליזה לביא: ובאקדמיה, חוקרים רבים בארצות-הברית, קנדה, אירלנד, בריטניה, ספרד – ברחבי העולם – מצטרפים ויוזמים חרמות נגד ישראל.

עליזה לביא: מרצים בכירים קוראים להפסיק מיזמים משותפים עם חוקרים ישראלים, עם שיתופי פעולה אקדמיים, מדעיים ומחקריים.

עליזה לביא: הכול נקטע ונעצר.

עליזה לביא: האם זה באמת ברור לכל שגריר של מדינת ישראל באותן מדינות שהן מתמודדות עם החרמות האקדמיים?

עליזה לביא: ואני מתכוונת, חברים, לשגרירים שעוד נשארו, כי אתם יודעים שיש יותר מדי שגרירויות ונציגויות שנסגרו, וגם כאלה שהולכות להיסגר.

עליזה לביא: מהי בעצם מדיניות החוץ הרשמית של ממשלת ישראל להתמודדות עם החרמות?

עליזה לביא: האם אנחנו מכופפים ראש כמו שעשינו ב"הורייזן 2020", או שמא אנחנו מחרימים בחזרה, כפי שכמה קולות בליכוד דורשים לאחרונה?

עליזה לביא: האם יש תוכנית ממשלתית מקיפה, כוללת ומסודרת להתמודדות עם החרמות האקדמיים, שגובשה לאחר חשיבה אסטרטגית ובראייה ארוכת טווח?

עליזה לביא: האם לא מגיע לחוקרי האקדמיה שמובילים את ידע המחר – לפחות לקבל תוכנית שכזאת, או להכיר אותה או להיות שותפים לה?

עליזה לביא: כנראה לא, כי לישראל אין שר חוץ במשרה מלאה.

עליזה לביא: ובואו נדבר על התקשורת העולמית ועל הרשתות.

עליזה לביא: פה המצב מטריד אפילו יותר, ויש חשש שהפסדנו את המאבק על התודעה.

עליזה לביא: מעצמת הסייבר?

עליזה לביא: ישראל, מעצמת הסייבר, מפסידה ברשתות.

עליזה לביא: הרי הרשתות החברתיות הן כפר גלובלי קטן, זירת מפתח לכל מה שקורה עכשיו.

עליזה לביא: הסרטונים, המסרים, האיומים – כל ישראלי המשוטט ברשתות הזרות נחשף להסתה, לסיקורי התקשורת הזרה, לתגובות הגולשים, לשיח ברשתות המדיה החדשה.

עליזה לביא: התמונה היא תמונה עגומה וקשה; ישראל איננה נוכחת בזירות האלה, כאילו ויתרה לחלוטין על הזירה ההסברתית וצופה מהצד, כשחקן פסיבי, כיצד נרטיב שקרי מנצח ומשתלט על התודעה ברחבי העולם.

עליזה לביא: אז איך זה, איך זה שמעצמת הסייבר, שמנצחת בזירה הבין-לאומית, מפסידה בהגנה על הבית בזירה ההסברתית?

עליזה לביא: צריך לציין שחלו שיפורים והתייעלות ולמידה מטעויות בארגונים שונים.

עליזה לביא: לצה"ל, למשל, יש היום דובר בשפה האנגלית, מארק רגב, שעולה ומתראיין ב"Sky News" וב-CNN באנגלית רהוטה, ודובר בשפה הערבית, פולי מרדכי, שעולה ל"אל-ג'זירה" ומסביר בצורה יוצאת מן הכלל את עמדת הצבא – אבל הם מסבירים את עמדת הצבא.

עליזה לביא: כך גם לגבי הארגונים שנלחמים נגד "שוברים שתיקה" בזירה התקשורתית, כמו "האמת שלי", אשר הקימו מתן כצמן ואביחי שורשן.

עליזה לביא: אבל גם כאן, לא רק שאנחנו איננו תומכים בהם ומחזקים אותם, אנחנו אפילו פוגעים ביכולת של קולגות שלהם ברחבי הקמפוסים, סטודנטים יהודים שאולי היו רוצים לבוא ולעזור ולסייע, אבל אנחנו פוגעים בהם, כי מהבית הזה – ומחברים בבית הזה – אנחנו טורחים לפקפק ביהדות שלהם, אנחנו טורחים לזלזל בשיוך שלהם ובזרמים שלהם.

עליזה לביא: זה תזכורות יומיומיות לגבי האי-שייכות לעם היהודי, ששרים בממשלת ישראל מזכירים להם בוקר וערב; שחברים בבית הזה מזכירים להם בוקר וערב על האי-שייכות ועל חוסר הזהות המוחלט שלהם לעם היהודי.

עליזה לביא: ורק הבוקר הם מקבלים תזכורת על כך שהם עובדי עבודה זרה, על כך שבני הקהילות שלהם בישראל לא זוכים לתקציבים ונאסר עליהם להשתמש במקוואות.

עליזה לביא: אז איך אפשר לבקש מהם עזרה?

עליזה לביא: איך אפשר לבקש מהם סיוע ועזרה בקמפוסים, כשאנחנו כל כך צריכים אותם – הם מכירים את השפה המקומית, את התרבות, את הניואנסים, יכולים לתת דוגמאות; ויכולים להביא אותם להבנה ובעזרתם להסביר את הסיפור שלנו, את הסיפור הישראלי, שאנחנו כל כך מתקשים לספר.

עליזה לביא: לבקש מהם לבוא ולעזור מצד אחד, ומצד שני לומר שהם עובדים עבודה זרה, שהם לא שייכים לעם היהודי?

עליזה לביא: בקרב הזה אנחנו כולנו אחים, וחבל שאנשים פה, במקום הזה – כמו חבר הכנסת אייכלר, שרק ביום רביעי האחרון, לצערי הרב, בחר לבזות אותם.

עליזה לביא: אז אני לא באמת מבינה מהי דרכה של הקואליציה, ואם אתם לא רואים באמת את הקשר בין יחסינו עם יהדות התפוצות ליחסי החוץ של מדינת ישראל.

עליזה לביא: אז התקיפה של הזרמים הללו, גם כשלא נוח וגם כשבג"ץ פוסק לטובתם, צריכה להיעשות לפחות במילים יותר ראויות ובמשפטים שאפשר להתמודד אתם, ולא להשתמש במילים קשות, כמו "חולה נפש", שבהן בחר חבר הכנסת אייכלר להשתמש.

עליזה לביא: קואליציה זה דבר חשוב, ועל הקואליציה צריך לשמור, אבל יחסי החוץ של מדינת ישראל חשובים יותר, אדוני ראש הממשלה.

עליזה לביא: לאזרחי ישראל מגיעה מדיניות חוץ, לאזרחי ישראל מגיע שר חוץ במשרה מלאה, ולאזרחי ישראל מגיע, יותר מכול, ראש ממשלה שבאמת דואג שהדברים הללו יקרו.

עליזה לביא: אני מבקשת לשים את כל השיקולים הזרים והפוליטיים בצד, ואת הפחדים בצד, ובאמת לדאוג למדיניות החוץ של מדינת ישראל.

עליזה לביא: צריך שר חוץ פעיל, יוזם, קשוב, במדינת ישראל.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עליזה לביא.

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את התשובה המשולבת לשלוש הצעות האי-אמון מפי השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, תחילה להצעת האי-אמון של המחנה הציוני.

יריב לוין: אדוני, אני מקווה שאני טועה, אבל נדמה לי שאינני רואה כאן באולם את חברת הכנסת לבני, ואני גם אברר עם אדוני, האם היא הודיעה לו שנבצר ממנה מאיזושהי סיבה להיות נוכחת בתשובה?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני מוכרח לומר, אדוני, אני מתקשה לחייך.

יריב לוין: אני מבין שאתה, אדוני היושב-ראש, אולי ראית פה כבר תופעות כאלה, שכבר אין מה לומר.

יריב לוין: איזו שערורייה, באמת.

יריב לוין: אני יכול לומר כאן מעל הדוכן שהתבקשתי בשעה 16:00 בדיוק להיכנס אל ראש הממשלה, וביקשתי ממנו לדחות את המועד, כי חשבתי שזה לא מכובד ולא ראוי, למרות העובדה שאינני שר תורן, שאני אשיב כאן להצעות אי-אמון מבלי ששמעתי את הדוברים ומבלי ששמעתי את ההצעות.

יריב לוין: אבל התופעה הזאת של הגשת הצעת אי-אמון ויציאה מהמליאה, ולא להמתין אפילו לקבלת תשובה, אני חושב שזה ביזוי של הכנסת.

יריב לוין: פשוט בושה וחרפה.

יריב לוין: ואני אומר, אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לקראת הסוף של הפרק הזה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שאתה יודע, בשבועות הקרובים – –

יריב לוין: אני – – –

יולי יואל אדלשטיין: – – המחזה הזה של ימי שני ייפסק בהסכמה הדדית של הקואליציה והאופוזיציה, ובמקום זה נעבור לשעת שאלות לשרים שונים, שרים בכירים שהאופוזיציה תבחר.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שאז התמונה תהיה קצת שונה.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: בכל אופן, בנסיבות האלה – למרות שהיה לי הרבה מה לומר על הדברים שאמרה חברת הכנסת לבני, ובפרט על האחריות האישית שלה למחדל הנורא של ההתנתקות ולהונאתם של המגורשים, שהובטח שיהיה להם בית, ויהיה להם מקום עבודה, ויהיה להם כל מה שדרוש להם, ודבר מזה, כמובן, לא קרה.

יריב לוין: אבל אני חושב שבנסיבות העניין, ראוי שאני פשוט לא אשיב בכלל להצעת האי-אמון של המחנה הציוני.

יריב לוין: לכן, אני אעבור ואתייחס, ראשית, להצעה של חבר הכנסת אבו מערוף מטעמה של סיעת הרשימה המשותפת.

יריב לוין: תראה, חבר הכנסת אבו מערוף, אתה יודע, כשמגישים הצעת אי-אמון כזאת כוללנית, שהכול לא בסדר, והכול נורא והכול לא טוב, לפעמים נדמה – – –

עבדאללה אבו מערוף: זו עובדה.

יריב לוין: – – – לפעמים נדמה שאין משהו רציני, אמיתי, כדי לטעון.

יריב לוין: אבל אני אבחר נושא אחד, והוא דווקא הנושא הכלכלי שאתה דיברת עליו, ואני אזכיר לך שהממשלה הזאת מכהנת ממחצית מאי, כלומר אפילו לא שנה, ואפילו לא עשרה חודשים, והנה, אנחנו כבר הספקנו להוביל תוכנית ממשלתית לקידום עסקים קטנים – שיש לה, אגב, נגיעה חשובה גם לציבור שאתה מייצג.

יריב לוין: אנחנו מובילים תוכנית – –

עבדאללה אבו מערוף: – – –

יריב לוין: – – יוצאת דופן לשילוב של שתי האוכלוסיות שזקוקות לשילוב רציני ולמאמץ רציני של שילובן בעבודה – גם החרדים וגם בני המיעוטים, בדגש על אוכלוסייה של נשים, שהן בוודאי זקוקות לסיוע ניכר בתעסוקה; העברנו שורה ארוכה של החלטות חסרות תקדים להורדת יוקר המחיה; הורדנו את מחירי התחבורה הציבורית בכ-17%; הורדנו את מחירי החשמל; הורדנו את תעריפי המים; הרחבנו את טיפולי השיניים בחינם לילדים כך שהם כוללים ילדים עד גיל 14; הגדלנו את קצבאות השלמת ההכנסה לקשישים; אנחנו פועלים לעידוד שילוב מבוגרים מעל גיל 60 בשירות המדינה ובכלל המשק; עושים פעולות משמעותיות כדי להביא להוזלה במחירי הדיור, כולל שיווק של הרבה מאוד דירות במחיר למשתכן או במבצעים דומים, והרשימה היא כמובן ארוכה ארוכה, בפרק זמן מאוד מאוד קצר.

יריב לוין: אני גם אגיד לך את האמת, חבר הכנסת אבו מערוף: לא רק שאין לי ספק שאף ממשלה לא הייתה עושה כל כך הרבה בזמן כל כך קצר, אני חושב שכולם יודעים שאף ממשלה גם לא עשתה כל כך הרבה בזמן כל כך קצר עד היום.

יריב לוין: אני גם חושב שהממשלה הזאת בישיבתה השנייה, כמדומני, העבירה תוכנית חסרת תקדים בהיקפה של סיוע ליישובי הדרוזים.

יריב לוין: אגב, לא עשינו טובה לאף אחד – מגיע בזכות מלאה, תיקון של עוול ארוך שנים.

יריב לוין: אבל עשינו, מה שלא קרה באף מקום.

יריב לוין: אז הכול כל כך גרוע, תגיד לי?

יריב לוין: אפילו תוכנית חסרת תקדים לסיוע ולטיפול במצוקות ארוכות שנים שיש ביישובי המיעוטים בכלל אנחנו מקדמים עכשיו; השקעה עצומה בהשבת הביטחון האישי ושורה ארוכה של נושאים מן הסוג הזה.

יריב לוין: אל תגיד שלא עושים כלום, שהכול כל כך גרוע.

יריב לוין: עכשיו אני אגיד לך גם עוד דבר: אני חושב שהאופוזיציה צריכה להיות גם אחראית, במובן זה שאי-אפשר כל היום להגיד רק מה לא, ולא מה כן.

יריב לוין: אני אומר שוב, תבדוק.

יריב לוין: הצרכים הם מרובים, השאלה מאיפה מביאים מקורות.

יריב לוין: יש מקור אחד שבוודאי יכול לעזור לכולנו, והוא הוצאת הגז מהאדמה, דבר שילך באופן ישיר לכל הנושאים האלה – –

יוסי יונה: השר לוין, השר לוין – – –

אוסאמה סעדי: לא, ילך למונופולים.

יוסי יונה: השר לוין, הערה – – –

יריב לוין: – – שעליהם דיברת.

יריב לוין: תראה, חבר הכנסת יונה, אני – – –

יוסי יונה: – – –

יריב לוין: תראה, חבר הכנסת יונה, אני אגיד לך את האמת: א.

יריב לוין: אני חושב שגובים מסים ראויים, ואתה יודע, תמיד יש שאלה איך אתה יכול למשוך לכאן השקעות.

יריב לוין: ישראל היא מקום שיש בו הרבה מאוד דברים טובים; יש בו גם סיכונים לא מעטים כשאתה משקיע.

יריב לוין: אני מוכן, דרך אגב, לגבות כל מס שתרצה מכל אחד, אני רק רוצה שתראה לי קודם שכאשר אני נוקט את הפעולה הזאת, אני לא אביא למצב של בריחה מוחלטת של השקעות במדינת ישראל.

יוסי יונה: אבל, אדוני השר – ברשותך.

יוסי יונה: ברשותך.

יריב לוין: ואני אזכיר לך עוד דבר אחד, חבר הכנסת יונה, שגם אותו אני חושב שצריך לומר; אני חיפשתי בדברי ימי הכנסת – לא ראיתי את מי שישב מטעם סיעותיכם כאן בעבר, לא ראיתי שם אף אחד שאמר: רבותי, מה פתאום אתם מחלקים זיכיונות לחפש גז?

יריב לוין: למה מדינת ישראל לא משקיעה בעצמה את הכסף הזה ומחפשת את הגז?

יריב לוין: עכשיו, זה הרי גם לא – – –

יוסי יונה: – – – המחלוקת, ברשותך.

יוסי יונה: רשות המסים ביקשה לגבות מהאחים עופר מס בסך של 990 מיליון שקל.

יוסי יונה: בסופו של דבר, הגיעו לפשרה של 100,000.

יוסי יונה: אתה לא חושב שזו שערורייה, אדוני השר?

יריב לוין: חבר הכנסת יונה, אני הרי לא גובה ברשות המסים ואתה בטח לא מצפה שאני אתייחס לתיק ספציפי של אדם מסוים.

יריב לוין: אני גם בטוח שברשות המסים אף אחד לא נהנה לוותר סתם על כסף, את זה לצערי כולנו יודעים מניסיוננו, ואני חושב שהם עושים בעניין הזה את תפקידם.

יריב לוין: אני רק אומר דבר אחד: צריך תמיד למצוא את האיזון הנכון, ונדמה לי שמדינת ישראל היא היום מקום שבו אנחנו נמצאים על הקצה של אובדן התנופה שהייתה לנו בתחום ההשקעות מבחוץ, משום שיש לנו רגולציה כבדה מדי ומשום שיש לנו, לצערי הרב, חוסר אמינות במדיניות; כל פעם באים וקודם אומרים לאנשים: קחו זיכיון בתנאים מפליגים, העיקר תחפשו, כי ספק אם יש, וכשהם מוצאים פתאום אומרים: מצאתם, סליחה, התחרטנו, עכשיו נשנה את התנאים.

יריב לוין: כולנו יודעים שבשיטה כזאת אי-אפשר להגיע רחוק.

יריב לוין: צריך לנהל מדיניות אחראית.

יריב לוין: אני חושב שבעניין הזה נעשה, לפחות בנושא הזה, איזון מאוד עדין, בסך הכול איזון נכון.

יריב לוין: גם אם יש מי שיגיד שפה אפשר היה לעשות קצת יותר טוב ושם קצת פחות טוב, אני חושב שהסך הכול הכללי היה דבר סביר לחלוטין.

יריב לוין: ושוב, אני חושב שההתנגדויות הן לא ענייניות, הן לא רציניות.

יריב לוין: אי-אפשר כל היום להגיד: חסר, תנו ותביאו, ומצד שני לא להגיד מנין אנחנו מביאים את הכספים ואיך אנחנו מייצרים את ההכנסות.

יריב לוין: אני יכול, אגב, להגיד לך עוד דבר: כאשר חילקו תיקים בממשלה, לא היה שום ביטחון שאקבל את מה שאני מבקש, כמובן, אבל כאשר ביקשתי, העדפתי לבקש את התיק שבו אני נמצא היום, תיק התיירות, משום שזה תיק שיש בו אתגר של לייצר את הכסף.

יריב לוין: זה היה בעיני אתגר יותר גדול מאשר לשבת בתיקים אחרים, שהם חשובים כשלעצמם, אבל בהם אתה נמצא במקום שבו אתה מחלק כספים.

יריב לוין: ואני חושב שלחלק ולהצביע על הצרכים – זה דבר שכולנו יודעים לעשות; החוכמה היא איך אנחנו מייצרים את המשאבים כדי שבאמת יהיה מה לחלק, וניתן פתרונות, וזה דבר הרבה יותר מורכב.

יריב לוין: עכשיו אני אתייחס גם לדברים שאמרה כאן חברת הכנסת לביא.

יריב לוין: תראי, אני יכול הרי להקריא רשימות ארוכות, אני אתן רק כמה נתונים קטנים: ראש הממשלה היה לפני חודש בדבוס.

יריב לוין: מדובר בראש ממשלת ישראל – מדינה של 8 מיליון אנשים, חשובה ככל שתהיה, לא המעצמה הכלכלית הכי גדולה בעולם, גם לא חברה לא ב-G20 ולא בשום דבר מהסוג הזה – ראש הממשלה נפגש שם עם סגן נשיא ארצות-הברית, עם מזכיר המדינה האמריקני, עם יושבת-ראש קרן המטבע העולמית, עם ראש ממשלת צרפת, עם ראש ממשלת אירלנד, עם ראש ממשלת בריטניה, עם שר החוץ של נורבגיה, עם נשיא ארגנטינה, עם נשיא אזרבייג'ן, עם ראש ממשלת אתיופיה – אני יכול להמשיך כאן את הרשימה, הרשימה היא ארוכה מאוד.

יריב לוין: במדינת ישראל ביקרו בשנת 2015 25 ראשי ממשלה, תשעה נשיאים, כמעט 100 שרים.

יריב לוין: אני יכול להגיד לך בצער, ישראל רחוקה מלהיות מעצמת תיירות, אבל אני כבר הספקתי להיפגש, לפי חשבוני, לפחות עם שבעה שרי תיירות כאן, בישראל, שהגיעו לכאן ממדינות אחרות, בסדר גודל של תשעה חודשים שאני מכהן בתפקידי.

יריב לוין: אני חושב שיש שינוי עצום, רק עיוור לא יראה אותו; שינוי עצום בהתייחסות למדינת ישראל, ביחסים הבילטרליים שלנו כמעט עם כל המדינות החשובות בעולם, עם אזורים שלמים, גם לא מעט מהלכים מאוד משמעותיים מול אירופה.

יריב לוין: אני מציע לא לזלזל, למשל, במפגש האחרון שהיה כאן כאשר ממשלת יוון הגיע לכאן, בעובדה שראש הממשלה נועד עם נשיא קפריסין בארבעת או חמשת החודשים האחרונים כבר ארבע פעמים.

יריב לוין: יש כאן מהלכים ענקיים, מהלכים גדולים מאוד.

יריב לוין: נכון, יש לנו בעיה קשה עם האיחוד האירופי.

יריב לוין: במקום להטיף לנו לשנות את המדיניות, לכו ותיאבקו בהם, כי זה מה שצריך.

יריב לוין: ויש לנו תהליך שהתחיל, אגב, והוא תהליך מורכב, של תרגום השיפור העצום הזה ביחסים הדו-צדדיים עם כל כך הרבה מדינות גם להצבעות בארגונים הבין-לאומיים, וגם בכיוון הזה אנחנו מתקדמים לא רע.

יריב לוין: אני חושב שמה שאופוזיציה אחראית צריכה לעשות זה לגבות את הממשלה בעניין הזה, זה ללכת ולדרוש מהאיחוד האירופי לא לסמן מוצרים, ולא להגיד לנו שאנחנו אשמים בסימון המוצרים.

עליזה לביא: אתה יודע שאנחנו עושים את זה.

יריב לוין: את יודעת בכלל – – –

עליזה לביא: אבל אתה יודע שאנחנו עושים את זה.

יריב לוין: בכלל, חברת הכנסת לביא, אני חושב שדווקא לך קל לי להגיד את זה, כי את עוסקת כל כך הרבה בנושא של זכויות נשים, ובתוך המסגרת הזאת בזכויותיהן של נשים נפגעות עבירה או נפגעות מיחס לא הולם במקום עבודה או כל אותן תופעות, ואת מכירה, אולי יותר טוב מכל אחד אחר באולם הזה, את התופעה המקוממת הזאת, שלוקחים את הקורבן ומנסים להפוך אותו לאשם – זה לא שהמטריד מינית הוא האשם, זה איך שהיא התלבשה, בגלל זה הטרידו אותה.

יריב לוין: זה בדיוק מה שאתם עושים, אבל בדיוק.

יריב לוין: ואני מציע שזה ייפסק, כי אני חושב שזה לא נכון, שזה לא תורם שום דבר.

יריב לוין: אגב, אני אגלה לך סוד, זה גם לא תורם לכם ציבורית.

יריב לוין: בכלל, התיאטרון הזה שניהלתם היום ביחד עם סיעת ישראל ביתנו, מין ברית מוזרה ולא קדושה, אגב, של שתי מפלגות שהיו סופר דומיננטיות בקואליציה עד לפני כמה חודשים.

יריב לוין: אביגדור ליברמן אפילו היה שר חוץ, יש שיאמרו מצוין, ויש שיאמרו פחות טוב, אבל אם התמונה שאת מציירת היא כל כך קודרת, אז כנראה שהוא כשר חוץ שהיה מופקד על המשרד הזה, כולל על משאביו, במשך כל כך הרבה שנים, משהו מן האחריות, בואי נאמר שיש לו, לטוב או לרע.

יריב לוין: אני חושב שיש הרבה דברים טובים, אגב, אבל אם זה כל כך גרוע, נדמה לי שדווקא הכתובת העיקרית לעניין הזה ישבה באותו כינוס שאתם עשיתם.

עליזה לביא: למה אין שר חוץ?

עליזה לביא: למה אין שר חוץ למדינת ישראל?

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך: למדינת ישראל אין שר חוץ מסיבה אחת מאוד פשוטה – משום שאביגדור ליברמן, שהיה צריך להיות שר החוץ, החליט שהוא מעדיף לשבת על ספסל האופוזיציה, לצד הרשימה המשותפת, מסיבות שאיש איננו מבין, אף אחד אינו יודע מה הן וכנראה שאף אחד גם לא יבין מה הן אף פעם.

יריב לוין: ואני אומר כאן, הנה, מעל הדוכן אני חוזר ואומר: אפשר לאייש את תיק החוץ מחר בבוקר – יבוא אביגדור ליברמן ויצטרף לממשלה.

חיים ילין: איך הוא יצטרף?

חיים ילין: הוא מהשמאל.

חיים ילין: אתם לא מכניסים שמאלנים.

חיים ילין: ראש הממשלה אמר שלפיד וליברמן הם שמאל; תכניס אותם לממשלה?

חיים ילין: שמאלנים אתה תכניס לממשלה?

יריב לוין: חבר הכנסת חיים ילין, הנה, תראה – – –

חיים ילין: מה אתה עושה?

חיים ילין: מה אתה עושה?

יריב לוין: תראה איזה הצהרה אתה הולך להוציא ממני.

יריב לוין: תראה איזה הצהרה אתה הולך להוציא ממני.

יריב לוין: הנה, אני אומר לך כאן, שאם אביגדור ליברמן יודיע שהוא נמלך בדעתו אחרי הכנס הזה שאתם עשיתם והגיע למסקנה שאולי הוא יכול להמשיך את העשייה הקודמת שלו, בין אם הייתה טובה ובין אם הייתה פחות טובה, והוא רוצה להצטרף לממשלה ולכהן בה כשר החוץ, דלתנו פתוחה, ואני מעריך שהדבר הזה יכול להתבצע ללא שום קושי.

יריב לוין: אבל אנחנו יודעים – – –

חיים ילין: תביא אותו עם מוניות ואוטובוסים כי הם נוהרים אליך, השמאל נוהר אליך.

יריב לוין: אבל אנחנו יודעים בדיוק שהדבר הזה לא קורה, אנחנו גם יודעים בדיוק למה הוא לא קורה.

יריב לוין: ולכן אני מציע, רבותי, לראות את התמונה כמו שהיא.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו הולכים בכיוונים מאוד נכונים.

יריב לוין: המצב שלנו בזירה הבין-לאומית הולך ומשתפר, והוא משתפר באופן דרמטי.

עליזה לביא: תן לנו דוגמה אחת.

עליזה לביא: דוגמה אחת לשיפור.

יריב לוין: אני חושב שאם אנחנו נעמוד על הדרך שלנו – – –

עליזה לביא: דוגמה אחת.

יריב לוין: נתתי לך רק את הדוגמה של יוון וקפריסין.

עליזה לביא: במה?

עליזה לביא: בדבוס?

עליזה לביא: נו, באמת.

עליזה לביא: ראש ממשלת יוון?

יריב לוין: אני יכול לתת לך דוגמאות – – –

עליזה לביא: תראה מה אנגלה מרקל אומרת על ראש הממשלה.

יריב לוין: אני יכול לתת לך דוגמאות מסין, ומהודו, ומאוסטרליה, ומקנדה ומאפריקה – הרשימה ארוכה מאוד.

יריב לוין: אני אומר לך, חברת הכנסת לביא, הדבר הכי חשוב הוא בסוף, ואת זה אמרתי לך קודם – יכולים להיות אולי חילוקי דעות כאלה ואחרים על כמה דברים, אבל אסור להתבלבל בדבר אחד: אנחנו צריכים לשמור על מדיניות עקבית, אנחנו צריכים לעמוד על זכויותינו, אנחנו צריכים לדבר על הזכות שלנו ולא רק במונחים של צורכי ביטחון, ואני אומר לך שכאשר אנחנו עושים את זה, ואנחנו עושים את זה כבר תקופה ארוכה, הנכונות של העולם להבין את הדברים שאנחנו אומרים ועושים הולכת ומתרחבת, ואני חושב שאנחנו הולכים בכיוון נכון ונמשיך ללכת בכיוון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין, השר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן ההנמקות והתשובה, ואנחנו עוברים לדיון בהצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: הדיון הוא ודאי דיון משולב.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים – מטעם המחנה הציוני, חבר הכנסת יוסי יונה, ואחריו – איימן עודה, חיים ילין, טלי פלוסקוב וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: כל דובר ודוברת מקבלים עד שלוש דקות.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, השר לוין הלך?

אריה מכלוף דרעי: אני פה.

יוסי יונה: השר דרעי, אדוני שר הפנים, הקשבתי בקשב רב לדבריו של השר לוין, ולאורך כל הדיון, אדוני היושב-ראש, תהיתי אם אנחנו חיים באותו עולם כאשר השר לוין עומד כאן ואומר כיצד יחסיה הבין-לאומיים של ישראל הולכים ומשתפרים, והנה, אולי אנחנו פוסעים לאיזה חזון אחרית הימים וחלה איזה הרמוניה מלאה בין ישראל ובין מדינות העולם.

יוסי יונה: אנחנו במחנה הציוני בוודאי מגנים את ההחרמות.

יוסי יונה: אנחנו מביעים את הנאמנות שלנו ואת האהבה שלנו המלאה לארץ הזאת, ותומכים בכל צעד שיכול לשפר את מעמדה של ישראל בעולם.

יוסי יונה: אבל יחד עם זאת, יכול מאוד להיות – אפרופו חברתי עליזה לביא, שלא נמצאת כאן – יכול להיות באמת – אני לא יודע למה היא מלינה שאין לנו שר חוץ; מה כבר יכול שר חוץ לעשות אל מול הדיון שהתקיים היום בוועדת הפנים או בוועדה – באיזו ועדה התקיים הדיון בנושא ההדחה?

יולי יואל אדלשטיין: חוקה, חוק ומשפט.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: כיצד יכול שר החוץ, אם ימונה, לשפר את מעמדנו הבין-לאומי, אדוני היושב-ראש?

יוסי יונה: מה הם האותות והמופתים?

יוסי יונה: איזה קסם?

יוסי יונה: איזה להטוטים?

יוסי יונה: איזה פעלולים אפשר לעשות ואפשר לאמץ ואפשר להפעיל כדי שמעמדנו בעולם ישתנה?

יוסי יונה: מה אפשר לעשות אל מול חוק העמותות?

יוסי יונה: כיצד אפשר להגן עליו כך שמעמדנו בעולם ילך וישתפר?

יוסי יונה: הרי הדברים הללו הם פגיעה, פגיעה מאוד מאוד קשה במעמד שלנו.

יוסי יונה: הוויכוח שגם מתקיים כאן, בכנסת, בין המחנה הציוני, בין סיעות אחרות, לבין הימין, הוא לא ויכוח על פטריוטיזם, אדוני השר, הוא לא ויכוח על אהבת המולדת; הוא ויכוח על יסוד שהוא מאוד מאוד מאוד מאוד יקר לנו – על פניו, הוא גם יקר לכם – וזה היסוד הדמוקרטי של המדינה הזאת.

יוסי יונה: מדינת ישראל, בגלל המדיניות של הימין, המדיניות הבלתי-סבירה, הלא-רציונלית, של הימין, בגלל המדיניות הזאת היא מאתגרת יום-יום את הדמוקרטיה שלנו ושוחקת את הדמוקרטיה שלנו.

יוסי יונה: זה למעשה גם המחיר של המדיניות שהימין – שאפשר היום לכנות אותו גם הימין הקיצוני – מנהל ומקדם, ולכן הוא מציב את הדמוקרטיה במבחן מאוד קשה.

יוסי יונה: ובמקום להכיל את האתגרים הללו, אנחנו רואים מאמצים שנעשים על-ידי הימין כדי לכרסם – בשם הדמוקרטיה, כפי שרבים מאנשי הימין אומרים: אנחנו עוסקים, אדוני היושב-ראש, בדמוקרטיה מתגוננת.

יוסי יונה: לא, אדוני היושב-ראש, יושבי הבית, אנחנו בעצם רואים אל מול עינינו המשתאות, אל מול עינינו העצובות, אל מול עינינו הכלות, כיצד הדמוקרטיה הישראלית הולכת ונשחקת.

יוסי יונה: וחבל, חבל מאוד.

יוסי יונה: אני לא חושב שמינויו של שר חוץ כזה או אחר, בהינתן שהמדיניות הזאת תימשך, יכול לשפר ולעזור בלתקן את המעוות.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: גם לרשותך עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חיים ילין.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני מצטרף להצעת האי-אמון בשל חוק ההדחה.

איימן עודה: חוק ההדחה רוצה שקולגות שלנו ידיחו אותנו מהבית הזה.

איימן עודה: אנחנו, שמן הסתם לא נבחרנו על-ידי הקולגות, לא נבחרנו על-ידי הימין, אנחנו לא צריכים לרצות את הימין, אנחנו נבחרנו על-ידי העם, ורק העם יש לו זכות להדיח אותנו מפה.

איימן עודה: אבל זה לא רק החוק הזה; זה חלק ממסע דה-לגיטימציה נגד החברה הערבית כולה.

איימן עודה: ראש הממשלה, שיודע יותר מכל בן-אדם אחר את המשקל של האוכלוסייה הערבית, מאז שהוא היה יושב-ראש האופוזיציה, מאז שרבין נשען על הקולות של האוכלוסייה הערבית, הוא יודע מה זאת אומרת לעשות דה-לגיטימציה לאוכלוסייה, שאם היא מממשת את כל הכוח שלה, שהיא 20% מכלל האוכלוסייה, הוא לא יישאר ראש ממשלה.

איימן עודה: הוא למד את זה גם בשנת 1996, כאשר ההבדל בינו לבין פרס היה 30,000 קולות.

איימן עודה: כלומר, הערבים יכולים להחליט מי יהיה ראש הממשלה.

איימן עודה: אז הוא גם הגדיל והעלה את אחוז החסימה, הוא גם זה שהסית ביום הבחירות שהערבים נוהרים לקלפיות, הוא זה שנאם בדיזנגוף נגד אוכלוסייה שלמה, הוא זה שאמר בפנינו שאנחנו מרימים דגלי "דאעש" – אנחנו החילונים מרימים דגלי "דאעש".

