ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 90, 2016-01-18 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ח' בשבט תשע"ו, 18 בינואר 2016.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 58) (שינוי שיטת עדכון הגמלאות לעובדי שירותי הביטחון), התשע"ו–2016; הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על-ידי ישות מדינית זרה (תיקון) (הגברת השקיפות לגבי נתמכים שעיקר מימונם מתרומות של ישויות מדיניות זרות), התשע"ו–2016.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 49), התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2492/20 וכלה בהצעת חוק פ/2519/20 – הצעת חוק זיכרון השואה (תמיכה במוסדות הנצחה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת אלעזר שטרן ודב חנין; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – חופשת לידה לגבר), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – תקצוב מוסדות פטורים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת משה גפני, יעקב מרגי, אורי מקלב, יואב בן צור, יצחק וקנין, ישראל אייכלר ומנחם אליעזר מוזס; הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – חובת הכנת תסקיר בטיחות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, יפעת שאשא ביטון, מירב בן ארי, אלי אלאלוף, יואל חסון, זהבה גלאון, יוסי יונה, דב חנין, מאיר כהן ויחיאל חיליק בר; הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – השעיית עובד שירות), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, אלי אלאלוף, קארין אלהרר, מאיר כהן, יואל חסון, נורית קורן, מירב בן ארי, ענת ברקו, יוסי יונה ודב חנין; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – טיפול בהסתה נגד חיילים חרדים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת שרן השכל, יעקב מרגי, בצלאל סמוטריץ, רועי פולקמן, מירב בן ארי, יואל רזבוזוב, רחל עזריה, קארין אלהרר, איילת נחמיאס ורבין, קסניה סבטלובה, נחמן שי ואמיר אוחנה; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון – קיצור משך זמן ההחלטה בערעור), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון – מתן תעודת הכשר על-ידי רב מקומי), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון – מניעת סיום העסקה לשם הימנעות מהעסקה ישירה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נחמן שי, שלי יחימוביץ, יוסי יונה, קסניה סבטלובה, איתן כבל, יחיאל חיליק בר, סתיו שפיר, מיכל בירן ותמר זנדברג; הצעת חוק הספורט (תיקון – זכויות ספורטאים), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין,

ירדנה מלר-הורוביץ: רחל עזריה, דוד ביטן, איתן כבל, נורית קורן, רועי פולקמן, איימן עודה, זוהיר בהלול ומרב מיכאלי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי פגיעה לעצמאי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עפר שלח, משה גפני ומרב מיכאלי; הצעת חוק פיקוח על רווחי שיווק בתוצרת חקלאית, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת חיים ילין, נחמן שי, איתן כבל, איציק שמולי, יחיאל חיליק בר, יצחק וקנין, מירב בן ארי, יואל רזבוזוב, יואל חסון ואיל בן ראובן; הצעת חוק החזר הוצאות כספיות בגין עריכת נישואין אזרחיים בחו"ל, התשע"ו–2016, מאת חברות הכנסת קסניה סבטלובה ומיכל בירן; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – פטור מאגרה ליחיד), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם (תיקון – ביטול החוק), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – חובת דיווח חברתי-סביבתי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – חיזוק יציבות רשויות השלטון), מאת חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, יואב בן צור ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק נציבות זכויות האדם, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק העונשין (תיקון – חודשי מאסר), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת מרדכי יוגב; הצעת חוק זכויות, שירותים והתאמות בחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי, קארין אלהרר, אילן גילאון, יואב בן צור, מירב בן ארי, מנואל טרכטנברג, אלי אלאלוף, יוסי יונה, זהבה גלאון, נחמן שי, יפעת שאשא ביטון, דב חנין, מרדכי יוגב, מאיר כהן, יואל חסון ויחיאל חיליק בר; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – חיוב בשל צריכה משותפת), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת ניסן סלומינסקי,

ירדנה מלר-הורוביץ: מרדכי יוגב, בצלאל סמוטריץ ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (ביטול תיקון מס' 8), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק למניעת שימוש לרעה בהליך המשפטי, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, יוסף ג'בארין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק ברית הזוגיות האזרחית, התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת עליזה לביא, יאיר לפיד, יעל גרמן, מיקי לוי, עפר שלח, מאיר כהן, חיים ילין, יואל רזבוזוב, יעקב פרי, קארין אלהרר ואלעזר שטרן; הצעת חוק הגנה על עובדים בעת אירוע אסון המוני, התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת אלעזר שטרן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת נחמן שי, יוסי יונה, רויטל סויד, איתן כבל, יחיאל חיליק בר, מנואל טרכטנברג, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס ורבין, מיכל בירן, איל בן ראובן, מיכל רוזין, אילן גילאון, יפעת שאשא ביטון, עאידה תומא סלימאן, יואל חסון, מירב בן ארי, אלי כהן, איציק שמולי, חיים ילין, קארין אלהרר, דב חנין ועבדאללה אבו מערוף; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – ילד נעדר עוגן משפחתי), התשע"ו–2016, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, אלי אלאלוף, יעקב מרגי, נורית קורן, אלי כהן, רועי פולקמן, יפעת שאשא ביטון, יוסי יונה, נחמן שי, טלי פלוסקוב וקארין אלהרר; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – היוועדות חזותית), התשע"ו–2016, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם.

ירדנה מלר-הורוביץ: הודעות שר החינוך חבר הכנסת נפתלי בנט על מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיונים מהירים בנושאים האלה: ההסתה במערכת החינוך של הרשות הפלסטינית – הצעתן של חברות הכנסת ענת ברקו, עליזה לביא ומירב בן ארי; המחסור החמור בסייעות לילדים החולים במחלת הסוכרת והתמודדותם של ילדים בני עשר ומעלה החולים בה עם מצבים מסכני חיים – הצעתה של חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין; הפרת חוק השאלת ספרים בבתי-הספר וחיוב תלמידים לרכוש טאבלטים כעזר לימודי – הצעתם של חברי הכנסת איציק שמולי, יפעת שאשא ביטון ומיכל רוזין; שידורי תמונות קשות לצפייה מזירות פיגועים – הצעתם של חברי הכנסת יפעת שאשא ביטון, קארין אלהרר, נורית קורן, יעקב מרגי, סופה לנדבר וישראל אייכלר.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מירב בן ארי, איציק שמולי ונורית קורן בנושא: מותה הטרגי בהתאבדות של מ"א ז"ל בעקבות חרם של חבריה לכיתה; בהצעתו של חבר הכנסת יצחק וקנין בנושא: ילדה בת 13 נטלה את חייה – דמה זועק מן האדמה; בהצעתם של חברי הכנסת יואל רזבוזוב, קסניה סבטלובה וסופה לנדבר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: התמודדות עם הירידה בשיעור האקדמאים יוצאי ברית-המועצות ושיעור הנשירה בקרב ילדי עולים מברית-המועצות לשעבר מבית-הספר התיכון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדיניות חוץ כושלת של ישראל; מדינה ללא שר חוץ פוגעת בהתקדמות המדינית ובמשא-ומתן ומכרסמת באינטרסים המדיניים, הביטחוניים והכלכליים שלה;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: השיתוק של ראש הממשלה ושר הביטחון בהתמודדות עם האתגר הביטחוני

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצעות אי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם המחנה הציוני – מדיניות חוץ כושלת של ישראל; מדינה ללא שר חוץ פוגעת בהתקדמות המדינית ובמשא-ומתן ומכרסמת באינטרסים המדיניים, הביטחוניים והכלכליים שלה.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: מי שישיב לו הוא השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת שי.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני חושב שלא נוכל לפתוח את הישיבה הזאת בלי להעלות את זכרה של דפנה מאיר, זיכרונה לברכה, שנרצחה אתמול ונטמנה באדמת ארץ-ישראל היום, ולשלוח מפה תנחומים לבני משפחתה – לבעלה נתן, לבניה ולבנותיה, רננה, עקיבא, אהבה, נועה, יאיר ויניב.

נחמן שי: אנחנו מאבדים עוד ועוד יהודים ויהודיות במלחמה הזאת בינינו לבין הטרור; משלמים מחיר כבד.

נחמן שי: אני מדבר כרגע על המדיניות של מדינת ישראל, ואנחנו צריכים לחשוב, כולנו, האם אנחנו ממצים במדיניות שלנו גם את הדרך הזאת, המדינית, שעשויה למנוע טרור; היא לא תמנע טרור לחלוטין, אף פעם לא, כנראה, אבל היא תצמצם אותו מאוד.

נחמן שי: אני רוצה להתחיל את המסע הזה, המדיני, הקצר שלנו, בהחלטה שצפויה להתקבל היום בבריסל על-ידי האיחוד האירופי – החלטה שמחמירה ומחריפה את הצעדים שהאיחוד האירופי נוקט כלפי ישראל.

נחמן שי: מסתבר שסימני האזהרה שניתנו לנו בשנים האחרונות מפעם לפעם, בכל פעם בהחלטה קצת יותר חריפה, שהלכה עוד רבע צעד קדימה, עד כדי סימון המוצרים לפני כחודשיים, לא הספיקו.

נחמן שי: היא לא הספיקה כדי להעביר לממשלת ישראל את המסר שאנחנו חייבים לפתוח במשא-ומתן, אנחנו חייבים לעשות צעד או צעדים מדיניים כדי לקדם הסדר בינינו לבין הפלסטינים.

נחמן שי: זה מה שאירופה אומרת לנו, זה מה שהאיחוד האירופי אומר לנו – תתחילו.

נחמן שי: הם אולי יודעים שגם אולי לא נצליח להגיע, אבל הם רוצים לראות מאמץ מהצד הישראלי כדי לקדם הסדר.

נחמן שי: זה מה שהם רוצים.

נחמן שי: והם צודקים בדרישה הזאת שלהם.

נחמן שי: הם לא צודקים בסימון מוצרים, ואני עוד לא יודע בדיוק מה ההחלטה המפורטת היום, אבל היא החלטה הרבה יותר גרועה – אם היא באמת תתקבל – כזו שמעבירה לא רק קו ירוק, קו אדום, בין ישראל לבין השטחים שמעבר לקו הירוק.

נחמן שי: כי אירופה מתנגדת לעובדה שישראל ממשיכה לשלוט במשך כמעט 50 שנה בחייהם של מיליוני פלסטינים ובשטחים הללו שנתפסו ב-1967 על-ידינו – מתנגדת, ורוצה לראות פתרון.

נחמן שי: היא מצביעה על הדרך, מצביעה על הפתרון, על שתי מדינות לשני עמים, אבל הממשלה הזאת אטומה – עיניה עצומות, אוזניה סגורות, גם פיה סגור.

נחמן שי: היא לא מדברת, היא לא אומרת דבר, היא לא יוזמת, היא לא מחפשת מוצא מן המלכוד הזה שנכנסנו אליו – שטרור מוליך לפעולות גמול מצד ישראל, וחייהם של הפלסטינים הולכים ונעשים גרועים יותר והתקווה נעלמת מחייהם, אז הם הולכים ודוקרים.

נחמן שי: אני לא אקבל אף פעם את הדרך הזאת, אבל כשאנשים לא רואים שום דבר טוב שעתיד לקרות להם – לא, שום דבר; ודור אחרי דור – אנחנו כבר בדור השלישי מאז 67' – בדור השלישי מאז 67' – ואין מוצא, ואין פתרון, ואין דרך אחרת, שום דרך – אז מה אנחנו מצפים שהם יעשו?

נחמן שי: ייהנו מרמת החיים הגבוהה שאנחנו מבטיחים להם?

נחמן שי: אפילו זה לא קיים.

נחמן שי: אפילו זה, אף שעכשיו ראיתי ששר האוצר אומר: אני מחפש את הרווחה הכלכלית.

נחמן שי: הוא לא ימצא את הרווחה הכלכלית, וגם אם לאנשים תהיה איזו רווחה כלכלית, שכולה בעירבון מוגבל, זה לא ימנע מהם לחפש דרכים, כולל אלימות, כדי לדחוק אותנו מחוץ לשטחים.

נחמן שי: ואירופה מתייצבת – לא אומר שהיא מתייצבת לצדם, כי אז יגידו שהאירופים אנטישמים, זו תמיד התגובה הבאה שלנו – אבל אירופה אומרת: אנחנו רוצים לראות התקדמות במשא-ומתן.

נחמן שי: אנחנו רוצים שאתם תבינו שהשטחים הללו לא יישארו בידיכם – הם לא יישארו בידיכם – ועליכם לדבר עם הפלסטינים כיצד אתם תצאו משם, תבטיחו את ביטחונכם, תקבעו לעצמכם גבול משותף ותהיינה שם שתי מדינות.

נחמן שי: ההגדרה של ראש הממשלה, שיש – – –

מאיר כהן: סליחה שאני מפריע לך, אבל מדבריך משתמע שכאילו יש איזה צידוק או צל-צלו של צידוק לדקור, כי המצב הוא מאוד קשה – – –

נחמן שי: לא, לא, אני תמיד יודע – לא, לא.

מאיר כהן: – – – שדווקא אתם תהיו זהירים מאוד.

נחמן שי: מאיר ידידי, אני זהיר מאוד.

נחמן שי: כבר אמרתי את זה כל כך הרבה פעמים, שאני לא צריך לחזור על זה: אין בשום מקום אפילו קורטוב של הבנה והסכמה למעשי אלימות, לדקירות, לדריסות או לכל דרך אחרת.

נחמן שי: אבל כל אחד שמסתכל על זה אומר: אתה חייב להציע להם.

נחמן שי: פעם דיברנו על המקל והגזר, פעם דיברנו על העוצמה הרכה והעוצמה הקשה; משהו אתה צריך להציע לאנשים כדי שהם ידעו בשביל מה הם חיים, בשביל מה הם חיים.

נחמן שי: אלה חיים שאין להם שום עתיד.

נחמן שי: ולכן זה פוגע דווקא בצעירים – אלה הראשונים שמבחינים בזה.

נחמן שי: אין להם לאן ללכת ואין להם מה לעשות עם עצמם.

יואל חסון: יש להם גם מה לבוא בטענות להנהגה שלהם.

נחמן שי: גם נכון.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: גם נכון.

נחמן שי: יש להם גם הנהגה, שאני לא בטוח שהיא מתעוררת בבוקר בתחושה מה היא עשתה למען הסדר עם מדינת ישראל.

נחמן שי: אבל האינטרס שלנו, יואל ידידי, יותר גדול מהאינטרס שלהם – –

יואל חסון: נכון מאוד.

נחמן שי: – – מפני שאנחנו רואים איך הדמוגרפיה משתנה, ואנחנו רואים איך החיבוק הזה שלהם אותנו הולך ומגביל אותנו.

נחמן שי: הם הולכים להיות אלה שיהיו פה רוב בארץ הגדולה-קטנה הזאת, האהובה עלינו כל כך, בעוד 20 או 30 שנה.

נחמן שי: ואז מה נעשה?

עמר בר-לב: גם אם לא רוב, אז מה?

עמר בר-לב: 45% זה לא מספיק?

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: גם 50% ו-50% או 45% ו-55% זה מספיק כדי שאנחנו נשאל את עצמנו איזו מדינה תהיה לנו בסופו של דבר.

נחמן שי: ראש הממשלה אמר שיש לנו משבר לא קטן עם האמריקנים.

נחמן שי: למה הוא התכוון ב"משבר לא קטן", כשאירופה מסבה את פניה מישראל?

נחמן שי: מסבה את פניה.

נחמן שי: וכבר למדנו שזה לא רק עניין מדיני, זה גם עניין כלכלי – כשהם מסמנים מוצרים, הם מסמנים מוצרים שבאים מישראל.

נחמן שי: אז אולי זה פוגע היום רק קצת בשטחים, בשטחים מעבר לקו הירוק, אבל זה יפגע בעתיד ביצוא מישראל.

נחמן שי: ואני רוצה, מאחר שהזמן באמת קצר היום, רק לומר: מי מנהל את מערכת החוץ של מדינת ישראל?

נחמן שי: אני סקרן לדעת.

נחמן שי: מי מנהל?

נחמן שי: כי יש אומנם ראש ממשלה, שפורמלית מחזיק בתיק החוץ, אבל הוא לא שר החוץ; הוא לא משקיע בזה מאמץ, הוא אפילו לא עושה את המינימום שבמינימום – הוא לא מגן על עובדי משרד החוץ, שהפכו להיות טרף קל בידיהם או בפיהם של שרים בממשלת ישראל – ראה ערך נפתלי בנט, שר החינוך, שמכל הדברים שמעסיקים את שר החינוך במדינת ישראל עם 50 מיליארד שקל תקציב, מה מעסיק אותו?

נחמן שי: איזה דברי שטות שאמר אלון ליאל.

נחמן שי: אז הוא אמר מה שאמר.

נחמן שי: זכותו להגיד, זה בסדר.

נחמן שי: מכאן להסיק שזה הדנ"א של עובדי משרד החוץ ולהקיש על למעלה מ-1,000 עובדים של משרד החוץ, שמשרתים את המדינה בנאמנות גם בתוך הארץ וגם מחוץ לארץ?

נחמן שי: מה קרה?

נחמן שי: אז הוא אמר, אלון, זכותו.

נחמן שי: ואחר כך, כשראש הממשלה באמת עשה איזה ניסיון קל כדי להגן על העובדים – קל, קטן – אז הוא, בנט, גם תוקף את ראש הממשלה, הוא אומר לו: ככה לא מקדמים משילות.

נחמן שי: זאת אומרת, הוא גם מלמד עכשיו – וזה יפה, אגב, נחמד – את ראש הממשלה איך לנהל את העניינים שלו.

נחמן שי: חברות וחברים, ידידי חברי הכנסת, אין שר חוץ במדינת ישראל ואין משרד חוץ במדינת ישראל.

נחמן שי: אולי לא צריך, אנחנו מדינה שסך הכול כמה מעסיקים אותה ענייני החוץ שלה, היא בכלל בשוליים של השוליים של הזירה הבין-לאומית, אז באמת לא צריך.

נחמן שי: אבל בינינו לבין עצמנו, איך זה יכול להיות שעוד מעט נוקפת שנה – שנה – לחייה של הממשלה הקורסת הזאת, ועדיין אין שר חוץ, עדיין זה איזה תפקיד נוסף על תפקידו – אתה מכיר את זה, עמר – נוסף על תפקידו הוא גם שר החוץ.

נחמן שי: בינתיים הוא הוסיף עוד כמה תפקידים, מחלק אותם, מחזיר אותם, מחלק אותם – מה קורה פה?