איימן עודה: אנחנו, שמתנגדים ל"דאעש" מבחינה מהותית, ורואים בה פשע נגד האנושות כולה – הוא אומר ומשקר במצח נחושה שאנחנו מרימים דגלי "דאעש".

איימן עודה: זה חלק ממסע הדה-לגיטימציה, הדמוניזציה, נגד ציבור שלם, אבל לא רק; הוא גם פוגע בשמאל הישראלי, הוא פוגע במרחב הדמוקרטי, גם בעמותות, גם בתיאטרון, גם בבית-המשפט העליון.

איימן עודה: אני עכשיו מבין למה הוא עושה את זה: הוא רוצה להשתיק את כל הקולות בשביל לפגוע באוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: לכן, אנחנו מבקשים להצביע בעד האי-אמון.

איימן עודה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חיים ילין, ואחריו – חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חיים ילין, שלוש דקות לרשותך.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, היום ראש הממשלה היה מאוד גאה, שבבניין הכוח – לא בבניין הכוח; מבחינת הכוח, העוצמה הצבאית שלנו – אנחנו מקום שמיני בעולם.

חיים ילין: הוא רק שכח דבר אחד, שכוח זה לא הכול.

חיים ילין: אני לא ראיתי שכל הכוח של מדינת ישראל הצליח לקחת את כל המספריים של הנערות שרצחו, חלקן, 31 חפים מפשע.

חיים ילין: אני לא ראיתי שכל העוצמה הצבאית הזאת הצליחה למגר את המנהרות ואת הטרור ברצועת-עזה.

חיים ילין: אני לא מצליח להבין למה צריך את כל הכוח הזה אם אנחנו לא מסוגלים להסביר לעולם שאנחנו הטובים בכל הסיפור הזה.

חיים ילין: זה נקרא הסברה.

חיים ילין: אני לא מצליח להבין את ראש הממשלה, שמאשים היום את ליברמן ואת לפיד כשמאלנים.

חיים ילין: תראו, אני אגיד לכם משהו:

חיים ילין: העוצמה של עם – ואמרו את זה לפני, גנרלים ואנשים שכתבו את התורה הצבאית במדינת ישראל – העוצמה היא לא בטנק, היא באדם.

חיים ילין: מאז ומתמיד הבנו שהכוח שלנו זה בעוצמה שלנו כעם, כבני-אדם, לא בכוח הצבאי, ככלים צבאיים.

חיים ילין: אז איך הוא בכלל בא ואומר את הדברים האלה?

חיים ילין: אני נפגש כמעט עם כל חברי הפרלמנט והקונגרס שמגיעים לפה מדרום-אמריקה; אף אחד לא מסביר את מה שעובר על עוטף-עזה, אף אחד לא לוקח אותם לטייל בתוך המנהרות שם, אף אחד לא מסביר.

חיים ילין: העוצמה של מדינת ישראל – תמיד, תמיד, תמיד, כשהעולם תמך בנו – זה כי אנחנו היינו הקטנים, המאוחדים, אלה שנלחמים על חיינו.

חיים ילין: ואנחנו היום לא יודעים להסביר שאנחנו, מותר לנו להיות חזקים, אבל אנחנו חפצים בשלום.

חיים ילין: נמאס כבר ממלחמות, נמאס מהטרור, צריך לתת אופק.

חיים ילין: את האופק נותנים במדיניות חוץ מאוד ברורה, אבל אין שר חוץ.

חיים ילין: הוא סוגר שגרירויות בעולם.

חיים ילין: היום שמענו ממשרד החוץ שכבר לא באים צוערים, הירידה בצוערים – לבוא וללמוד – 50%, ירידה דרמטית.

חיים ילין: מי הולך להסביר את הדבר הזה?

חיים ילין: אנחנו, שיודעים להילחם, אנחנו, שיודעים לשלוח את הילדים שלנו להגן על עם ישראל, אנחנו, שבאים ודואגים למדינה שלנו, אלה אנחנו שראש הממשלה בא ואומר – אתם שמאלנים, לא שווים שום דבר, ואנחנו גאים בעוצמה הצבאית.

חיים ילין: אז אני רוצה להגיד לך, ראש הממשלה: אנחנו נוהרים באוטובוסים, באידיאולוגיה שלנו, בהתיישבות שלנו.

חיים ילין: אנחנו נמשיך עד התלם האחרון עם החקלאות שלנו, גם אם אתה רוצה, כנראה, יחד עם שר האוצר ושר החקלאות, להפיל אותה לחלוטין.

חיים ילין: לחלוטין.

חיים ילין: אנחנו נהיה שם ונסביר שהחקלאות היא גשר בין מדינות העולם.

חיים ילין: אנחנו, עם הטכנולוגיה שלנו, כבוד היושב-ראש – ואתה יודע את זה מצוין – מסוגלים להאכיל את העולם.

חיים ילין: יש לנו עוצמה יותר מהעוצמה הצבאית, יש לנו אפשרות להאכיל את העולם.

חיים ילין: ראש הממשלה עומד פה מול נשיא הודו, גאה בטכנולוגיה, גאה בחקלאות, ובמו-ידיו בא והורס אותה, במו-ידיו הורס את ההסברה, במו-ידיו הוא הורס את מדינת ישראל ואת עם ישראל.

חיים ילין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת טלי פלוסקוב, ואחריה – השר נפתלי בנט.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה באולם המליאה – חבר הכנסת יגאל גואטה.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, גברתי סגנית יושב-ראש הכנסת.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד השרים, חברי חברי וחברות הכנסת, כל שבוע אנחנו חוזרים על אותה מתכונת, המתכונת של שלוש, לפחות, הצעות אי-אמון.

יוסי יונה: זה נגמר.

יוסי יונה: השבוע זו הפעם האחרונה.

טלי פלוסקוב: שמעתי.

טלי פלוסקוב: אבל בכל אופן אני באה לשאול אתכם: האם זאת הדרך להשפיע על מה שקורה במדינה שלנו?

טלי פלוסקוב: להגיע לכאן, לדוכן הנאומים, לדבר עשר דקות, ואחר כך הצבעה שאומרת: חלמתם, אבל זה לא קורה.

טלי פלוסקוב: אני שומעת ומבינה את חברי האופוזיציה, שהרבה פעמים, פעם אחרי פעם, מדברים על תאריך הבחירות, וזה לא קורה.

טלי פלוסקוב: הבטיחו לנו בחירות בסוף 15', אדוני היושב-ראש, הבטיחו לנו בחירות עכשיו, עכשיו מבטיחים לנו בחירות בסוף 16'.

יחיאל חיליק בר: זה יגיע בקרוב.

טלי פלוסקוב: מתישהו זה יקרה.

טלי פלוסקוב: תמשיכו להבטיח, אבל אני לא בטוחה שבקרוב.

טלי פלוסקוב: אבל מה שאני רוצה להגיד, רבותי: אנחנו מחר מתחילים את חודש מרס.

טלי פלוסקוב: ב-31 במרס כל אחד מאתנו עבר פה השבעה, זה אומר שהכנסת עובדת בעוד חודש שנה, והממשלה – עשרה חודשים.

טלי פלוסקוב: נכון, חבר הכנסת יוסי יונה?

טלי פלוסקוב: אני לא טועה?

טלי פלוסקוב: עכשיו בואו ננסה לעשות סתם ביקור בית – מה עשינו, מה קרה פה בשנה הזאת?

טלי פלוסקוב: אז לעומתכם, אני טוענת שנעשו פה כל כך הרבה דברים ששנים לא נגעו בהם.

טלי פלוסקוב: שנים.

טלי פלוסקוב: ולכן יש לכם ביקורת, ואני מבינה – לקלקל בשנים זה הרבה יותר קל מאשר לתקן בשמונה חודשים של הממשלה הנוכחית.

טלי פלוסקוב: ואם אנחנו מדברים – אני סתם זורקת לכם כמה נושאים – ואם אנחנו מדברים על שיפור מצב קשישים, ואם אנחנו מדברים על החיילים, ואם אנחנו מדברים על הדיור הציבורי, כשב-2014 נקנו שלוש דירות לדיור הציבורי, וב-2015 כבר 300, וב-2016 – 600.

יוסי יונה: המחירים עולים.

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת – אני מדברת על הדיור הציבורי.

טלי פלוסקוב: אתה יודע מה?

טלי פלוסקוב: העלית לי סוגיה – המחירים עולים.

טלי פלוסקוב: אני אשמח מאוד לשוחח אתך בעוד כחצי שנה, ואתה תגיד לי: טלי, המחירים יורדים.

טלי פלוסקוב: כאשר משפחות צעירות, עכשיו – 1,000 משפחות כבר נרשמו לרכוש דירה במחיר למשתכן.

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: כי הממשלה מוציאה להם צ'ק פתוח בסך 200,000, 300,000 שקל.

טלי פלוסקוב: מתי זה היה?

טלי פלוסקוב: מתי זה היה, חברי הכנסת מהאופוזיציה?

טלי פלוסקוב: מישהו מכם חשב על זה?

טלי פלוסקוב: לא.

יוסי יונה: לא מספיק.

טלי פלוסקוב: אז אני מציעה לכם – כל מה שקשור למחירי נדל"ן זה נושא כאוב, זה נושא ששנים לא נגעו בו.

טלי פלוסקוב: מתי הממשלה הכניסה את ידה לכיס ונתנה את זה לאזרחים שלה?

טלי פלוסקוב: עכשיו.

יוסי יונה: ל-300 דיירים.

טלי פלוסקוב: עכשיו, כששר האוצר משה כחלון התחיל לטפל בנושא הזה, ואי-אפשר להתחמק מזה ולהגיד שלא קורה שום דבר.

טלי פלוסקוב: אז, רבותי, תמשיכו לחלום, וכמו שאמרו היום – מישהו אמר את המילה "לקשקש", ואני מאשרת לעצמי לחזור על המילה – ואנחנו נמשיך לעבוד.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יגאל גואטה, ולאחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת גואטה, שלוש דקות לרשותך.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, מאז שאני חבר כנסת בכנסת הזו אני מצפה בכל שבוע לראות את הגאונות של המוחות המקוריים והמוכשרים בסיעות האופוזיציה: על מה יוצעו השבוע הצעות אי-אמון?

יגאל גואטה: מה קרה השבוע שלא קרה בשבוע שעבר?

יגאל גואטה: על מה תרגש ותגעש הארץ ביום שני השבוע?

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, אין ספק שזו מלאכה שאינה קלה כלל ועיקר – כל שבוע להגות רעיונות מקוריים יותר או מקוריים פחות, ובלבד שתימצא כותרת שאולי תתפוס גם כותרת בתקשורת.

יגאל גואטה: אני מאמין שטובי המוחות של האופוזיציה עוסקים בכך.

יגאל גואטה: בסיעות האופוזיציה יש מי שנחשב כאמן המילה, אולי נכון יותר לומר לוליין המילה, כמי שאין כוחו אלא בכתיבתו.

יגאל גואטה: הרשו לי, רבותי, לומר כמה מילים בשולי הצעת האי-אמון של סיעת יש עתיד, שכותרתה: ממשלת נתניהו מעדיפה לתחזק קואליציה על חשבון יחסי החוץ של מדינת ישראל.

יגאל גואטה: לא זכיתי לשמוע את דברי הטעם של המנמק מטעם הסיעה, אבל אני יכול לנחש.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אתם, חברי סיעת יש עתיד, שרק קומץ מכם נמצאים פה כרגע, הייתם כאן בקדנציה הקודמת.

יגאל גואטה: הייתם שלטון, ישבתם סביב שולחן הממשלה, הייתם שותפים מלאים לראש הממשלה נתניהו; כמעט אמרתי בטעות: הייתם שותפים מלאים ונאמנים.

יגאל גואטה: על כל פנים, תרשו לי לשאול אתכם: האם בשעתו, כלומר בשעתכם, ראש הממשלה נתניהו לא תחזק את הקואליציה על חשבון יחסי החוץ של המדינה?

יגאל גואטה: ובמילים אחרות: בתקופת

יגאל גואטה: כם יחסי החוץ של המדינה שגשגו והיו מאירים ומזהירים כזוהר הרקיע?

יגאל גואטה: כלומר, כשהוא תחזק את הקואליציה בתקופתכם, זה לא היה על חשבון יחסי החוץ של המדינה; וכשהוא לא תחזק – אז על חשבון מי זה היה?

יגאל גואטה: אתם מבקרים את נתניהו, אבל תודו על האמת:

יגאל גואטה: למי מאתנו באמת יש את האומץ שהיה לנתניהו לפרק את הקואליציה הזו?

יגאל גואטה: הם חשבוה לרעה, וה' חשבה לטובה.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, אני אולי נשמע ציני, אבל אני לא.

יגאל גואטה: גם אני מודע לקשיים שלנו בכל הקשור ליחסי החוץ.

יגאל גואטה: אמירתו של ראש ממשלת אנגליה ביום חמישי שעבר היא חמורה ומעידה על בעיה בהסברה שלנו.

יגאל גואטה: גם מכיוון גרמניה קיבלנו מקלחת צוננת השבוע, וגם באוסטרליה כועסים עלינו בגלל ביטול ביקורו של נשיא המדינה.

יגאל גואטה: אבל – והאבל מופנה לעבר האופוזיציה – הביקורת שלכם היא לא במקום, עם כל הכבוד, ויש לנו כבוד; היא לא ראויה, היא לא באה ממקום הגון.

יגאל גואטה: אם המצב כל כך גרוע, מה אתם תורמים בזאת למדינת ישראל?

יגאל גואטה: עד מתי, יקירי?

יגאל גואטה: בואו נחשב מסלול מחדש לטובת עם ישראל.

יגאל גואטה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יגאל גואטה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת עודד פורר, ולאחריו – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, אבל בלי הטלפון.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אני חייב לומר ששומעים בתקופה האחרונה הרבה מאוד על המלחמה של הממשלה ב-BDS, על התקציבים, ועל משרד מיוחד שהוקם לטובת המלחמה ב-BDS, וכולם נורא נורא מוטרדים מהחרם שעושים על מדינת ישראל.

עודד פורר: אבל מה הבעיה?

עודד פורר: או כמו שאומרים: אממה?

עודד פורר: ממשלת ישראל עצמה כנראה מחרימה כמה מדינות שלא מוצאות חן בעיניה.

עודד פורר: הרי איך אפשר להסביר את זה שממשלה שמקציבה 100 מיליון שקל למלחמה ב-BDS סוגרת שש נציגויות ברחבי העולם?

עודד פורר: מה המשמעות של סגירת נציגות דיפלומטית כלפי אותה מדינה ששם נמצאת הנציגות?

עודד פורר: המשמעות היא סטירת לחי מצלצלת בשפה הדיפלומטית, לא פחות.

עודד פורר: כשאנחנו באים למדינה ואומרים: אנחנו מחזירים את השגריר שלנו, או: אנחנו סוגרים את הקונסוליה שלנו, מה אנחנו אומרים להם בעצם?

עודד פורר: אתם לא חשובים לנו.

עודד פורר: ואחר כך נצפה שאותה מדינה גם תצביע אתנו במוסדות הבין-לאומיים?

עודד פורר: הרי אם מדינה ממדינות העולם הייתה מחזירה שגריר או סוגרת כאן קונסוליה, איזה קול צעקה היה קם.

עודד פורר: היו תוקפים את הממשלה, גם כן מהאופוזיציה, והיו אומרים: יש פה בעיה שהם סוגרים נציגויות.

עודד פורר: אבל אנחנו סוגרים נציגויות בעולם, ממשלת ישראל עצמה מבודדת את עצמה.

עודד פורר: ומה המשמעות של כל נציגות כזו?

עודד פורר: אדוני, אתה היית שר הכלכלה; אתה יכול לדעת מה השווי של נציגות בהקשר של הסכמי סחר, ביכולת שלה לקדם הסכמים כלכליים.

עודד פורר: אז כשסוגרים את הקונסוליה בפילדלפיה, כשאנחנו סוחרים שם במאות-מיליוני דולרים, מה תהיה המשמעות של זה להסכמים שיהיו שם?

עודד פורר: פחות ופחות.

עודד פורר: אז שלא יתרצו את זה באיזשהם מניעים כלכליים, או שהאוצר רוצה לקצץ, כי קיצוץ בקונסוליות הוא גם קיצוץ בסחר החוץ של ישראל, והוא קיצוץ ביכולת שלנו לייצא.

עודד פורר: מסר נוסף שמעבירים הוא גם המסר לאותן קהילות יהודיות.

עודד פורר: איפה סוגרים קונסוליות?

עודד פורר: בפילדלפיה – קהילה של 200,000 יהודים; במרסיי – קהילה של קרוב ל-200,000 יהודים.

עודד פורר: ואנחנו מדברים מצד שני על עידוד עלייה מצרפת ועל דאגה ליהודי צרפת?

עודד פורר: חצי מיליון יהודים בצרפת, הקהילה היהודית הכי גדולה באירופה.

עודד פורר: מה קורה לאותו יהודי במרסיי שנדרש לשירותים הקונסולריים כי הוא רוצה לעלות לארץ והוא זקוק לקונסוליה?

עודד פורר: תשלחו אותו להיטלטל ברכבת לפריז?

עודד פורר: הוא לא יעשה את זה.

עודד פורר: הוא פשוט יהגר לאנגליה או למדינות אחרות שאולי כן חפצות בו, כי המסר שאנחנו מעבירים לעולם הוא: אנחנו לא רוצים להיות עם נציגויות שלנו אצלכם, ואנחנו מעבירים את זה גם לקהילות היהודיות.

עודד פורר: ואסיים רק בדיוק במה שאמר – שנינו ביקרנו בסלובקיה, וראינו מקרוב מדינה ידידותית לישראל, מצביעה אתנו במוסדות הבין-לאומיים, ושר החוץ מבקש לזמן שני חברי כנסת שהגיעו לביקור בסלובקיה – שר החוץ הסלובקי – כדי להגיד לנו: חברים יקרים, אף בכיר ישראלי לא מוצא לנכון לספור את המדינה הזו באירופה.

עודד פורר: אז כשלא יספרו אותנו, אל תתפלאו על זה.

עודד פורר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, ואחריו – חבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: ואחריו – אחרונת הדוברים, נאוה בוקר.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון השר יובל שטייניץ.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מוזס, שלוש דקות לרשותך.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, ובראשם שר הפנים המקשר בין הכנסת לממשלה בישיבה הזאת, אני רוצה להתייחס לנושא גזירת גילוח הזקן בצבא ההגנה לישראל.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה אולי להתחיל במי יגלה עפר מעיניכם, רבותינו הקדושים גדולי ישראל זכותם יגן עלינו, וייבדלו לחיים ארוכים גדולי ישראל שבדור הזה, אשר בעיני הבדולח שלהם צפו כבר מאז את הסכנה הגדולה בגיוס הנוער החרדי לצה"ל, כי שם סכנת החילון שבכור ההיתוך הזה שנקרא צה"ל היא סכנה לנוער.

מנחם אליעזר מוזס: ולעומת זאת, הציונות הדתית, שכל כך תמכה בכל המהלך הזה, עוברת היום כזה שיברון לב וכזה משבר אמיתי, כשכמו שדווח, הרבנות הצבאית המליצה על 180 חיילים דתיים מגדלי זקן, עם חוות דעת מנומקת, שלא יגלחו את זקנם בגלל הדת והמסורת, ובא קצין השלישות ואישר רק 10%, רק 18 חיילים.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לשאול אתכם: היעלה על הדעת שאם הרופא הצבאי בצה"ל יחליט לשחרר חייל או כמה חיילים בגלל איזו מחלה, לא עלינו, יבוא קצין שלישות ויגיד: לא, אני לא משחרר?

מנחם אליעזר מוזס: מה קורה כאן?

מנחם אליעזר מוזס: כל פעם ידענו שהרבנות הצבאית היא הקובעת בנושאי דת ומסורת, ופתאום הביאו עלינו עכשיו סיפור של קצין פיקודי וקצין שלישות.

מנחם אליעזר מוזס: פשוט אני חושב שזה חלק מהמלחמה נגד ההדתה של צה"ל.

מנחם אליעזר מוזס: ואם זה מגיע לנקודה הזאת, אז כל הדברים החשובים וכל הדמוקרטיה עומדים בצל מול המטרה הזאת, שחלילה, החשש הגדול שצה"ל ישוב בתשובה או ישיב בתשובה את הילדים שלכם.

מנחם אליעזר מוזס: כפי שאמרתי לכם כשהיה חוק הגיוס: אל תסכימו לזה שבני הישיבות יבואו לצה"ל, כי לא תכירו את הילדים שלכם כשהם יגמרו את השירות, הם חלילה יחזרו בתשובה, יחזירו בתשובה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש מכם, חברים – זה מאוד מפליא אותי.

מנחם אליעזר מוזס: שר הביטחון אמר לי בוועדת החוץ והביטחון לפני שלושה חודשים – שמע נא, אדוני השר המקשר, הרב דרעי – שחד-משמעית, חד-משמעית הוא אמר, שבנושאי דת ומסורת – מי שממשיך לגדל זקנו יוכל להמשיך הלאה; ומי שלא, אז זה כבר מסור לשלישות, לרבנות – –

יצחק וקנין: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: – – או מי שחוזר בתשובה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שהתשובה הזאת תמשיך באמת להיות הלאה מורה הדרך בצה"ל, ולא כל מיני קפריזות שאין להן אח ורע בשיח הדמוקרטי.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אילן גילאון, ואחריו – חברת הכנסת נאוה בוקר.

יצחק וקנין: ואחרון – נפתלי בנט – הבנתי שכן.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: אבל אני מקווה שהוא יהיה פה.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה, אנחנו – שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, מדי פעם בימי שני אני עולה מאשדוד לכאן כדי להפיל את הממשלה, ועדיין זה לא צלח.

אילן גילאון: והסוגיה היא אותה סוגיה תמיד, על אותו "ספינרמן", זה גיבור-העל של ספינים, שהוא היה הראשון לזהות, והוא מטפל בחיים, אבל בסופו של דבר אנחנו יודעים ששום דבר לא מסתדר.

אילן גילאון: ואז אנחנו זקוקים לחוק הדחה של 90-60-90.

אילן גילאון: לכולי עלמא ידוע שגיניתי את המפגש הזה של בל"ד עם משפחות המחבלים ומצאתי שזה דבר שאיננו ראוי במקומותינו.

אילן גילאון: ומי שדוגל בדו-קיום צריך להיות רגיש לעניין הזה.

אילן גילאון: אבל מה קורה כאן, אדוני?

אילן גילאון: יצאתם מדעתכם?

אילן גילאון: השתגעתם?

אילן גילאון: תראו מה קורה במדינה שלנו.

אילן גילאון: זה ליקוי מאורות.

אילן גילאון: לפני שבוע מת אומברטו אקו, הפילוסוף והסופר האיטלקי, ואני, אדוני, אף פעם לא נזקק לאנלוגיות, משום שהמצב שלנו מספיק קשה ומספיק בהמי גם היום.

אילן גילאון: והוא דיבר על מה הם התנאים ליצירתו של פאשיזם במדינה: הסתכסכות עם התרבות, עם האקדמיה, דיבור בשפה דלה; משטר כמו של מרי אנטואנט, או של שר חינוך שחושב שכל משרד החינוך זה הבר-מצווה הפרטית שלו, והוא משכתב כך את ההיסטוריה; של מצב שאין מדיניות חוץ – אפילו ליברמן מבקר את הממשלה הזאת על אי-מדיניות החוץ שלה.

אילן גילאון: ואז מדברים אתי על כך שרוצים לצמצם פערים – אתה שם לב שאני צריך לדחוף הרבה מאוד נושאים, כי אני מסיים את הזמן ואני חייב להגיד הרבה, אם אפשר – –

יצחק וקנין: הזמן קצר והמלאכה מרובה.

אילן גילאון: – – במעט מילים.

אילן גילאון: מדברים אתי על צמצום פערים, ואני חושב שיש כוונות טובות גם לשר האוצר, גם לשר השיכון, אבל בינתיים יש רק כוונות, אדוני, משום שהפערים הולכים וגדלים, ואנחנו מספר שלוש בפערים בעולם, לפני טורקיה ומקסיקו.

אילן גילאון: אז אם אין ביטחון ואין כלכלה, ומה שיש זה חוקים של אצבע בעין לאורך כל הדרך, להראות שאנחנו כאן שולטים כי אין לנו דרך אחרת – כי כל מי שחלש צריך להפגין כוח בצורה כזאת, וכל מי שצועק יותר וצעקן יותר סימן שהוא כל כך חלש שהוא לא יכול לשרוד, אלא אם כן הוא משקיע בהישרדות הזאת את כל יהבו, ולא מעניינת אותו המדינה שלו.

אילן גילאון: ולכן אני אומר: הממשלה הזאת איננה פטריוטית; הממשלה הזאת איננה דמוקרטית.

אילן גילאון: מעולם לא היינו בנקודת זמן של מדינה שמחשבת את עצמה להתרסק.

אילן גילאון: אני בא ואומר לממשלה, אדוני היושב-ראש:

אילן גילאון: אם אתם רוצים חוק הדחה, אז הנה, קחו חוק הדחה.

אילן גילאון: מצדי אתם יכולים לזרוק את כולכם לתוך האסלה ולהדיח.

אילן גילאון: תודה רבה.

יצחק וקנין: אדוני, אני חושב – –

אילן גילאון: האסלה לא?

יצחק וקנין: – – שהאסלה לא מתאימה לנו – – –

אילן גילאון: לא מתאימה לנושא?

יצחק וקנין: כן.

אילן גילאון: טוב, בסדר.

יצחק וקנין: אפשר לבחור איזה ביטוי יותר – – –

אילן גילאון: אם תעזור לי, אחשוב על מה.

אילן גילאון: אבל הפעולה ידועה, בסדר?

אילן גילאון: חוץ מהאסלה, אתם יכולים להדיח את עצמכם לאן שאתם רוצים ובכל דרך שאתם רוצים.

אילן גילאון: זה בסדר?

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן – אתה חוזר בך?

אילן גילאון: לא רוצה להגיע אליך לוועדת האתיקה שוב ושוב.

יצחק וקנין: לא, האמן לי שזה לא העניין של ועדת האתיקה בכלל.

יצחק וקנין: זה יותר עניין של – – –

אילן גילאון: כן.

אילן גילאון: בלי אסלה.

אילן גילאון: תדיחו את עצמכם בלי שום אסלה.

יצחק וקנין: לשון נקייה היא תמיד טובה.

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת נאוה בוקר, ולאחריה – השר בנט.

יצחק וקנין: אמרתי השר – אז כן, הוא חבר כנסת, הוא מדבר מטעם סיעת הבית היהודי, במכסה של הבית היהודי.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יצחק וקנין: שלוש דקות לחברת הכנסת נאוה בוקר.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון השר שטייניץ.

נאוה בוקר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מאז האינתיפאדה הראשונה, בכל פעם שהטרור המוסלמי מרים את ראשו, אתם, חברי מהשמאל, מציעים יוזמות מדיניות חד-צדדיות.

נאוה בוקר: בהתחלה קידמתם את הסכמי אוסלו, שבמקום להביא ביטחון הביאו עלינו אוטובוסים מתפוצצים ברחובות; אחר כך יזמתם את הנסיגה מדרום-לבנון, שהביאה את "חיזבאללה" לגבול שלנו עם יותר מ-100,000 טילים.

נאוה בוקר: והאמת, כשאני מסתכלת מהצד, זה נראה לי כאילו אתם פשוט לא מסוגלים להתמודד עם המציאות: כל הזמן אתם מחפשים אשמים, וראש הממשלה תמיד אשם – פעם בגלל שאין התקדמות במשא-ומתן ופעם בגלל גל הטרור.

נאוה בוקר: אז אולי כדאי באמת שתיקחו כמה דקות ותשבו עם עצמכם, ותחשבו על המציאות כאן, ואז תבינו: לא משנה מה נעשה, העובדה היא שבצד השני יש אויב שהוא רצחני, וזה לא הולך להשתנות בקרוב.

נאוה בוקר: אנשים נרצחים ברחובות.

נאוה בוקר: בנוגע ליחסי החוץ – קצת מצחיק אותי לעמוד כאן ולשמוע את הטענות שלכם על פגיעה ביחסי החוץ.

נאוה בוקר: תגידו, אנחנו חיים באותה מדינה?

נאוה בוקר: אני ראיתי בשנה האחרונה כיצד סוף-סוף, אחרי 20 שנה שבהן סבלנו מהתוצאות של הסכמי אוסלו, העולם מתחיל לאמץ את עמדת ראש הממשלה.

נאוה בוקר: ראיתי את הנשיא אובמה מודה כי פתרון שתי המדינות הוא לא ריאלי; ראיתי לפני שבועיים את קנצלרית גרמניה מחבקת את ראש הממשלה ומקבלת את עמדתו המדינית.

נאוה בוקר: כך גם מנהיגים רבים נוספים בעולם.

סופה לנדבר: פספסת מה שהיא אמרה.

עודד פורר: פספסת את מה שהיא אמרה אחרי שבועיים.

נאוה בוקר: אז עם כל הכבוד למר לפיד ולשיחות הטלפון שלו עם ראשי עיריות בעולם, יש למדינת ישראל ארגונים רבים שפועלים בתחום ה-BDS, ולא סתם החרם על ישראל כושל.

נאוה בוקר: דרך אגב, לפיד אמר בסוף השבוע האחרון שמדינת ישראל לא הייתה מעולם במצב גרוע יותר, ואני באמת שואלת את עצמי אם מישהו בודק לו את העובדות לפני שהוא מפריח ססמאות.

נאוה בוקר: ידעתם שבתקופת החרם הערבי יותר מ-8,500 חברות החרימו את ישראל?

נאוה בוקר: אפשר בכלל להשוות את המצב אז למצב של היום, שבו כל העולם המערבי מחזר אחרי שיתופי פעולה עם ישראל?

נאוה בוקר: הבעיה היא לא הציבור שהולך ימינה, הבעיה היא אתם, ביש עתיד, במחנה הציוני ובמרצ – אתם הלכתם שמאלה.

נאוה בוקר: כן.

נאוה בוקר: ב-1992, אנחנו יודעים ששרי מרצ תמכו בגירוש מחבלים ללבנון.

נאוה בוקר: מישהו מדמיין היום את תמר זנדברג או את זהבה גלאון תומכות בזה?

נאוה בוקר: אז אולי כדאי שתפנימו: הנוסחה שלכם שגויה; ההבנה שלכם את האזור היא חסרת היגיון.

מיכל רוזין: כי המציאות פשוט מדהימה, מדהימה.

מיכל רוזין: – – – משקפיים ורודים – – –

תמר זנדברג: – – –

נאוה בוקר: כי יש כאן אויב, ואת האויב הזה צריך לנצח, ולא בנסיגות חד-צדדיות, גברת תמר זנדברג – –

מיכל רוזין: – – – להגיד – – –

נאוה בוקר: – – ולא ביוזמות מיותרות, גברת מיכל רוזין.

יצחק וקנין: מיכל רוזין ותמר זנדברג, התעוררתן.

יצחק וקנין: אני רואה שחברת הכנסת נאוה בוקר הצליחה להעיר אתכן.

נאוה בוקר: השמאל הוא זה שהולך ונעלם מהמפה הפוליטית, אז באמת אולי כדאי שתסיקו את המסקנות.

תמר זנדברג: אז תנוחי, אז תנוחי.

יצחק וקנין: נא לסיים.

נאוה בוקר: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת נאוה בוקר.

יצחק וקנין: יסכם את הדיון השר יובל שטייניץ.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני תמיד מתפעל מהמטמורפוזה שאנחנו עוברים כאשר אנחנו עוברים מהקואליציה לאופוזיציה, וגם ההפך – מהאופוזיציה לקואליציה.

יובל שטייניץ: כולנו יודעים שיש משחק דמוקרטי שבו האופוזיציה צריכה לנגח את הממשלה, אבל רק בישראל יש הצעות אי-אמון כמעט כל שבוע, ולכן האופוזיציה צריכה להמציא את עצמה מחדש כל שבוע.

יובל שטייניץ: כולנו יודעים שאם יש עתיד, למשל, הייתה יושבת בממשלה, אז מצבה של ישראל היה מצוין – כלכלית, חברתית, הכול היה בתנופה, דאגו לכל הדברים; או אם המחנה הציוני היה יושב בקואליציה, כל הדברים היו מתקדמים וכל יום היינו שומעים על ההישגים של שרי יש עתיד או אנשי המחנה הציוני.

יובל שטייניץ: אבל מכיוון שאתם באופוזיציה, והנוהג הנפסד במדינתנו הוא שהאופוזיציה צריכה – וזו כבר איזושהי אובססיה כזאת, שקשה להשתחרר ממנה – להגיש הצעות אי-אמון שבוע אחר שבוע, אז אתם משחירי שחורות, ממש צובעים בצבעים שחורים, עד כדי אבסורדיים והומוריסטיים, את המצב במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, שמעתי דיבורים על הידרדרות מדינית או בידודה המדיני של ישראל, ועל ההשפעות על כלכלת ישראל.

יובל שטייניץ: נכון, כבוד היושב-ראש, שאנחנו מתמודדים כבר שנים עם מאמצים להחרים את ישראל, עם ארגוני ה-BDS, עם מאמצי הדה-לגיטימציה וההסתה כנגד מדינת היהודים.

יובל שטייניץ: זה קורה עכשיו, זה קרה לפני עשר שנים, וזה קרה גם לפני 20 ו-30 ו-40 ו-50 שנים.

יובל שטייניץ: אבל מה המצב?

יובל שטייניץ: האם אנחנו הולכים קדימה או הולכים אחורה?

יובל שטייניץ: אני אומר בצורה חד-משמעית: כל בר-דעת יודע שמצבה המדיני של ישראל, גם הכלכלי, טוב בהרבה ממה שהיה לפני 30, 40 שנה.

יובל שטייניץ: אלה שאמרו פה היום בהגזמה כל כך פרועה, עד כדי שהיא מצחיקה, שמעולם מצבנו לא היה גרוע יותר, אולי שכחו איך בשנות ה-60 וה-70, וגם ה-80, לא היו לנו יחסים דיפלומטיים עם חלק מהמדינות הכי חשובות בתבל – עם סין, עם הודו, עם רוסיה, עם עשרות מדינות אחרות באסיה, באפריקה.