נחמן שי: והמשרד הזה – אנחנו עשינו פה דיון לא מזמן, בכנסת, שאלנו: משרד החוץ – משרד נחוץ?

נחמן שי: גזרו חלקים מהפעילות שלו לכל מיני משרדים ומשרדונים, כדי שלכל אחד תהיה איזו תוספת תואר קטנה, לשרים, כדי שלהם יהיה גם איזה מין שר חוץ קטן.

נחמן שי: חברים וחברות, הממשלה הזאת מזניחה חזית גדולה וחשובה בחייה של המדינה הזאת.

נחמן שי: מזניחה אותה.

נחמן שי: והמחיר שאנחנו משלמים על כך הוא כבר עכשיו כבד, והוא יהיה עוד יותר כבד בעתיד.

נחמן שי: ומכל הסיבות שבעולם שאני יכול למנות, ואני יכול למנות שורה ארוכה, גם מהסיבה הזאת וגם מתוך הסיבה הזאת היא צריכה ללכת.

נחמן שי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יריב לוין, השר המקשר בין הממשלה לכנסת, להשיב בשם הממשלה על הצעת האי-אמון.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת נחמן שי, קודם כול, אל ייאוש.

יריב לוין: אל ייאוש, חבר הכנסת שי, מצבנו לא כזה גרוע – להפך, המצב הוא טוב, הוא משתפר.

יואל חסון: איפה אתה חי?

יואל חסון: אתה חי פה?

קריאה: השלום בפתח?

יריב לוין: אני לא חושב שהשלום בפתח, אבל זה דבר שלצערי לא תלוי בנו.

יריב לוין: ולעומת זאת, הדברים שכן תלויים בנו מתקדמים ונעשים, ואני יכול לומר לך שגם הפעילות בתחומי יחסי החוץ של ישראל היא אולי האינטנסיבית ביותר שידענו אי-פעם.

יריב לוין: קודם כול, אני חושב שזו הזדמנות לומר, אחרי כל האמירות או הדיונים שהיו סביב סוגיית עובדי משרד החוץ ומשרד החוץ, שיש לנו 106 נציגויות של משרד החוץ שבאמת עושות עבודת קודש, ועבודה טובה ומקצועית, ואנשיהן משרתים במקומות שרבים מהם לא קלים ולא נוחים.

יריב לוין: ונדמה לי שכל אחד מאתנו – ואתה בוודאי בקי בזה, כאחד האנשים – ואני חושב שגם את זה ראוי לומר – עומדת לך זכות גדולה על העובדה שאתה עושה דבר, ולא כולנו מוכנים להיענות לאתגר הזה, הופעה בפורומים פרלמנטריים בין-לאומיים וייצוג המדינה במקומות שבהם באמת המאבק קשה, ולצערי הרב, ללא הקרדיט הציבורי שהיית צריך לקבל על העשייה הזאת.

יריב לוין: כך שחבר הכנסת שי, אני יכול לומר שמי כמוך יודע איזו עבודה קשה הם עושים.

יריב לוין: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאני לא אסתכן אם אומר, שגם על דעתך ראוי חבר הכנסת שי להערכה גדולה מאוד על העשייה הזאת שלו.

יריב לוין: אני חושב שזה – – –

יולי יואל אדלשטיין: ממני הוא קיבל אפילו בכתב את הערכתי.

יריב לוין: זה בהחלט מגיע לו.

יריב לוין: עכשיו, אני מוכרח לומר לך גם משהו בעניין אחר שדיברת עליו, בנושא האיחוד האירופי.

יריב לוין: תראה, חבר הכנסת שי, צר לי לומר, הם פשוט לא צודקים.

יריב לוין: לא צודקים.

יריב לוין: והם לא צודקים בהרבה מאוד מובנים, וקודם כול בזה שהם מנסים לכפות פתרון.

יריב לוין: אין שלום בלי רצון והסדר ששני הצדדים מגיעים אליו מתוך השאיפה שלהם וההסכמה שלהם.

יריב לוין: מי שחושב שאפשר לכפות פתרון בסגנון הקולוניאליזם האירופי של פעם יביא את האזור בדיוק למצב, לצערי הרב, שהאזור הזה נמצא, וכולנו זוכרים מי קבע את גבולותיו ואיך סרטטו את החלוקה המדינית שלו, ומי אחראי לזה.

יריב לוין: ולכן אני אומר שמי שמחפש לכפות פתרון הוא בטח לא צודק.

יריב לוין: יותר מזה, מי שמנסה לעשות את זה בצורה חד-צדדית, ומי שעושה את זה תוך אימוץ של סטנדרט אחד כלפינו, שהוא שונה לחלוטין מאשר כלפי כל מדינה אחרת, ובטח ובטח כלפי הצד השני, הוא בטח ובטח לא צודק.

יריב לוין: אני חושב שזה לא קביל, ואני חושב שהדבר המצער באמת הוא שזה רק מרחיק את השלום, משום שלצערי הרב, זה נוטע אשליה אצל הקיצונים בצד השני, שאם רק ילחצו עלינו יותר, ואם רק יסמנו אותנו, ואם רק יחרימו אותנו, אז התוצאה של הדבר הזה תהיה שאנחנו נתקפל, ניכנע – ואמרתי, עוד פעם, לא נגיע להסדר אלא נפקיר את ביטחוננו.

יריב לוין: אין שום סיכוי שזה יקרה, בטח לא בממשלה הזאת.

יריב לוין: נכון, זה מאוד מתסכל, כי היו רגילים שבמה שמכונה "התהליך המדיני" יש שני צדדים; יש צד אחד ישראלי, שכל הזמן מוותר ונסוג, ויש צד אחד ערבי, שכל הזמן הולך ומעלה את הדרישות שלו.

יריב לוין: אנחנו נסוגים, והם דורשים יותר; אנחנו מוותרים, והם מעלים את הרף.

יריב לוין: ואז נוצר מצב שככל שוויתרנו, כך הרחקנו את השלום, והפער רק התרחב.

יריב לוין: אז נכון, עכשיו יש ממשלה שאומרת: כן, אנחנו רוצים שלום; אומרת: כן, אנחנו רוצים משא-ומתן עכשיו ומייד, בלי תנאים.

יריב לוין: לא מחר, לא בעתיד, בלי שום תנאים.

באסל גטאס: משא-ומתן על מה?

באסל גטאס: משא-ומתן על מה?

יריב לוין: אומרת: כן, אנחנו מוכנים להתייצב ולקיים את ההתדיינות הזאת בכל מקום.

באסל גטאס: תגיד על מה המשא-ומתן.

יריב לוין: ויש צד שני שמסרב.

יריב לוין: ואם הסרבנות הזאת תקבל גיבוי ותקבל פרסים, התוצאה תהיה רק שהקיצונים אצלם – לצערי הרב, כמה דוגמאות מהם יש לנו כאן

יריב לוין: בבניין הזה; חבל, אבל זה המצב – שהקיצונים האלה כוחם יגבר, כי הם יגידו: הנה, צדקנו, אמרנו לכם, אל תשבו למשא-ומתן, ילחצו עליהם, הם יוותרו.

יריב לוין: וברור לגמרי שבשיטה כזאת נגיע רק לתוהו ובוהו, לעוד אלימות, לעוד טרור ולעוד פער שילך ויגדל.

יריב לוין: ולכן אני חושב שהם טועים.

יריב לוין: לחלקם, אגב, יש כוונות טובות; אצל חלקם – ונדמה לי, לצערי הרב, שהייתה לנו דוגמה כזאת עם שרת החוץ של שבדיה לאחרונה.

יריב לוין: לא בטוח שהשאיפה לשלום ואהבת ישראל הן בדיוק שני המרכיבים שאצלה בוערים בנפש.

יריב לוין: אני גם חושב שצריך לומר הרבה דברים על שינויים מאוד מאוד גדולים שקורים.

יריב לוין: תראה, בעוד אנחנו מדברים כאן על הפקרת יחסי החוץ של מדינת ישראל, שתי שרות חוץ של שתי מדינות מאוד חשובות במרחבים שלהן, הודו ורואנדה, נמצאות כאן, שתי שרות חוץ.

יריב לוין: במקביל, נעשות הכנות לביקור של נשיא קניה.

יריב לוין: בנוסף, כידוע, ראש הממשלה יוצא בסוף החודש לביקור בקפריסין, למפגש משולש עם ראש ממשלת יוון ועם נשיא קפריסין.

יריב לוין: אם זה לא מספיק, תבוא לכאן ממשלת יוון למפגש בין-ממשלתי יום קודם – וזה לא שראש הממשלה לא נפגש עם נשיא קפריסין ועם ראש ממשלת יוון כבר הרבה זמן; זה קרה כמה וכמה פעמים רק בחודשים האחרונים.

מרב מיכאלי: מפגש כראש ממשלה או כשר חוץ?

יריב לוין: במהלך 2015 ביקרו במדינת ישראל עשרה ראשי ממשלה, תשעה נשיאים, 25 שרי חוץ, 83 שרים וסגני שרים; משרד החוץ אירח 316 משלחות כאן במהלך שנה אחת, כלומר ממוצע של משלחת ליום; רק בחודשיים הקרובים יש קרוב ל-50 משלחות נוספות שמגיעות לכאן, של שרים ופרלמנטרים מרחבי העולם.

יריב לוין: זאת עשייה אדירה, עשייה ענפה, ועשייה שמוכיחה, אגב, שכל האמירות האלה על בידוד הן לא נכונות.

יריב לוין: אני אומר לך את האמת, חבר הכנסת שי, ההפך הוא הנכון.

יריב לוין: זה לא רק שיש לנו עוצמה טכנולוגית, ויש לנו עוצמה כלכלית, ויש לנו יציבות אזורית, ויש לנו הרבה דברים שבעולם כולו זקוקים להם; אני חושב שיש לנו גם עוצמה מוסרית שרבים רואים אותה, ויש לנו צדקת דרך, ויש לנו עמידה איתנה על הדרך שלנו, שברגע שאנחנו עושים ונוהגים כך פתאום קורה דבר מדהים – אנשים מתחילים להבין שאולי גם יש צדק בדברינו, ומתחילים להקשיב לנו.

יריב לוין: כי כאשר אתה כל הזמן משדר שהם צודקים ואנחנו צריכים לסגת, הם מאשימים ואנחנו האשמים – אז מה אנחנו יכולים לרצות מאחרים?

יריב לוין: אבל כשאתה משדר ביטחון בדרך שלך, ביטחון בזכויותיך, ושם את האמת על השולחן ולא מתעייף מלומר אותה פעם אחר פעם – כן, בסוף זה מחלחל, ואני חושב שאת הדבר הזה רואים.

יריב לוין: ראינו את זה גם בכך שהצלחנו למנוע את הצעת ההחלטה בסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית שכוונה כנגדנו; הצלחנו למנוע החלטה נוספת שהפלסטינים ניסו לקדם באו"ם בסוף 2014.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו נוכחים ונמצאים כמעט בכל זירה ובכל מקום, ודברינו לא – – –

מאיר כהן: צריך להסביר, לא רק להתגונן.

יריב לוין: ואנחנו מסבירים, ואנחנו לא רק מתגוננים, ואני אומר לך שמקשיבים לנו.

יריב לוין: עכשיו, תראה, ראש הממשלה – אל תצחק, חבר הכנסת ילין, כי זה לא רציני, באמת.

חיים ילין: – – –

יריב לוין: עכשיו אני אומר לכם עוד דבר, ראש הממשלה שמכהן – – –

באסל גטאס: מה אתה חושב – – –

יריב לוין: חבר הכנסת גטאס, הרי אם הממשלה הזאת – – –

באסל גטאס: אתה חושב שאפשר לכסות את השמש?

יריב לוין: חבר הכנסת גטאס, אם הממשלה הזאת הייתה באמת גרועה למדינת ישראל, אתה היית תומך בה.

באסל גטאס: אתה חושב שאפשר לכסות את השמש?

יריב לוין: כל פעם שאתה מצביע נגדה, אני יודע שאנחנו כנראה בסדר.

יריב לוין: כי את טובת המדינה אתה בטח לא מחפש.

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך יותר מזה – – –

באסל גטאס: אתה מוזמן להמשיך.

מרב מיכאלי: אדוני, זו אמירה לא לגיטימית, עם כל הכבוד.

יריב לוין: לא לגיטימית?

יריב לוין: לא לגיטימית?

מרב מיכאלי: לא לגיטימית.

יריב לוין: אני שופט אותו רק על-פי מעשיו, זה הכול.

יריב לוין: מי שמצטרף למשט טרור לעזה לא מחפש את טובת מדינת ישראל.

יריב לוין: סליחה, חברת הכנסת מיכאלי, מצטער לנפץ את האשליות.

באסל גטאס: אבל אתה ממשיך לשקר – איפה הטרור היה?

יריב לוין: מי שחושב שהוראות הוא מקבל מאבו מאזן ותפקידו לייצג אותו פה בכנסת – זה, עם כל הכבוד, חברת הכנסת מיכאלי, לא טובת מדינת ישראל.

באסל גטאס: ספינה קטנה – – – זו ספינת טרור?

יריב לוין: מי שמסית בלי הפסקה מכאן וקורא לאלימות ולאינתיפאדה, זה לא מי שמחפש את טובת מדינת ישראל ואזרחיה, מה לעשות.

עודד פורר: אז אתה אומר שתתמכו בחוק?

יריב לוין: מה לעשות – לא נעים, אבל זאת האמת.

יריב לוין: עכשיו אני אומר עוד דבר אחד.

יריב לוין: חבר הכנסת שי, ראש הממשלה הרי עסוק בנושאים המדיניים מסביב לשעון, נפגש בארץ ובחו"ל עם ראשי ממשלות ונשיאים ושרי חוץ.

יריב לוין: אין שר חוץ שמגיע ואומרים לו: לראש הממשלה אין זמן להיפגש אתך; הוא נפגש עם כולם, מקיים שיחות אינטנסיביות, שיחות טלפוניות על בסיס יומיומי.

יריב לוין: נדמה לי שרק מה שאירע בוועידת האקלים – נדמה לי שזאת הייתה ההוכחה הטובה ביותר – בפורום בין-לאומי, שמגיעים אליו כל מנהיגי העולם, וזמנם של כולם עמוס ודחוק והם בוררים את פגישותיהם בקפידה – ראש ממשלת ישראל נפגש גם עם נשיא ארצות-הברית וגם עם נשיא רוסיה וגם עם נשיא צרפת וגם עם ראש ממשלת הודו וגם עם ראש ממשלת קנדה וגם עם ראש ממשלת אוסטרליה.

יריב לוין: איפה הבידוד שאתם מדברים עליו?

יריב לוין: איפה ראש ממשלה שלא פועל בנושאי החוץ?

יריב לוין: אני אומר לכם שההפך הוא הנכון.

יריב לוין: ואני אומר לכם עוד דבר אחד – בואו, שימו רגע את הפוליטיקה הקטנה בצד, תסתכלו קצת, מטר קדימה – אני אומר לכם שבעולם מתרחשים שינויים ענקיים, שינויים ענקיים, תזוזות עצומות – –

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

יריב לוין: – – ואנחנו נמצאים שם, ואנחנו פורצים למקומות שלא היינו בהם, ואנחנו מקבלים היום תמיכה במקומות שלא חלמנו שנוכל לקבל.

יריב לוין: היחסים הבילטרליים שלנו עם שורה של מדינות נמצאים היום בשיא שאף אחד לא חלם שנגיע אליו, כולל עם מעצמות גדולות.

יריב לוין: אנחנו צריכים עוד קצת סבלנות, אנחנו צריכים לשדר עמידה איתנה על מה שאנחנו מאמינים בו.

יריב לוין: אני אומר לכם, אם נעשה את זה, בתוך זמן לא רב אנחנו נראה את הדברים האלה באים לידי ביטוי גם בהצבעות במוסדות הבין-לאומיים.

יריב לוין: זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו, זה מה שראש הממשלה והממשלה עושים.

יריב לוין: אני חושב שאופוזיציה אחראית – ואני פונה אליכם, כמובן, ולא לחבר הכנסת גטאס – אתם צריכים לגבות את זה ולתמוך בזה.

יריב לוין: ואני אומר שוב, אני חושב שגם לכם יש, אגב, תרומה למאמצים האלה, וציינתי קודם את העבודה החשובה שעושה חבר הכנסת שי, והיא בוודאי חלק חשוב מהמאמץ הזה שהוא משותף לכולנו.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין, השר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, מטעם הרשימה המשותפת: ממשלה כושלת בוחרת בהסתה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שינמק את ההצעה הוא חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני – וישיב לו השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, ממשלת נתניהו קיבלה השבוע בשורה קשה במיוחד, וכולנו צריכים להשתתף בצערה.

דב חנין: עמיתי חבר הכנסת, מסתבר שאיראן עומדת בהסכם הגרעין.

דב חנין: כל התנאים שנקבעו בהסכם, ובהם פירוק של 5,060 צנטריפוגות, הסרת הליבה מן הכור באראק, מילויו בבטון, הוצאת עודפי האורניום המועשר מהמדינה כך שלא תיוותר בידי איראן כמות של מעבר ל-300 ק"ג, הפחתת רמת ההעשרה מ-20% ל-3.67%, פתיחת השערים בפני הפיקוח המעמיק והמקיף – כל תנאי הסכם הגרעין בוצעו על-ידי איראן.

דב חנין: וזו, ללא ספק, בשורה קשה מאוד לממשלת נתניהו, כי ראש הממשלה נתניהו במשך שנים השתמש באיום הגרעין האיראני כתירוץ כדי לא לעסוק בשום דבר אחר.

דב חנין: בשלב מסוים, עמיתי חברי הכנסת, הוא כמעט גרר את כולנו למלחמה בעניין הזה.

דב חנין: והנה מתברר שבאמצעות הסכם, ובלי אפילו הרוג אחד, אפשר ליצור מחויבות בין-לאומית ואפשר לעשות שינוי ממשי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מפחיד לדמיין לאן ניסו לגרור אותנו, ולאן ניסו לגרור את העולם, מנהיגים שמסוגלים לחשוב רק על דרכים צבאיות להתמודדות עם בעיות.

דב חנין: יש מה ללמוד ממה שקרה עכשיו.

דב חנין: אפשר וצריך ללמוד, שבניגוד למה שחושבים בממשלת נתניהו, יש גם פתרונות פוליטיים, והם אפילו יותר אפקטיביים, יותר יעילים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להרגיע אתכם: את הלקח הזה, ממשלת נתניהו בוודאי לא מתכוונת ללמוד.