יובל שטייניץ: היום, ברוך השם, יש לנו יחסים דיפלומטיים טובים ותיאום כלכלי ושיתוף פעולה כלכלי הולך וגובר, ממש בשלוש-ארבע השנים האחרונות, עם סין והודו, עד כדי ברית אסטרטגית עם הודו וברית כלכלית עם סין.

יובל שטייניץ: אני ייצגתי לפני חודשיים את הממשלה בכנס בבייג'ין שנקרא China–Israel Innovation Summit – ועידת החידושים, או הפיתוחים – פסגת הפיתוחים בין סין לישראל.

יובל שטייניץ: ציפו להשתתפות של 200 חברות סיניות – הגיעו 1,400, כולל חברות מהגדולות בעולם.

יובל שטייניץ: זה בידוד של ישראל?

יובל שטייניץ: קחו את הודו – הייתה פה שרת החוץ ההודית לפני כמה שבועות, היה לי הכבוד להיפגש אתה – היחסים הכלכליים הולכים ומתהדקים, גם הביטחוניים, עם הודו.

יובל שטייניץ: זה בידוד?

קריאה: תדבר על ה-BDS – – –

יובל שטייניץ: קחו את כל התחומים הכלכליים ותראו שכלכלת ישראל בשנים האחרונות, בשבע השנים האחרונות, רק הלכה והתחזקה, גברה על המשבר הכלכלי ויצאה ממנו בשנים 2010-2009 מהר יותר וטוב יותר מכל מדינות המערב; בשנת 2011 הפכנו למדינה היחידה במערב שהעלו לה את דרוג האשראי בשש-שבע השנים האחרונות; התוצר לנפש עלה – –

חיים ילין: המשאית עם הצל"שים מגיעה.

יובל שטייניץ: – – ולכן, כל הדיבורים על איזו דעיכה של מדינת ישראל הם אבסורדיים.

יובל שטייניץ: עכשיו, אני יכול לבשר לכם – – –

חיים ילין: היום היה דיון על חוק הדבש – הכול דבש.

יובל שטייניץ: לא אמרתי שהכול דבש, אבל לא יעזור לכם כלום, גם לא הכול עוקץ – – –

חיים ילין: הכול דבש.

יובל שטייניץ: – – – גם לא הכול עוקץ, לא הכול שחור במדינה הזאת.

חיים ילין: ניסינו, ניסינו – – –

אילן גילאון: – – –

יובל שטייניץ: לא הכול שחור.

יובל שטייניץ: זה שיש בעיות זה נכון, אבל מה לעשות, חברי באופוזיציה, הממשלה מתמודדת בהצלחה מרובה עם רוב הבעיות.

יובל שטייניץ: דיברתם קודם כול על בידוד של ישראל, אז יש לי כאן רשימת הפגישות של ראש הממשלה ממש מהשבועות האחרונים.

מאיר כהן: כמה פעמים היה בקפריסין?

מאיר כהן: כמה פעמים?

יובל שטייניץ: בשבוע שעבר נפגש עם ראש ממשלת בולגריה.

מאיר כהן: קפריסין, מעניין, קפריסין.

יובל שטייניץ: בשבוע שעבר נפגש עם ראש ממשלת קניה שביקר כאן.

חיים ילין: בוא נראה אם יש תיאום בין השרים.

מאיר כהן: – – –

יובל שטייניץ: שבוע קודם לכן היה מפגש ממשלה–ממשלה מול הקנצלרית מרקל בגרמניה והממשלה שלה.

יובל שטייניץ: השתתפתי במפגש הזה, היה מפגש מצוין וידידותי בצורה בלתי רגילה.

חיים ילין: תסתכל על – – – של ההודעה מה יעלון אמר בחוץ וביטחון.

יובל שטייניץ: ביקר פה שר הקבינט הבריטי, שהכריז על החקיקה הבריטית נגד ה-BDS – – –

חיים ילין: ומזרח-ירושלים?

יובל שטייניץ: – – – צעד חשוב שיש בבריטניה חקיקה נגד ה-BDS.

חיים ילין: מה עם מזרח-ירושלים?

אילן גילאון: מתי הוא נפגש עם שר החוץ של ישראל?

אילן גילאון: עם שר הכלכלה?

יובל שטייניץ: אתה, אדוני היושב-ראש, רוצה לאפשר לי לדבר?

יובל שטייניץ: כבוד היושב-ראש ודאי יאפשר לי להמשיך לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

חיים ילין: היה לך שקט.

יובל שטייניץ: אתם יודעים מה, אני אלך יותר מהר, אני אמנה את ראשי המדינות והשרים הבכירים מהחודש-חודשיים האחרונים: ראש ממשלת בולגריה, נשיא קניה, ראש ממשלת גרמניה, שר הקבינט הבריטי, ראש ממשלת יוון פעמיים, פגישה משולשת עם נשיא קפריסין וראש ממשלת יוון, שרת החוץ של אסטוניה, סגן נשיא ארצות-הברית ג'ו ביידן, מזכיר המדינה – שר החוץ ג'ון קרי, יושבת-ראש קרן המטבע העולמית כריסטין לגארד, ראש ממשלת צרפת, ראש ממשלת אירלנד, ראש ממשלת אנגליה, שר החוץ של נורבגיה, נשיא ארגנטינה, נשיא אזרבייג'ן, ראש ממשלת אתיופיה, שרת החוץ של הודו.

יובל שטייניץ: כל זה מהחודש האחרון.

נחמן שי: כמה זה עלה לנו?

חיים ילין: כמה זה עולה?

אילן גילאון: כמה זה עלה למדינה?

יובל שטייניץ: באמת בידוד מדיני – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר פגע כרגע בכבודה של הכנסת כי הוא לא מנה את כל ראשי הפרלמנטים שבינתיים ביקרו כאן, ואני מוחה בפני הממשלה על חוסר הכבוד.

חיים ילין: ראש הממשלה לא ישן בכלל, הוא ישן בכלל עם הגרביים.

יובל שטייניץ: אני חושב שזו רשימה מרשימה, וזו רק רשימה חלקית, כי שרי הממשלה נפגשו עם עוד עשרות שרים וראשי מדינות בתקופה הזו.

אילן גילאון: ועם מי הוא נפגש בארץ?

אילן גילאון: חמישה שרים, הוא לא יכול לפגוש – – –

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, זה קשה כך להסביר את דברי לחברי האופוזיציה.

יובל שטייניץ: הם רוצים להקשיב, אבל כמה מתוכם מפריעים.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אתה צודק, אדוני השר, לא יקרה כדבר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר ימשיך, ואנשי האופוזיציה יקשיבו קשב רב.

יובל שטייניץ: אז אני מכיר את המצב הזה, כי גם כשאני הייתי באופוזיציה חיפשנו דרכים להשחיר את הממשלה, וכל שבוע היינו צריכים לנמק מחדש הצעות אי-אמון ולהשתתף בעצמנו במצעד האבסורד שאתם עכשיו משתתפים בו.

יובל שטייניץ: אני לא מאשים אתכם, כשאנחנו היינו באופוזיציה גם אנחנו נהגנו באבסורד הזה שכל שבוע עלינו לכאן וחיפשנו מן הגורן ומן היקב איך להשמיץ את הממשלה.

יובל שטייניץ: אבל אני אומר לכם, אני אומר לכם, הרי אתם ואנחנו יודעים שהצעות האי-אמון האין-סופיות הללו הן בגדר בדיחה, ולכן אתם צוחקים, כי זו בדיחה טובה.

חיים ילין: תסתכל.

יובל שטייניץ: מה?

חיים ילין: יש תחרות בין הפילוסופים אצלכם בליכוד.

יובל שטייניץ: עם כל הכישורים של אופיר, אני לא נתתי לו תואר בפילוסופיה.

יובל שטייניץ: לא אצלי הוא למד, על כל פנים.

יובל שטייניץ: אם יש לו תואר זה לא ממני.

מאיר כהן: חבל, אנחנו מתגעגעים לאקוניס.

יובל שטייניץ: מה?

מאיר כהן: אנחנו מתגעגעים לאקוניס.

יובל שטייניץ: אני אגיד לך למה אתם צריכים להתגעגע באמת ובצדק – אתם מתגעגעים לימים רק לפני שנתיים, שישבתם בממשלת הליכוד בראשות נתניהו בעצמכם וכשרים.

יובל שטייניץ: אתה כשר רווחה, מאיר, ואתה כשר המדע והחלל, פרי, ואתה כשר האוצר, לפיד, ואת כשרת בריאות, יעל גרמן – – –

אילן גילאון: ומה אתי?

יובל שטייניץ: אתם מתגעגעים לתקופה רק לפני שנתיים – –

יעל גרמן: אתה מתגעגע אלינו.

יובל שטייניץ: – – שישבתם אתנו בממשלה – –

יעל גרמן: תודה שאתה מתגעגע אלינו.

יובל שטייניץ: – – ועליתם פה כל שבוע להדוף את הצעות האי-אמון מהאופוזיציה, ושיבחתם את הישגי הממשלה שאתם הייתם שותפים להם – והיו גם הישגים מסוימים בממשלה הקודמת.

יובל שטייניץ: לזה אתם מתגעגעים.

אילן גילאון: הנה, ראש הממשלה חזר.

יובל שטייניץ: במפלגת העבודה ובמחנה הציוני כבר שכחו למה להתגעגע, כי עבר כל כך הרבה זמן.

יובל שטייניץ: אבל במקום להתגעגע ובמקום להשמיץ פה שבוע אחר שבוע את הממשלה בריטואל האבסורד הזה, אתם מוזמנים להצטרף לממשלה ולפעול אתנו ביחד לטובת מדינת ישראל, ואז יצאו לכם שני דברים: 1.

יובל שטייניץ: תרגישו סוף-סוף שאתם עושים דברים חשובים וחיוביים ולא מפטפטים את עצמכם לדעת; והדבר השני, לא תצטרכו כל שבוע למצוא תירוצים מן הגורן ומן היקב איך להשמיץ את הממשלה הזאת, שיש לה הרבה מאוד הישגים, גם בתחום המדיני, גם בתחום הביטחוני וגם בתחום הכלכלי-חברתי.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, בשלב הזה אני כבר הייתי אמור לקבל איזה איתות מעליזה וצחי, אבל מאחר שאינני מקבל איתות מעליזה וצחי – – –

אילן גילאון: השר – – –

יובל שטייניץ: קודם כול, חלק גדול מהפגישות של ראש הממשלה שציינתי התקיימו בארץ, רק לידיעתך.

יובל שטייניץ: חלק גדול מהאנשים שציינתי התארחו בארץ כאורחים של ראש הממשלה של ממשלת ישראל, ולכן, אילן, מה שאמרת פשוט איננו נכון ואיננו מדויק.

יובל שטייניץ: אני רוצה גם לספר לכם שבשבוע שעבר השתתפתי בכנס האנרגיה הגדול בעולם ביוסטון, וחברות אנרגיה מהגדולות בעולם, ושרי אנרגיה מארצות-הברית – נפגשתי עם שר האנרגיה האמריקני ד"ר ארנסט מוניז, שיגיע גם הוא לביקור בארץ בקרוב, בעוד חודש וחצי – שרי אנרגיה של קנדה, של ארצות-הברית, של אוסטרליה, של מקסיקו, וכולם שיבחו את מתווה הגז ואת ההתקדמות העצומה סוף-סוף לקראת פיתוח משאבי הגז והטבע שלנו.

יובל שטייניץ: חברות אנרגיה, מהגדולות במערב, בארצות-הברית, באירופה, באוסטרליה, הביעו עניין עצום בכניסה מחודשת למשק האנרגיה בישראל, לחפש שדות גז חדשים במים הכלכליים שלנו.

יובל שטייניץ: גם בנושא הזה אנחנו מתקדמים, ואנחנו נביא תנופה למשק האנרגיה לטובתם ולרווחתם של אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי באופוזיציה, בחיוכים שלהם, מסגירים את האמת.

יובל שטייניץ: הטענות מגוחכות, הריטואל אבסורדי, והגיע הזמן לדחות את הצעות האי-אמון הללו, ואולי גם להימנע למשך שבועיים-שלושה מהמשך הריטואל האבסורדי הזה של ניגוח הממשלה על כלום, על מאום, שבוע אחרי שבוע.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן, מטעם המחנה הציוני: ממשלה שמפקירה את המאבק המדיני, הורסת כל חלקה טובה וגורמת לפגיעה אנושה בכלל אזרחי המדינה – מי בעד הצעת האי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה – 48 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההצעה – 48, נגד – 49.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הבאה, מטעם הרשימה המשותפת: מדיניות הממשלה ללא אופק מדיני, חברתי וכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההצעה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 44 נגד – 50 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 44 בעד, 50 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם יש עתיד – ממשלת נתניהו מעדיפה לתחזק קואליציה על חשבון יחסי החוץ של מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההצעה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה – 48 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 48, נגד – 49.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת האי-אמון מטעם יש עתיד לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד שנפתח בישיבה המיוחדת אנחנו נעבור לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל עוד לפני החקיקה, הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת מטעם ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להודיע בזה על חילופי אישים בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון: במקום חבר הכנסת אורן חזן יכהן חבר הכנסת אבי דיכטר.

): הודעה שנייה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי ועדת הכספים תדון בהצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 54), התשע"ו–2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת דוד ביטן, יושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לעניין ההצבעה שהתקיימה, חבר הכנסת מוטי יוגב מסיעת הבית היהודי הצביע נגד הצעות האי-אמון בכל ההצבעות, וברישום מופיע שהוא השתתף בהצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן – אני רק מודיע את זה לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר גם לשנות את התוצאות, אבל זה לא משנה את התוצאה האמיתית.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברים.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת האתיקה בדבר הפרת הסכם קיזוז.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 40), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לוח תיקונים להצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/1011; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 10426 ועמ' 10427; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 8) – אני צודק?

יולי יואל אדלשטיין: כן, אכן, אנחנו צודקים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה חבר הכנסת משה גפני, מטעם ועדת הכספים של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: סגן היושב-ראש וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, רבותי השרים, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת, הצעת חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 8), התשע"ו–2016.

משה גפני: זאת הצעת חוק ממשלתית שמוזגה עם הצעת חוק פרטית של חברי הכנסת – שלי ושל חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, חבר הכנסת אורי מקלב וחבר הכנסת יואב בן צור.

משה גפני: התברר במהלך הדיונים – המציאות הזאת, שבה בחוק אזור סחר חופשי באילת לא נכללו גמלאי אילת, שזכאים להטבות האלה, ובנושא של הגמלאות, אנשים שיצאו לפנסיה מהעבודה באילת אינם זכאים להטבות של אזור סחר חופשי – ביקשה הממשלה, וביקשנו אנחנו, חברי הכנסת, וועדת הכספים אישרה את זה פה-אחד, שחוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) יחול גם על הגמלאים, וזה החוק הממוזג שמונח לפני חברי הכנסת.

משה גפני: החוק הזה עושה צדק עם אנשים שיצאו לפנסיה, אנשים מבוגרים שעבדו, ואנחנו מתקנים את החוק בכך שאנחנו אומרים: במקום "הכנסתו החייבת לפי סעיף 2(1) או 2(2) לפקודה", יבוא "מהכנסתו החייבת שהיא הכנסה מיגיעה אישית", וזה יחול גם על הגמלאים.

משה גפני: תחילתו של החוק – החל ביום כ' בטבת התשע"ו, 1 בינואר 2016.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת הכנסת, חברי הכנסת, בחוק.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות רשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 8), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – חברי הכנסת, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–2 – 68 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 68 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 67 נגד – אין נמנעים – אין חוק אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 8), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 67 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית – יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת הנגבי נמצא?

יצחק וקנין: יושב-ראש הקואליציה.

קריאה: - - -

יצחק וקנין: חבר הכנסת הנגבי איננו.

יצחק וקנין: אם כן, אני אמשיך בסדר-היום.

יצחק וקנין: במקום יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, ענת ברקו תציג את הצעת החוק.

יצחק וקנין: חברת הכנסת ענת ברקו תעלה לדוכן ותציג את ההצעה, ונעבור להצבעה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת ענת ברקו, מה קורה?

יצחק וקנין: רבותי, אני עובר לסעיף 6 בסדר-היום – לצערי הרב, כך אני לא יכול להתנהל: הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו – – –

קריאה: – – –

יצחק וקנין: מה עושים?

יצחק וקנין: [מס' כ/575; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' ט"ו, עמ' 3049; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אני מדלג לסעיף מס' 7 בסדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אלאלוף, כנראה אתה רציני בעבודתך.

יצחק וקנין: לא כנראה – בטוח; אני חוזר בי.

אלי אלאלוף: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016.

אלי אלאלוף: היום יש חוק שמאפשר להורה לילד עד גיל 18 – חברים – – –

יצחק וקנין: חברי הכנסת, גברתי שרת המשפטים, אנא, זה מפריע לדיון.

יצחק וקנין: אני מבקש.

יצחק וקנין: נא לשמור על השקט.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אלעזר שטרן וסגן שר האוצר, זה מפריע לדיון.

אלי אלאלוף: אני יודע שזה גם מפגש של ותיקים וצעירים, אבל בואו נכבד את הצעת החוק הזאת, שמבחינה הומניטרית היא אחד הדברים היפים שהכנסת יכולה לחוקק.

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, כיום קיימת זכות לעובד שהוא הורה לילד עד גיל 18 שחלה במחלה ממארת לנצל את ימי המחלה או ימי החופשה שהצטברו לו לשם היעדרות בשל המחלה הממארת של ילדו, ובלבד שיש לו ותק של שנה אחת במפעל או בעבודה.

אלי אלאלוף: סך כל הימים שניתן לנצל יכול להיות עד 90 יום בשנה, כל עוד יש לעובד ימי מחלה או חופשה שהצטברו.

אלי אלאלוף: במטרה להקל על ההורים שאמורים ללוות את הילדים שלהם בטיפולים כאלה, מצאנו לנכון בוועדה, בהמלצתו של חבר הכנסת אורי מקלב, לאפשר למחלה נוספת, דהיינו טיפול בדיאליזה, לאפשר חופש להורים על מנת ללוות את ילדיהם לטיפול זה.

אלי אלאלוף: בנוסף מוצע להסדיר ששר הכלכלה, בהתייעצות עם שר הבריאות ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, יוכל לקבוע בצו מחלות קשות נוספות שיכולות בהמשך להיות מאושרות כמחלות קשות.

אלי אלאלוף: למרות הדילמה שהתלבטנו בה בוועדה, דהיינו שמשרד הכלכלה הוא שאמור להיות היוזם – למרות שההיגיון אומר שמשרד הבריאות היה צריך להיות הקובע, אבל זה חוק שקשור לחוקי עבודה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות במיוחד לחבר הכנסת מקלב על כך שהוא התעקש והביא את הצעת החוק הזאת לסיומה בוועדה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את האפשרות להרחיב את רשימת המחלות הקשות בהמשך, תמיד תחת האישור וההתייעצות בין השרים ואישור הוועדה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, במיוחד ליועצים המשפטיים, על כך שניסחו את הצעת החוק הזאת, שהתקבלה ללא הסתייגויות והתקבלה פה אחד בוועדה.

אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מהחברים להצביע על זה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אלי אלאלוף: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, גם להצעה זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 57 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 57 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 55 נגד – אין נמנעים – אין חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 55 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13), התשע"ו–2016, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אורי מקלב, מן המציעים, מאחר שהזכירו את שמך וכל כך שיבחו את מה שעשית בהצעה זו, יש לך שלוש דקות לברך את העוסקים במלאכה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: יפה, אז מכיוון שהזכירו אותי, אני רוצה לצרף לברכות עוד חברי כנסת שהיו קשורים לחוק, כמו חבר הכנסת גפני שהוא שותף בחוק ועוד חברי כנסת ששותפים בחוק הזה.

אורי מקלב: אבל במיוחד אני רוצה להזכיר את יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אלאלוף, שלא הניח לחוק הזה, רצה להרחיב אותו ובאמת לעשות אותו יותר טוב, אבל משראה שלא צלחה דרכו, אמר: אני אסתפק במה שהחוק הזה אמר לכתחילה.

אורי מקלב: ואישרנו את החוק הזה.

אורי מקלב: והחוק הזה, שותפים רבים לו.

אורי מקלב: הוא בעצם נותן להורים לילדים עם מחלה קשה, כמו חולי דיאליזה, עוד ימי חופשה משלהם, לתת את זה עבור הילד, ללוות אותו לטיפולים.

אורי מקלב: הוא לא חייב להיות חולה, הילד, מספיק שהוא צריך דיאליזה כדי שהוא יקבל עוד ימי מחלה, וזה לא יפגע בשכר שלו.

אורי מקלב: ולא רק זה, הוא גם יכול להביא רק אישור מהמכון ולא אישור מקופת-חולים.

אורי מקלב: לכן, אדוני היושב-ראש, ועדת הרווחה – חבר הכנסת אלאלוף, מכיוון שאתה טרחת, יחד עם היועצת המשפטית של הוועדה, וטרחו כמה פעמים – החוק הזה כבר עבר בקריאה שנייה ושלישית בוועדה בקדנציה הקודמת, אבל לא הצליח להגיע למליאה.

אורי מקלב: היום עשינו את זה עוד פעם, וגם שיפרנו משהו.

אורי מקלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבקש מחברי הכנסת והקהל לקום לכבד את כניסת הנשיא.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ) נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין והגברת נחמה ריבלין, אדוני ראש הממשלה חבר הכנסת בנימין נתניהו, נשיאת בית-המשפט העליון השופטת מרים נאור, שרי הממשלה בהווה ובעבר, ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג, חברי הכנסת בהווה ובעבר, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות הדתיות בישראל, מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ, מנכ"ל הכנסת רונן פלוט, היועץ המשפטי לכנסת עורך-דין איל ינון; שוטרים וסוהרים הנמצאים אתנו, חיילים, חניכי פרויקט "מסע", עולים חדשים שהגיעו אלינו בסיוע הסוכנות היהודית, חברי עמותת אריאל שרון למנהיגות, ואחרונים יקרים, הבנים גלעד ועמרי שרון, כל בני המשפחה וכל החברים ומוקירי זכרו של אריאל שרון, אזרחי ישראל, אבקש מחברי הכנסת ומכל הקהל לקום לדקת דומייה לזכרו של אריאל שרון.

יולי יואל אדלשטיין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

יולי יואל אדלשטיין: ) נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח ישיבת מליאה מיוחדת במלאות שנתיים לפטירתו של ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון, מהמנהיגים הגדולים והמשמעותיים שידעה מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אריאל שיינרמן הנציח בשם משפחתו העברי את אזור הולדתו, כפר-מל"ל בשרון.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הייתה עצה שקיבל מדוד בן-גוריון בפגישתם הראשונה ב-1953, כשהיה קצין צעיר ופיקד על יחידה 101 המיתולוגית.

יולי יואל אדלשטיין: עד מהרה התבלט אריק כמנהיג טבעי מוביל, נחוש ואמיץ, מסוג הדמויות שמעטות כמותן בדברי ימי ישראל והאומות בכלל; דמויות הנחרתות בזיכרון הלאומי על מורכבותן וגדלותן גם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: בחייו הסוערים ורבי-המעש רשם שרון דפים מפוארים והטביע חותמו העמוק בצבא, בביטחון, במדיניות ובהתיישבות.

יולי יואל אדלשטיין: מטרת-העל שעמדה לנגד עיניו הייתה לבצר את הריבונות הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר המהפך בשנת 1977 התמנה לשר החקלאות וגם ליושב-ראש ועדת השרים להתיישבות.

יולי יואל אדלשטיין: תפקיד זה סלל לו את הדרך לקידום תוכניתו לעיבוי ההתיישבות ביהודה ובשומרון, שלימים הקנתה לו את הכינוי "אבי ההתנחלויות".

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, מורשת שרון שלי ושל רבים אחרים היא בעיקר אומץ הלב הנדיר שהפגין בשדות הקרב: כלוחם בקרב על לטרון, שבו נפצע וכמעט קיפח את חייו; כמח"ט במבצע "קדש", בקרב על המיתלה; כאוגדונר בקרב אבו-עגילה במלחמת ששת הימים וכמפקד שצלח את תעלת-סואץ במלחמת יום הכיפורים.

יולי יואל אדלשטיין: על הקרב הקשה שבו פיקד במעבר המיתלה בסיני, שבו נכנסו כוחות רבים לחלץ לכודים תחת אש מצרית, אמר שרון לימים: "הקרב היה הכרחי מנקודת ראות אנושית.

יולי יואל אדלשטיין: יש מעשים הנבחנים לא רק בפריים המיידי, אלא מטביעים חותמם על אופי הצבא, על נכונותו להילחם ועל העליונות המוסרית שלו למשך שנים ודורות רבים.

יולי יואל אדלשטיין: פעולת חילוץ פצועים בקרב היא מעשה שכזה".

יולי יואל אדלשטיין: מורשת שרון שלי היא גם פועלו הרב בתחום חשוב לא פחות – קליטת העלייה בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: הכרתי מקרוב את העשייה החשובה שלו בתחום זה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נכנס בעובי הקורה והוביל מהלכים חשובים ביותר בקליטת העולים ובשיכונם.

יולי יואל אדלשטיין: החלטתו החשובה להעניק סל קליטה לכל עולה עודדה עליית יהודים רבים מן התפוצות.

יולי יואל אדלשטיין: בימים שבהם אנו עדים לאנטישמיות גוברת בעולם, לפעילות נרחבת של גורמי תנועת ה-BDS הנפסדת ולטרור האסלאם הקיצוני השוטף את אירופה, יש מקום לייחל לכך שיהודים מרחבי העולם ישובו ויראו בישראל את ביתם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שנשכיל לפעול באותן יעילות ומסירות ששרון, זכרו לברכה, נהג בנושא זה.

יולי יואל אדלשטיין: מכובדי, אריאל שרון היה אישיות יוצאת דופן בכל מובן.

יולי יואל אדלשטיין: לא ניתן היה להישאר אדיש לכריזמה שלו, למנהיגות ולנחישות שהפגין.

יולי יואל אדלשטיין: לאורך השנים קמו לו יריבים רבים, ומנגד גם אוהדים שרופים.

יולי יואל אדלשטיין: היו גם כאלה, כמוני, שנקרעו בין הערכה גדולה מאוד לאיש, ובכלל זה למחויבות הגדולה שלו להתיישבות ולבנייה, לבין הצער והאכזבה הגדולה שהנחיל לאוהבי הארץ מאז הפנה עורף למפעל ההתיישבות בשנת 2005 והורה על הרס גוש-קטיף וצפון-השומרון.

יולי יואל אדלשטיין: אבל גם המחלוקות העמוקות שהתגלעו בין חלקי הציבור בערוב ימיו על דרכו המדינית ועל ההתנתקות שיזם וביצע לא יעיבו על זכויותיו ועל נכונותו המתמדת של שרון להיות ראש חץ במאבק על הגנת ארצנו.

יולי יואל אדלשטיין: ראוי הוא אריאל שרון להכרת הטוב על עשרות שנותיו בהנהגת הציבור ללא חת, הן במדים והן על אזרחי; על אומץ לבו ועל שהקדיש את חייו לעסוק בצורכי ציבור למען עמו וארצו.

יולי יואל אדלשטיין: בשם כנסת ישראל וחבריה אני שולח תנחומים לבני המשפחה במלאות שנתיים לפטירתו של אריק.

יולי יואל אדלשטיין: יהי זכרו של אריאל שרון ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לשאת דברים.

בנימין נתניהו: מכובדי נשיא המדינה ראובן ריבלין והגברת נחמה ריבלין, נשיאת בית-המשפט העליון השופטת מרים נאור, שרי הממשלה בהווה ובעבר, ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג, חברי הכנסת בהווה ובעבר, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות בישראל, אנשי מערכת הביטחון, הבנים עמרי וגלעד וכל בני משפחת שרון, כל מוקירי זכרו של אריאל שרון, אזרחי ישראל, במדים וללא מדים הותיר אריאל שרון את רישומו העז על מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: המהפכה שחוללה הציונות עיצבה עובדי אדמה שורשיים, ולצדם צעירים שלמדו לדרוך את קשתם ולהגן על עמנו.

בנימין נתניהו: אריק גילם את שניהם: בכפר-מל"ל עבד במשק המשפחתי; בכפר-מל"ל, לצדם של הוריו, התמודד עם הטרור הערבי.

בנימין נתניהו: הצורך להגן על הכפר מניסיונות חבלה ותקיפה נטע בו את הרצון להעמיד את עצמו להגנת היישוב העברי כולו.

בנימין נתניהו: ההתמודדות הזאת עם אתגרי הביטחון ליוותה את אריק מראשית עד אחרית.

בנימין נתניהו: את תחילת תהילתו הוא קנה בשנות ה-50 בפעולות התגמול כמפקד יחידה 101 האגדית.

בנימין נתניהו: אריק חולל מהפכה בדימוי העצמי של צה"ל ושל ישראל הצעירה.

בנימין נתניהו: הוא אמר: "ביסוד התפיסה של פעולות התגמול עמדה ההכרה שהמדינה היהודית הוקמה כדי להחזיר ליהודים את הזכות והיכולת להגן על עצמם בכוחות עצמם".

בנימין נתניהו: גם היום, ולא במקרה, אנחנו מיישמים בדיוק את העיקרון הזה.

בנימין נתניהו: עוצמתו של צה"ל היום נשענת על ערכים שהתגבשו בצה"ל אז: אחוות לוחמים, דבקות במשימה, יוזמה ותושייה, התייצבות המפקדים בראש הכוח, ניצול נקודות התורפה של האויב ונכונות בלתי מתפשרת לחלץ חברים שנפגעו.

בנימין נתניהו: הישגי ה-101 וחטיבת הצנחנים דרבנו את הצבא כולו להשיג סטנדרטים גבוהים יותר.

בנימין נתניהו: זה היה הקטר שמשך אחריו את כל שאר הקרונות.

בנימין נתניהו: אני יכול לומר לכם שכחייל צעיר, ועוד קודם לכן, הושפעתי רבות מערכים אלה.

בנימין נתניהו: אחי ואני שאפנו לשרת ביחידה מובחרת בדיוק בגלל הנורמות הללו שאריק השריש בצה"ל ושזיהינו אותן אצל אריק.

בנימין נתניהו: כשפגשתי את מאיר הר-ציון ביחידה, פגשתי את אריק.

בנימין נתניהו: כשפגשתי את ג'יבלי, פגשתי את אריק.

בנימין נתניהו: כשאני פוגש את קצ'ה בגבעת-התחמושת מדי שנה, אני פוגש את אריק.

בנימין נתניהו: אריק לחם כמובן לא רק במבצעים, אלא גם במלחמות ישראל.

בנימין נתניהו: הוא נסך ביטחון ותעוזה בחייליו.

בנימין נתניהו: במלחמת העצמאות שימש מפקד מחלקה ונפצע קשה בלטרון.

בנימין נתניהו: במלחמת ששת הימים הוביל את קרבות האיגוף המזהירים בחצי האי סיני.

בנימין נתניהו: במלחמת יום הכיפורים חצה את התעלה וכיתר את הצבא המצרי.

בנימין נתניהו: אני מאמין שכאן נזרעו הזרעים הראשונים של הסכם השלום העתידי בין ישראל ומצרים.

בנימין נתניהו: מלחמת יום הכיפורים נתנה אישור סופי – למי שהיה זקוק לאישור כזה – להיותו של אריק מהמפקדים הטובים ביותר, המזהירים ביותר, שהיו לצה"ל אי-פעם.

בנימין נתניהו: לאחר המלחמה הוא פנה לקריירה פוליטית ארוכה.

בנימין נתניהו: כשר בממשלות ישראל אריק תרם להתיישבות, לחקלאות, לתעשייה, לפיתוח התשתיות הלאומיות.

בנימין נתניהו: אני זוכר שבנינו את התיק לבינוי ולשיכון, למתן קורת גג להמוני העולים מחבר המדינות – פעולה שהיא חשובה ביותר, וכמובן ליחסי החוץ.

בנימין נתניהו: בקדנציה הראשונה שלי כראש הממשלה הוא שימש שר בממשלתי, וכשהוא נבחר לראשות הממשלה, שימשתי שר בממשלתו.

בנימין נתניהו: שיתפנו פעולה בחיזוק כוחה של ישראל כלפי חוץ וכלפי פנים.

בנימין נתניהו: ללא הגיבוי שלו לא הייתי יכול כשר האוצר לבצע רפורמות נחוצות, לפתוח את המשק לתחרות וליישום שינויים מבניים אחרים.

בנימין נתניהו: אינני רוצה לומר שהסכמנו על הכול; זה לא היה כך.

בנימין נתניהו: אבל אני תמיד כיבדתי אותו, תמיד הערכתי את אישיותו, ותמיד הערכתי את מחויבותו לעתיד ישראל.

בנימין נתניהו: בזה לא פקפקתי אף פעם.

בנימין נתניהו: לפני עשור ומחצה נשזרו שתי התפתחויות משמעותיות זו בזו: הראשונה, גל טרור ממושך ורצחני, שהביא למותם של יותר מ-1,000 ישראלים ולפציעתם של אלפים רבים אחרים.

בנימין נתניהו: גל זה הגיע לשיאו בחודש מרס 2002, ורק בחודש הזה נרצחו יותר מ-130 חיילים ואזרחים בידי מחבלים פלסטינים.

בנימין נתניהו: מבצע "חומת מגן", שעליו החליט אריק, היה תוצאה ישירה של הסלמת האלימות, והמבצע הזה פגע פגיעה קשה בתשתיות הטרור.

בנימין נתניהו: אנחנו משמרים את הישגי המבצע הזה בזה שצה"ל פועל ומשמר את זכות הפעולה בלב השטחים הפלסטיניים.

בנימין נתניהו: בלי זה, ההתפתחות הייתה יכולה להיות אחרת.