דב חנין: מר נתניהו השתמש באיום האיראני כדי לא לקדם שום פתרון לסכסוך הישראלי–פלסטיני.

דב חנין: וגם בעניין הזה, אפילו מתוך מערכת הביטחון של מדינת ישראל אומרים אנשים בכירים שאין שום פתרון צבאי.

דב חנין: ממשלת נתניהו ממשיכה ותמשיך ללכת עם הראש בקיר ולחשוב שמה שלא עבד בכוח, יעבוד עם יותר כוח, ויותר ויותר קורבנות, יותר ויותר הרוגים.

דב חנין: ממשלת נתניהו לא מתכוונת ללמוד את הלקח, אבל, עמיתי חברי הכנסת, האמת היא שלסכנה היא כן נערכה מראש; לסכנה הזאת של נטילת הצעצוע הזה ששמו "איום איראני" מר נתניהו נערך.

דב חנין: הוא היה הראשון לזהות שאולי הדגל הזה שבו הוא השתמש כל כך הרבה שנים, ובאפקטיביות כל כך גדולה, עומד להילקח ממנו, זיהה את הסכנה ומייד נקט אמצעים כדי להתמודד אתה.

דב חנין: התירוץ האולטימטיבי שלא לעסוק בחיים עצמם נלקח ממנו, והוא מצא לעצמו תירוץ חדש ואויב חדש.

דב חנין: האויב החדש סומן במהירות גדולה.

דב חנין: כבר בתחילת השנה סומן האויב הפנימי הראשון: האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: איך אמרנו?

דב חנין: ההסתה היא מקלטו של הנכשל.

דב חנין: הנה הדוגמה הראשונה.

דב חנין: זה התחיל ביום הבחירות.

דב חנין: אתם זוכרים את האזרחים הערבים שנוהרים בכמויות לקלפיות – האמירה חסרת התקדים של ראש ממשלה שמזהיר מפני השתתפות לגיטימית, דמוקרטית, של אזרחים בבחירות?

דב חנין: זו הייתה רק דוגמה ראשונה, כי מכאן הדרך הייתה פתוחה לנחשול של השמצות והתקפות והסתות שהדמיון יתקשה אפילו להתמודד אתן.

דב חנין: כאן, מעל הדוכן הזה, ראש הממשלה נתניהו דיבר על אנשי בל"ד הקומוניסטים שצועדים בהפגנות עם דגלי בל"ד – עם דגלי "דאעש" – –

באסל גטאס: – – –

עאידה תומא סלימאן: "דאעש".

דב חנין: – – אמירה מופרכת, דמיונית, חסרת קשר למציאות, וראש הממשלה נתניהו יודע היטב שאין לה שום קשר עם המציאות.

דב חנין: הציבור הערבי, על כל חילוקי הדעות העמוקים שיש בתוכו, הוקיע ומוקיע את "דאעש" מקיר לקיר, במערכת הפוליטית והחברתית של הציבור הערבי.

דב חנין: וכמובן, הדוגמה הבוטה האחרונה היא השתלחות במיעוט הערבי בעקבות הרצח בדיזנגוף – – –

יריב לוין: – – – שהסיעה שלכם תוציא הודעת גינוי – – –

דב חנין: – – – בעקבות הרצח בדיזנגוף – שכולם גינו אותו.

דב חנין: שכולם גינו אותו.

דב חנין: ראש הממשלה נתניהו לא נרתע, אלא השתלח במיעוט הערבי בצורה חסרת תקדים; ממש מעתיק שורה בשורה, מילה במילה, מהאנטישמים ברוסיה הצארית: הכו ביהודים והצילו את רוסיה, וכאן הססמה: הכו בערבים וכך שלטון נתניהו יינצל.

דב חנין: הוא לא מסתפק בהעתקה מרוסיה, הא מוכן גם להעתיק ממקומות אחרים באירופה.

דב חנין: הוא מייבא אלינו, לארץ, את אגדת הסכין בגב; אגדת הסכין בגב, שהיום מחוברת לארגוני זכויות האדם, לאנשי השמאל, ל"שוברים שתיקה", ל"בצלם", לאגודה לזכויות האזרח.

דב חנין: כל הארגונים האלה מסומנים היום כאויב פנימי; כל הארגונים האלה מסומנים היום כבעיה שבה צריך לטפל, אתה צריך להתמודד.

דב חנין: והכול, עמיתי חברי הכנסת, כל ההסתה הזאת – נגד ערבים, נגד אנשי שמאל, נגד אנשי זכויות אדם, נגד ארגונים, נגד מי שחושב אחרת – הכול כדי לא לעסוק בחיים עצמם.

דב חנין: ואני באתי לדבר היום, כאן, מעל הדוכן הזה, על החיים עצמם.

דב חנין: אתם יודעים איך הם נראים, עמיתי חברי הכנסת?

דב חנין: בואו נסתכל על הנתונים: מתפרסם השבוע הדוח של ה-OECD.

דב חנין: עברנו למקום הראשון בשיעורי עוני של ילדים.

דב חנין: אנחנו במקום הראשון בעולם המערבי, בעולם המפותח, בשיעורי עוני של ילדים.

דב חנין: באופן יחסי, בישראל חיים הכי הרבה ילדים עניים.

דב חנין: זה נתון מביש.

דב חנין: זה נתון מקומם.

דב חנין: וכך נראים החיים עצמם.

דב חנין: לא רק עוני של ילדים: דוח ה-OECD ממקם את ישראל כמדינה עם שיעורי העוני הגבוהים ביותר בקרב חברות הארגון.

דב חנין: כ-21% מתושבי המדינה נמצאים מתחת לקו העוני – יותר מאשר מקסיקו, שהיא שהשיגה אותנו בשנה שעברה.

דב חנין: בואו ניקח את הנתון ההיסטורי, לפני עידן נתניהו.

דב חנין: היינו במקום קצת יותר טוב.

דב חנין: באמצע שנות ה-90, לפני שנתניהו בא עם שלטונו הרע והשנים הרעות שלו בשלטון, באמצע שנות ה-90, 14% בלבד מתושבי ישראל היו מתחת לקו העוני.

דב חנין: אני מדבר על שיעורי עוני – בואו נדבר על פערי ההכנסות, אי-שוויון.

דב חנין: גם כאן, מדינת ישראל, שבאופן יחסי בעבר הייתה במקום סביר יותר, היום שוברת שיאים ברמות האי-שוויון: בצד אחד עוני קיצוני, ובצד שני ביזה – ביזה של הציבור; ביזה של משאבי הציבור; מתווה הגז השערורייתי, שבו אתם העברתם נכסים של הציבור בחינם, כמעט בחינם, לבעלי הון, לטייקונים שמקורבים לצלחת.

דב חנין: מדברים על רווחי הגז ועל טייקוני הגז.

דב חנין: לא שכחנו את אוצרות הטבע האחרים; לא שכחנו את הפקרת ים-המלח; לא שכחנו את מה שקורה בתחום הפוספטים, שבו ראש הממשלה ממשיך לקדם, והממשלה שלו ממשיכה לקדם בנייה של שדה פוספטים, כרייה של שדה פוספטים חדש, שיביא רווחים נוספים לאחים עופר על חשבון הבריאות, על חשבון החיים של תושבי ערד, של תושבי אל-פורעה, של הערבים והיהודים שחיים בנגב.

דב חנין: אנחנו מדברים על אוצרות הטבע – בואו נדבר על רווחי הבנקים, עוד מגזר שיקר ללבו של ראש הממשלה.

דב חנין: הבנקים משנה לשנה שוברים שיאים ברווחים שלהם.

דב חנין: לא משנה אם יש משבר, לא משנה אם יש מצוקה, לא משנה אם יש אבטלה ולא משנה אם יש עוני – הבנקים משנה לשנה מגדילים את הרווחים שלהם.

דב חנין: בואו נסת

דב חנין: כל על פן נוסף של המציאות שלנו: קריסה של הסדרי הרווחה; מערכת בריאות שנמצאת במשבר קשה; מערכת חינוך שנמצאת במצוקה תקציבית; משבר דיור שלא רק שלא נפתר מאז המחאה החברתית הגדולה, אלא מחירי הדיור ממשיכים לעלות: הדיור להשכרה יקר יותר, הדיור לרכישה יקר יותר מאשר ב-2011.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, בממשלה הזאת אין ביטחון חברתי וכלכלי.

דב חנין: אין גם ביטחון אישי.

דב חנין: כך נראה מודל ניהול הסכסוך: בני-אדם נרצחים, נפצעים, מפחדים.

דב חנין: לנצח תאכל חרב – זו הבטחתו של ראש הממשלה נתניהו.

דב חנין: אתם הבאתם אותנו למבוי סתום בכל התחומים; אתם יצרתם מצב של חוסר תקווה בכל התחומים: אין ביטחון, אין שלום, אין צדק חברתי – אין שום סיבה להשאיר את ביבי בשלטון.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי כהכנסת, הוא בוחר בהסתה; לכן הוא חייב אויב פנימי; לכן הוא תוקף גם את הדמוקרטיה.

דב חנין: הממשלה הזאת חייבת ללכת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין להשיב.