בנימין נתניהו: ההתפתחות השנייה היא התגברות האיום שנשקף לעולם החופשי מהאסלאם הקיצוני – הן מהזרם השיעי הרדיקלי בהנהגת איראן והן מהזרם הסוני הקנאי בהובלת ארגון "אל-קאעידה", שלימים הצטרף אליו "דאעש".

בנימין נתניהו: לאחר פיגועי ה-11 בספטמבר 2001 בארצות-הברית, אמר אריאל שרון, אז ראש הממשלה: המלחמה בטרור חייבת להיות מלחמה בין-לאומית.

בנימין נתניהו: מלחמה של קואליציית העולם החופשי נגד כוחות הטרור ונגד כל מי שחושב שיוכל לאיים על החירות ועל הערכים שלנו.

בנימין נתניהו: זו מלחמה בין טוב ורע, בין האנושיים לבין צמאי הדם.

בנימין נתניהו: דרכם של הצודקים, האנושיים, החופשיים, היא הדרך שתנצח.

בנימין נתניהו: האתגר הזה עדיין עומד לפנינו, לפני העולם כולו, אבל הוא קודם כול מונח לפתחנו.

בנימין נתניהו: לא נשלים עם נשק גרעיני בידי איראן, לא נאפשר לה לפתח חזיתות טרור חדשות נגדנו, ונפעל נגד העברת נשק איראני מתקדם מסוכן לדורשי רעתנו.

בנימין נתניהו: כך ננהג מול כל גורם אחר שינסה לאיים על ביטחוננו.

בנימין נתניהו: אריאל שרון ירד מהבמה הציבורית לפני עשר שנים, בנסיבות לא צפויות.

בנימין נתניהו: זה קרה חודשים אחדים לאחר שהושלמה תוכנית ההתנתקות.

בנימין נתניהו: בעשור שחלף מאז, המזרח התיכון שינה את פניו בצורה מרחיקת לכת; האזור כולו – אני יכול להרשות לעצמי לומר: העולם כולו – עובר טלטלה עצומה.

בנימין נתניהו: הסדר מדיני, שהחזיק מעמד 100 שנים, קורס כעת.

בנימין נתניהו: אינני יודע מה היה חושב אריק היום.

בנימין נתניהו: אינני יודע מה הוא היה עושה היום.

בנימין נתניהו: אינני מתיימר לדבר בשמו כפי שעושים גורמים מסוימים.

בנימין נתניהו: בכלל, הייתי אומר שהסערה שפוקדת את אזורנו מחייבת אותנו במשנה זהירות, במשנה כוננות ובמשנה צניעות.

בנימין נתניהו: בעזה קיבלנו בסיס טרור של "חמאס" צמוד לשטחנו.

בנימין נתניהו: לצערי, העברת האחריות השלטונית לפלסטינים בעזה לא רק שלא העלתה אותנו על דרך השלום, היא הגבירה את ההתחמשות של ארגוני הטרור, שירו אלפי טילים אל לב המדינה.

בנימין נתניהו: ועל כן, המחויבות שלנו והחובה שלנו הן להפיק את הלקחים הנדרשים לפחות מהפרק הזה.

בנימין נתניהו: אני עומד על כך שבכל הסדר עם הפלסטינים, אם יושג, יתמלאו שני תנאי יסוד: האחד, הכרה פלסטינית בישראל כמדינת הלאום של העם היהודי; ועיקרון שני, פירוז כל השטח ממערב לירדן ושליטה ביטחונית של צה"ל וכוחות הביטחון האחרים בשטח זה.

בנימין נתניהו: במזרח התיכון כפי שהוא באמת, אין תחליף לכך.

בנימין נתניהו: אם לא ננהג כך, נמצא סמוך אלינו מובלעות טרור, שמה שמבדיל ביניהן הוא רק צבע הדגל: ירוק של "חמאס", שחור של "דאעש".

בנימין נתניהו: כיוון שאנחנו עומדים איתן נגד הטרור, מכבדים אותנו.

בנימין נתניהו: מדינות רבות מאוד באות אלינו.

בנימין נתניהו: מעצמות מאסיה, מדינות אפריקה, מדינות באמריקה הלטינית – הן באות אלינו כי הן מזהות את העוצמה שבה אנחנו נלחמים באסלאם הקיצוני ובשלוחיו הטרוריסטיים.

בנימין נתניהו: הן מזהות גם עוצמה רחבה יותר במדינת ישראל – עוצמה צבאית בוודאי, אבל גם עוצמה כלכלית, עוצמה טכנולוגית, עוצמה של ישראל החדשה לצד העוצמה – עוצמת הרוח של ישראל סבא.

בנימין נתניהו: ייתכן שאנחנו איננו רואים את עצמנו כפי שאחרים רואים אותנו.

בנימין נתניהו: אני לא מדרג את ישראל בין מדינות העולם.

בנימין נתניהו: יש מישהו שעשה זאת בבית-ספר וורטון המפורסם, שדגם 16,000 איש בארבעה אזורים בעולם.

בנימין נתניהו: הם דירגו את מדינת ישראל – אפשר להתווכח עם הדירוג הזה – כמדינה השמינית החזקה בעולם.

בנימין נתניהו: הם מדרגים אותנו על סמך עוצמה צבאית, יכולת השפעה פוליטית ובריתות בין-לאומיות.

בנימין נתניהו: העוצמה שאריק טיפח אותה והאמין בה, העוצמה הזאת היא התקווה שלנו.

בנימין נתניהו: היא מבטיחה את קיומנו, היא גם מבטיחה את עתידנו.

בנימין נתניהו: מעולם לא התנינו את קיומנו כאן בהסכמתם של שכנינו.

בנימין נתניהו: אם היינו יוצרים את ההתניה הזאת, לא הייתה קמה מדינת ישראל, וגם לא הייתה מתקיימת.

בנימין נתניהו: להפך – אמרנו שאם נהיה מספיק חזקים, ייתכן שהם יסתלקו מהרעיון שהם יסלקו אותנו מכאן, ובכל מקרה אנחנו נהיה כאן.

בנימין נתניהו: אני מאמין שבדבר הזה – בדבר הזה – אריק האמין בעומקי לבו.

בנימין נתניהו: אני חושב שבעניין הזה הוא היה מסכים לחלוטין.

בנימין נתניהו: אני יודע שאלה הדברים שהנחו את דרכו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, במלאות שנתיים לפטירתו של ראש הממשלה ה-11, אריאל שרון, ננצור את פועלו ונוקיר את תרומתו למדינת ישראל ולביטחון ישראל.

בנימין נתניהו: יהי זכרו ברוך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לראש ממשלת ישראל חבר הכנסת בנימין נתניהו, ומתכבד להזמין את ראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: כבוד נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין והגברת נחמה ריבלין, מכובדי יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, אדוני ראש הממשלה בנימין נתניהו, נשיאת בית-המשפט העליון השופטת מרים נאור, שרי הממשלה בהווה ובעבר, חברי הכנסת בהווה ובעבר, ראשי הנציגויות הזרות והעדות הדתיות בישראל, צוות הכנסת, חברי עמותת אריאל שרון למנהיגות, ואחרונים יקרים, הבנים גלעד ועמרי שרון, בנות-זוגם והילדים, בני המשפחה וכל מוקירי זכרו ואוהביו של ראש הממשלה ה-11 של מדינת ישראל, אריאל שרון, זכרו לברכה.

יצחק הרצוג: אריאל שרון – מנהיג, מצביא, גיבור ישראל, מקים יחידה 101 המיתולוגית; האיש שחצה את התעלה במלחמת יום הכיפורים והציל את ישראל; האיש שהקים את הליכוד ב-1973 והפך לימים לראש ממשלה נועז ואמיץ – היה בעצם מפא"יניק.

יצחק הרצוג: מפא"יניק מכפר-מל"ל.

יצחק הרצוג: לדעתי, כך היה כל חייו.

יצחק הרצוג: במהלך חייו היו פרקים שבהם כינו אותו "שמאלני" ופרקים שבהם כינו אותו "ימני", אבל אריאל שרון לא התייחס לסטיגמות שאנשים ניסו להדביק לו.

יצחק הרצוג: הוא היה מעל זה.

יצחק הרצוג: הוא אהב את ישראל כולה, בלי הבדל ימין ושמאל.

יצחק הרצוג: הוא עשה תמיד מה שחשב שנכון לעשות למען מדינת ישראל: הוא כבש את מצרי המיתלה במבצע "קדש"; הוא זכה לתהילת עולם על קרבות אום-כתף ואבו-עגילה במלחמת ששת הימים; הוא הכריע את הטרור ברצועת-עזה בשנות ה-70; הוא חצה את התעלה והביא למפנה הדרמטי במלחמת יום הכיפורים; הוא עצר את המחבלים המתאבדים בשנת 2002; הוא קלט את העלייה מרוסיה והקים עשרות-אלפי יחידות דיור לעולים באפס זמן, ובלהט אמיתי קלט את העלייה מאתיופיה באהבה אין-קץ.

יצחק הרצוג: הוא כבש כל גבעה ביהודה ושומרון בשקיקה וכונה "אבי ההתנחלויות", אבל לא היסס לפנות את ימית ופתחת-רפיח, את צפון-השומרון ואת גוש-קטיף.

יצחק הרצוג: אריאל שרון ראה לנגד עיניו תמיד את טובת המדינה, כפי שהוא ראה אותה.

יצחק הרצוג: לא את טובת השמאל ולא את טובת הימין, רק המדינה.

יצחק הרצוג: כי אריק שרון האמין בישראל, אהב את ישראל ונלחם כל חייו למענה.

יצחק הרצוג: בתקופת כהונתו האחרונה הוא זיהה גם ראה את הסכנה הדמוגרפית.

יצחק הרצוג: זיהה, דיבר ועשה.

יצחק הרצוג: הוא ראה 1.5 מיליון פלסטינים בעזה, שהולכים וגדלים במספרם, והחליט להתנתק מהם, שלא יהיו חלק ממדינת ישראל, כדי לשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית.

יצחק הרצוג: אני שומע את כל אלה שרוצים לספח את יהודה ושומרון עם הפלסטינים למדינת ישראל.

יצחק הרצוג: הם ממשיכים לתקוף את אריאל שרון על ההתנתקות מעזה, אבל מעניין – אני לא שומע אף אחד מהם מציע לחזור לעזה.

יצחק הרצוג: זאת הייתה דרכו של אריאל שרון לשמור על ביטחון ישראל, לשמור על ישראל כמדינה יהודית.

יצחק הרצוג: זהו השילוב הנכון, זאת הדרך שאנו חייבים להמשיך בה.

יצחק הרצוג: כנסת נכבדה, כראש ממשלה לא הסתפק שרון בלנהל את המציאות; הוא שינה את המציאות.

יצחק הרצוג: הוא לא ישב וחיכה למציאות שתכתיב את המהלכים, ואמר: מי שלא יוזם, סופו שייגרר כמו סחבה בשוק.

יצחק הרצוג: אריק שינה את המציאות.

יצחק הרצוג: שנים של לחימה עיקשת וחסרת פשרות בטרור ולמען ביטחונה של ישראל הבשילו ברבות ימיו של שרון להבנה מפוכחת, שכדי לעצור את זרם המחבלים לתוך שטח ישראל עלינו לבנות חומה בינינו לבינם.

יצחק הרצוג: גדר הביטחון לא הייתה רק החלטה ביטחונית, אלא החלטה אסטרטגית ומדינית מהמעלה הראשונה.

יצחק הרצוג: השפעותיה הדרמטיות על ביטחון אזרחי ישראל מורגשות ותורגשנה עוד שנים רבות.

יצחק הרצוג: אני מבקש להביא מדבריו, בהתייחסו לצורך האסטרטגי והקיומי של ישראל בנאום אמיץ שנשא כאן מעל בימה זו כשהציג את תוכניתו לפינוי חבל-עזה.

יצחק הרצוג: הוא אמר: "אין אנו רוצים לשלוט לתמיד במיליוני פלסטינים המכפילים את מספרם מדי דור.

יצחק הרצוג: ישראל, הרוצה להיות מדינה דמוקרטית למופת, לא תוכל לשאת לאורך ימים מציאות כזאת".

יצחק הרצוג: אכן, דבריו של אריאל שרון תקפים ורלוונטיים היום בדיוק כפי שהיו לפני 12 שנים.

יצחק הרצוג: המאבק על צביונה היהודי והדמוקרטי של ישראל רק הפך לחריף יותר מני אז.

יצחק הרצוג: חלק מאתנו היו כאן בכנסת ב-2004 וב-2005, כששרון הציג את תוכניתו לפינוי חבל-עזה וצפון-השומרון.

יצחק הרצוג: מבלי להיכנס למחלוקת על התוכנית לגופה, אי-אפשר היה שלא להתפעם מתעוזתו וממנהיגותו; כמו סלע איתן, לא מצמץ ולא פזל.

יצחק הרצוג: לא פחד להתעמת עם מפלגתו ועם מרכז הליכוד ועם שותפיו הקרובים ביותר לדרך.

יצחק הרצוג: התנהלותו הפוליטית והמדינית באותה עת הייתה ייחודית ומקורית – ממש בית-ספר למדינאות ולפוליטיקה.

יצחק הרצוג: החל מהיציאה מאופל האינתיפאדה השנייה, עובר לוויכוח על הצורך להקים מדינה פלסטינית במרכז הליכוד ועד לביצוע התנתקות, במנהיגות נדירה שכמעט אין שני לה.

יצחק הרצוג: מדינת ישראל צריכה להמשיך בקו ששרון התחיל בו לשימורה כמדינה בטוחה, יהודית ודמוקרטית.

יצחק הרצוג: אנחנו חייבים להשלים את גדר ההפרדה שהוא התחיל להקים.

יצחק הרצוג: זאת הגדר שעצרה לחלוטין את המחבלים המתאבדים.

יצחק הרצוג: אנחנו צריכים לתת גדר בעוטף-ירושלים, שתיתן ביטחון ותיתן להם לחיות את חייהם ולנו לחיות את חיינו, גדר שתעצור את הסיפוח הזוחל והגלישה למדינה ערבית–יהודית; ליצור הפרדה בין העמים, ליצור בשטח את הבסיס למציאות של שתי המדינות; להעביר להם סמכויות אזרחיות כדי לחזק את הרשות הפלסטינית ולאפשר לה להילחם בטרור.

יצחק הרצוג: שלא כמו בעזה, ברור שצה"ל צריך להישאר בכל השטח כדי שהטרור לא ירים ראש.

יצחק הרצוג: שמעתי היום, ויורשה לי, דברים מפיו של חבר הקבינט השר זאב אלקין על פירוק הרשות הפלסטינית.

יצחק הרצוג: זהו חלום בלהות, רבותי.

יצחק הרצוג: איננו רוצים לשלוח את בנינו ובנותינו אל הקסבות של שכם, ג'נין וטול-כרם ולהפוך באחת את מציאות חיינו ככזו, שלפי דבריו של שרון – ואני מצטט: ישראל לא תוכל לשאת ולהתקיים כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יצחק הרצוג: כנסת נכבדה, משפחת שרון היקרה, כיהנתי כשר הבינוי והשיכון בממשלתו בעת ביצוע ההתנתקות.

יצחק הרצוג: שרון ידע לכבד ולהעצים את השרים שעבדו תחתיו.

יצחק הרצוג: אצל אריק העשייה עמדה במרכז והביצוע היה המבחן.

יצחק הרצוג: זכיתי בכך שבתחום אחריותי בתקופה זאת הייתה גם אהבה עצומה נוספת של ראש הממשלה שרון – ירושלים.

יצחק הרצוג: זה בא אצלו ממקום יהודי ולאומי עמוק ביותר.

יצחק הרצוג: בשיחותי עמו הוא ביקש כל פעם מחדש לוודא את מצב התושבים היהודים בעיר העתיקה, מצב אחיזתם בעיר; ביקש לוודא את ביטחונם האישי ואת פיתוח אתרי המורשת בעיר העתיקה ובאגן הקדוש.

יצחק הרצוג: תמיד, תמיד, חזר והדגיש ואמר לי שירושלים היא הלב הפועם של האומה, ותמיד זאת הייתה ירושלים האמיתית, זאת שחוברה לה יחדיו וזאת שבלבה חומה.

יצחק הרצוג: בצד מבטו הקשוח היו לאריק צדדים מיוחדים, צדדים של רוך: אהבה נדירה לטבע, לכל פרח מלבלב לאחר גשמי החורף, אהבה גדולה למוזיקה קלאסית.

יצחק הרצוג: הוא היה מאוהביה הגדולים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

יצחק הרצוג: היה יושב כספינקס ופשוט היה נהנה מהמוזיקה.

יצחק הרצוג: פניו חרושי הקמטים הסתירו את צער הכאבים שספג במהלך חייו.

יצחק הרצוג: באזכרה בחלקת הקבר ביום שישי האחרון תיאר גלעד בנו בהתרגשות את מותו של אחיו הבכור, בנו בכורו של אריק, גור, בגיל כמעט 11 שנים, בשכונת מגורינו בצהלה, כאסון הקשה ביותר של משפחת שרון.

יצחק הרצוג: אני זוכר את האירוע הזה כשיחת היום המזעזעת בכיתה א' בבית-הספר היסודי בשכונה.

יצחק הרצוג: מדי פעם אני פוקד את גינת הזיכרון הניצבת דומם לזכרו של גור בלב השכונה.

יצחק הרצוג: אריק ידע גם כאב ושכול במותה הטרגי של מרגלית רעייתו, שנהרגה בתאונת דרכים, ולא זכה שלילי, אהבת חייו הגדולה, תגיע עמו למעון ראש הממשלה, בשל פטירתה ממחלה קשה.

יצחק הרצוג: בשנים האחרונות לחייו, לאחר אשפוזו ב-2006, סעדו אותו ילדיו גלעד ועמרי ומשפחתו הנרחבת במסירות ובאהבה מעוררות כבוד והערכה, בסיטואציה כואבת, שכאילו לקוחה הייתה מטרגדיה יוונית.

יצחק הרצוג: כמובן, במסגרת חייו של מנהיג בשיעור קומתו של אריק שרון אי-אפשר שלא לתאר ולגעת גם בפרקים הקשים השנויים במחלוקת: מלחמת לבנון הראשונה ודוח ועדת כהן, מפעל ההתנחלויות על כל גבעה, העימותים החריפים בצמרת הליכוד לקראת בחירות 1992, וכמובן ההתנתקות מחבל-עזה.

יצחק הרצוג: במשך תקופה היה שרון מושא לעוינות של ציבורים רבים בישראל, כולל במפלגתי שלי.

יצחק הרצוג: והנה, בשנים האחרונות לחייו הפך למושא הערצה, כבוד, הוקרה ואהבה.

יצחק הרצוג: העם נהה אחריו כמעט בעיניים עצומות; לא ימין ולא שמאל – הוא היה של כולם.

יצחק הרצוג: ואף שיכול היה לנוח על זרי הדפנה, החליט שרון ללכת למהלך הכואב והשנוי במחלוקת ביותר, כדי לשנות, להוביל ולתקן את העתיד.

יצחק הרצוג: אנשים כמו אריאל שרון מבוקשים היום מאוד בציבוריות הישראלית – אנשי עבודה, אנשי אמונה, אנשי ביצוע; כאלה שלצד העובדה שגם אם הם חושבים אחרת ממך ומחזיקים בהשקפות מדיניות שונות משלך, מאמינים הם בברית הישראלית, ברית של לוחמים, רעות של אחים, שטובת המדינה תמיד עומדת לנגד עיניהם.

יצחק הרצוג: בספר דברי הימים של מדינת ישראל חתום אריאל שרון על פרקים רבים.

יצחק הרצוג: אף שביקש להיקבר לצד רעייתו לילי, בגבעה המשקיפה על ביתו, הוא ייזכר לעד בין גדולי האומה.

יצחק הרצוג: תהא תרומתו האדירה לחוסנה של מדינת ישראל, לבניינה, לביטחונה ולקיומה גלעד וזיכרון בל יימחה.

יצחק הרצוג: יהי זכרו של ראש הממשלה ה-11, אריאל שרון, ברוך ומבורך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לראש האופוזיציה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים מאוד לכל אורחינו הנכבדים, ובראשם לבני משפחת שרון, שכיבדו אותנו בנוכחותם בישיבה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן ישיבה מיוחדת לזכרו של ראש הממשלה אריאל שרון.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבקש מחברי הכנסת והקהל לכבד בקימה את יציאת הנשיא.

ירדנה מלר-הורוביץ: בבקשה לקום.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.) נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים בחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/923; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"א, עמ' 1559; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יצחק וקנין: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת צחי הנגבי, יו"ר ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפני הכנסת את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), שעניינה הוראות הנוגעות לכהונתו של נציב קבילות החיילים.

צחי הנגבי: לפי חוק השיפוט הצבאי, שר הביטחון ממנה את נציב קבילות החיילים לאחר התייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

צחי הנגבי: בנוסחו כיום קובע החוק כי תקופת כהונתו של הנציב תהיה חמש שנים מיום מינויו.

צחי הנגבי: בשנת 2013, על רקע בקשתו של שר הביטחון למנות את נציב הקבילות, אלוף במיל' יצחק בריק, לכהונה נוספת, התעוררה שאלה אם החוק מאפשר זאת.

צחי הנגבי: מצד אחד, כוונת המחוקק, כפי שעולה מדיוני הכנסת בעת החקיקה של החוק ב-1972, הייתה שהנציב יכהן תקופת כהונה אחת; מצד שני, בפועל כבר היו נציגים שכיהנו שתי תקופות.

צחי הנגבי: על כן החליטה אז הוועדה לאשר את מינויו של הנציב לכהונה נוספת, ומשרד הביטחון התחייב לתקן את החוק כך שבעתיד יהיה ברור שמדובר בתקופת כהונה אחת.

צחי הנגבי: הצעת חוק זו, אם כן, קובעת כי תקופת כהונתו של הנציב תהיה אחת, ותימשך שבע שנים, בדומה לבעלי תפקידים דומים, ובראשם מבקר המדינה, במטרה להבטיח את עצמאותו של הנציב ואת אי-תלותו בשר הביטחון שממנה אותו.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אני יכול לבקש קצת שקט?

יצחק וקנין: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

צחי הנגבי: בהצעת החוק מובהר כי הנציב המכהן ישלים את כהונתו השנייה, בת חמש השנים, וההוראה בדבר תקופת כהונה בת שבע שנים תחל ממינויו של הנציב הבא.

צחי הנגבי: לפי תיקון זה מובאות בהצעת החוק הצעות לתיקונים נוספים שנועדו להבטיח רציפות תפקודית של מוסד נציב קבילות החיילים במקרים שבהם מתפנה תפקידו או שנבצר מהנציב למלא את תפקידו.

צחי הנגבי: ראשית, מוצע לקבוע לוח זמנים נוקשה יותר להליך מינוי הנציב.

צחי הנגבי: לפי הוראות החוק כיום, על שר הביטחון להביא לאישור ועדת החוץ והביטחון מועמד לתפקיד לפחות 30 ימים לפני תום תקופת כהונתו של הנציב היוצא.

צחי הנגבי: בהצעת החוק שלפני

צחי הנגבי: כם מוצע להקדים את המועד ולהטיל על שר הביטחון להביא לאישור הוועדה מועמד לפחות 90 ימים לפני תום תקופת כהונתו של הנציב היוצא.

צחי הנגבי: נוסף על כך, הוועדה החליטה להגביל גם את עצמה, ויהיה עליה לדון בהצעתו של השר לפחות 30 ימים לפני תום תקופת כהונתו של הנציב היוצא.

צחי הנגבי: תיקון נוסף, במקרה שנבצר מהנציב למלא את תפקידו באופן ארעי, מוצע לחייב את שר הביטחון למנות לו ממלא-מקום, בניגוד למצב הקיים שבו זוהי סמכות שברשות.

צחי הנגבי: הוועדה החליטה גם לקבוע כי חובת המינוי תהיה בתוך 14 ימים מיום שנבצר מהנציב למלא את תפקידו.

צחי הנגבי: שלישית, במקרה שנבצר מהנציב למלא את תפקידו באופן קבוע, שלפי החוק מוגדר תקופה העולה על שלושה חודשים, החליטה הוועדה לאמץ את ההסדר הקיים בחוק מבקר המדינה, ולפיו במקרה של נבצרות ממושכת כזו יראו את הנציב כאילו התפטר מתפקידו, בניגוד למצב הקיים, שבו יש הליך הדחה הנתון לשיקול דעתו.

צחי הנגבי: תיקון נוסף, אדוני היושב-ראש, מתייחס למקרה שבו כהונתו של הנציב הסתיימה לפני תום תקופת כהונתו.

צחי הנגבי: במקרה כזה מוצע לקבוע חובת מינוי ממלא-מקום עד כניסת נציב חדש לתפקידו.

צחי הנגבי: גם במקרה זה החליטה הוועדה לקבוע כי חובת המינוי של ממלא-המקום תחול בתוך 14 ימים.

צחי הנגבי: עוד מוצע לקבוע כי במקרה שבו התפנה מקומו של הנציב לפני תום תקופת כהונתו, אם בשל נבצרות קבועה ואם מסיבה אחרת – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עיסאווי פריג', שו מאלכ – שו מאלכ, יא זאלמה?

צחי הנגבי: – – יהיה על שר הביטחון להציע לוועדת החוץ והביטחון מועד מוקדם ככל האפשר, ובתוך 30 ימים.

צחי הנגבי: גם במקרה זה החליטה הוועדה להגביל את עצמה, ועליה לדון בהצעתו של שר הביטחון בתום 30 ימים מיום שהוגש לה שמו של המועמד.

צחי הנגבי: לבסוף, מוצע לקבוע הסדר למקרה שבו החל מינויו של נציב חדש, ומסיבות כאלה ואחרות לא הושלם עד תום תקופת כהונתו של הנציב היוצא.

צחי הנגבי: בדיון בהצעת החוק הועלו אפשרויות שונות להסדר המתאים במקרה זה.

צחי הנגבי: לפי העיקרון שהוועדה אישרה לבסוף יהיה שר הביטחון רשאי להאריך את תקופת כהונתו של הנציב היוצא לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים.

צחי הנגבי: אם לא יהיה אפשר להאריך את תקופת כהונתו, יחולו ההוראות הכלליות של חוק שירות המדינה (מינויים) למקרים מעין זה, ולפיהן שר הביטחון יוכל, בהתייעצות עם נציב שירות המדינה, למנות את אחד מעובדי המדינה כממלא-מקום.

צחי הנגבי: לא הוגשו להצעת החוק הסתייגויות, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אבקש לפיכך מחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

צחי הנגבי: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: אם כן, חברי הכנסת, אין הסתייגויות, ובקשת דיבור שהייתה, גם היא הוסרה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), התשע"ו–2016, קריאה שנייה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–4 – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו

יצחק וקנין: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: חברי הכנסת, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 38 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 69), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/619; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 10108; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית – תציג את הצעת החוק חברת ועדת החוץ והביטחון חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת את הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ענת ברקו: הצעת החוק נועדה ליצור תהליך שיאפשר הכרה אזרחית בהכשרות ובקורסים צבאיים ובכך יקל על חיילים משוחררים להשתלב בשוק העבודה.

ענת ברקו: חיילי צה"ל מקדישים את מיטב שנותיהם לשמירה על ביטחון המדינה.

ענת ברקו: במהלך שירותם, רבים מהם מוכשרים במקצועות שונים, ולחלק ממקצועות אלה יש ביקוש רב בשוק האזרחי.

ענת ברקו: כך, למשל, מתקיימים בצה"ל קורסי נהיגה, חשמלאות, מכונאות, קורסי חובשים ועוד.

ענת ברקו: הכרה בהכשרות האלה על-ידי גורמים בשוק האזרחי תסייע הן לחיילים והן למשק, שיקבל כוח עבודה מיומן בעל ניסיון תעסוקתי והכשרה.

ענת ברקו: לפי ההצעה, ראש אגף כוח-אדם בצה"ל יהיה רשאי לפנות לגורמים אזרחיים המוסמכים להכיר בהכשרות אזרחיות ולבקש מהם לבחון אם ניתן להכיר בהכשרה צבאית כפי שהם מכירים בהכשרה אזרחית מקבילה.

ענת ברקו: אדגיש כי מטרתה העיקרית של הצעת החוק היא אומנם לסייע לחיילי צה"ל, אך לצד זאת המנגנון המוצע מוודא כי תישמר רמת ההכשרה הדרושה למילוי מקצועי של תפקידים גם בשוק האזרחי.

ענת ברקו: לכן מוצע לקבוע כי הגורם האזרחי יקבל מצה"ל את כל המידע הדרוש לו לשם בחינת ההכשרה, ובתום הבחינה יוכל לקבל החלטה בהתאם לשיקול דעתו.

ענת ברקו: אם יימצא כי ההכשרה הצבאית תואמת באופן מספק הכשרה אזרחית שבתחום סמכותו, הוא יכיר בה באופן שבו הוא מכיר בהכשרה האזרחית המקבילה, ויודיע על כך לראש אכ"א.

ענת ברקו: אם יימצא כי ההכשרה הצבאית אינה תואמת באופן מספק הכשרה אזרחית שבתחום סמכותו, אך יהיה אפשר להכיר בה בתנאי שייערכו בה השלמות, התאמות או שינויים, יודיע על כך לראש אכ"א.

ענת ברקו: במקרה כזה, צה"ל יוכל לערוך את השינויים הנדרשים כך שיהיה אפשר להכיר בהכשרה הצבאית.

ענת ברקו: אם יימצא כי אפשר להכיר בחלק מההכשרה הצבאית, או להכיר בהכשרה הצבאית כממלאת חלק מדרישותיה של הכשרה אזרחית – יכיר בהכשרה הצבאית או בחלקה, בהתאם, ויודיע על כך לראש אכ"א.

ענת ברקו: אם יימצא כי ההכשרה הצבאית אינה תואמת באופן מספק הכשרה אזרחית שבתחום סמכותו, ואין אפשרות לערוך בה התאמות כך שתתאים להכשרה האזרחית, יודיע על כך לראש אכ"א.

ענת ברקו: ההצעה גם קובעת הוראות ליידוע החייל או החיילת כי ההכשרה שעברו במסגרת הצבאית הוכרה במישור האזרחי.

ענת ברקו: מבחינה מעשית, הכוונה היא שתעודת סיום ההכשרה שיקבל החייל תכיל במידת האפשר גם חותמת אישור של הגורם האזרחי הרלוונטי.

ענת ברקו: כך יוכל חייל משוחרר להתחיל בחייו המקצועיים כבר עם שחרורו מצה"ל בקלות ובמהירות ולא יידרש לפנות בעצמו לגורמים אזרחיים שהוא אינו מכיר.

ענת ברקו: כמו כן נקבע כי שר הביטחון ידווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, בתחילת כל שנה, על ביצוע הוראות החוק.

ענת ברקו: מטרת הפיקוח היא לברר כיצד מתקדם שיתוף הפעולה בין משרד הביטחון לבין משרדי הממשלה האחרים האמונים על הכשרות אזרחיות ובידיהם הסמכות להכיר בהכשרות הצבאיות על-פי המנגנון הקבוע בהצעת החוק.

ענת ברקו: מדובר בחוק נושם והמקצועות הצבאיים שיתווספו יתעדכנו מדי שנה ותיבחן מקבילה אזרחית עבורם.

ענת ברקו: אדגיש כי ההצעה לא חלה על לימודים אקדמיים, על לימודים לקראת תעודת הוראה או על הכשרה לתעודת עובד חינוך בחינוך הבלתי-פורמלי.

ענת ברקו: נושא הלימודים האקדמיים פוצל מהצעת החוק לאחר הקריאה הראשונה, ונמצא על שולחן ועדת החוץ והביטחון, כך שהוועדה תוכל להמשיך ולדון בו להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ענת ברקו: עם זאת, ההצעה הנוכחית אינה מונעת ממוסד מוכר להשכלה גבוהה לתת פטור לצורך לימודים מהסוגים האמורים, לפי שיקול דעתו, למי שהשלים הכשרה צבאית מסוימת.

ענת ברקו: לסיום, מדובר בחוק טוב לחיילים וטוב למשק.

ענת ברקו: אדגיש כי המלאכה לא תמה, היא רק מתחילה.

ענת ברקו: אומנם ההצעה המובאת לאישור הכנסת הערב אינה נותנת מענה לכל חיילי צה"ל, ומטבע הדברים לא לכל הכשרה צבאית יש מקבילה אזרחית.

ענת ברקו: כך, למשל, דווקא מרבית החיילים המשרתים בתפקידים קרביים לא יזכו למענה במסגרת ההצעה הקיימת.

ענת ברקו: עם זאת, אני מתחייבת להמשיך לפעול לקידום הנושא, כך שיינתן מענה לכמה שיותר מהמשרתים בצה"ל.

ענת ברקו: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אך הוגשו בקשות לרשות דיבור.

ענת ברקו: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ענת ברקו: תודות לשר הביטחון על התמיכה בחוק כשהיה עדיין בחיתוליו, לתא"ל מירב קירשנר וצוות חטיבת כוח-אדם באכ"א על העבודה המאומצת המתבצעת גם היום בתיקי היסוד המפורקים למרכיבי תפקיד.

ענת ברקו: תודה לחבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת חוץ והביטחון, שאִפשר לי להוביל את הנושא בוועדה עד להבשלתו של חוק זה.

ענת ברקו: תודה לתמר, היועצת הפרלמנטרית שלי, שאף היא השקיעה רבות, לדניאל, הדובר, ולאחרונה חביבה, היועצת המשפטית הנפלאה של ועדת החוץ והביטחון, מירי פרנקל-שור, ולצוותה, עידו והדר – שהיום מסיימת את התמחותה, ולה נאחל הצלחה.

ענת ברקו: מירי, בתבונתה, סייעה בגישור על הפערים עם כלל משרדי הממשלה וסייעה לי רבות בעיצוב החוק לטובת חיילי צה"ל והמשק.

ענת ברקו: תודה רבה.

ענת ברקו: אודה על תמיכתכם.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יצחק וקנין: רבותי, אין הסתייגויות לחוק אבל יש בקשות דיבור.

יצחק וקנין: אני אקריא את השמות.

יצחק וקנין: הן לא רוצות; אני מבין שמוותרים גם על בקשות הדיבור, חברי כנסת מסיעת מרצ.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: חברי כנסת, הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, כולל לוח התיקונים, קריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1–8 – 46 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

יצחק וקנין: 46 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, כולל לוח התיקונים – הצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 47 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, נתקבל.

יצחק וקנין: 47 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' כ/611; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 8700; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רשמות פרלמנטריות, חברותי וחברי חברי כנסת, וחברת הכנסת מירב בן ארי, שלום.

איתן כבל: הצעת החוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016 – אני מבקש להיות בשקט.

איתן כבל: זו הצעת החוק הראשונה של מירב בן ארי.

מירב בן ארי: שנייה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אז את כבר בקיאה.

איתן כבל: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן כבל: את הצעת החוק יזמה חברת הכנסת מירב בן ארי, יחד עם רועי פולקמן, רחל עזריה, יואל חסון, יחיאל חיליק בר, מיקי לוי, יעל גרמן, אלי כהן, טלי פלוסקוב, מיכאל אורן, יואב קיש – ואללה, הרבה סחבתְ על הגב.

איתן כבל: חוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, כנוסחו היום, קובע הוראות לעניין עסקה לתקופה קצובה הכוללת גם עסקה שבה ניתנת לצרכן הטבה לתקופה מסוימת.

איתן כבל: ככלל, הוראות החוק אינן מאפשרות לעוסק להמשיך ולחייב את הצרכן בשל עסקה לתקופה קצובה מעבר לתקופה שהוסכמה עם הצרכן, או שבה ניתנת לו הטבה, אך שיש חריגים לכלל זה.

איתן כבל: עם זאת, כפי שרבים מאתנו חווים לא אחת, הצרכנים מתקשים לעקוב לעתים אחר מועד סיום העסקה או ההטבה, ואינם מודעים לסיומה הקרב, וכתוצאה מכך קורה שהם מחויבים בסכומים גבוהים יותר מהסכומים שהוסכמו בינם לבין העוסק בעת ההתקשרות בעסקה.

איתן כבל: בהתאם לכך, בעסקה לתקופה קצובה שהצרכן משלם עבורה בתשלומים, באמצעות הוראת קבע או הרשאה לחיוב כרטיס האשראי, החוק קובע כי על העוסק להודיע לצרכן על מועד סיום העסקה במהלך תקופה שבין 60 ימים ל-30 ימים לפני מועד סיום העסקה.

איתן כבל: בנוסף, העוסק מחויב לציין את מועד סיום העסקה בחוזה בכתב עם הצרכן, ככל שישנו, או במסמך גילוי הנמסר לצרכן לפני התקשרות בעסקת מכר מרחוק, וכן בכל חשבונית, קבלה או הודעת תשלום הנשלחת לצרכן בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד סיום העסקה.

איתן כבל: מוצע להרחיב את חובות העוסק להודיע לצרכן על מועד סיום העסקה בשתי דרכים: ראשית, מוצע לקבוע כי ציון מועד סיום העסקה בחשבונית, בקבלה או בהודעת תשלום הנשלחת לצרכן יהיה בהבלטה מיוחדת ובאותיות ברורות וקריאות; שנית, מוצע להוסיף לדרכי ההודעה הקבועות היום בחוק, כפי שהזכרתי, ולחייב את העוסק להודיע לצרכן על מועד סיום העסקה גם בהודעת מסרון, סמ"ס, למספר הטלפון הנייד של הצרכן 21 ימים לפני מועד סיום העסקה, למעט אם מדובר בשבת או חג, שאז תישלח הודעת המסרון ביום שלאחר השבת או החג.

איתן כבל: זה נכון לגבי כל העדות, ולא רק היהודים.

איתן כבל: החוק המוצע ייכנס לתוקף בתום שלושה חודשים מיום פרסומו, והוא יחול גם על עסקאות לתקופה קצובה שנערכו לפני כניסתו לתוקף, בהתאמות המפורטות בהצעת החוק.

איתן כבל: חברי הכנסת, אני מקווה כי הצעת החוק תסייע לצרכנים לעקוב אחר מועדי סיום העסקאות שערכו, וכתוצאה מכך להימנע מחיובים גבוהים מאלה שסיכמו עם העוסק בעת ההתקשרות בעסקה.

איתן כבל: להצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם – אני מאוד מבקש מכם – להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: זו גם הזדמנות לומר תודה לכל הצוות של ועדת הכלכלה: למנהלת הוועדה, ליועצים המשפטיים; ולך, שהבאת את החוק, חברתי מירב.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: כפי שנאמר, אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–2 – 33 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

איתן כבל: כמו ברווז.

איתן כבל: ככה ברווזים רצים.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אני מוסיף לפרוטוקול את קולה של חברת הכנסת מיכל רוזין.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 33 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016, נתקבל.

אורן אסף חזן: יש משהו שהוא לא בהסכמה היום?

קריאה: בטח.

קריאה: – – –

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44), התשע"ו–2016, עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: אני מזמין את חברת הכנסת מירב בן ארי לברך ולהודות לכל מי שהיה שותף להכנת הצעת החוק.

איתן כבל: למי שקידם לה את החוק?

יצחק וקנין: למי שקידם לה את החוק.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה מכלוף דרעי: למי שתמך בזה ראשון.

מירב בן ארי: אדוני השר, שתמך ראשון, נכון, ועזר לי לקדם – – –

איתן כבל: יש לך עוד חוקים אצלי, אם את מתחילה שם.

מירב בן ארי: זה עדיין מרגש, גם כשזו הצעת החוק השנייה שלי שעוברת בקריאה שלישית.

מירב בן ארי: זו הצעת חוק חשובה – שבסוף כל אזרח במדינה יוכל לקבל מסרון, הודעת טקסט, לפני שמסתיימת לו העסקה, וכך יימנע ממנו לשלם כפול.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות במיוחד ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חברי חבר הכנסת איתן כבל; אני יודעת שלא היה לו פשוט אתי, אבל למרות הכול הוא באמת עזר לי לקדם.

מירב בן ארי: אני מודה לצוות ועדת הכלכלה, ליועצות המשפטיות, למשרד הכלכלה ולשר הכלכלה לשעבר, השר אריה דרעי, שגם הוא לקח חלק בקידום החוק.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לצוות שלי, לשלושת היועצים שלי – לחני, לגיא ולאלכס.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות במיוחד לחברת "הוט", שהכפילה לי את המבצע, ולכן הגעתי להחלטה לעשות את החוק הזה.

מירב בן ארי: אני, כמו הרבה לקוחות – לפעמים מגלים מאוחר מדי, אחרי כמה חודשים, שהכפילו לנו את הסכום.

מירב בן ארי: והיום, כשאזרחי ישראל יוכלו לקבל מסרון לפני שמסתיים המבצע, הם ידעו שהגיע הזמן שלהם לשלם בזמן.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד תודה לכל הצרכנים ולכל האזרחים ששלחו לי הודעות תמיכה על החוק הקטן הזה – אתה יודע, קטן אבל פשוט.

יצחק וקנין: זה הקטן גדול יהיה.

מירב בן ארי: תודה.

חיים ילין: – – – גדול יהיה.

מירב בן ארי: קטן, פשוט ומשמעותי.

מירב בן ארי: אני שמחה שאני חלק מסיעה שהחוקים שלה הם חברתיים, כלכליים והוגנים.

מירב בן ארי: תודה רבה לכל מי שתמך בי בחוק הזה.

מירב בן ארי: זה עדיין מרגש, גם כשזה החוק השני שלי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה למירב בן ארי.

רחל עזריה: – – –

יצחק וקנין: תודה לחברי הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: בואו ונשפוך עליה מים, לא?

איתן כבל: – – –

חיים ילין: – – – מתרגשים.

יצחק וקנין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מאיר כהן, בצלאל סמוטריץ, שרן השכל ויעקב מרגי בנושא: פיקוח על העברת מידע מצד גורמי ההצלה בזמן פיגועים.

נאזם בדר: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חברת הכנסת מירב בן ארי בנושא: הורדת נושא השואה מבחינת הבגרות בהיסטוריה.

נאזם בדר: הסכם עבודה-טיול בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של צ'כיה.

נאזם בדר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1014); נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אדוני סגן השר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפניכם גובשה ברשות ניירות ערך בתיאום עם משרד האוצר ומשרד המשפטים, ועניינה המרכזי הוא שיתוף הפעולה בין רשות ניירות ערך ובין מקבילותיה במדינות אחרות.

יצחק כהן: שיתוף הפעולה בין רשות ניירות ערך לבין גופים המופקדים על ביצוע ואכיפה של דיני ניירות ערך במדינות אחרות נשען על מזכר הבנה בין הרשויות, בהתאם לקבוע בחוק ניירות ערך.

יצחק כהן: כיום יש עשרות מזכרי הבנה עם רשויות מקבילות מחוץ לישראל – אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: אני הייתי מציע, אדוני סגן השר – – –

יצחק כהן: אני לא שומע את עצמי.

יצחק וקנין: הסדרנים או מי שאחראי לבדק-הבית, מה שנקרא, הדלת הזאת – הרעש שלה מפוצץ את הראש.

יצחק וקנין: אני מציע לכם שתסגרו אותה, תנעלו אותה.

יצחק וקנין: ככה היא לא תיטרק כל פעם בצורה כזאת.

מיכל רוזין: זאת ישיבת סיעה, מה שקורה שם?

יצחק כהן: עד איפה הבנתם?

יצחק כהן: עד איפה עקבת אחרי?

מיכל רוזין: אתם בישיבת סיעה?

יצחק כהן: לא, אני שואל עד איפה עקבתם.

חיים ילין: לא, תסתכל.

חיים ילין: חצי מהסיעה שלך פה.

יצחק כהן: לא, זה בגלל הדלת.

יצחק כהן: שיתוף הפעולה בין רשות ניירות ערך לבין גופים המופקדים – מה יהיה?

יצחק כהן: אי-אפשר.

יצחק וקנין: אמרתי לסדרנים, אני מציע לכם שתנעלו את הדלת הזו.

יצחק וקנין: פשוט אי-אפשר.

יצחק וקנין: כל רגע היא נטרקת.

יצחק וקנין: זה מפריע למהלך הדיון.

יצחק כהן: לנעול אותה.

יצחק כהן: אוה, זהו.

דב חנין: כדאי לנעול את החדרים מכל הכיוונים – – –

יצחק וקנין: אנחנו במצב חירום, דב חנין.

יצחק כהן: דב – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, אנחנו במצב חירום.

יצחק כהן: דב, כיום יש עשרות מזכרי הבנה עם רשויות מקבילות מחוץ לישראל ושיתוף הפעולה עמן מתקיים כעניין שבשגרה.

יצחק כהן: נוסף על כך מתקיימים שיתופי פעולה בין הרשויות מכוח מזכר הבנות המסדיר שיתוף פעולה רב-צדדי בתחום אכיפת חוקי ניירות ערך במסגרת ארגון IOSCO, המשמש כלי מרכזי לרגולטורים של ניירות ערך בעולם במלחמתם במניפולציות והפרות חוצות גבולות.

יצחק כהן: במהלך השנים שחלפו מעת שעוגן ההסדר המאפשר את שיתוף הפעולה הבין-מדינתי נערכו שינויים בדין הישראלי ובאופי שיתופי הפעולה הבין-לאומיים.

יצחק כהן: הצעת החוק נועדה להתאים את החקיקה הישראלית לשינויים האמורים ולאפשר יישום טוב ונכון יותר של מזכר ההבנות ושל שיתופי הפעולה המתקיימים מכוחו.

יצחק כהן: תיקון החוק עתיד להוות נדבך חשוב נוסף במיצובו של שוק ההון בישראל כשוק מתקדם, במשיכת השקעות זרות לישראל וביכולת האכיפה בשוק ההון המקומי.

יצחק כהן: אבקש מכם, חברי חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק וקנין: אנחנו פותחים את הדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה; חברת הכנסת רויטל סויד – איננה; חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה; חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה; חבר הכנסת אראל מרגלית – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, מוותר?

יצחק וקנין: בוא תעלה.

יצחק וקנין: חשבתי, ככה, לרוץ במהירות.

איילת נחמיאס ורבין: שדב חנין יוותר?

איילת נחמיאס ורבין: יש לו חום?

איתן כבל: כל עוד משיח צדקנו לא יגיע, דב חנין – – –

קריאה: יש עבודה, תגיד להם.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין, שלוש דקות לרשותך.

איילת נחמיאס ורבין: מה נשאר לו לאדם?

יצחק כהן: שידבר על החוק.

יצחק כהן: דב'לה, תתייחס לחוק.

דב חנין: אני אתייחס, אני אתייחס.

דב חנין: אדוני סגן השר, אני רוצה שתקשיב.

דב חנין: יש לי דבר חשוב להגיד לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, חברי כנסת נכבדים, החוק שעומד בפנינו, חוק ניירות ערך, הוא חוק שמחייב – אדוני סגן השר, אני באמת רוצה גם להפנות נושא מסוים אליך.

דב חנין: החוק שבפנינו הוא חוק שיש לי הרבה מאוד הערות והרבה מאוד ביקורת עליו, אבל בגלל מסגרת הזמן הקצרה כאן במליאה, אני מעדיף, אדוני היושב-ראש, להביא את ההערות האלה בצורה מפורטת בדיון הוועדה.

דב חנין: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות שנמצא אתנו כאן סגן שר האוצר.

דב חנין: אדוני סגן השר, אני יודע שאתה מאלה שמחויבים, וגם היית מחויב בעבר, למאבק נגד גורמים בעייתיים, שגם מזהמים את הסביבה וגם שודדים את הקופה הציבורית.

דב חנין: ואני רוצה להעלות בפניך סוגיה שקשורה לקטגוריה הזו, ונמצאת, כפי שאני מבין היום, באחריותכם, באחריות משרד האוצר.

דב חנין: אני מתכוון לחברת קצא"א.

דב חנין: חברת קצא"א היא, כמו שאנחנו יודעים, אחת המזהמות הגדולות בארץ; אחראית לכמה וכמה פיצוצים בצינור שמוביל נפט או חומרי דלק מאילת לים התיכון.

דב חנין: והחברה הזאת, כך אני מבין, נמצאת בתחנה שבה – אדוני סגן השר.

יצחק כהן: אני אתך, אני אתך.

דב חנין: יפה.

דב חנין: – – – שבה היא מבקשת להאריך את הזיכיון שלה.

דב חנין: אז קודם כול, אדוני סגן השר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ומעל הבמה הזו לפנות אליך ולבקש ממך ומהממשלה שלא להאריך את הזיכיון של חברת קצא"א פעם נוספת.

דב חנין: סוגיה נוספת, אדוני יושב-ראש ועדת האתיקה – אני רוצה לשכנע את סגן השר במשהו.

דב חנין: לפי טענות שמגיעות אלי – אדוני יושב-ראש ועדת האתיקה ואדוני סגן שר האוצר – לפי טענות שמגיעות אלי, ואני רוצה להגיד את הדברים בזהירות, חברת קצא"א היום מוכנה לשלם לעיריות שנמצאות על הקו סכומי כסף לא מבוטלים כדי שהעיריות האלה לא יתנגדו להארכת הזיכיון.

דב חנין: אני מבקש ממך – אדוני שר הפנים, אדוני שר הפנים, אני מנסה לשכנע את סגן שר האוצר, אולי הוא יבדוק את העניין.

אריה מכלוף דרעי: משוכנע, משוכנע.

דב חנין: אני שמח שהוא משוכנע.

דב חנין: אז אני אומר, קודם כול אני מעוניין לדעת, אדוני סגן שר האוצר, האם חברת קצא"א באמת משלמת לעיריות?

יצחק כהן: כן, כן.

דב חנין: כן משלמת לעיריות כסף – –

יצחק כהן: לא.

דב חנין: – – תמורת זה שהן לא יתנגדו להארכת הזיכיון?

דב חנין: אני חושב שדבר כזה הוא חמור מאוד.

יצחק כהן: זה לא תלוי – – –

דב חנין: לא, אבל זה באחריותכם.

דב חנין: חברת קצא"א היא באחריות משרד האוצר.

יחיאל חיליק בר: נא לסיים.

יצחק כהן: חברת קצא"א משלמת כבר הרבה שנים לאילת – – –

דב חנין: משלמת לאילת.

דב חנין: יפה.

יצחק כהן: אבל בלי שום קשר לזכויות.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני סגן השר, ואני מבקש שהטענה הזאת תיבדק, כי היא הגיעה אלי.

דב חנין: ואני מבקש שהיא תיבדק על-ידך, כי אני יודע שאתה תיכנס לעומק הדברים.

יחיאל חיליק בר: משפט סיכום.

דב חנין: שתיבדק הטענה שחברת קצא"א משלמת כסף לעירייה, כדי שאותה עירייה לא תתנגד להארכת הזיכיון.

דב חנין: אם כזה דבר קורה, אני חושב שהוא מאוד מאוד חמור ומאוד מסוכן.

יצחק כהן: מאוד חמור.

דב חנין: חמור מאוד.

יצחק כהן: אבל זה לא נכון.

דב חנין: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – רוצה?

יחיאל חיליק בר: לא; עליזה לביא.

יחיאל חיליק בר: נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לסגן שר האוצר ולחברים האחרים פה, שבימים האלה בשקט-בשקט מתפתח איזה מודל חדש של הפרטה ושל חטיפה של נכס ציבורי.

נחמן שי: אני מדבר על ערוץ 98, הערוץ הקהילתי בכבלים, שהיה במשך שנים במה תוססת וערנית של מאות ואולי אלפי אזרחים ותיקים במדינת ישראל, שנהנו מאוד גם להפעיל, גם לייצר, גם להפיק וגם לצרוך ערוץ קהילתי.

נחמן שי: הערוץ הזה מקובל בכל העולם.

נחמן שי: אולי הוא לא הערוץ הכי מקצועי בעולם – זה ממש לא חשוב – אבל הוא ערוץ אותנטי, ערוץ שבא מן הלב, ערוץ שמשקף את חייהם של האזרחים הוותיקים, והכי חשוב – הוא נעשה על-ידם, לא על-ידי אנשי מקצוע בהכרח.

נחמן שי: לאחרונה יש לפחות 150 קבוצות כאלה בכל הארץ.

נחמן שי: קרוב ל-1,000 איש מייצרים ממש יום-יום את התוכניות ואת הסרטים שהם מראים בערוץ הקהילתי.

נחמן שי: כך הם משקפים את חייהם, כך הם חולקים את חייהם עם קבוצות רחבות יותר באוכלוסייה.

נחמן שי: ערוץ יוצא מן הכלל, יפה.

נחמן שי: עלותו כמעט אפס.

נחמן שי: ממש אפס.

נחמן שי: אבל במדינת ישראל של 2016, משרד האוצר או משרד התקשורת או כל גוף ממשלתי אחר הלוא מתחרה איך הוא יכול לגזול את כבשת הרש; איך הוא יכול לקחת את הדבר הכי קטן, הכי לא חשוב ציבורית, אבל שיקר לאנשים רבים שעוסקים בכך.

נחמן שי: זה בדיוק מה שעושים.

נחמן שי: ועכשיו, בימים האלה, כשיושבת הוועדה הציבורית שכל תכליתה היא להקל על הכבלים והלוויין, שהם, מה-זה דינוזאורים תקשורתיים, שמשאביהם הכספיים בלתי מוגבלים, שגובים מאתנו, כידוע, סכומים מאוד גבוהים, ומשרד התקשורת לא מצליח להוריד את הסכומים האלה, אז לפני כמה חודשים הורידו את השידור האזורי.

נחמן שי: היו חמישה אזורים בארץ, היו חמש מהדורות מקומיות.

נחמן שי: וגם אז זה היה איזה שיקוף של חיי אותם אזורים.

נחמן שי: הצליחו באיזה מהלך ככה מורכב למחוק את זה מלוח המשדרים.

נחמן שי: הערוץ הזה מת.

נחמן שי: עכשיו עושים אותו דבר גם לערוץ הקהילתי, ערוץ 98.

נחמן שי: היוזמה הולכת ומתבשלת, כמובן בחדרי חדרים, כדי שהכנסת לא תקפוץ, אולי זה יקלקל להם משהו.

נחמן שי: עובדים על זה בשקט, או-טו-טו יודיעו שהחליטו למחוק את הערוץ הזה.

נחמן שי: מאות ואלפי אזרחים ותיקים במדינת ישראל יקבלו עוד פעם סטירה קטנה על הפרצוף.

נחמן שי: ומה המסר?

נחמן שי: לא אכפת לנו מכם, לא מעניין אותנו מה אתם עושים, לא אכפת לנו מה החיים שאתם חיים בארץ הזאת, אתם פשוט לא מעניינים אותנו.

נחמן שי: אתם כבר פנסיונרים, כן?

נחמן שי: פנסיונרים זה כבר לא מעגלי החיים.

נחמן שי: זה לא יהיה כך, אני אומר לכם.

נחמן שי: אנחנו, האנשים שמעורבים בשדולה של הגמלאים והגמלאות – וכל אחד מכם כדאי שיפקח אוזניים ועיניים, כי היום זה הם, ומחר זה אתם.

נחמן שי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת נחמן שי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יוסי יונה.

יחיאל חיליק בר: איציק שמולי, יעל כהן-פארן, אורן חזן, ישראל אייכלר, קסניה סבטלובה.

יחיאל חיליק בר: אה, אורן חזן, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: יש לך עד שלוש דקות.

אורן אסף חזן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברותי, חברי, חברי הכנסת, אני רוצה לחרוג רגע מהנושא ולדבר על ענייני דיומא דחופים.

אורן אסף חזן: מחר ייכנס לתוקפו הנוהל החדש בהקשר של גידול זקנים בצה"ל.

אורן אסף חזן: כאילו לא מספיק הדבר שהפכנו את רחבת הכותל – או לפחות אנחנו בדרך להפוך את רחבת הכותל – לכזו שבחלקה מנותקת לחלוטין מכל ההיסטוריה שלנו, המורשת שלנו, שלא לומר מלב-לבו של העם היהודי, הרי שצריך לעשות כך גם בצבא, שכן מה יותר קל מלשנות את סדר-היום ולקדם מדינה שמפרידה בין דת למדינה, אם לא דרך הצבא?

אורן אסף חזן: טבע אז בשעתו פרופסור אסא כשר, כי עם בונה צבא ובונה עם – רק רציתי לראות שאתה מקשיב לדברי.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא הוא אמר.

אורן אסף חזן: אז מתקנים אותי.

אורן אסף חזן: מי?

אורן אסף חזן: אז עבדו עלינו בקורס קצינים, כי בקורס קצינים – – –

קריאה: זה עוד לא היה.

אורן אסף חזן: אז חביבי, בקורס הקצינים שלי – –

עמר בר-לב: איזה ציוץ – – –

אורן אסף חזן: – – היה שלט גדול באודיטוריום – –

עמר בר-לב: אורן, איזה ציוץ – – –

אורן אסף חזן: – – עם הציטוט והשם שלו מתחת.

אורן אסף חזן: אז אני מפנה אליך, ללכת לבה"ד 1 ולתקן את המעוות.

אורן אסף חזן: אגב, לדעתי יש לי גם צילום – – –

יחיאל חיליק בר: אני מזכיר לך, אורן, שהוא היה מפקד בה"ד 1.

אורן אסף חזן: בסדר, בגללו אני נשפטתי בפעם הראשונה בצבא, כשהוא בא להרצות בבה"ד 1, בקורס הקצינים שלי.

אורן אסף חזן: אבל בואו נהיה רגע רציניים.

אורן אסף חזן: המהלך הזה, של איסור גידול זקנים בצבא בלי היתר מיוחד, אחרי שבאמת נבדוק לתוך לבו ונפשו של כל חייל – – –

שולי מועלם-רפאלי: שטרן, אמרת לו שזה אתה קבעת את זה?

אורן אסף חזן: רק דקה, אני הסברתי שבדקתי – – –

שולי מועלם-רפאלי: לא, המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם.

אורן אסף חזן: לא לא, אל תדאגי.

שולי מועלם-רפאלי: אם כבר הזכרת משפט – – – הוא יושב פה.

אורן אסף חזן: יש לי עוד דקה לדבר, אני אביא הרבה גאולה לעולם, סבלנות, יקירתי.

אורן אסף חזן: אני רק אומר, זו הייתה הדרך שלי לבדוק שחברי חבר הכנסת אלי ערני.

אורן אסף חזן: וזה עבד.

אורן אסף חזן: נחזור לעיקר.

אורן אסף חזן: אני רוצה לנצל את הרגעים הנוספים שנותרו לי, המעטים שנותרו לי, כדי להגיד: חברים, די, מספיק.

אורן אסף חזן: המאבק הזה, שבו אנו פעם אחר פעם עושים הכול כדי להתנתק מזהותנו, כדי להתרחק מההיסטוריה שלנו, שלא לומר לבטל את עצם היותנו יהודים כאילו אין לזה שום משמעות – די.

אורן אסף חזן: הדבר הזה הוא פשוט לא נורמטיבי.

אורן אסף חזן: אני זוכר את עצמי בצבא – אני לא חובש כיפה לראשי, לא שומר את כל התורה והמצוות, אבל יש דברים שאני מקפיד לעשות שנה אחר שנה, פעם אחר פעם, בחגים, במועדים מיוחדים, ולצורך העניין, גם בספירת העומר.

אורן אסף חזן: אז מה, היום חיילים שרק רוצים לשמור על אותם סימני עד, שמעידים על עצם היותנו העם היהודי שמקומו כאן בארץ-ישראל לדורות, גם עליהם נוותר?

אורן אסף חזן: חברים, אסור שכך יהיה הדבר.

אורן אסף חזן: ואני קורא למי שיכול לעשות – להתעורר, כדי לשנות את החרפה הזאת.

יחיאל חיליק בר: תודה.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

אורן אסף חזן: ורק במשפט אחד, יקירי, חבר הכנסת אלעזר שטרן, אני רוצה להתנצל בפניך על כך שגזלתי את אמירתך.

אורן אסף חזן: אני רק אומר שוב, בקורס קצינים בבה"ד 1, כשאני הייתי – – –

אלעזר שטרן: אתה לא זוכר.

אורן אסף חזן: זוכר מצוין.

אורן אסף חזן: יש לי אפילו תמונה שם.

יחיאל חיליק בר: תאמין לי – על זה אל תתווכח עם שטרן.

יחיאל חיליק בר: על זה לא.

אורן אסף חזן: לא, אני אומר מה לימדו אותנו.

יחיאל חיליק בר: כנראה על כל דבר אחר.

אורן אסף חזן: אבל אנחנו נדסקס על זה אחר כך.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה לצוער אורן חזן.

מיקי לוי: – – – היה או לא היה.

יחיאל חיליק בר: לא לא, אני נוטה להאמין לשטרן, שהיה מפקד הבה"ד לפחות בתקופתי.

יחיאל חיליק בר: אייכלר – מוותר.

יחיאל חיליק בר: סבטלובה.

יחיאל חיליק בר: בר-לב.

יחיאל חיליק בר: עבד אל חכים חאג' יחיא – בבקשה, אדוני, יש לך עד שלוש דקות.

יחיאל חיליק בר: אחריו – חברי הכנסת חסון, תומא סלימאן ועוד.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: לרשותך עד שלוש דקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני אקריא כותרת:

עבד אל חכים חאג' יחיא: צעיר יהודי תקף שוטרים סמוך למסגד אל-אקצא ונעצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סמוך לשער הכותנה הבחינו שוטרים בצעיר בדרכו למסגד אל-אקצא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השוטרים ביקשו לבדוק אותו טרם כניסתו לשטח המסגד, והוא בתגובה תקף את השוטרים באגרוף והחל בקריאות נאצה גזעניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השוטרים השתלטו על החשוד והובילו אותו לתחנת המשטרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החשוד, ככל הנראה יהודי, ללא תעודה מזהה, התפרע בתחנה ותקף בשנית את השוטרים, שהשתלטו עליו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הכותרת הראשונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכותרת השנייה: תושב טייבה תקף שוטר שעצר אותו, ונורה למוות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדובר בצעיר בשם סנד חאג' יחיא, תושב היישוב שלי, טייבה, קרוב משפחה שלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באו, ירו בו ברגליים, ואחר כך בפלג העליון של הגוף שלו, מטווח כמעט אפס, ווידאו הריגה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשמדברים על אפרטהייד, אומרים: למה אתם מדברים כך, ואתם מגזימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אומר, אם זה לא אפרטהייד, מה זה יכול להיות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הרצח – ואני קורא לזה רצח – של סנד חאג' יחיא, אסור שנעבור לסדר-היום על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבקש ואני דורש שתהיה חקירה חיצונית, שהנושא הזה לא ייחקר על-ידי מח"ש, כי יש לנו ניסיון מר מהחקירות של מח"ש; מח"ש מטייחת את החקירות כל עוד מדובר בערבי שנהרג או שנרצח, וסוגרים את התיקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו הרבה דוגמאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו חלק מהן – הם פרסמו שהם השתכנעו שהשוטר אשם, אבל הם חשדו שאולי לא יוכלו להוכיח את זה בבית-משפט ובית-המשפט לא יאשר את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקשר של המשטרה אלינו כאזרחים ערבים – אסור שימשיכו להתייחס אלינו כלאויבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו אזרחים, ומגיע לנו לזכות בשוויון, בביטחון ובהרגשת ביטחון כמו כל אזרח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרצח של סנד חאג' יחיא היה אפשרי – אפילו אחרי שנטרלו אותו וירו ברגליים היו יכולים לעצור אותו והיו יכולים להביא אותו למשפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין הזה, להמשיך במשפטי שדה וברצח בדם קר נגד אזרחים ערבים, אסור שזה יימשך, ועל המדינה ועל המשרד לביטחון הפנים לקחת את הנושא לידיים, אחרת – אנחנו לא רוצים להגיע למצב שנגיע לתקופה של אוקטובר 2000, וכולם זוכרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועדת החקירה פשוט אמרה את דברה, ועד היום לא רוצים להסיק מסקנות במשטרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יואל חסון.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחריה – אמיר אוחנה; אינו נוכח.

יחיאל חיליק בר: אחריה – חבר הכנסת שלח.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, לפני שעה קלה הסתיימה האזכרה של ראש הממשלה אריאל שרון, אותו ראש ממשלה שבחר להתנתק מעזה באופן חד-צדדי, בלית ברירה.

איילת נחמיאס ורבין: כן, בלית ברירה.

איילת נחמיאס ורבין: אני, שצפיתי בתמונות של ההתנתקות בכאב גדול וראיתי את המפונים מבתיהם ובכיתי יחד אתם, הבנתי שאין ברירה.

איילת נחמיאס ורבין: עמד כאן לפני שעה קלה ראש הממשלה ואמר שההתנתקות מעזה הגבירה את הטרור.

איילת נחמיאס ורבין: ההתעלמות המוחלטת, המחיקה של 2001–2005 מההיסטוריה הישראלית היא פשוט שערורייה.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שאנחנו נתעלם.

איילת נחמיאס ורבין: גם אלה מאתנו שכואבים את הפרידה של המתנחלים מגוש-קטיף, לא יכול להיות שנתעלם מהפרק הזה בתולדותיה של ישראל; לא יכול להיות שנשכח את האופן שבו שדרות הותקפה מדי יום על-ידי רקטות; נתעלם מהדבר הזה כשאנחנו דנים בהתנתקות.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להפיק לקחים מההתנתקות, זה ברור, אין פה שאלה בכלל, אבל לא יעלה על הדעת שנבוא ונאמר רק את מה שנוח לנו בהקשר של ההתנתקות.

איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט לא מתקבל על הדעת.

איילת נחמיאס ורבין: הטרור מעזה התחיל הרבה לפני; את ההפרדה צריך להמשיך ולבצע.

איילת נחמיאס ורבין: קשה ככל שתהיה, זאת הדרך היחידה להבטיח את עתידנו כמדינה יהודית ודמוקרטית.

איילת נחמיאס ורבין: וגם אנחנו, שחשבנו שצריך לצאת מעזה בהסכם, מבינים ואומרים גם היום שצריך למצוא את הדרך להבטיח את ביטחונה של ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: וכל מי שמפחד לדון בפרק הזה בתולדותיה של ישראל, בין 2001 ל-2005, מתכחש למציאות הקשה הזאת, ויותר מכך – מתכחש למציאות היומיומית ברחובותינו.

איילת נחמיאס ורבין: יושבת כאן חברתי חברת הכנסת שולי מועלם, ואנחנו מדברות הרבה על מה שקורה בצומת גוש-עציון.

איילת נחמיאס ורבין: לא יכול להיות שאנחנו ניתן לטרור להימשך בצורה כזאת ונחשוב שזאת המציאות היומיומית של אזרחי ישראל, בשום פנים ואופן לא יעלה על הדעת.

איילת נחמיאס ורבין: אז עם כל הלקחים שצריך להפיק מההתנתקות, ועם כל הקושי שמתלווה להסכם חד-צדדי, את הגדר שהתחילו להקים – אגב, מי שהתחיל להקים את הגדר בשנת 2004, אם אינני טועה, היה חברנו חבר הכנסת לשעבר דני עטר, היום יושב-ראש קק"ל, שנסע לאמריקה וגייס משאבים בעצמו כדי להתחיל להקים את הגדר.

איילת נחמיאס ורבין: גם את זה נוטים לשכוח.

איילת נחמיאס ורבין: ומה עשתה הגדר הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: הורידה את הפיגועים באמת, באמת, באמת לאפס.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא כיף, זה לא נוח לחיות עם גדר.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה לחיות עם גדר, אבל אני רוצה לדעת שתושבי ישראל בטוחים ומובטחים, ואני רוצה לדעת שישראל תישאר יהודית ודמוקרטית.

איילת נחמיאס ורבין: איך אתם עושים זאת?

איילת נחמיאס ורבין: זאת השאלה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת עפר שלח.