טלב אבו עראר: לאט-לאט – – –

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברות הכנסת, חברי הכנסת חנין ואבו עראר, בואו נתחיל כמובן בגינוי שלכם לרצח הנורא שהתרחש אתמול – – –

דב חנין: – – –

טלב אבו עראר: – – –

יריב לוין: רגע, רגע – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: חבר הכנסת חנין, אני אענה על הכול.

דב חנין: – – –

יריב לוין: אני אענה על הכול.

יריב לוין: אני רק שמעתי אותך משתמש פה בכל מיני ביטויים מבישים ובכל מיני השוואות מגוחכות ומופרכות, וגם לא מכובדות.

יריב לוין: אז בוא, קודם כול, תהיה ישר עם מצפונך.

דב חנין: אני ישר – – –

יריב לוין: אגב, הייתה לך, אתה יודע – איך אמרת – דגל בל"ד אמרת, נדמה לי, נכון?

יריב לוין: במקום דגל "דאעש".

עאידה תומא סלימאן: – – –

יריב לוין: הייתה פליטת פה פרוידיאנית-משהו, הייתי אומר.

יריב לוין: אבל בוא נאמר את האמת, חבר הכנסת חנין: למה – – –

דב חנין: יריב – – –

יריב לוין: חבר הכנסת חנין – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – אני לא יודע כלום.

יריב לוין: אני מצפה שאתם תאמרו בקול חד, צלול וברור שאתם מגנים את הרצח שהיה אתמול, את הפיגוע שהיה היום; את כל האירועים האלה של טרור ששוטפים אותנו.

יריב לוין: בבקשה.

דב חנין: אנחנו ישרים.

דב חנין: אנחנו מביעים צער וכאב על כל – – –

יריב לוין: אני לא ביקשתי שתביע, לא צער ולא כאב.

יריב לוין: תגנה את הטרוריסטים.

יריב לוין: תגנה את הטרוריסטים – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – תקרא לחברה הפלסטינית להקיא אותם מתוכה.

יריב לוין: נו, בבקשה.

דב חנין: – – –

יריב לוין: בבקשה, נו.

יריב לוין: חבר הכנסת חנין, תאמין לי, בשביל בשורה כזאת אני מוכן לרדת מהדוכן, לתת לך להשיב פה במקומי.

יריב לוין: הגיע הזמן.

עאידה תומא סלימאן: – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: תגנה.

יריב לוין: הגיע הזמן שתגנה.

דב חנין: אני מוכן לעלות ולהגיב.

יריב לוין: לא להגיב.

יריב לוין: תגנה, אל תגיב.

יריב לוין: להגיב הגבתם מספיק.

יריב לוין: לא התפתלויות ובריחה – את זה אתם עושים כל הזמן.

יריב לוין: תגנה, חבר הכנסת אבו עראר, מה יש?

יריב לוין: רוצחים הם רוצחים, לא?

עאידה תומא סלימאן: – – –

יריב לוין: טרוריסט הוא טרוריסט, לא?

עאידה תומא סלימאן: אז תיקחו אחריות למצב.

יריב לוין: מה פתאום?

יריב לוין: כל – – –

דב חנין: אני מוכן.

יריב לוין: חברת הכנסת תומא סלימאן, מה אתך?

יריב לוין: אולי את תגני?

טלב אבו עראר: – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: יכולת לגנות אתמול, לא היית צריך לחכות לעכשיו.

יריב לוין: אבל אני לא שמעתי אותך אתמול, אז אמרתי אולי עכשיו תיזכר.

יריב לוין: אולי יקרה נס.

יריב לוין: טוב, רבותי, אתם יודעים – – –

טלב אבו עראר: – – – האלימות.

טלב אבו עראר: תענה לעניין.

יריב לוין: חבר הכנסת אבו עראר, אתה יודע, ככל שמתרגזים יותר כך מתברר כנראה שהדברים יותר נכונים ומדויקים.

יריב לוין: עכשיו אני – – –

דב חנין: מה נכון ומדויק?

יריב לוין: שהממשלה הזאת העלתה את שכר המינימום כפי שלא היה מעולם; הגדילה את תוספת השלמת הכנסה למקבלי קצבאות זיקנה ושאירים כפי שלא היה אף פעם; העלתה קצבאות ילדים בשיעור דרמטי כמו שלא קרה אף פעם – –

דב חנין: באמת?

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – עשתה חיסכון ארוך-טווח לילדים החיים בעוני כמו שלא היה מעולם; העלתה את שכר חיילי החובה כמו שלא היה אף פעם – – –

דב חנין: – – –

אילן גילאון: תגיד לי, אתה בלעת סם אונס או מה?

אילן גילאון: על מה אתה מדבר?

יריב לוין: טוב, אדוני היושב-ראש, נדמה לי שלחרפות שאנחנו רואים פה במליאה מצטרפת גם האמירה הזאת של חבר הכנסת גילאון – –

אילן גילאון: אני לא מבין מאיפה אתה מביא את הדברים האלה.

יריב לוין: – – של פרלמנטר כל כך ותיק – –

אילן גילאון: על העלייה הדרמטית בשכר המינימום?

אילן גילאון: על מה אתה מדבר?

יריב לוין: – – אבל אני אכבד אותך, חבר הכנסת גילאון, ולא אשיב לך על הדברים הקשים האלה.

אילן גילאון: אל תשיב – – –

יריב לוין: מה שאני כן אעשה – אני בכל זאת אחזור על הרשימה, כי היא באמת מאוד מאוד חשובה, עד כדי כך שבאמת קשה לשמוע, נכון?

דב חנין: – – –

אילן גילאון: עלייה דרמטית.

יריב לוין: העלאת שכר מינימום; הגדלת תוספת השלמת הכנסה למקבלי קצבאות זיקנה ושאירים – –

דב חנין: – – – אתה – – –

יריב לוין: – – העלאת קצבאות ילדים; העלאת שכר חיילי חובה; חיסכון ארוך-טווח לילדים; הגדלת הזכאות של ילדים לטיפולי שיניים חינם.

יריב לוין: הממשלה הזאת מכהנת, חבר הכנסת חנין, קצת יותר מחצי שנה – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – תראה כמה פעולות חברתיות.

יריב לוין: כמה.

יריב לוין: כמה פעולות.

יריב לוין: כמה.

יריב לוין: באמת – –

דב חנין: הצליח להוריד את שיעור העוני – – –

יריב לוין: – – איך אתה לא מתבייש?

יריב לוין: איך אתה לא מתבייש?

יריב לוין: שלא נדבר על כך שגם שיעורי העוני יורדים וימשיכו לרדת, ועם הצעדים האלה שנקטנו תהיה ירידה משמעותית עוד יותר.

דב חנין: – – – איך לרדת.

יריב לוין: ועכשיו אני אגיד לך עוד דבר: הממשלה הזאת גם דאגה לעוד דבר שהוא מאוד חשוב – היא דאגה לזה שיהיו כאן שיעורי אבטלה נמוכים מאוד, מהנמוכים שיש בעולם המערבי בכלל.

יריב לוין: אני לא מדבר על מדינות נחשלות, מפני שכולנו יודעים – – –

אילן גילאון: כמה עניים יש במדינה הזאת?

אילן גילאון: מאיפה אנחנו יודעים – – – לעומת ה-OECD, שאנחנו – – –

יריב לוין: – – – כולנו יודעים – חבר הכנסת גילאון, אני בנאום הזה לא אתייחס להערות שלך, אני כבר אומר, עד שלא תמצא לנכון להתנצל על האמירה שלך – – –

אילן גילאון: זה אמירות פרלמנטריות – – –

יריב לוין: חשבתי שתחשוב על זה לבד, חשבתי שתחשוב על זה לבד, אבל אם אתה לא חושב שצריך להתנצל – אתה תרשה לי לשמור על כבוד הבניין בכך שאני לא אענה לך עכשיו – –

אילן גילאון: – – –

יריב לוין: – – אף שאני בדרך כלל שמח לענות כששואלים אותי, גם כשזה בקריאות ביניים.

יריב לוין: לא הייתה ממשלה שעשתה כל כך הרבה בזמן קצר כזה, ולא היו ממשלה וראש ממשלה שכיהנו לאורך תקופה כל כך ארוכה והצליחו לשמור על אחוזי אבטלה כאלה נמוכים – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – – כאלה נמוכים, שזה הבסיס למניעת עוני ולשמירה על צמיחה ולשמירה על – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: עכשיו, אני אגיד לך עוד דבר אחד, חבר הכנסת חנין, לסיכום – – –

דב חנין: טוב – – –

יריב לוין: אני אגיד לך עוד דבר אחד, חבר הכנסת חנין, לסיכום, והוא מתייחס לסוגיית מתווה הגז.

יריב לוין: אתה יודע, עיינתי בפרוטוקולים של ישיבות הכנסת לפני התקופה שאני הייתי חבר כנסת, וראיתי שמפלגתך דווקא כיהנה בבית הזה כל השנים – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: – – ואני חושב שזה דבר יפה ומכובד, אגב.

יריב לוין: אגב, אני חושב שפעם היא האמינה בסטלין.

יריב לוין: היום היא מעמידה פנים שהשלום בפתח ורק אנחנו מונעים.

יריב לוין: אתם יודעים – אין מה לעשות, ההתפכחות באה אצלכם מאוחר, אבל מכיוון שהיא לפחות באה ממקום טוב, אז זה בסדר.