יחיאל חיליק בר: עפר שלח?

יחיאל חיליק בר: איל בן ראובן; יעל גרמן; מירב בן ארי; דודי אמסלם.

יחיאל חיליק בר: זוהיר בהלול.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: ואחריו – חבר הכנסת מוזס.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל לרגע קט את המיקרופון הזה כדי להביע את שאט הנפש שלי, את בחילתי, את כעסי וזעמי על הידרדרותה של כנסת ישראל למדרון התלול בדרך לגיהינום.

זוהיר בהלול: לא יכול להיות שחוק 90 החתימות לא יזעזע את אמות הספים של הדמוקרטיה הישראלית.

זוהיר בהלול: יש זרמים בבניין הזה שרוצים לקחת אותנו למקומות בלתי רצויים ולהפוך את ישראל הדמוקרטית לישראל מונרכיסטית – – –

שולי מועלם-רפאלי: היהודית והדמוקרטית, חבר הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: היהודית והדמוקרטית.

זוהיר בהלול: אני לא רגיל שמשסעים אותי.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים שאתה לא רגיל, אבל בכל זאת.

יחיאל חיליק בר: תני לחבר הכנסת בהלול לסיים את דבריו.

יחיאל חיליק בר: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: המדינה הזאת יהודית ודמוקרטית.

זוהיר בהלול: אני מתנצל בפנייך, אני לא רגיל שמשסעים אותי.

זוהיר בהלול: באמת.

זוהיר בהלול: אנא ממך – – –

שולי מועלם-רפאלי: אינני משסעת אותך, אני רק מתקנת אותך.

זוהיר בהלול: יש לי חוט שני שאני שוזר אותו בעמל אינטלקטואלי לא קטן, ואת מפריעה לי.

שולי מועלם-רפאלי: אוי אוי אוי.

זוהיר בהלול: עם כל הכבוד, אפשר להמשיך?

זוהיר בהלול: אנחנו פוגעים בעצמנו ברגליים בעובדה שכנסת ישראל חוברת לחוקים הדרתיים, שיש בהם אפילו משהו כמו טיהור אתני – את הערבים רוצים להרחיק מכנסת ישראל בפעילות קונסיסטנטית, גזענית, הדרתית מאין כמותה – כאשר לא ראיתי שהבניין מזדעזע, לא ראיתי שאנחנו, חברי הכנסת, חשים שהאדמה בוערת בלבה הטקטונית התחתונה מתחת לרגלינו, וכנסת ישראל הופכת במחי יד לפרלמנט שדומה יותר לזה שבמדינות עריצות, מדינות חד-כיווניות.

זוהיר בהלול: כנסת ישראל אמורה לייצר במרחבי המזרח התיכון משהו אחר.

זוהיר בהלול: אני ערבי פלסטיני אזרח מדינת ישראל.

זוהיר בהלול: אני גם גאה בעובדה שיש לי בתעודת הזהות שלי, מר יעקב פרי, גם פרגרף ישראלי.

זוהיר בהלול: הנקודה הישראלית בתעודת הזהות שלי חשובה מאין כמותה, כי אני ישראלי, אני גם נולדתי בישראל, ילדי גדלו כאן.

זוהיר בהלול: אני חושב שהעניין הזה של הישראליות הרופפת בתעודת הזהות שלי קיבל היום משנה תוקף כאשר ועדת החוקה, חוק ומשפט, בהכרעת דין בלתי דמוקרטית בעליל, החליטה שיש אפשרות להרחיק מהכנסת חברי כנסת ב-90 חתימות.

זוהיר בהלול: למי הוא מיועד?

זוהיר בהלול: באמת, מה אנחנו ניתמם?

זוהיר בהלול: מדוע אנחנו מיתממים?

זוהיר בהלול: הרי זה מיועד לערבים, זה מיועד להרחיק מכנסת ישראל, בפעולה אנטי-דמוקרטית, בפעולה שיש לה גוון של טיהור אתני – להרחיק את הישות הערבית בתוך כנסת ישראל.

זוהיר בהלול: להזכירכם, אחד מכל חמישה במדינת ישראל הוא ערבי; אולי בעוד עשר שנים שניים מכל חמישה יהיו אזרחים ערבים.

זוהיר בהלול: האם אתם מדמים בעיני רוחכם כנסת דמוקרטית במגדל השן הכי מוסרי במדינת ישראל – כך לפחות התיאוריה, כך לפחות שיעורי האזרחות מספרים לנו – שיכולה להתקיים בלי פסיפס אתני מרתק?

יחיאל חיליק בר: נא לסכם.

זוהיר בהלול: כמשפט סיום, אדוני היושב-ראש, מה שאנחנו עושים, אנחנו הופכים את כנסת ישראל לא לקרקס, אלא למקום בלתי מוסרי, למקום שצריך לשבת על המדוכה מחדש ולבדוק האם זו הכנסת הפרלמנטרית, בעלת הגוון והמהות הדמוקרטית היחידה במזרח התיכון.

זוהיר בהלול: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה לחבר הכנסת בהלול.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת מוזס.

יחיאל חיליק בר: טלב אבו עראר.

יחיאל חיליק בר: איתן ברושי.

איתן ברושי: מוותר.

יחיאל חיליק בר: אחמד טיבי.

יחיאל חיליק בר: אלעזר שטרן.

יחיאל חיליק בר: אלעזר שטרן?

יחיאל חיליק בר: עבדאללה אבו – – –

אלעזר שטרן: אני כן.

אלעזר שטרן: אני כן.

יחיאל חיליק בר: אתה כן?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

משה גפני: מה יש לך עוד להגיד לאומה הישראלית?

יחיאל חיליק בר: הוא רוצה להבהיר את הוויכוח עם חזן, מי צודק.

משה גפני: לא חשבתי – – – אני יוצא.

משה גפני: אני יוצא.

אלעזר שטרן: אם אתה יוצא, אין לי מה להגיד, גפני.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

אלעזר שטרן: נהיה פה פופולרי בשבועות האחרונים לעלות לדוכן כאן ולתקוף את צה"ל או את הרמטכ"ל על כל החלטה.

אלעזר שטרן: הפעם זה באמת על החלטה טריוויאלית, ברורה כל כך, הנושא הזה של זקנים.

אלעזר שטרן: אני מציע לנו – ולכן אני לא אנקוט כאן עמדה לתוך הסיפור – תניחו לצבא, אל תעשו מכל החלטה בצבא מלחמות בין דתיים לחילונים, בין יהדות ללא-יהדות; תסמכו על המפקדים בצבא, אלה שהולכים עם כיפות ואלה בלי כיפות, ויש שם היום הרבה יותר כאלה שהולכים עם כיפות מאשר פעם.

אלעזר שטרן: אין בצבא שום דבר שהוא נגד היהדות.

אלעזר שטרן: מי מגדל זקן ומי לא מגדל זקן – זה בכלל לא קשור ליהדות.

אלעזר שטרן: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת שטרן.

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים, עבדאללה אבו מערוף, ולאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד נציגי הממשלה באולם, אנחנו כאן מדברים על חוק ניירות ערך, וסגן שר האוצר הציע את חוק ניירות ערך.

עבדאללה אבו מערוף: לאזרח הפשוט שרוצה לחיות בכבוד עם משכורת, שיכול לשלם לרווחה, לבריאות, לילדים, לחינוך, לטיולים.

עבדאללה אבו מערוף: מה זה נייר ערך?

עבדאללה אבו מערוף: מה זה?

עבדאללה אבו מערוף: מישהו יודע מה זה הדבר הדמיוני הזה?

עבדאללה אבו מערוף: הכנסת מחוקקת חוק על ניירות ערך – מה התועלת של האזרח הפשוט מנייר ערך?

עבדאללה אבו מערוף: מישהו יכול להסביר?

עבדאללה אבו מערוף: אפילו בהסבר של סגן שר האוצר אני לא שוכנעתי שצריך חוק כזה בכלל, שצריך להיות סחר-מכר ממשהו דמיוני של ניירות ערך.

עבדאללה אבו מערוף: כמה אזרחים איבדו את כל רכושם מהדבר ההזוי הזה, הימורים?

עבדאללה אבו מערוף: אם זה היה נעשה לטובת המדינה, לטובת קופת המדינה באיזו צורה, כמו שעושים במדינות הסקנדינביות, וזה חוזר בדרך אחרת מקופת המדינה לטובת האזרח, יכול להיות שאפשר לתמוך בסחר הזה, בסחר ההזוי, בסחר הדמיוני של הכסף, של הנייר הזה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל, כמובן, זה הכול נבלע על-ידי הטייקונים והתספורות שישנן תמיד – כל זמן-מה יש לנו תספורת של איזו חברה, של איזה טייקון, והאזרח הפשוט משלם עבור זה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני מציע לכנסת לא רק לא לתמוך בחוקים של ניירות ערך, אלא לא לחוקק ולא ליזום כאלה חוקים ולבטל את כל הסחר הזה שהוא לא לטובת האזרח.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אנחנו, אם כן, חברות וחברים, עוברים עכשיו להצבעה על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 59) בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד ומי נגד הצעת החוק?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 36 בעד, שלושה מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 59) – –

אלעזר שטרן: – – –

ניסן סלומינסקי: – – –

קריאות: – – –

נאוה בוקר: – – –

יחיאל חיליק בר: רגע.

יחיאל חיליק בר: – – עברה בקריאה ראשונה ותעבור להמשך הכנה בוועדת הכספים.

יחיאל חיליק בר: אנחנו מוסיפים את אלעזר שטרן, סלומינסקי, וקנין – – –

יצחק וקנין: הצבעתי ולא נקלט – – –

יחיאל חיליק בר: בסדר גמור.

יחיאל חיליק בר: אז, וקנין, נבדוק את זה, אבל נוסיף את הצבעתו של וקנין שהצביע בעד.

יחיאל חיליק בר: עוד מישהו?

נאוה בוקר: אני.

יחיאל חיליק בר: ונאוה בוקר.

יחיאל חיליק בר: זה לא משנה כמובן את התוצאה, אבל הוספנו את זה לפרוטוקול.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: ההצעה עברה ותמשיך להידון בוועדת הכספים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1015); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצעת חוק רשות הספנות והנמלים (תיקון מס' 4) (פטור ממס על כספים שיועדו להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה), התשע"ו–2016.

יחיאל חיליק בר: יציג את ההצעה סגן שר האוצר יצחק כהן, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: לאחר מכן נעבור לרשימת הדוברות והדוברים.

משה גפני: צריך להחזיר אותו ליש עתיד.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק רשות הספנות והנמלים (תיקון מס' 4 והוראת שעה) (פטור ממס על כספים שיועדו להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה).

יצחק כהן: מוצע תיקון בחוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ד–2004, המסדיר את מבנה ענף השירותים בנמלים.

מאיר כהן: – – –

חיים ילין: – – –

יצחק כהן: בירכתי.

יחיאל חיליק בר: אמן.

יצחק כהן: בחוק רשות הספנות והנמלים הוקמו רשות הספנות והנמלים, חברת הפיתוח והנכסים, חברות הנמל ותאגידים מורשים, אשר החליפו את רשות הנמלים שהייתה קיימת במועד חקיקת החוק.

יצחק כהן: בחוק האמור נקבעו, בין היתר, הוראות שונות שעניינן זכויות עובדי רשות הנמלים לשעבר אשר עברו להיות עובדי חברת הפיתוח והנכסים או חברות הנמל.

יצחק כהן: בין השאר, סעיפי החוק קובעים הסדרים בעניין ניהול קופות גמל מרכזיות לקצבה לצורך תשלומי הגמלה לגמלאי רשות הנמלים ולעובדי רשות הנמלים שהסדר הפנסיה שחל לגביהם הוא הסדר פנסיה תקציבית.

יצחק כהן: ככלל, על הכנסה מכספים אשר הופקדו בקופת גמל מרכזית לקצבה יש פטור ממס, אך במועד חקיקת החוק טרם הושלם הליך הקמתן ואישורן של קופות אלה בשביל עובדי וגמלאי רשות הנמלים, ועל כן בסעיפים 49(ו) ו-64 לחוק נקבעה הוראת מעבר המאפשרת למנהל רשות המסים לתת פטור ממס על הכנסה המופקת מכספים המיועדים להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה, כאשר זו תקום.

יצחק כהן: הוראת המעבר הסתיימה בסוף שנת 2009, אך בשל מורכבות הקמתן של קופות גמל מרכזיות לקצבה, כאמור, טרם הושלם הליך הקמתן ואישורן של קופות הגמל לעובדי וגמלאי רשות הנמלים.

יצחק כהן: אשר על כן, וכדי שניתן יהיה להשלים את הליך האישור ולאפשר לעובדים ליהנות מהפטור ממס אשר ניתן למי שכספי הגמלה שלו מנוהלים בקופת גמל מרכזית לקצבה, מוצע להאריך את הוראת המעבר ולקבוע כי יהיה ניתן לפטור הכנסות הנובעות מכספים המיועדים להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה, אפילו בטרם עברו לקופה.

יצחק כהן: כדי לתמרץ הקמתן של קופות מרכזיות לקצבה, מוצע לקבוע שפטור זה יוכל להינתן כל עוד קופת הגמל המרכזית לקצבה מוקמת עד סוף שנת 2018, כאשר לשר האוצר תינתן הסמכות להאריך את המועד האמור בעוד שלוש שנים.

יצחק כהן: אשר על כן, אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה, והואיל ומדובר בנושא מיסוי, להעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני סגן השר כהן.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

יחיאל חיליק בר: מיכל רוזין.

מיכל רוזין: – – –

יחיאל חיליק בר: רויטל סויד; יוסי יונה; תמר זנדברג; זהבה גלאון; אראל מרגלית.

יחיאל חיליק בר: דב חנין, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אם יש מישהו שרשום ורוצה כבר להסיר את שמו במזכירות, יעשה את זה אולי לפני, וכך לא נקריא את שמו – אבל אני חייב להקריא את כל השמות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, רבותי השרים שאינם – אין שרים.

דב חנין: מה יהיה?

דב חנין: יש ממשלה בישראל?

יעקב פרי: דב, אנחנו שומעים.

יחיאל חיליק בר: יש, יש פה שר.

יחיאל חיליק בר: יש שר.

דב חנין: יש שר?

קריאה: איילת שקד פה.

יחיאל חיליק בר: השרה שקד פה.

דב חנין: השרה שקד, למה את נחבאת אל הכלים?

איילת שקד: – – –

דב חנין: תודה, תודה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש – –

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

דב חנין: – – אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לפנות אליך כחבר בנשיאות הכנסת ולבקש ממך ברמה הפורמלית למנוע בשבוע הבא מעשה חמור, שלדעתי עובר על כללי ההתנהלות בכנסת.

דב חנין: תגיע אליכם לקראת השבוע הבא הצעת חוק שמתיימרת להיות הצעת חוק מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דב חנין: אכן התקיים דיון בהצעת חוק הזאת, אלא שיושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת סלומינסקי, סירב לקיים דיון על כל אחד ואחד מהסעיפים של הצעת החוק שהוא ביקש לקדם, ואישר אותם, אדוני היושב-ראש – אדוני סגן המזכירה, אני פונה ליושב-ראש כחבר הנשיאות ומבקש ממך להעלות את הנושא באופן רשמי בישיבת הנשיאות.

דב חנין: הדבר הזה שבו ועדה כאילו יוזמת הצעת חוק אבל בפועל לא מקיימת בכלל דיון באף אחד מסעיפי החוק הוא דבר חמור, ולמיטב ידיעתי חסר תקדים בכנסת.

דב חנין: יש הבדל גדול בין הצעת חוק שמגיעה לכנסת כהצעת חוק טרומית, שאני כחבר כנסת ניסחתי, הבאתי בפני הוועדה, והוועדה יכולה לאשר אותה מקשה אחת ולא לדון בכל הסעיפים בקריאה הראשונה – זה קורה.

דב חנין: גם זה לא רצוי, אגב, אבל זה קורה.

קארין אלהרר: רגע, זה לא – – –

דב חנין: זה לא דומה למצב שהוועדה עצמה יוזמת את הצעת החוק.

דב חנין: כשהוועדה יוזמת של הצעת החוק, מוטלת עליה החובה – בוודאי בהצעת חוק חוקתית – לשקול כל אחד ואחד מהסעיפים בנפרד, ולקיים דיון ענייני ורציני בכל אחד מסעיפי החוק בנפרד.

דב חנין: אני יודע שהנשיאות פועלת לפעמים לפי יוזמות של הקואליציה, אבל תפקידה הראשון של הנשיאות הוא להגן על כבודה ועל מעמדה של הכנסת.

דב חנין: יכול חבר הכנסת סלומינסקי לקדם בוועדת חוקה את הצעת החוק שלו, אין שום בעיה, אבל אם הוא רוצה שזאת תהיה הצעת חוק מטעם הוועדה, הוא חייב לאפשר לוועדה דיון ענייני בכל אחד מהסעיפים, ולאחר שיהיה דיון כזה אפשר יהיה לקרוא להצעה הזאת – לאחר שהוועדה תאשר אותה – הצעה מטעם הוועדה.

דב חנין: אני פונה אליך, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, חבר נשיאות הכנסת, תמנעו את ההתבזות הזאת.

דב חנין: אין שום סיבה שבהצעת חוק חוקתית לא יתקיים דיון ענייני, על כל סעיף וסעיף, בסופו של כל סעיף או בסופו של הדיון תתקיים הצבעה, לאחר שהתקיים דיון על כל אחד מהסעיפים.

דב חנין: כל דבר אחר הוא לעשות את הרעיון הזה פלסתר – שוועדה של הכנסת מקדמת הצעת חוק כהצעת חוק מטעם הוועדה.

דב חנין: זכותו של חבר הכנסת סלומינסקי להגיש הצעת חוק פרטית, ואז אם היא תעבור בקריאה טרומית היא תגיע לוועדה והוא יכול לנהוג בה כמו בכל הצעת חוק פרטית אחרת.

דב חנין: אם זו הצעת חוק מטעם הוועדה, חייב להיות עליה דיון בכל אחד ואחד מסעיפי החוק.

דב חנין: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: מיקי לוי; עליזה לביא; נחמן שי; איציק שמולי; יעל פארן.

יחיאל חיליק בר: אורן חזן – בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: יש לך עד שלוש דקות.

אורן אסף חזן: שקלתי לוותר על הזכות, עד ששמעתי את דבריו של עודה.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברותי וחברי חברי הכנסת, שמעתי את דבריו של איימן עודה, יושב-ראש הרשימה הפלסטינית המשותפת, שטוען שבכנסת ישראל יושבים כאלה שרצחו ערבים במו-ידיהם.

אורן אסף חזן: אני רוצה להגיד לכם שאני גאה לשבת בכנסת שבה ישבו אנשים שאנחנו רק יכולים להגיד להם תודה על מה שעשו, שבזכותם כולנו, כולל אתם, יכולים לישון יותר טוב בלילה.

אורן אסף חזן: לידידי יעקב פרי, חבר הכנסת, על הגבורה; לחברי היקר, חבר הכנסת דיכטר, שאני רק יכול להיות גאה על הזכות שניתנה לנו, על שעשית את שעשית.

אורן אסף חזן: אני גם רוצה להגיד לאיימן עודה, שפעם אחר פעם אני לא מוצא אותו במליאה, שנראה לי שהוא, יש לו הזכות להגיד תודה – איך אמרו לי לפני כמה רגעים?

אורן אסף חזן: – שכנראה הוא לא היה טרוריסט מספיק, שלא הגענו גם אליו.

אורן אסף חזן: חברים, כל מי שיעז לכוון אצבע, ולו הקטנה ביותר, לעבר מדינת ישראל, דמו בראשו – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שאתה אומר זה – – –

אורן אסף חזן: – – – דמו בראשו.

אורן אסף חזן: אמרנו בעבר: לטרור אין גיל, לטרור אין צבע, אין מין.

אורן אסף חזן: טרור הוא טרור, ואת הטרור אנחנו לא רק נחסל – אנחנו מחסלים, חיסלנו בעבר, נחסל גם בעתיד.

אורן אסף חזן: אני טוען, חברי – מצחיק אחרי הדברים שהוא אמר לקרוא לו עוד "חברי", אבל בסוף אני, בניגוד אליהם, זוכר שכולנו בני-אדם – אז, חברי עודה, אני תוהה אם אתה תשכיל לעצור לרגע ולהפנים ולהבין שהמעשים שאתם עושים והדרך שאתם מובילים, מובילים לא אותנו לאבדון – מובילים אתכם, אותך ואתך חבריך כאן בכנסת ברשימה הפלסטינית המשותפת, ואת חבריך הפלסטינים, שאט-אט הולכים ומאבדים את עצמם לדעת – לא זהות, לא מגדר, לא דרך.

אורן אסף חזן: הרי כבר אמרנו: ארץ-ישראל לעם ישראל ולא לישמעאל; ארץ-ישראל היא שלנו, ואנחנו לא נוותר עליה.

אורן אסף חזן: כמו שאמרתי רק לפני רגע קל בלבד: מי שרק יעז לעשות, דמו בראשו.

אורן אסף חזן: רק לפני כמה ימים נוכחנו לגלות שוב שעם ישראל חי, ועומר בבולגריה מת; לפני כמה חודשים נוכחנו לגלות שעם ישראל חי, וקונטאר מת.

אורן אסף חזן: לא שיש קשר, חלילה וחס, אבל בסופו של יום, אם במקרה או בטעות או במתכוון, ביודעין או בלא ביודעין, מי שניסה לכוון אצבע כלשהי, שלא לומר פגע בשערה מראשם של ישראלי וישראלית, אבל מעל הכול יהודי ויהודייה – אנחנו נדע ויודעים ונמשיך לדעת למצוא אותו.

אורן אסף חזן: עודה, חבריו ברשימה הפלסטינית, חבריכם הפלסטינים, אם תמשיכו בדרך הזאת, כבר אמרנו לכם, נראה לכם את הדרך החוצה.

אורן אסף חזן: בקצב הזה, לא רק מתוך הבית הזה, גם מחוץ לגבולותיה של מדינת ישראל.

אורן אסף חזן: אבי דיכטר, חברי היקר, פרי, עמר – –

יחיאל חיליק בר: נא לסיים.

אורן אסף חזן: – – כל הגיבורים פה, אני רוצה לומר לכם תודה; ולחברים ברשימה הפלסטינית: לא עוד.

אורן אסף חזן: תמשיכו כך – זה יעלה לכם ביוקר.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת חזן.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אייכלר; סבטלובה; בר-לב – אתה רוצה להודות לחזן על ההכרה שהוא נתן לך פה?

יחיאל חיליק בר: לא?

יחיאל חיליק בר: חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, לאורן חזן אין צורך להתייחס, כי חבל על הזמן וחבל על האנרגיה.

אורן אסף חזן: אז למה אתה מתייחס?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרתי למה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום היה דיון בוועדת הכלכלה בנושא המחטף שמשרדי האוצר והחקלאות רצו לעשות, הלינץ' שהתכוונו לעשות לחקלאים שמגדלים עצי זית, בנושא שמן הזית, והם נותנים אישורים לייבוא שמן זית מחו"ל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיון שאלתי: הרי מסיק הזיתים נגמר באוקטובר, נובמבר, אולי תחילת דצמבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כל כמויות השמן שיש לנו בארץ – כבר כולם יודעים, והן לא קשורות להתקרבותו של חג הפסח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הופתעתי לגלות שאין מחסור בשמן זית בארץ, אבל הם רוצים לייבא כדי להוריד את המחיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פתאום דואגים לאזרחים ורוצים מחירים יותר נמוכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל המחירים היותר-נמוכים האלה, הם פשוט מרסקים ודורסים את כל החקלאים, ובמיוחד החקלאים הערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נפגשתי היום עם חקלאים מבוגרים, בשנות ה-60 וה-70, שבאו במיוחד כי הם דאגו לפרנסתם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם באו מעין-מאהל, הם באו מטורעאן, הם באו מהגליל, והם אומרים: תצילו אותנו, כי פשוט זו השלמת ההכנסה שלנו, ואם יורידו את המחירים האלה זה יהיה פחות ממחירי עלות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יש כוונה באמת לממשלת ישראל לרמוס את החקלאים האלה כדי להיטיב עם קבוצה קטנה של יבואנים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הטייקונים האלה, הם ישתלטו על החיים שלנו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בצע הכסף הזה, עד מתי אפשר לסבול את זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לייבא שמן זית אך ורק כדי להיטיב עם הטייקונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי אפילו אם חסר, יש עודף ברשות הפלסטינית, אלא אם יש גם החלטת ממשלה – כמו שאלקין היום התייחס באוניברסיטת בר-אילן – שהרשות הפלסטינית תתמוטט, תיעלם, וזה עניין של זמן ולא עניין של אם כן ולא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זו הכוונה, למוטט גם את החקלאים מבפנים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למוטט גם את הרשות הפלסטינית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואיזה פלא: מדבר גם על מי שיכול לנצח את ה"חמאס", מי שנמצא בתוך הכלא, ברגותי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה האם הוא באמת – הוא יודע מה הוא אומר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יודע על מה הוא מדבר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממשלה שפשוט לא מרגישה את הסבל של העם באה פתאום להיטיב, כדי להוריד מחירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו לא הורדת מחירים, זה חיסול, אלא אם הם חושבים גם ששטחי הזיתים – הופכים אותם גם לנדל"ן בשביל הטייקונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת חסון; תומא סלימאן.

יחיאל חיליק בר: נחמיאס ורבין – בבקשה, גברתי.

איילת נחמיאס ורבין: זו גברתי השרה פה?

איילת נחמיאס ורבין: מי נמצא פה?

יחיאל חיליק בר: כן, השרה נמצאת פה.

איילת נחמיאס ורבין: גברתי השרה, אדוני סגן שר האוצר, שראיתי אותו פה, הסיפור של פטור ממס על כספים שיועדו לקופת גמל מרכזית לקצבה הוא דבר מבורך.

איילת נחמיאס ורבין: היום התקיים בוועדת הכספים דיון שיזם חבר הכנסת מיקי זוהר – וטוב שהוא יזם את הדיון הזה – בנושא התייבשות הבורסה הישראלית – "אסם", "איתוראן", "איזיצ'יפ", לפני שנה "מלאנוקס" – כל החברות האלה שנמחקות, נדמה לנו שהכול קשור לטייקונים, לאנשים עשירים; בורסה, חברות וחברים, האזרחים שיושבים בחוץ ומפקידים את כספם לפנסיה בקופות גמל ובקרנות ההשתלמות.

איילת נחמיאס ורבין: אלה האנשים שנהנים או סובלים כשהבורסה מתייבשת.

איילת נחמיאס ורבין: כשהבורסה, יש בה חברות טובות, יצרניות ערך – הן מייצרות ערך עבור כולנו.

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו שואלים את עצמנו מה ההשפעות של מחירי הדיור – גם זאת השפעה של מחירי הדיור.

איילת נחמיאס ורבין: מחירי הדיור השפיעו על כך שאין אלטרנטיבה והבורסה לא נחשבת אלטרנטיבה.

איילת נחמיאס ורבין: אין הנפקות של equity, יש רק הנפקות של חוב.

איילת נחמיאס ורבין: ואני שואלת: מדוע מדינת ישראל לא יכולה להנפיק פרויקטי תשתית לאומית בבורסה?

איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול לדמיין, אדוני היושב-ראש, את האפשרות שאתה, והאזרחים בעיקר, היו שותפים בכביש 6?

איילת נחמיאס ורבין: למה לא? הרי אין לזה שום סיבה.

איילת נחמיאס ורבין: המדינה הרי מגייסת איגרות חוב בחוץ, בבורסה.

איילת נחמיאס ורבין: כולנו צריכים – אגב, זה העוגן שלנו, זה העוגן של הפנסיה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: למה שהמדינה, במקום ללכת לפרויקטי BOT, במקום ללכת לכל מיני סגירות פיננסיות מסובכות, לא תבנה את זה בצורה כזאת שכל הציבור יכול ליהנות מהפרויקטים האלה?

איילת נחמיאס ורבין: הפרויקטים האלה נושאים תשואה, הפרויקטים האלה רווחיים לאורך שנים.

איילת נחמיאס ורבין: זה הביטחון הפיננסי, זאת רשת הביטחון הפיננסית של אזרחי ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: הדיון בבורסה הוא לא דיון לטובת העשירים, והוא לא דיון לטובת הטייקונים, הוא דיון של אזרחי ואזרחיות מדינת ישראל, בוודאי אלה שיש להם פנסיה.

איילת נחמיאס ורבין: ועל אלה שאין להם פנסיה אנחנו צריכים להמשיך לדבר כדי לוודא שתהיה להם רשת ביטחון לעת זיקנה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל העובדה שהבורסה מתייבשת היא בעיה של כולנו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חייבים לוודא – כיוון שאנחנו שוק קטן בהגדרה, וישראל לעולם לא תוכל להיות אטרקטיבית כמו השווקים בחוץ – אנחנו חייבים לוודא שאנחנו נותנים כלים אמיתיים ומשמעותיים כדי שאנשים, וחברות בעיקר, יבואו לכאן לגייס הון.

איילת נחמיאס ורבין: ולא לגייס אותו רק באמצעות חוב, אלא באמצעות הנפקות ראשוניות.

איילת נחמיאס ורבין: זה תמיד נשמע מסובך, זה נשמע רחוק מאתנו, אבל זה חשוב, חשוב מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: רשת ביטחון פיננסית.

איילת נחמיאס ורבין: הגיעה העת שכולנו נהנה מפרויקטי התשתית הלאומית של מדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

יחיאל חיליק בר: עפר שלח.

יחיאל חיליק בר: יעל גרמן.

יחיאל חיליק בר: מנו טרכטנברג.

יחיאל חיליק בר: מירב בן ארי.

יחיאל חיליק בר: עיסאווי פריג' – פריג' מדבר?

יחיאל חיליק בר: אחריו – חבר הכנסת אמסלם, אם יהיה פה.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת בהלול.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים – –

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': – – לא אתייחס היום לדיון המביש שהיה בוועדת החוקה, וה-9D-, המגולם בדמותו של יושב-ראש הוועדה, סלומינסקי, פעל שעות נוספות.

עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס לדיון אחר, שהוא בעיני חשוב, שהתקיים היום בוועדת החינוך.

עיסאווי פריג': חברים, תארו לעצמכם, היום התקיים דיון מהיר בוועדת החינוך לגבי עלות המים שהסטודנטים משלמים במעונות הסטודנטים בכל האוניברסיטאות.

עיסאווי פריג': רק שאסבר לכם את האוזן, זה נושא לא במודה: כל סטודנט שגר במעונות הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב או באוניברסיטה העברית משלם לחודש 90 שקל עבור צריכת מים.

עיסאווי פריג': חברים, מאז 2010 עד היום, כל סטודנט שגר במעונות, מגולם לו בשכר המעונות 90 שקל לחודש, צריכה שבית פרטי של שלוש-ארבע נפשות לא צורך.

עיסאווי פריג': והאוניברסיטאות בשתיקתן ממשיכות את הניצול הציני של הסטודנטים.

עיסאווי פריג': וזה לא נגמר שם, גם ארנונה וחשמל – גם ארנונה וחשמל.

עיסאווי פריג': תקשיבו, חברים, פנה אלי סטודנט שיש לו מוגבלות.

עיסאווי פריג': הוא אומר: אני גר במעונות, על-פי חוק מגיעה לי הנחה בארנונה, אני לא רשאי לבקש את זה.

עיסאווי פריג': גם בארנונה סטודנט משלם יותר מכל אזרח אחר, וכנ"ל לגבי החשמל – משלם תעריף מסחרי ולא תעריף ביתי.

עיסאווי פריג': ואז כל השנים דיברו על הורדת התשלום למעונות, ועל העזרה לסטודנט, אבל בדרך עקיפה דאגו שהסטודנט ימשיך לשלם מחיר מופקע, מחיר מופרז, מחיר שאתם לא מתארים לעצמכם.

עיסאווי פריג': הפשע והגזל שקורים באוניברסיטאות נגד הסטודנטים – צריך להפסיק את זה.

עיסאווי פריג': חברים, צריך להפסיק את זה.

עיסאווי פריג': לשם כך – מפסיקים את זה דרך חקיקה, שסטודנט, צריך להתייחס אליו כלאזרח, ולא כלבעל עסק, שהולך לרכוש עסק.

עיסאווי פריג': סטודנט שנגזל ממנו במשך שנים על שנים תשלום מים, חשמל, ארנונה, יותר מכל אזרח אחר – פשע כזה צריך לעצור, ואנחנו מחויבים להגיד את אמירתנו ולהתעורר.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת פריג'.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת אמסלם.

יחיאל חיליק בר: בהלול.

יחיאל חיליק בר: מוזס.

יחיאל חיליק בר: אבו עראר.

יחיאל חיליק בר: ברושי.

יחיאל חיליק בר: טיבי.

יחיאל חיליק בר: שטרן.

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים – איתן כבל.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: לאחר מכן נעבור להצבעה – כמובן, לפני זה יסכם סגן שר האוצר יצחק כהן, ואז נעבור להצבעה.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רשם פרלמנטרי, חברותי וחברי חברי הכנסת – אדוני השר, אני לא רוצה לדבר על חקלאות, דיברנו היום חצי יום על החקלאות.

איתן כבל: אני דווקא רוצה לדבר על ראש הממשלה מנקודת מבט – אדוני סגן השר – נושא הביטחון.

איתן כבל: חבר הכנסת עמר בר-לב – מר ביטחון.

איתן כבל: זאת אומרת, זה עובר ככה, כלאחר יד.

איתן כבל: בואו נעזוב לרגע את נושא השלום – כן שלום, אין שלום, שלי, אבל דבר אחד כן הבטיחו לנו: שבביטחון אין על נתניהו.

איתן כבל: נכון, אורי, אדוני השר?

איתן כבל: נכון?

אורי אריאל: מכובדי רוצה להגיד משהו על קונטאר?

איתן כבל: נכון, אדוני?