יריב לוין: אבל אני אגיד לך דבר אחד, חבר הכנסת חנין, לא ראיתי אף נאום של אף נציג שלכם שבא ואמר: תגידו, מה פתאום אתם נותנים זיכיונות לחיפושי גז ונפט?

יריב לוין: למה אתם לא מחפשים לבד?

יריב לוין: למה המדינה לא משקיעה בחיפוש גז ונפט?

יריב לוין: למה לא נקטין את תקציבי הרווחה ונשקיע בחיפושי גז ונפט למען רווחתם של הדורות הבאים?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: רק לשבת כאן, לצעוק אז: תשקיעו רק ברווחה, אל תעשו שום דבר לפיתוח ולצמיחה.

יריב לוין: ולכן, חילקו זיכיונות כמו שחילקו, ועשו טעויות כמו שעשו – –

דב חנין: אנחנו אשמים בחלוקת הזיכיונות.

יריב לוין: – – והיום, כשבאים למזער את הנזק ולתקן אותו ולהבטיח שהגז יצא החוצה, חוץ מלהגיד לא ולא ולא ולא – שום דבר; שום הצעה מעשית שמסוגלת גם להוציא את הגז מהאדמה, גם להבטיח אספקת גז לישראל, גם להבטיח את היתרונות המדיניים שבהוצאת הגז, וגם – מה לעשות, חבר הכנסת חנין – להבטיח שיהיו משקיעים נוספים שיבואו וישקיעו בגז ובדברים אחרים.

יריב לוין: האמן לי – לא חוכמה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת לוין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת חיים ילין.

קריאות: לא.

עפר שלח: זה אני בעשר דקות הקרובות.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומנם עולה חדש, אבל אני יודע לקרוא עברית.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שכתוב לי.

עפר שלח: יכול להיות שזה טעות שלנו, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: השיתוק של ראש הממשלה ושר הביטחון בהתמודדות עם האתגר הביטחוני, מטעם סיעת יש עתיד – חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

עפר שלח: אם היה נכנס לי בעשר דקות הייתי עושה את זה, אבל אתה טוב ממני בעיבוד טקסטים.

עפר שלח: אני בטוח שבתשובה שלך – – –

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: זה לא אני הפעם.

יריב לוין: מספיק – – – אני רואה שאתם חושבים שיש לי פחות מדי, אבל זה בסדר.

עפר שלח: בפתח דברי – דברים שעוסקים במצב הביטחוני.

עפר שלח: אנחנו חייבים ביום הזה גם לשלוח תנחומים למשפחתה של דפנה מאיר, זיכרונה לברכה, שנרצחה בעתניאל, וגם לברך ברפואה שלמה, לאחל רפואה שלמה למיכל פרומן, שהיא ממש אצלנו אפילו ביש עתיד, בשר מבשרנו – –

קריאה: – – –

עפר שלח: – – נכון, ואנחנו מאחלים לה רפואה שלמה.

עפר שלח: גל הטרור נמשך, ואנחנו מונים כבר יותר מ-100 – היום מנה הרמטכ"ל בדבריו במכון למחקרי ביטחון לאומי יותר מ-100 ניסיונות דקירה, דריסה ופיגועים אחרים.

עפר שלח: אמר הרמטכ"ל באופן מרתק – והרמטכ"ל הנוכחי, השר לוין, אתה בטח יודע, היה מפקד אוגדת איו"ש שהדביר את הטרור באמצע העשור הקודם – אמר: הלחימה בטרור הזה, יש אלמנט שהיה מאוד מאוד מרכזי בהדברת הטרור בעשור הקודם, והוא המודיעין, והוא כמעט איננו בה.

עפר שלח: למעלה מ-100 איש מחליטים לצאת מבתיהם; אחד-אחד, לפעמים אחת-אחת, יוצאים ומבצעים פיגוע שהם יודעים שהם לא יחזרו ממנו, או מניחים כך לפחות, ושניים או שלושה ביום מבצעים את הדבר הזה, ואנחנו מתקשים להבין ואי לכך גם מתקשים להתמודד.

עפר שלח: אבל כדי להתמודד – ואני אתייחס בהמשך דברי לא פעם לדברים שאמר היום ראש המטה הכללי, איש ששווה להאזין לו גם בדבר הזה וגם בדברים אחרים – כדי להתמודד, אי-אפשר, בניגוד למה שעושה הממשלה הזאת, להתמקד אך ורק בפתרונות טקטיים.

עפר שלח: אנחנו תמכנו בחלק גדול, אולי בכל הפתרונות הטקטיים שהוצעו על-ידי כוחות הביטחון ואומצו על-ידי הממשלה, כולל צעדים שהם דרקוניים בזמנים אחרים, אבל בזמן שאנחנו נמצאים בו אנחנו תמכנו בהם – כולל הריסת בתים, מעצרים וצעדים אחרים.

עפר שלח: אבל במצב שבו הצעדים האלה אינם עובדים, במצב שבו אנחנו בתוך גל שאיננו שוכך, במצב שבו אנשים, כמו שאמרנו, יוצאים מבתיהם אחד-אחד או אחת-אחת והם מוכנים להתאבד, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו האם הצעדים הטקטיים האלה, האם הדרך שנוקטת הממשלה היא הדרך הנכונה.

עפר שלח: אז יש פה עניין של ייאוש, יש פה עניין של תרבות, יש פה עניין של הסתה בוודאי – התייחסת אל זה קודם, השר לוין, ובצדק; אבל יש פה, בין השאר – וזה הדבר שבו אנחנו יכולים לטפל – גם ייאוש גדול של חברה שלמה שאיננה רואה לנגד עיניה לא עתיד מדיני ולא עתיד אחר; וגם לזה התייחס היום הרמטכ"ל.

עפר שלח: ותפקידה של ממשלה בזמן הזה הוא להיות אקטיבית, הוא לא להישען לאחור ולהאשים את הצד השני – גם כשהצד השני אשם.

עפר שלח: אני, בוודאי, הרי אינני מנקה אותו, ומטיל עליו את האחריות המלאה – אלא לעשות את הדברים שצריך כדי להבטיח ביטחון, גם בחזית הזאת, גם בחזית אחרת, ולא לעשות רק צעדים טקטיים, אלא לעשות מה שצריך כדי לשנות את המצב מעיקרו.

עפר שלח: לפני שאני אכנס למה הוא שינוי המצב מעיקרו, אני רוצה להקביל את זה למה שקורה באותו זמן ממש בחזית אחרת שבה אנחנו נמצאים, החזית בעזה.

עפר שלח: תנאי היסוד – אדוני סגן שר הביטחון, השר לוין, אתם יודעים את זה היטב – תנאי היסוד בחזית עזה זהים כמעט לחלוטין למה שראינו פה בקיץ 2014.

עפר שלח: הלחץ המצרי על ה"חמאס" בעזה הוא אולי יותר כבד היום ממה שהוא היה לפני "צוק איתן"; המצב הכלכלי והמצב החברתי בעזה אולי יותר קשים ממה שהם היו לפני "צוק איתן"; הייאוש בעזה והתחושה של הקיצונים בעזה שהדרך היחידה שלהם להזיז משהו תהיה התמודדות עם ישראל אינם שונים ממה שראינו לפני קיץ 2014; הזרוע הצבאית של ה"חמאס" משלימה את ההכנות שלה למלחמה עם ישראל; המסקנה של הזרוע הצבאית של ה"חמאס" היא שישראל אולי לא למדה מספיק לקח.

עפר שלח: אני לא רואה – אמר היום הרמטכ"ל משפט מעניין ביחס להרתעה – אני לא רואה שום סימן לזה שיצרנו הרתעה אל מול האנשים שנמצאים במצב הזה.

עפר שלח: אנחנו, אדוני השר, איננו עושים דבר לדחיית המלחמה הבאה.

עפר שלח: מהי דחיית המלחמה הבאה?

עפר שלח: דחיית המלחמה הבאה מתחילה כשהממשלה, כמו שאני אומר, הממשלה היא אקטיבית.

עפר שלח: הממשלה איננה רק נשענת אחורה ומאשימה את האויב; היא מתחילה בניסיון אמיתי לשנות את המצב מעיקרו.

עפר שלח: ויש גורמים במזרח התיכון, גורמים שהם או מבקשי יציבות או שיש להם אינטרסים אחרים.

עפר שלח: אנחנו בסיטואציה – הזכרת את הספר שלי, השר לוין; אני פותח אותו בניתוח זה שהיום, האויב של היום הוא גם השותף של היום.

עפר שלח: זה אפילו לא האויב של היום הוא השותף של מחר.

עפר שלח: וכך גורם כמו טורקיה, שיש בינה לבינינו עוינות שנובעת מהמשטר הטורקי, שנובעת מההתנהגות של ארדואן, אבל בינינו לבין טורקיה יש שותפות אינטרסים בהרבה מאוד דברים, כולל – עשוי להיות – בעניין של עזה.

עפר שלח: כך גורם כמו סעודיה, כך גורם כמו ירדן.

עפר שלח: כל הגורמים מבקשי היציבות – ומצרים, כמובן; הגורמים מבקשי היציבות במזרח התיכון, יש להם אתנו שותפות, ואנחנו צריכים ללכת עם הגורמים האלה יחד, בראש ובראשונה בסוגיה של עזה, למהלך שעיקרו צעדים כלכליים, שיפור המצב בעזה, נכונות ללכת אפילו רחוק עם הצעדים הכלכליים האלה, תמורת שינוי ביכולות ובכוונות של ה"חמאס".