איתן כבל: מה אתה רוצה – סליחה, מה – – –

אורי אריאל: אני שואל, אולי יש לאדוני משהו חשוב.

איתן כבל: אדוני, זה יותר קטן ממצגת.

איתן כבל: זה יותר קטן ממצגת, אני רוצה להזכיר לך.

איתן כבל: וזה יותר קטן מסוריה, אני רוצה להזכיר לך.

איתן כבל: אז בוא נגיד ככה: מי שהלשון שלו זזה ללא הפסקה, זה לא מה שמעניין.

איתן כבל: אני אומר לך: אתה שיושב בממשלה הזאת על הכותרת של ביטחון – אין שלום, אתה מרוצה – ביטחון, למען השם, ביטחון, כשאנחנו מסתובבים ברחובות ואין ביטחון.

אורי אריאל: אני מסכים שראוי לשיפור.

איתן כבל: אין ביטחון.

איתן כבל: אתם, עם המפלגה הלאומית שלכם, שכל הזמן אומרים שאתם יודעים לתת את המענה – שום דבר.

איתן כבל: כלום.

איתן כבל: אני מנסה לחשוב, אם יצחק הרצוג – הרצוג היה, והמעט ממה שקורה היום היה קורה, הרי הייתם שורפים את הרחובות.

איתן כבל: והוא מכדרר את כולם, מר ביטחון – אדוני השר, זה עכשיו בעקבות הדיון?

אורי אריאל: אני מתייעץ עם השרה מה לענות.

איתן כבל: אתם עושים התכנסות סיעתית?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: יש התקפה פרועה – – –

איתן כבל: ואני אומר את זה לכם, חבר הכנסת בר-לב, חברי, גם אנחנו נותנים לו את ההנחה בעניין הזה, כי בסופו של עניין, כוחו, גם בבחירות האחרונות, היה סביב העניין של הביטחון.

איתן כבל: כולם מסכימים שהוא כושל כמעט בכול, אין ויכוח.

איתן כבל: אף אחד לא מצפה ממנו לא בחברה, לא בכלכלה, אין ציפייה ממנו בשלום, אין ציפייה ממנו בחקלאות, אין ציפייה מכלום.

איתן כבל: אבל לפחות דבר אחד – אחד – שבתעודת השליש ייכתב: עבר לא בהצלחה יתרה.

עמר בר-לב: התעמלות.

איתן כבל: התעמלות.

איתן כבל: שום דבר, כלום.

איתן כבל: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, צריך לעמוד כאן כל דיון ולהזכיר את זה: מה ראש הממשלה עשה למען הביטחון היום?

איתן כבל: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת כבל.

יחיאל חיליק בר: סגן השר לא מדבר.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק רשות הספנות והנמלים (תיקון מס' 4 והוראת שעה) (פטור ממס על כספים שיועדו להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה) בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48 נגד – 6 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות הספנות והנמלים (תיקון מס' 4 והוראת שעה) (פטור ממס על כספים שיועדו להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 48 בעד, שישה מתנגדים, נמנע אחד.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק רשות הספנות והנמלים (תיקון מס' 4 והוראת שעה) (פטור ממס על כספים שיועדו להפקדה בקופת גמל מרכזית לקצבה), התשע"ו–2016 עברה בקריאה הראשונה, ותשוב לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1017); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אנו עוברים להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 74) (ביטול קובלנה), התשע"ו–2016.

יחיאל חיליק בר: תציג את ההצעה שרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד, ולאחר מכן נעבור לרשימת הדוברים.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפניכם את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 74) (ביטול קובלנה), התשע"ו–2016.

איילת שקד: הצעת החוק תביא לביטול האפשרות הקיימת היום בחוק לפתוח בהליך פלילי כנגד אזרח על-ידי אזרח אחר ללא התערבות המשטרה ורשויות התביעה.

איילת שקד: מוסד הקובלנה מהווה חריג לתפיסת היסוד בדין הישראלי שלפיה אכיפת הדין הפלילי היא בסמכות ובאחריות המדינה.

איילת שקד: תפיסת יסוד זו נועדה להבטיח אחידות באכיפת הדין, מניעת התנכלויות וניהול מקצועי ומיומן של ההליך הפלילי.

איילת שקד: מתן האפשרות בידי אדם פרטי להעמיד אדם אחר בסיכון של הרשעה פלילית שתוצאותיה עלולות לשלול מהנאשם חירויות יסוד עולה כדי פגיעה בזכות להליך הוגן.

איילת שקד: זאת מכיוון שהליך הקובלנה הפלילית, בשונה מהגשת כתב-אישום על-ידי המדינה, אינו מותנה בכך שקודם להאשמת אזרח בביצוע עבירה פלילית תתקיים חקירה מספקת, ייאספו ראיות מספיקות, ואלו יועמדו לעיונו של הנאשם.

איילת שקד: אדגיש כי ביטול הקובלנה הפלילית אינו מותיר את האזרח ללא אמצעים מתאימים להתגונן מפני הפגיעה שבוצעה בו.

איילת שקד: ראשית, קיימת בפניו האפשרות לנקוט הליך אזרחי, שבו סיכויי ההצלחה של הנפגע לשכנע את בית-המשפט בקיומו של הנזק שנגרם לו גבוהים יותר, לנוכח דרישת ההוכחה הנמוכה ביחס לדרישת ההוכחה במשפט הפלילי, שהיא "מעבר לספק סביר".

איילת שקד: שנית, נותרת בידי האזרח האפשרות להניע את ההליך הפלילי על-ידי הגשת תלונה במשטרה, ואף לערור על החלטתה שלא להעמיד לדין, לפי סעיף 64 לחוק סדר הדין הפלילי.

איילת שקד: מנתונים שנאספו בשנים האחרונות עולה כי מספר הקובלנות המוגשות מדי שנה הוא מועט – פחות מ-100 בכל שנה.

איילת שקד: נוכח האמור לעיל, מבקשת הממשלה לתמוך בהצעת החוק.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברות והדוברים.

יחיאל חיליק בר: מיכל רוזין; רויטל סויד; יוסי יונה; זנדברג; גלאון; מרגלית.

יחיאל חיליק בר: חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו מעוררת אצלנו כמה ספקות, ואני רוצה להעלות אותם בפניכם, עמיתי חברי הכנסת.

דב חנין: מצד אחד, אין שום ספק שמוסד הקובלנה, לפחות כפי שהוא התפתח בשנים האחרונות, הפך להיות כמעט מוסד ריק מתוכן.

דב חנין: אנשים לא משתמשים בערוץ הזה, והם לא משתמשים בערוץ הזה מסיבות מעשיות – הסיכוי של אזרח לנצח בקובלנה פרטית, כשמדובר בהליך פלילי, הוא לא גדול, ולכן אנשים בוחרים ללכת במקרים רבים בערוץ האזרחי, שגם מאפשר להם אולי סעד יותר ממשי: הם יכולים לקבל פיצוי, יכולים לקבל איזה סעד ממשי, וגם הסיכויים במשפט אזרחי לזכות הם כמובן גדולים יותר.

דב חנין: מצד שני, הערוץ של הקובלנה הוא לפעמים הערוץ היחיד והאחרון שנותר לאנשים לנסות להפעיל את המשפט הפלילי.

דב חנין: אני רוצה לתת לכם דוגמה מהחיים: אירועי אוקטובר 2000; נהרגו 13 אזרחים ערבים במדינת ישראל מירי ומפעולות של שוטרים.

דב חנין: הפצע הזה נשאר פתוח.

דב חנין: המחלקה לחקירות שוטרים, הרשויות החוקרות, מערכת המשפט של המדינה – כולם ביחד, בסופו של דבר, גרמו למצב שכתבי-אישום לא הוגשו.

דב חנין: זה, אגב, לא המקרה היחיד.

דב חנין: באוכלוסייה הערבית נהרגו בעשור האחרון לא מעט אזרחים מירי של שוטרים, מפעולות של כוחות ביטחון אחרים – אני מדבר על אזרחים בתוך מדינת ישראל – וכתבי-אישום לא מוגשים.

דב חנין: מה אנחנו – איזה כלים אנחנו משאירים בידי האזרחים כדי לפעול במצב כזה?

דב חנין: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שהכלי של הקובלנה הוא אחד הכלים היחידים הבודדים המעטים האחרונים שנותרו לאותו אזרח שלא זכה למענה מרשויות המשפט הפלילי של המדינה, כדי להביא את מי שפגע בו בכל זאת למשפט פלילי ולהביא את הנושא להכרעתו של בית-המשפט.

דב חנין: אני חושב שכלי כזה, בוודאי במציאות שבה אנחנו נמצאים, יש בו טעם, יש בו צורך, ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שזו תהיה טעות, בצורה כל כך גורפת ומוחלטת, לבטל את הכלי הזה.

דב חנין: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת חנין.

יחיאל חיליק בר: מיקי לוי; עליזה לביא; מירב בן ארי – מוותרת.

יחיאל חיליק בר: נחמן שי?

יחיאל חיליק בר: נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם דיברתי על הגזלה של כבשת הרש, של אותו ערוץ 98 שמיועד לאוכלוסייה מבוגרת, גמלאים וגמלאיות שנהנים מהערוץ הזה שלהם.

נחמן שי: אני רוצה לדבר עכשיו על מהלך נוסף בתחום התקשורת שהממשלה מבשלת בשקט, עוד פעם – קצת רחוק מהעין והאוזן הציבוריות, אבל אנחנו, כמובן, נפוצץ את זה.

נחמן שי: מתברר שהרפורמה המפוארת שהממשלה הייתה כל כך גאה בה ברשות השידור ובשידור הציבורי מתמוטטת לאט.

נחמן שי: מגדלים גבוהים מתמוטטים לאט, ככה, קורסים.

נחמן שי: זה מה שקורה.

נחמן שי: ובכן, לא רק שהממשלה לא עומדת בלוח-הזמנים שהיא קבעה לעצמה – את זה כבר אנחנו יודעים, ובקרוב נאריך לה את חיי הרשות הקיימת בפירוק בעוד חצי שנה, ואולי הממשלה רוצה עוד חצי שנה.

נחמן שי: בקיצור, החזון הזה רחוק מלהתממש.

נחמן שי: הוא כלל, בשעתו, החזון, במירכאות כפולות ומכופלות, גם את הטמעתה של הטלוויזיה החינוכית לתוך גוף הציבור המשותף.

נחמן שי: אמרו: למה להחזיק שני ערוצים?

נחמן שי: נכניס אותם ביחד; ואמרו שהערוץ החינוכי יהפוך להיות ערוץ לילדים, וכן הלאה.

נחמן שי: נגיד שהייתה פה איזו תפיסה מסוימת.

נחמן שי: אבל כל זה במדינת ישראל הרי לא מחזיק מים.

נחמן שי: מגיע שר חדש, יש לו דעה אחרת, ואופס – גם הרעיון הזה הולך לאיבוד.

נחמן שי: אז עכשיו אני רוצה לומר לכם, מתוך מה שנודע הערב, ששר החינוך נפתלי בנט החליט להתנגד לרפורמה הזאת.

נחמן שי: איך הוא מתנגד לה?

נחמן שי: קודם כול הוא רוצה להשאיר את הערוץ החינוכי, או הטלוויזיה החינוכית, מחוץ לרפורמה.

נחמן שי: הופ – רגל אחת מתוך שלוש הרגליים נעלמה.

נחמן שי: הוא רוצה להמשיך את הערוץ הזה, בדרכו, במקומו, באחריות משרדו, כמובן, כי מה פתאום משרד ממשלתי יוותר על ערוץ טלוויזיה?

נחמן שי: זה בכלל לא מתקבל על הדעת.

נחמן שי: הדבר השני שהוא רוצה זה להפסיק באופן מיידי את כל תוכניות האקטואליה של הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: כל התוכניות האלה שאנחנו מכירים, הן היו חלק בלתי נפרד מהשיח הציבורי במדינת ישראל במשך עשרות שנים.

נחמן שי: אפשר לחלוק אם זה המנדט של הערוץ או לא המנדט של הערוץ, אבל זו הייתה במה, ועל הבמה הזו התנהל שיח ציבורי, ובדמוקרטיה, שיח ציבורי הוא חלק בלתי נפרד מהחיים הדמוקרטיים, מהשיח הדמוקרטי, מחילופי הדברים, מהדיאלוג שהציבור ער לו ומהווה חלק ממנו.

נחמן שי: ובכן, אומר בנט, לא רק שאני אשאיר את הערוץ הזה בידי, אני גם, בהזדמנות זו, מוציא ממנו, קוטע את תוכניות האקטואליה.

נחמן שי: לא יהיו בו תוכניות אקטואליה, יהיו בו רק תוכניות לילדים או תוכניות חינוכיות – אני עוד לא יודע בדיוק מה הוא מכין.

נחמן שי: זאת אומרת, אני אומר לכם, חברות וחברי הכנסת, מה שאנחנו צפויים לו עכשיו, שהערוץ הזה מפסיק את כל תוכניות האקטואליה שלו.

נחמן שי: זה לא רק מפני שזה "משרת" אותנו – זאת במה דמוקרטית חשובה במדינה שזקוקה לפלורליזם בשידור.

נחמן שי: מה עושה הרפורמה הזו?

נחמן שי: מצמיתה אותה, מצמצמת אותה, מקטינה אותה, בדרך לסתימת פיות מלאה.

נחמן שי: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת שי.

יחיאל חיליק בר: איציק שמולי; חברת הכנסת פארן; חזן; אייכלר; סעדי; סבטלובה.

יחיאל חיליק בר: בר-לב?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת כבל דיבר כאן לפני כמה דקות על המצב הביטחוני במדינת ישראל, על ההידרדרות.

עמר בר-לב: אני לא בטוח שחבר הכנסת כבל שמע את הריאיון עם השר אלקין היום, שדיבר ואמר שהרשות הפלסטינית, זה רק עניין של זמן עד שהיא מתמוטטת, ומה שילך כאן בזמן שהיא מתמוטטת מבחינת טרור – מה שראינו עד עכשיו זה רק הקדימון למה שעומד להיות.

עמר בר-לב: אני שאלתי את עצמי שאלה, הלוא הליכוד וראש הממשלה אומרים שאין פרטנר ואין עם מי לדבר, אז אם אין עם מי לדבר, מה כל כך אכפת לשר לאלקין שאותו גוף שאתו אין מה לדבר הולך להיעלם – לדעתו?

עמר בר-לב: אני חושב שכל הסיפור הזה זה סיפורי סבתא, כמו שאומרים אצלנו, כמו שאמרו פעם.

עמר בר-לב: הממשלה הזאת לא עושה שום דבר בנושא הביטחוני, המצב הביטחוני במדינת ישראל הולך ומידרדר, אזרחי מדינת ישראל מרגישים שמצבם הביטחוני חמור לאין ערוך ממה שהיה לפני כמה חודשים.

עמר בר-לב: אני נפגשתי עם אחד הפעילים שלנו בראשון-לציון אתמול, והוא מספר לי שהבת שלו, בת קרוב ל-30, אמורה לנסוע לירושלים, והיא ממש מפחדת לנסוע לירושלים.

עמר בר-לב: לאן הגענו, שאזרחים מן היישוב מפחדים לנסוע לעיר ירושלים, לבירת ישראל, לבירת ישראל הנצחית?

עמר בר-לב: אז מה קורה פה?

עמר בר-לב: אז זאת הבעיה שלנו?

עמר בר-לב: הקדימון שמדבר עליו השר אלקין הוא לא קדימון לאירועי טרור יותר קשים ממה שחווינו עד היום.

עמר בר-לב: הקדימון הוא – מה שאנחנו רואים היום זה הקדימון למדינה אחת לשני עמים, זה הקדימון.

עמר בר-לב: הקדימון שאנחנו רואים היום ברחובות זה הקדימון לסוף החזון הציוני.

עמר בר-לב: אם מדינת ישראל תמשיך לפעול כפי שהיא פועלת, או יותר נכון, לא לפעול, לא לנקוט יוזמה בשום דבר – אנחנו במדינה דו-לאומית.

עמר בר-לב: אנחנו והפלסטינים מחוברים ככה כבר האחד בשני, לא ברור איפה אנחנו מתחילים ואיפה אנחנו מסיימים, איפה הם מתחילים ואיפה הם מסתיימים, וזו מדינה דו-לאומית.

עמר בר-לב: מדינה דו-לאומית שללאום אחד יש זכויות מלאות, ללאום השני אין זכויות מלאות, והתוצאה היא טרור, התוצאה היא אובדן הביטחון.

עמר בר-לב: זה מה שקורה, זה מה שצריך להדאיג את השר אלקין ואת ראש הממשלה, ולצערי, זה ממש לא מדאיג אותם, ואנחנו הולכים בעיניים פקוחות אל עבר התהום שממש כבר רואים מעבר לפינה.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חבר הכנסת בר-לב.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, בשבוע שעבר היו בחירות במועצה האזורית עמק-הירדן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמעתי, התעניינתי, יש מועצה אזורית שיש בה 350 בעלי זכות בחירה, השתתפו בבחירות כ-50%, ומי שזכה זכה ב-60% מהקולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת אומרת – – –

חיים ילין: איפה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בעמק-הירדן.

חיים ילין: מה פתאום, לא יכול להיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשמע את הנתונים, זה ממה ששמעתי ובדקתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנתונים מדברים על ראש מועצה – – –

חיים ילין: מה פתאום, יש שם 11,000 תושבים ו-8,000 בעלי זכות הצבעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 350, שמעתי, בדקתי, וזה הנתון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שזכה, זכה בכ-100 קולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ויש מועצות אזוריות ויש אנשים – אני רוצה לעשות השוואה בין מועצה אזורית יהודית לכפר קיים, נהרס ב-1948 והוא קיים, הוא במרכז הארץ, כפר דהמש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכפר דהמש יש יותר מ-700 תושבים, הרסו בו הרבה בתים, ועכשיו, ממש בימים האחרונים, זה מאתמול, יש עוד שישה בתים שהם בסכנת הריסה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה: כבר אנשים חיים על האדמות שלהם ובנו את הבתים שלהם; הרבה שנים הם חיים שם, ואפילו יש המלצות להכיר בכפר הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן שהממשלה תכיר בכפר הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא, אז אפילו מועצת לוד – הוא יכול להיות חלק, הוא גם בתחום השיפוט שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שיהיה חלק מהמועצה הזאת ושיקבל את השירותים, ואנשים יוכלו לחיות, לבנות את הבתים שלהם, לחתן את הבנים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הגעתי לשלושה בתים שנהרסו לפני שבעה חודשים, ואני מדבר עם בעל-הבית, אחד הצעירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אומר: מכרנו את כל מה שיש לנו, לקחנו הלוואות, ואני במצב שכבר קבעתי שבעוד חודשיים אני מתחתן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבית הזה הגיע עד מצב שהוא כמעט מוכן, ואותו ועוד שני מבנים הרסו, והרסו אותם שוב, והיום עוד שישה בתים, שהגיעו גם לערעור בבית-המשפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן להסדיר בחוק התכנון והבנייה את המצב הקיים, לקבוע כללים ולתת לאנשים לנשום, לתת לאנשים לחיות, כי כל פעם דוחפים את האנשים, דוחפים את האזרחים הערבים לפינה, הורסים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא מאשר לו – הוא כפר, הוא לא בית, הוא לא בית בודד; מה זה כפר של יותר מ-700 תושבים שהוא לא מוכר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה יש בעולם מושג כזה – כפר לא מוכר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה בעולם יש מושג כזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן להכיר בדהמש ולהכיר בכל הכפרים בנגב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום שהכירו בכפרים, זה היה אך ורק לטובת האזרחים ולטובת המדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבדקו גם בצפון, במקום שהכירו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיע הזמן, עוד פעם, להתייחס לאזרחים הערבים כאל אזרחים, ולא כאל אויבים.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת חסון?

יחיאל חיליק בר: תומא סלימאן?

יחיאל חיליק בר: טלב אבו עראר?

חיים ילין: תבדוק עוד פעם את הנתונים – 11,000 תושבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אבדוק עוד פעם את הנתון.

יחיאל חיליק בר: איילת נחמיאס ורבין?

יחיאל חיליק בר: אמיר אוחנה?

יחיאל חיליק בר: עפר שלח?

יחיאל חיליק בר: יעל גרמן?

יחיאל חיליק בר: יעל גרמן, את רוצה לדבר?

יעל גרמן: לא.

יחיאל חיליק בר: טרכטנברג?

יחיאל חיליק בר: עיסאווי פריג', רוצה?

עיסאווי פריג': לא, בחוק הבא.

יחיאל חיליק בר: דוד אמסלם?

יחיאל חיליק בר: זוהיר בהלול?

יחיאל חיליק בר: מוזס?

יחיאל חיליק בר: ברושי?

יחיאל חיליק בר: טיבי?

יחיאל חיליק בר: שטרן?

יחיאל חיליק בר: עבדאללה אבו מערוף, ואחריו – אחרון הדוברים, יוסף ג'בארין, ואז אנחנו עוברים להצבעה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרה והשר, אנחנו מתנגדים לחוק הזה, שהוא חוק בעייתי ששולל מהאזרח הפשוט את האפשרות לפנות לערכאות משפטיות, שהערכאה המשפטית תחליט ותכריע בעניין – יכול להיות שזה מוצדק, לא מוצדק, בשביל זה יש בתי-משפט.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים שהרבה פעמים התיקים נסגרים עקב מה שנקרא תירוץ – או מושג – שאין אינטרס לציבור, וכל מיני דברים אחרים.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, החוק הוא בעייתי מאוד, ולא דמוקרטי.

עבדאללה אבו מערוף: לתת לבית-המשפט שיחליט אם לאזרח אכן יש זכות לתבוע, או לא, ולא לשלול ממנו את הזכות הזאת והוא יישא באחריות.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אחרון הדוברים, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת ג'בארין – מוותר?

יחיאל חיליק בר: עוברים להצבעה?

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' – – –

איילת שקד: לא, אני רוצה לדבר.

יחיאל חיליק בר: השרה מבקשת להשיב, יש לה זכות להשיב.

עיסאווי פריג': אמרת הצבעה.

חיים ילין: נו, הצבעה.

יחיאל חיליק בר: חבר'ה, אם השרה מבקשת להשיב, יש לה זכות להשיב.

יחיאל חיליק בר: אני הייתי עובר להצבעה אם היא לא הייתה רוצה לדבר.

מאיר כהן: היושב-ראש, אתה בסדר.

יחיאל חיליק בר: הנה, אתה כסגן יושב-ראש תגיד להם על זה.

איילת שקד: אתם בעד או נגד?

איציק שמולי: המחנ"צ בעד.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: טוב, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת שאני לא מבינה למה להתנגד לחוק הזה.

איילת שקד: כל עניין הקובלנה הפלילית, שאדם יכול להכניס את חברו להליך פלילי מבלי שמתבצעת חקירה יסודית, נראה לא הגיוני ופוגע בזכויות בסיסיות.

איילת שקד: מכיוון שההליך הזה גם בכל מקרה לא – – –

קריאה: גם להפך.

איילת שקד: וגם להפך.

איילת שקד: אבל מכיוון שההליך הזה, לא השתמשו בו כמעט בכלל, לא ראינו שום צורך להמשיך ולקיים אותו בספר החוקים.

איילת שקד: בכלל, אני ממליצה גם לחברי כנסת וגם למשרדי ממשלה לבדוק ולעבור על ספר החוקים.

איילת שקד: יש הרבה מאוד חוקים מיותרים; במקום כל היום לחוקק עוד ועוד חוקים, אפשר לבטל חוקים.

איילת שקד: אני אומרת לכם כיו"ר ועדת שרים לחקיקה – חבר כנסת שיבוא עם ביטול של חוק שלא משתמשים בו, לא מפעילים אותו, רגולציה מיותרת – – –

יואב קיש: ביטול חוק – – –

איילת שקד: זו הוראת שעה, היא עוד שנה תיעלם.

איילת שקד: אבל באמת, להסתכל בספר החוקים, יש מספיק חוקים שאפשר לבטל.

איילת שקד: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 74).

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: ההצבעה החלה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 16 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 74) (ביטול קובלנה), התשע"ו–2016, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 36 בעד, 16 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת החוק עברה, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חיליק בר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הריני להודיעכם, כי בשל טעות הדפסה לא הונח על שולחן הכנסת הנוסח המלא של הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, שמספרה כ/619 – פ/2005/20, שהתקיימה עליה קודם לכן הצבעה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

נאזם בדר: למען הסר ספק, תתקיים הצבעה חוזרת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על נוסח מתוקן ומלא שהונח על שולחן הכנסת.

נאזם בדר: ההצבעה תתקיים על הנוסח המלא בצירוף לוח התיקונים שעליו אני אכריז הנחה כרגע.

נאזם בדר: מונח לוח התיקונים להצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016 – לוח התיקונים לסעיף 3 להצעת החוק האמורה.

נאזם בדר: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו לדיון משולב – – –

קריאה: רגע, עכשיו חוק הכשרות צבאיות.

יחיאל חיליק בר: אז תגיד לי איזה חוק זה.

יחיאל חיליק בר: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יחיאל חיליק בר: יש תוספת לסדר-היום – חזרה להצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, שהונח שוב על שולחן הכנסת.

יחיאל חיליק בר: הוצבע בקריאה שנייה ושלישית, אבל הייתה טעות הקלדה ולכן צריך להצביע עליו שוב.

יחיאל חיליק בר: זה מה שנאמר.

קריאה: זה אותו חוק, היה חסר בו דף.

יחיאל חיליק בר: בסדר, מובן?

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת ברקו תסביר.

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתה תקלה טכנית.

ענת ברקו: למען הסר ספק, אני מבקשת מכם לתמוך שוב בהצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, בקריאה שנייה ושלישית, לטובת חיילי צה"ל ולטובת המשק.

ענת ברקו: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נצביע עכשיו שוב בקריאה שנייה על הצעת חוק הכרה – סליחה, יש בקשות דיבור, מה שהיה גם בפעם הקודמת.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת מיכל רוזין – לא; זהבה גלאון; אילן גילאון; עיסאווי פריג' – לא; ותמר זנדברג, גם לא.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו, כולל לוח התיקונים.

יחיאל חיליק בר: נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–8 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

יחיאל חיליק בר: 36 בעד, ללא מתנגדים ונמנעים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי החוק עבר בקריאה שנייה.

יחיאל חיליק בר: ואנחנו עוברים עכשיו להצביע בקריאה שלישית.

קריאה: – – –

יחיאל חיליק בר: ההצבעה הקודמת לא נחשבת, זהו.

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016.

יחיאל חיליק בר: בקריאה שלישית – נא להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 38 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, התשע"ו–2016, נתקבל.

יחיאל חיליק בר: 38 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק הכרה אזרחית בהכשרות צבאיות, כולל לוח התיקונים, עברה גם בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1023); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: הצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1024); נספחות.

יחיאל חיליק בר: ]

יחיאל חיליק בר: אנחנו עוברים עכשיו לדיון משולב בשתי הצעות החוק האחרונות: הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו–2016, והצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016; שתיהן לקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: תציג אותן במשולב שרת המשפטים איילת שקד, ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה – על כל הצעה בנפרד, כמובן.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין צורך להכביר מילים על אודות משבר הנדל"ן הפוקד את מדינת ישראל.

איילת שקד: לעניות דעתי, להגדלת היצע הדירות בישראל יש תפקיד מפתח בפתרון המשבר.

איילת שקד: שתי הצעות החוק העומדות להצבעה עוסקות בהסרת חסמים בתחום ההתחדשות העירונית ונועדו להביא לקידום פרויקטים לפינוי ובינוי.

איילת שקד: להתחדשות העירונית תפקיד חשוב בהגדלת היצע הדיור באמצעות ניצול יעיל יותר של משאבי הקרקע.

איילת שקד: מעבר לכך, להתחדשות העירונית תפקיד חברתי, ויש בה כדי להביא לשיפור משמעותי בסביבת המחיה של אוכלוסיות מוחלשות בישראל.

איילת שקד: ההצעה הראשונה, הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), מהווה תיקון לחוק פינוי ובינוי (פיצויים).

איילת שקד: החוק נועד להתמודד עם תופעת אי-יציאתן לפועל של עסקאות פינוי ובינוי חרף העובדה ששיעור משמעותי מבין בעלי הדירות מעוניינים בעסקה, וזאת בשל התנגדות בלתי סבירה של מי מבעלי הדירות, לעתים גם במחיר הכשלת העסקה.

איילת שקד: כיום בעל דירה המסרב להצטרף למיזם פינוי ובינוי מסיבות שאינן סבירות יכול להיתבע בנזיקין על-ידי יתר בעלי הדירות בבניין.

איילת שקד: עם זאת, בפועל, עדיין קיים קושי רב בקידום עסקאות כאלה.

איילת שקד: העמדת היחיד המסרב – לעתים באופן בלתי סביר ומטעמים שאינם ענייניים – לעסקת פינוי-בינוי שיש בה כדי לסייע לרווחת כלל בעלי הדירות בבניין, מעניקה לו זכות עודפת.

איילת שקד: ההצעה מבקשת לקבוע, כי במקרים האמורים זכותו של היחיד לא תהא עוד זכות וטו, אלא תהא מוגבלת רק לסירוב סביר בלבד, ככל שיקבע בית-המשפט.

איילת שקד: בהתאם לכך, מוצע לתקן את החוק ולהעניק לבית-המשפט גם את הסמכות להורות בצו על פינויו של בעל דירה מסרב.

איילת שקד: על-פי המוצע, כאשר קיימת הסכמה של רוב מיוחס של 80% מבין בעלי הדירות, יוכל בית-המשפט להטיל על הדייר המסרב סירוב בלתי סביר, אחת משתי סנקציות: האחת היא זו הקבועה כבר בחוק, חובת פיצוי לדיירים.

איילת שקד: לחלופין, יוכל בית-המשפט להורות בצו על פינוי הדירה של בעל הדירה הסרבן ולמנות אדם אשר יהיה מוסמך להתקשר בשם בעל הדירה בעסקת פינוי ובינוי, במטרה להבטיח שגם בעל הדירה המסרב יקבל את הדירה החדשה.

איילת שקד: אדגיש כי סנקציה זו תיעשה רק במקרה שבו נקבע שהסירוב הוא בלתי סביר.

איילת שקד: ההצעה השנייה, הצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), נועדה – – –

דב חנין: מה קורה אם – – –

איילת שקד: אני אקבל את הדירה החדשה.

איילת שקד: הצעת חוק פינוי ובינוי השנייה נועדה להתמודד עם תופעה רווחת בקידום עסקאות פינוי ובינוי, שבמסגרתה מארגנים מחתימים בעלי דירות על הסכמי קדם-התקשרות, שעניינם גיוס הסכמת בעלי הדירות לביצוע עסקת פינוי ובינוי, בהכנסת סעיף בלעדיות המונע מבעלי הדירות החותמים לממש פרויקט פינוי ובינוי דרך גורם אחר.

איילת שקד: בפועל, ברבים מהמקרים המארגן לא מתקדם כראוי בגיבוש ההסכמות הנדרשות לשם מימוש העסקה, אך בעלי הדירות נותרים כבולים לאותו הסכם ואינם יכולים להתקשר עם יזמים אחרים.

איילת שקד: מטרתה העיקרית של הצעת החוק היא לתחם את תקופת הכבילה שבהסכם לארגון עסקת פינוי-בינוי כך שבחלוף התקופה יפקע תוקפו, וכך יתאפשר קידומם של פרויקטים בידי הדיירים עצמם, או מארגנים אחרים.

איילת שקד: לנוכח האמור לעיל, הממשלה תומכת בשתי הצעות החוק, וההצעות עוברות לוועדת הרפורמות של חבר הכנסת אלי כהן.

איילת שקד: שתיהן.

איילת שקד: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה לשרה שקד.

יחיאל חיליק בר: אני עובר לרשימת הדוברים: נחמן שי, כהן-פארן, טלב אבו עראר, אמיר אוחנה, ישראל אייכלר, תמר זנדברג, טרכטנברג, אלי כהן.

יחיאל חיליק בר: אלי כהן, רוצה לדבר?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעות החוק שהציגה היום שרת המשפטים חברת הכנסת איילת שקד הן הצעות נחוצות לקידום הפרויקטים של התחדשות עירונית.

אלי כהן: בימים אלו אנחנו לקראת השלמת הקמת הרשות הלאומית להתחדשות עירונית, שאין בה רק כדי לקדם פתרונות לנדל"ן, אלא גם לקחת את אותן שכונות שנמצאות בפריפריה חברתית בכל עיר ועיר ולתת הזדמנות לדיירים לשדרג את מגוריהם.

אלי כהן: ולכן, הפרויקטים של התחדשות עירונית הם בראש ובראשונה – לפני אותם פרויקטים להגדלת היצע הדירות – פרויקטים בעלי מאפיינים חברתיים חשובים.

אלי כהן: יחד עם זאת, יש שני מרכיבים שחשוב לקדם במסגרת הצעות החוק שמונחות לפניכם – הראשונה היא באמת הנושא של חוק המארגנים, ואנחנו רואים תופעות של לא-מעט גורמים שנכנסים לפעילות בתחום, ובמקום להיות קבלנים שמזיזים את התחום, לבוא ולבנות, הם הופכים קבלני החתמות, מחזיקים בדיירים, ולמעשה מעכבים את הקידום של הפרויקטים.

אלי כהן: בימים אלו אנחנו מקדמים גם מינהלות ברשויות המקומיות, שהמטרה שלהן לעבוד בשיתוף פעולה מלא עם הדיירים.

אלי כהן: צריך לזכור, הזכויות בפרויקטים של התחדשות עירונית הם קודם כול של הדיירים, ושל הדיירים עצמם, לא של היזמים.

אלי כהן: וניסיונות לתפוס את אותם דיירים כבני-ערובה הם ניסיונות שאנחנו צריכים לבוא ולמנוע.

אלי כהן: ולכן, הנושא של חוק המארגנים, או יש כאלה שיקראו לו חוק המאכערים – ימנע תופעות מעין אלה.

אלי כהן: נוסף על כך – לקדם את כל התהליך של ההסכמות בין הדיירים, גם במקרים שיש דייר סרבן; להגיע למנגנונים על מנת שהפרויקטים האלה יצאו לפועל בפרק זמן סביר.

אלי כהן: תודה רבה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת אלי כהן.

יחיאל חיליק בר: מיכל רוזין.

יחיאל חיליק בר: שמולי – בבקשה, אדוני.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אין ספק, אדוני יושב-ראש ועדת הרפורמות, שההתחדשות העירונית היא נדבך חשוב מאוד בהגדלת ההיצע ובפתרון בעיית הדיור.

איציק שמולי: אני חושב ששתי ההצעות האלה, שמגיעות לכאן היום, ההתייחסות שלנו אליהן היא דואלית.

איציק שמולי: באחת מהן אנחנו כמובן תומכים, ואני מדבר על הצעת חוק המאכערים.

איציק שמולי: אתה היטבת לתאר את זה – העובדה שיש כל מיני יזמים שמחזיקים את הדיירים באותן השכונות כבני-ערובה היא דבר מגונה שצריך לשים לו סוף, ולכן הצעת החוק הזאת היא כמובן במקומה.

איציק שמולי: אבל עמדה כאן שרת המשפטים ודיברה על סירוב שהוא – איך קראו לזה – לא מתקבל על הדעת, סירוב בלתי סביר.

איציק שמולי: אבל היא לא פירטה מהו אותו סירוב שהוא בלתי סביר, כלומר, מה שעשוי להיראות לבן-אדם – אדוני יושב-ראש ועדת הרפורמות – מה שעשוי להיראות לבן-אדם אחד סירוב סביר מאוד, עשוי להיראות ל-90% מהדיירים בבניין סירוב לחלוטין לא סביר.

איציק שמולי: ואני אומר לך בגילוי נאות, לי הייתה הצעת חוק כזו, שקידמתי, בכנסת הקודמת, ואחרי שנפגשתי עם לא-מעט אזרחים ותיקים ודיירים של הדיור הציבורי, החלטתי לרדת ממנה.

איציק שמולי: מכיוון – – –

אלי כהן: – – – בהחלט במה שאתה אומר – – – בוועדה תיתן את הדעת לאותה אוכלוסייה שבאמת – – –

איציק שמולי: אוקיי.

איציק שמולי: אני חושב שזאת מילת המפתח – כאילו באים ומביאים פה חוק, שמים לו כותרת של "סירוב בלתי סביר", אבל לא מוסבר בהצעת החוק מהו אותו סירוב בלתי סביר.

איציק שמולי: ולכן, בנסיבות האלה, לדעתי, לא צריך לתמוך בהצעת החוק שמובאת כאן היום לכנסת.

איציק שמולי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת שמולי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחריו – חברת הכנסת בן ארי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני רואה שאין מנוס מלקשר את החוק הזה לחוק של חיזוק מבנים בפני רעידת אדמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פה אתה צריך אחוז גדול של הסכמה של הגרים או הדיירים באותו מבנה, וגם פה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשחק הזה הולך להיות – זה המצב של היום, שמפצים על זה, ומשלמים על זה עוד טיפה, כדי לנסות ולשכנע אותם להסכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל בוא נראה במה אנחנו פוגעים בחיזוק לרעידות אדמה – אני אומר, שם אולי צריך לחייב בצורה מסוימת, אם לא מסכימים, כי זו סכנה קיומית; אם תהיה רעידת אדמה, כולם יהיו בסכנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל פה, לבוא ולפגוע בזכות הקניין – זו זכות קניין חד-משמעית, אתה בא ופוגע לו בזכות הזאת שהיא זכות מוקנית, היא לא זכות שהם מחכים – מפריעים.

יחיאל חיליק בר: סליחה, קצת שקט.

יחיאל חיליק בר: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – – היא לא זכות שאתה בא היום ואתה עושה טובה למישהו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אתה בא, רוצה לסלק אותו, לגרש אותו מהבית, ואנחנו בדרך כלל מדברים על בתים ישנים, בתים נמוכים, של שתי קומות או שלוש, שצריך לפנות את האנשים, והאנשים הם האנשים החלשים והמבוגרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותם אנשים, אני פוגע בקניין שלהם, אני פוגע גם בפרטיות שלהם, כי חלק רוצים להיות בקומת קרקע, יש להם גינה – אז מה אני עושה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פוגע לו גם בפרטיות הזאת שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נוסף על כך, הוא בא, נכנס למבנה חדש, אז יש לו ועד-בית, יש לו עלויות של אחזקת המבנה, יש לו אגרות שהוא צריך לשלם, ואנחנו מדברים על אנשים עניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל החוק הזה בא להיטיב עם הטייקונים, עם הקבלנים שירוויחו במחירים של הדירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יכול להיות, לפגוע באנשים, אנשים שחיים בדיור ציבורי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על החלק של האזרחים הערבים שנמצאים ב"עמידר", נמצאים בדיור ציבורי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם בסך הכול, חלק גדול מהם – ואני מכיר אישית אנשים שהוציאו אותם מהכפרים שלהם, מהיישובים שלהם, ואמרו: יש מלחמה, אחרי המלחמה תחזרו לבתים שלכם, והם גרים בבתים מה שנקרא ב"עמידר", גם בדיור הציבורי, והיום באים לסלק אותם – אפילו צריך להתחיל לחפש, אתה תקבל את מה שאנחנו ניתן לך; אנחנו גם נמנה מישהו שידבר בשמך, אתה אפילו לא כשיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמחליט שהוא צריך לשמור על הקניין שלו, על זכות הקניין שלו, בחוק באים להגיד לו: אתה לא כשיר אפילו לנהל משא-ומתן בשמך, בית-המשפט ימנה מישהו אחר שידבר בשמך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חוק כזה מפלה אנשים, פוגע באנשים, פוגע בזכות הקניין, ואני חושב שחוק כזה, אין לו זכות קיום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק השני, אנחנו נתמוך, כי שם עוד פעם מרעים עם האזרחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת סלימאן.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת נחמיאס ורבין – מוותרת.

יחיאל חיליק בר: יוסי יונה – בבקשה, אדוני.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אלי כהן נמצא פה?

יחיאל חיליק בר: כן.

יוסי יונה: אלי, תראה, אני רוצה להתחיל ולומר עד כמה אני באמת מעריך את המאמצים ואת הפעולות שאתה עושה במסגרת הוועדה שאתה עומד בראשה, במיוחד בנושא הזה של התחדשות עירונית.

יוסי יונה: עם זאת, אני מבקש להביע הסתייגות ואפילו התנגדות לחוק הראשון, וזה בהמשך לדברים של חברי איציק שמולי לפני כן.

יוסי יונה: אלי, אני רוצה להציג בפניך מקרים קונקרטיים.

יוסי יונה: אני גר בבניין שכזה – אני יודע שזה לא בפריפריה – וחשבנו לעשות תמ"א 38.

יוסי יונה: בקומה העליונה גרים שני זוגות קשישים, ובאנו אליהם עם ההצעה הזאת.

יוסי יונה: אחד מהזוגות אומר את הדבר הבא: תשמע, אנחנו בגיל מאוד מבוגר, אם עכשיו עושים את הפרויקט הזה על הראש שלנו, ורעשים, ועוד דברים מהסוג הזה, הרי שהחיים שלנו – השנתיים הבאות הולכות להיות גיהינום; ואנחנו גם לא יודעים אם אנחנו נזכה לראות את הבית החדש.

יוסי יונה: הם התנגדו, וזה לא קרה, ולצערי הרב, באמת הזוג הזה הלך לעולמו.

יוסי יונה: זה חוזר לשאלה הזו שאיציק פה הציג, מהי בעצם התנגדות סבירה.

יוסי יונה: הגם שכפי שאמרתי בתחילת דברי, אני מאוד תומך בפרויקטים שאתה מקדם, בחקיקה שאתה מקדם, לעתים – לא לעתים, במקרה הספציפי הזה קיים אצלי חשש – או אצלנו, במחנה הציוני.

יוסי יונה: לכן על בסיס החשש שאנחנו שותפים לו אנחנו מתנגדים לחקיקה הזאת.

יוסי יונה: מן הסתם יהיה לכם רוב והיא תעבור, אבל אנחנו נבקש, כשנגיע לדיון מעמיק ויסודי בתהליך החקיקה או הניסוח הסופי של החוק הזה, להבטיח שהמושג הזה של "התנגדות סבירה" לא יהיה איזה היתר גורף של יזמים, או, אם תרצה, גם של רוב הדיירים בבניין המסוים לאכוף את דעתם בניגוד לרצונם של – בוא נאמר – מקצת הדיירים שגרים שם, בתואנה שההתנגדות שלהם היא בלתי סבירה.

יוסי יונה: לכן, אנחנו מתנגדים לחוק הזה.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חבר הכנסת יוסי יונה.

יחיאל חיליק בר: דב חנין, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת חנין.

יחיאל חיליק בר: אחריו, אם יהיו פה – אחמד טיבי ועמר בר-לב.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, חבר הכנסת כהן, יושב-ראש ועדת ההתחדשות, צריך להגיד את הדברים בצורה נורא פשוטה: החוק הראשון שאתם שמתם על שולחן הכנסת זה חוק של מתנות לטייקונים.

דב חנין: זה מה שאתם עושים.

דב חנין: אתם מייצרים פה מנגנון שמאפשר להתגבר על זה שבן-אדם לא רוצה לפנות את דירתו.

דב חנין: הוא אולי לא רוצה להתעשר – אולי הוא לא רוצה להתעשר, הוא בסך הכול רוצה לחיות בביתו – – –

אלי כהן: אבל למה אתה אומר טייקונים?

דב חנין: תכף.

דב חנין: תכף נסביר לך.

דב חנין: תכף נסביר לך בדיוק.

אלי כהן: – – – טייקונים.

דב חנין: לא, לא, תכף נסביר לך.

דב חנין: אותו בן-אדם שרוצה להישאר בדירתו, הוא בסך הכול אומר: אולי זו לא הדירה הכי טובה, אולי זו לא הדירה הכי יקרה, אולי זו לא הדירה הכי גדולה, אבל היא הבית שלי, אני לא רוצה לפנות אותו.

דב חנין: אומר האדם את זה, וזה דבר מאוד לגיטימי ומאוד הגיוני.

דב חנין: אגב, חבר הכנסת כהן, אני נתקל בתופעות האלה בעיקר אצל יוצאי שואה.

דב חנין: בעיקר, אבל לא רק – יש גם אנשים אחרים שנמצאים במצב הזה: לא רוצים, אל תהרוס לי את הבית.

דב חנין: לא רוצה בית יותר גדול, רוצה לחיות בבית הזה, שהשגתי אותו בעמל כפי, או במשך הרבה שנים של חיים, אני לא רוצה להתעשר; אני מעוניין להישאר בבית שלי כמו שהוא.

דב חנין: אתם פה מייצרים מנגנון דורסני שמאפשר לוותר ולבטל את זכות הקניין כשמדובר בזכות קניין של אנשים כאלה.

דב חנין: אתם מוכנים לשמור על זכות הקניין כשמדובר על בעלי הון; אז, כמובן, זכות הקניין היא הדבר הקדוש והיקר ביותר.

דב חנין: אבל כשמדובר על זכות הקניין של בעל דירה קטנה, שגם נמצא במיעוט, ולא רוצה להתעשר – הוא בסך הכול אומר:

דב חנין: אני רוצה לחיות בביתי, לא רוצה דירה גדולה, ולא רוצה דירה עשירה, ולא רוצה הרבה כסף – אני רוצה בסך הכול לחיות בבית שלי וגם למות בבית שלי.

דב חנין: אתם מציעים מנגנון שיוכל להתגבר על זכות הקניין של האדם הזה.

דב חנין: אני חושב שזה דבר חמור מאוד; אני חושב שזה דבר אנטי-חברתי ממדרגה ראשונה; אני חושב שזה דבר אנטי-אנושי; אני חושב שהדבר הזה פוגע באנשים – איך אומרים האנגלים?

דב חנין: "ביתי הוא מבצרי"?

דב חנין: אז אתם אומרים: לא, ביתך איננו מבצרך.

דב חנין: אם אתה עני, אם הדירה שלך היא דירה של בן-אדם שאין לו הרבה כסף, אז גם ביתך איננו מבצרך, ובכלל ביתך כבר לא יהיה גם ביתך, כי נגרש אותך גם מביתך כדי לאפשר לפרויקטים של יזמים ולפרויקטים של נדל"ן ופרויקטים של פינוי-בינוי, שמהם יש גם מי שמתעשר, חבר הכנסת כהן – וכאן אני מגיע לטייקונים.

דב חנין: פינוי-בינוי לא נעשה לשם שמים.

דב חנין: יש מי שמרוויח, ומרוויח בגדול, מהעסקאות האלה של פינוי-בינוי.

דב חנין: ומי שמרוויח מהעסקאות האלה של פינוי-בינוי – בואו ניקח את הרשימה ונראה את הקבלנים שמובילים בישראל עסקאות של פינוי-בינוי; לא רשימה נורא ארוכה, לא רשימה כל כך גדולה.

דב חנין: האנשים האלה הם אלה שמרוויחים.

דב חנין: אתם נותנים להם עוד כלים כדי לדרוס וכדי לרמוס את האנשים שיש להם בסך הכול בית, דירה, ומעוניינים להמשיך לחיות בה.

דב חנין: אנחנו נתנגד להצעת החוק הזו.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת דב חנין.

יחיאל חיליק בר: אחמד טיבי.

יחיאל חיליק בר: עמר בר-לב, בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלי כהן, אני הגשתי הצעת חוק בדיוק בנושא הזה, שעניינה אנשים מבוגרים או נכים מעל 75% נכות.

עמר בר-לב: על-פי הצעת החוק הזאת, הצעתי שגם במצב שיהיה פינוי-בינוי, הקבלן ייתן להם לאותה תקופה של השיפוץ דיור חלופי.

עמר בר-לב: כי אותם אנשים בדרך כלל, בניגוד ליתר דיירי הבית, יושבים הרבה זמן בבית, ובאמת לשבת, כמו שחבר הכנסת יונה תיאר, בתוך אתר בנייה זה מאוד מאוד קשה.

עמר בר-לב: ההצעה הזאת, הגשתי אותה, העליתי אותה כאן; ועדת השרים התנגדה לה, ותוך כדי שהצגתי את ההצעה ביקש ממני אז גם חבר הכנסת בגין, שיושב כאן, וגם, נדמה לי, דודי אמסלם – לא, דוד ביטן – ביקשו ממני למשוך את זה מהצבעה, לבוא בדברים עם הגורמים במשרד המשפטים שהתנגדו לזה ולנסות להגיע להסכמה.

עמר בר-לב: אז אני חושב שאם אתה חושב, חבר הכנסת כהן, שבאמת בשביל לשפר ולהאיץ ולהגדיל את היצע הדירות במדינת ישראל זאת אחת הדרכים, אז אני חושב שבהחלט צריך להתחשב באותם מבוגרים ונכים.

עמר בר-לב: אני מאוד מקווה שאתה תעזור לי לשכנע את משרד המשפטים, ושבפעם הבאה שאני אגיש את ההצעה הזאת הקואליציה כן תתמוך בהצעת החוק הזאת.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, חבר הכנסת בר-לב.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת לוי אבקסיס; שטרן; עליזה לביא; עיסאווי פריג' – אה, עליזה לביא, בבקשה.

יחיאל חיליק בר: אחריה – חבר הכנסת פריג' וחבר הכנסת בהלול.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, ממש לא מזמן נודע לי שמחר בשעה 11:30 תקיים ועדת החוץ והביטחון ישיבה ותאשר צו שירות ביטחון, צו שלמעשה יקטע ויגדע את שירות המורות-חיילות במסלול הירוק.

עליזה לביא: חבל.

עליזה לביא: חבל שכך.

עליזה לביא: יחידת מורות חיילות היא בקשר אינטנסיבי עם נוער, עם הכרת הארץ, עם אהבת הארץ, עם ההנחלה.

עליזה לביא: הסגירה של המסלול הירוק תהיה טעות, טעות אומללה.

עליזה לביא: כמי ששירתה והדריכה נוער, צעירים, בצבא, אני יודעת עד כמה התפקיד הזה הוא חשוב, הוא משמעותי, ואני מבקשת לחזור ולדון בזה.

עליזה לביא: אי-אפשר שניסיונות שהיו פה להבנה – למרות הרבה מאוד זמן של דריכה במקום – מה שהביא לחוסר יכולת לאתר מלש"ביות לתפקיד הזה, חבל שכך.

עליזה לביא: מסתבר שחבר הכנסת מוטי יוגב הגיע לאיזו הבנה עם שר הביטחון שלא לפגוע בבתי-ספר שדה, אבל משרד הביטחון חזר בו, והתוצאה תוגש מחר לוועדה, ללא "הירוקות".

עליזה לביא: כלומר, סיום המסלול של החיילות "הירוקות", של כל החברה להגנת הטבע וכל מי שמסייע להאהיב את הארץ המקסימה שלנו, על שביליה, דרך הרגליים, הראש, הידע, ידיעת הארץ, הכנה לצבא, לשירות ובכלל – הולכים לסגור את זה.

עליזה לביא: לצערי הרב, מחר ב-11:30, במפתיע, הולכת להיות ישיבה, מי שינהל אותה הוא יו"ר ועדת החוץ והביטחון צחי הנגבי.

עליזה לביא: הירוקים לא הוזמנו לדיון; הם לא יכלו לבוא ולומר את דברם.

עליזה לביא: אני מבקשת מכל מי שכן יכול להגיע מחר לוועדת חוץ וביטחון, תומך בירוקים ומבקש לשמור על המסלול המאוד-מיוחד הזה, לבוא ולומר את דברו, כי הארגונים עצמם לא הוזמנו.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב-ראש.

יחיאל חיליק בר: תודה, גברתי.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, אני תמיד, לפני כל הצעת חוק שמונחת כאן, רוצה את עזרתכם בהבנתה.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי, מה מסתתר מאחורי זה?

עיסאווי פריג': מה מסתתר מאחורי הצעת חוק שפתאום צצה עם כל מיני שמות: פינוי בשל סירוב בלתי סביר?

עיסאווי פריג': עכשיו, אני רוצה לשתף אתכם במה שידוע לי, ותגידו לי איך הדברים מסתדרים.

עיסאווי פריג': חברים, יש גבעת-עמל ב', שנמצאת בפינוי-בינוי.

עיסאווי פריג': היום המצב בגבעת-עמל ב' – כל הדיירים פונו וקיבלו פיצויים, מלבד דייר אחד.

עיסאווי פריג': דייר אחד, איש מבוגר בן 85; הוא עדיין נמצא שם, ומסרבים לפנות אותו.

עיסאווי פריג': מחכים לחוק הזה, שיעבור.

עיסאווי פריג': אתם יודעים למה מסרבים לפנות אותו?

עיסאווי פריג': כי מחכים שילך לעולמו, ואז לא יפצו אותו.

עיסאווי פריג': אם הם מפנים אותו היום, הדייר היחיד שנשאר שם, אם מפנים אותו, יצטרכו לשלם לו פיצויים.

עיסאווי פריג': והצעת החוק הזאת, פינוי בשל סירוב בלתי סביר, באה לתת להם את הכוח הבלתי-סביר – על-פי הגדרתי – שכן האיש הזה מעכב את השלמת המהלך.

עיסאווי פריג': מאחורי כל הצעת חוק שמונחת כאן חייב להיות סיפור; חייב להיות איזה בעל עניין, איזה בעל אינטרס, ותמיד נעטוף את זה בכותרת יפה ומעניינת – – –

מיקי לוי: זה לא המקרה.

עיסאווי פריג': זה כן המקרה.

מיקי לוי: זה לא המקרה.

עיסאווי פריג': זה כן המקרה.

עיסאווי פריג': תשאל ותבדוק.

עיסאווי פריג': בין היתר.

עיסאווי פריג': בין היתר.

עיסאווי פריג': מאחורי כל הצעת חוק תמיד חייב להסתתר איזה בעל אינטרס שאני רוצה לקדם לו את העניין.

עיסאווי פריג': והכול תחת כותרת יפה.

עיסאווי פריג': במקרה שלנו אנחנו מדברים על דיור, בעיה אקוטית, בעיה חשובה, בעיה שצריך לתת עליה את הדעת, בעיה שהרבה אנשים זורמים אתה, מתחשבים בה.

עיסאווי פריג': אז בשם הדיור אני חייב לקדם הצעת חוק.

עיסאווי פריג': כל הצעות החוק שמביאים לנו, שמסתתר מאחוריהן אינטרס צר, היום או מחר, בסופו של דבר יתגלו וייוודעו בפני רבים, וצריך לחשוב פעמיים לפני שהולכים להצעות חוק כאלה.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: תודה לחבר הכנסת פריג'.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת בהלול?

זוהיר בהלול: – – –

יחיאל חיליק בר: לא.

יחיאל חיליק בר: בן ראובן.

יחיאל חיליק בר: יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, נושא פינוי-בינוי הוא נושא מאוד מאוד מורכב.

יעל גרמן: אין ספק שזה אתגר, אתגר של הממשלה, לקדם פרויקטים של פינוי-בינוי.

יעל גרמן: אבל צריך להיזהר שכאשר אנחנו חוטבים עצים לא ייפלו שבבים, וצריך להשגיח שתוך כדי הרצון הטוב שלנו להוסיף עוד יחידות דיור ולהוריד את יוקר המחיה ואת יוקר הדיור, שלא נפגע באוכלוסייה; שלא נפגע בה בכלל על-ידי כך שנעשה פינוי-בינוי, ואנחנו נעצים, וניצור צפיפות בלתי רגילה בלי שאנחנו דואגים לתשתיות, ושלא נפגע באותה אוכלוסייה חלשה שלא רוצה להתפנות מהמקום בגלל הגיל.

יעל גרמן: אני יכולה לספר לכם שכראש עירייה היה לי לפחות פרויקט אחד של פינוי-בינוי, ששם היו אנשים קשישים, והם הגיעו והסבירו איך הם לא מסוגלים ולא רוצים לעזוב את הבית.

יעל גרמן: הם הסבירו עד כמה ניתוק מהמקום, אפילו רק לשנה-שנתיים, יביא אותם לטראומה, יביא אותם למצב מאוד מאוד קשה מבחינה נפשית.

יעל גרמן: כל מעבר, לאדם קשיש, הוא מאוד מאוד קשה.

יעל גרמן: לכן, מה שאני מבקשת ממך, אלי כהן – הוא לא מקשיב.

יעל גרמן: מה שאני מבקשת מהמחוקק, שבשום פנים ואופן לא ניתן יד לסילוק קשישים מבתיהם.

יעל גרמן: ודאי שאם יש מישהו שרוצה לסחוט את הקבלן, או רוצה להתמקח על עוד חדר או עוד כסף, ללא ספק זה החוק שאומר:

יעל גרמן: אם אתה מתמקח רק למען כסף, תדע שאתה גם תפסיד, מפני שידרשו ממך פיצוי ויתבעו ממך.

יעל גרמן: אבל אם באמת אנשים קשישים, שבגיל 85 לא מסוגלים להתנתק, לא יכולים לעבור בית, זו טראומה בשבילם – לא לתת בשום פנים ואופן, ולהבהיר בחוק שלא יהיה דבר כזה שקשיש שלא רוצה ולא יכול לעבור, יכריחו אותו, או, חס וחלילה, יסלקו אותו מביתו.

יחיאל חיליק בר: תודה, חברת הכנסת גרמן.

יחיאל חיליק בר: חברת הכנסת סבטלובה; עפר שלח.

יחיאל חיליק בר: מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: אחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת חזן, ואנחנו נעבור לתשובת השרה.

קריאה: גם אני נרשמתי.

יחיאל חיליק בר: אתה גם?

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק ראוי, ויש בו צורך.

מיקי לוי: יש רכבות של בניינים מאז קום המדינה, בתים מתפוררים, שגרים בהם עשרות שנים אנשים שאינם מסוגלים לשפר את הדירה שלהם.

מיקי לוי: החוק מדבר על כך ש-80% מדיירי אותם בניינים, של התחדשות עירונית, שגרים בבניינים שכבר אינם ראויים, מטים ליפול, לא יעמדו ברעידות אדמה, חלילה – אותם אנשים אינם מגיעים לסיכום, ואינם מתפנים, ובכך מונעים מהאחרים, מהדיירים האחרים, לשפר את תנאיהם.

מיקי לוי: החוק הזה הוא טוב, כי גם אלה שגרים באותו בניין, ויש להם צורך בהתחדשות ובשיפור דיור – למשל, בעל דירה שברשותו דירת שני חדרים, מקבל שלושה חדרים, משדרג את הדירה שלו.

מיקי לוי: לא זאת אף זאת – מקבל דמי שכירות לכל תקופת הבנייה.

מיקי לוי: אף אחד לא נזרק מדירתו.

מיקי לוי: על-פי החוזה הוא מקבל דמי שכירות שווי ערך לדמי השכירות שהיה מקבל אם היה משכיר את דירתו, ובתום תקופת הבנייה מקבל דירה משודרגת בעשרות אחוזים.

מיקי לוי: דירה בת שלושה חדרים – אפשר לקבל דירה של ארבעה חדרים, וכן הלאה וכן הלאה.

מיקי לוי: לכן, אותם דיירים שמתעקשים שלא להגיע לכדי הסכם פוגעים באפשרות של הדיירים האחרים לשפר את תנאי מגוריהם, לקבל בניין ראוי, לקבל בניין מודרני.

מיקי לוי: אני מדבר על בניינים – קחו בניינים בקטמונים בירושלים, בשכונת קריית-היובל, שהם בניינים מאז קום המדינה – זו ההזדמנות לשפר אותם ולשפר את תנאי המגורים של אותם דיירים שרוצים לשדרג את דירתם.

מיקי לוי: לכן אני חושב שראוי שגם אנחנו – וכאן בעניין הזה איני רואה את ההבדל בין שני חלקי הבית, כי רק את טובת האזרחים אנחנו מבקשים, וראוי שאנחנו נתמוך בזה.

מיקי לוי: מה עוד שאותם דיירים יקבלו דמי שכירות לאורך כל תקופת הבנייה, יקבלו דירה משודרגת בחדר נוסף, יקבלו בניין מודרני, וכך ראוי שנעשה.

מיקי לוי: אני ממליץ לכולם לחשוב פעמיים.

מיקי לוי: נכון שיכולים להיות מקרים בודדים של אותם כאלה שנאחזים.

מיקי לוי: אפשר לטפל בהם בצורה רכה יותר, יחד עם אותם גורמים מוניציפליים בעירייה.

מאיר כהן: – – –

מיקי לוי: אם זה לא יגיע, ראוי שזה לא יגיע.

מיקי לוי: זו הדרך היחידה לשפר לפחות את אותם בניינים מטים ליפול, וראוי שנתמוך בזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת יושב-ראש ועדת הכנסת דוד ביטן.

יחיאל חיליק בר: דוד ביטן.

דוד ביטן: אני מוותר.

יחיאל חיליק בר: אז לְמה הדרמה מקודם?

דוד ביטן: לא משנה, שכנעו אותי.

יחיאל חיליק בר: אורן חזן – חבר הכנסת חזן, אחרון הדוברים, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

יחיאל חיליק בר: כמובן, לאחר סיכום השרה, תשובת השרה, אחרי חבר הכנסת חזן.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

אורן אסף חזן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי וחברותי חברי הכנסת, תראו, אנחנו נתקלים פה פעמים רבות בחוקים שמתייחסים, או מנסים להתייחס, לפחות לשנות את המציאות, במאומה, של משבר הדיור.

אורן אסף חזן: אין ספק שבמקרה הזה, גם כאן מסתבר, על אף חשיבותו ונחיצותו של החוק, יש דעות חלוקות.

אורן אסף חזן: אבל אני אומר, אולי הגיע הזמן שקצת נחשוב בראייה קצת יותר גדולה.

אורן אסף חזן: נעשה זום-אאוט וננסה לשים את האצבע במקומות שבהם באמת נצליח לפתור את מצוקת הדיור.

אורן אסף חזן: אני, למשל, תוהה למה עד היום אנחנו לא מחייבים ראשי ערים, לא רק בפריפריה, גם במרכז, שתהיה הקצאה של x אחוזים מאחוזי הבנייה העתידיים אצלם באותו מושב, יישוב, עיר, מועצה מקומית, לדירות בנות שניים ושלושה חדרים?

אורן אסף חזן: מי קבע שזוג צעיר, למשל, צריך לגור בפנטהאוז או בדופלקס במרכז תל-אביב?

אורן אסף חזן: מי קבע?

אורן אסף חזן: כל העיסוק בפינוי-בינוי הוא יותר מחשוב.

אורן אסף חזן: הבעיה העיקרית – ומיקי, זה גם בהמשך לדבריך – שבמציאות היום בפועל, הפינוי-בינוי, למרות כל החקיקה שמנסה לשנות את המציאות, משרת יותר את בעלי ההון מאשר את אותם אלה שרוצים באמת בסופו של דבר להגיע לדירה.

אורן אסף חזן: הרי גם באותם תהליכים שבהם מפנים ובונים רבי-קומות, או משפצים ומרימים קומה-שתיים למעלה, אנחנו לא משנים במאומה לא את המחיר, לא את הדרך, לא את המסוגלות להגיע לדירה.

אורן אסף חזן: החלום נשאר אותו חלום, והוא מתנפץ פעם אחר פעם.

אורן אסף חזן: זה בסדר, זה נכון לעשות שינויים קטנים, אבל אם כבר משנים, אז בלי פחד ובלי מורא.

אורן אסף חזן: דיברנו על זה, אז, בשעתו, בנוגע למס רכישה, שעלה בין 8% ל-10%, ואמרנו בצורה ברורה שמי שיש לו היכולת לקנות דירה שנייה, שלישית, רביעית, ב-1.5 מיליון שקל, מה זה בשבילו 40,000 שקל מס נוסף?

אורן אסף חזן: אפילו לא גרעינים בים למי שכבר הגיע עם אבטיח.

אורן אסף חזן: פיצוחים.

אורן אסף חזן: בסופו של יום, מה שאנחנו עושים פה פעם אחר פעם – ואני קצת מופתע, כי יש לנו שר אוצר חברתי, יש לנו ראש ממשלה ביצועיסט, אבל בפועל אנחנו מטאטאים את המשבר עוד ועוד ועוד מתחת לשולחן.

אורן אסף חזן: אני אסכם ואומר שהגיע הזמן להפעיל את הדחפור, אבל עם כמה הילוכים גבוהים יותר.

אורן אסף חזן: וברשותך, אדוני היושב-ראש, משפט אחד.

אורן אסף חזן: חברי איימן עודה הצטרף אלינו למליאה, והוא לא שמע את דברי מקודם, אז אני אגיד לו: אני מישיר אליך מבט ואומר לך שאותם אלה שאתה טענת שפעלו או פועלים כדי לרצוח ערבים, חיסלו טרור, ואני גאה לשבת לצדם בכנסת.

אורן אסף חזן: אנחנו נמשיך לעשות את הכול כדי להביא לכך שאתה תמשיך לדבר ואנחנו נמשיך לחיות כאן ולהתקיים כי זה שלנו.

אורן אסף חזן: רק לך אני אומר, אתה רק צריך להגיד תודה – או לפחות אני אומר תודה – שאתה לא התעסקת מספיק בטרור ככה שלא הגיעו אליך.

אורן אסף חזן: לפחות זכיתי להכיר אותך.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: תודה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו נעבור עכשיו לתשובה של השרה שקד על שתי הצעות החוק, ולאחר מכן נצביע על כל הצעת חוק בנפרד.

יחיאל חיליק בר: בבקשה, גברתי.

יואב קיש: אפשר להצביע על שתי ההצעות.

יחיאל חיליק בר: גברתי, אנחנו נעבור להצבעה?

איילת שקד: כן.

יחיאל חיליק בר: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על כל הצעה בנפרד.

יחיאל חיליק בר: ההצבעה הראשונה היא על הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו–2016, בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש להצביע.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35 נגד – 16 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו–2016, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 35 בעד, 16 מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק פינוי ובינוי (פיצויים) (תיקון מס' 4) (פינוי בשל סירוב בלתי סביר), התשע"ו–2016, עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הרפורמות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: לוועדת כלכלה.

יחיאל חיליק בר: אין הסכמה על ועדה, אז אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת שתכריע לאן זה יעבור.

יחיאל חיליק בר: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016, בקריאה ראשונה.

יחיאל חיליק בר: מי בעד?

יחיאל חיליק בר: מי נגד?

יחיאל חיליק בר: בבקשה.

יחיאל חיליק בר: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016, לוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, בהצעת חוק שירותים פיננסיים חוץ-מוסדיים ובהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה נתקבלה.

יחיאל חיליק בר: 46 בעד, שני מתנגדים.

יחיאל חיליק בר: אני קובע כי הצעת חוק פינוי ובינוי (הסכמים לארגון עסקאות פינוי ובינוי), התשע"ו–2016, עברה בקריאה ראשונה, וגם היא תעבור לוועדת הכנסת להכרעה – לא, לוועדת הרפורמות, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: הצבעתי בטעות נגד בהצבעה השנייה.

איתן כבל: גם עמר בר-לב בעד.

יחיאל חיליק בר: חבר הכנסת איתן כבל הצביע בטעות נגד, אז זה 47 בעד ומתנגד אחד, וגם עמר בר-לב בעד.

יחיאל חיליק בר: אז זה בעצם פה אחד – 48 בעד.

יחיאל חיליק בר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת מכתבו של ראש הממשלה ושר החוץ בנימין נתניהו בעניין הצטרפות מדינת ישראל לאמנת מועצת אירופה בדבר פשעי סייבר.

נאזם בדר: תודה.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה, חברות וחברים.

יחיאל חיליק בר: תם סדר-היום.

יחיאל חיליק בר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"א באדר א' תשע"ו, 1 במרס 2016, בשעה 16:00.

יחיאל חיליק בר: ישיבה זו נעולה.