עפר שלח: עד ליעד של פירוז.

עפר שלח: אבל אני אומר, עוד לפני יעד של פירוז, הצעדים האלה צריכים להיות הדרגתיים; הם צריכים כל הזמן לשים לפניהם את המטרה של הצעד הבא לקראת פירוז של עזה ושינוי המצב בעיקרו.

עפר שלח: אבל הצעדים האלה צריכים להיעשות כדי לדחות את המלחמה הבאה.

עפר שלח: אבל חוסר המעשה של הממשלה בתחום הזה הוא רק חלק מחוסר המעשה שלה, כי באותו זמן, בעוד אנחנו לא משנים את המצב מעיקרו ואיננו דוחים את המלחמה הבאה, אנחנו, חבר הכנסת ילין, מי כמוך יודע, גם לא מתכוננים אל המלחמה שבפתח.

חיים ילין: זה ברור.

עפר שלח: וגם פה יש העתק כמעט מוחלט של המצב שהיה לפני "צוק איתן".

עפר שלח: אני עוסק הרבה, במסגרת תפקידי בוועדת החוץ והביטחון ובוועדה לתקציב הביטחון, בין השאר, גם בהסכמות התקציביות בין האוצר לבין מערכת הביטחון לתקציב הרב-שנתי והתוכנית הרב-שנתית של צה"ל.

עפר שלח: ויש בהסכם הזה הרבה מאוד על מה שיהיה בתוך התקצוב ומה שיהיה מחוץ לתקצוב, הסכמים על דברים כמו מים כלכליים ודברים אחרים.

עפר שלח: דבר אחד אין בו: אין בו סיכום תקציבי על המכשול בעזה, אף שהיום מערכת הביטחון אומרת שיש לה אמצעים שהיא מאמינה בהם – אני כמובן לא יכול להיכנס אליהם מעל בימת הכנסת.

עפר שלח: באותה מידה, אגב, אין גם תקצוב של המכשול בצפון, שהוא גבול שבו האויב שנמצא מצדו השני הוא אויב הרבה יותר מסוכן.

עפר שלח: זה סוג אחר של מכשול.

עפר שלח: לדבר הזה ולדבר הזה נדרשים מיליארדים.

עפר שלח: ההערכה – והדברים התפרסמו אז אני יכול להתייחס אליהם – ההערכה למכשול המלא ברצועת-עזה היא 2.7 מיליארד שקל, אבל יש גם צעדי ביניים בדרך לזה.

עפר שלח: ולדברים האלה אין סיכום תקציבי, נכון לזמן שאנחנו מדברים.

עפר שלח: זאת אומרת, ביד אחת, יד משותקת אחת, לא עושים את מה שצריך כדי לדחות את המלחמה הבאה, וביד המשותקת השנייה לא עושים את מה שצריך כדי להתכונן אם חס וחלילה המלחמה הזאת תפרוץ בזמן שבין לבין.

עפר שלח: דיבר היום הרמטכ"ל על יהודה ושומרון, על מה שהוא חושב שצריך לעשות שם, ואמר שגם בתוך המצב שאנחנו נמצאים בו צריך להשאיר לפלסטינים תקווה, צריך לשפר את המצב הכלכלי, צריך ליצור מצב – לא מפני שהוא מייחס את טרור המתאבדים או טרור היחידים הזה אך ורק לייאוש שהציבור הפלסטיני נתון בו, אבל כדי שלא להחמיר את המצב, כדי להיות אקטיבי, כדי שלא להחמיר את המצב, צריך לעשות דברים.

עפר שלח: את אותם דברים בדיוק צריך לעשות בעזה.

עפר שלח: הצבא מבין את זה, הדרג המקצועי מבין את זה, הממשלה איננה עושה דבר.

עפר שלח: הממשלה איננה עושה דבר כי היא קפואה מפחד: מה יגיד הימין הקיצוני?

עפר שלח: מה יגידו אם יעלו, אפרופו עזה, את הנושא הפלסטיני בכלל?

עפר שלח: הממשלה איננה עושה דבר לא כדי לדחות את המלחמה ולא כדי להתכונן אל המלחמה שבעין.

עפר שלח: והשר לוין, מי כמוך יודע, היינו אתה ואני בלב החקירה של הדבר הזה – איך יכולה מערכת שלמה, איך יכולה הממשלה, איך יכול ראש ממשלה שהיה בשלטון באותו זמן כל השנים האלה, להביא אותנו למצב שבו חמש שנים נבנתה לעינינו מערכה, והגענו אליה לא מוכנים.

עפר שלח: והנה עברה המערכה הזאת, והנה צה"ל מסיק ממנה את הלקחים בהרבה מאוד מישורים שאני עוסק בהם, והדרג המדיני איננו מסיק ואיננו עושה מה שצריך, לא בשינוי המצב ולא בהגנה.

עפר שלח: במצב כזה, בממשלה כזאת, בראש ממשלה כזה, שאינם לומדים לקחים אפילו מהטעויות שלהם עצמם מהזמן הקרוב, אין ולא יכול להיות אמון, ולכן אני קורא לכנסת להביע אי-אמון בממשלה.

עפר שלח: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת עפר שלח.

טלי פלוסקוב: ישיב סגן שר הביטחון חבר הכנסת אלי בן-דהן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אלי בן-דהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, צר לי, אבל נראה לי כי התסכול המתמשך של מפלגת יש עתיד מישיבתה באופוזיציה מוביל אותה להגיש הצעות אי-אמון סדרתיות הנשענות על טענות שאין להן בסיס ונסתרו כבר מעל בימת הכנסת, גם על-ידי, שוב ושוב.

אלי בן-דהן: גם הצעת האי-אמון הזאת – וזאת יודע היטב יושב-ראש סיעת יש עתיד חבר הכנסת עפר שלח – היא מִחזור של קודמותיה.

עפר שלח: המצב לא השתנה, למה שלא נמחזר?

אלי בן-דהן: חבר הכנסת שלח טוען לשיתוק של ראש הממשלה ושל שר הביטחון בהתמודדות עם האתגר הביטחוני.

אלי בן-דהן: אין אמירה רחוקה כל כך מן המציאות כמו האמירה הזאת.

אלי בן-דהן: צה"ל נהנה מחופש פעולה מלא בגזרות השונות, ופועל באופן נחוש, מקצועי ומתמשך – –

עפר שלח: – – – חוסר חופש פעולה.

אלי בן-דהן: – – תוך השגת – – –

עפר שלח: רוצים פעולה של הדרג המדיני.

אלי בן-דהן: – – – תוך השגת – – –

מאיר כהן: – – –

אלי בן-דהן: תן לי לסיים.

אלי בן-דהן: – – – תוך השגת תוצאות מצוינות הבאות לידי ביטוי בהרתעה חזקה ויציבה של אויבינו מסביב בעקבות פעולה מדודה, אחראית ומאוזנת מולם.

אלי בן-דהן: אני רוצה לתת לך נתונים שאתה בטח מכיר.

אלי בן-דהן: מאז "צוק איתן", שנה וחצי, 72 אירועי ירי היו מרצועת-עזה.

אלי בן-דהן: רק 22 היו בשטח ישראל, השאר כושלים או יורטו.

אלי בן-דהן: ההרתעה הזאת לא הביאה מעולם – לא היה שקט כזה כבר שנים רבות מרצועת-עזה.

חיים ילין: – – – היה אותו שקט.

אלי בן-דהן: לא היה.

חיים ילין: אל תגיד לי, אני מכיר את השקט בעל-פה.

חיים ילין: כל יום אני סופר אותם.

אלי בן-דהן: תבדוק את זה היטב.

אלי בן-דהן: חבר הכנסת ילין, תבדוק את זה היטב.

חיים ילין: אני בודק לך אותם.

אלי בן-דהן: תבדוק את זה היטב.

חיים ילין: מכרו לנו את זה.

אלי בן-דהן: זה ההיקף הנמוך ביותר משנת 2001 של ירי תלול-מסלול מרצועת-עזה.

חיים ילין: השלום בפתח.

מאיר כהן: כנראה לשיטתך היה יום אחד של שקט.

אלי בן-דהן: לא, יותר.

מאיר כהן: תפסיק, נו, באמת.

אלי בן-דהן: הרתעה זו משתקפת היטב באופן שבו מרוסנים ה"חמאס" וה"חיזבאללה" בפעולתנו מולם.

מאיר כהן: תעזוב את הדף, תגיד מה שהלב שלך אומר.

אלי בן-דהן: אני אגיד עוד מעט.

חיים ילין: תאמין למה שאתה אומר, תבוא – – – תשמע.

אלי בן-דהן: נכון, אנחנו לא בשווייץ.

חיים ילין: אתה רואה שצדקתי?

אלי בן-דהן: אנחנו לא בשווייץ, ולעתים מאתגרים אותנו אויבינו בפעולות שונות, חלקן גם על גדרות עזה.

אלי בן-דהן: אבל פעילויות אלו אינן יוזמות של ה"חמאס" לדרדר או להשלים את המצב, כי "חמאס" יודע שיש הרתעה כלפיו ועל כל פעולה שיעשה הוא ייענש; הגם שאין חולק על רצונו של "חמאס" להתעצם ולהכין עצמו לעימות.

אלי בן-דהן: הרי כבר נאמר מעל בימה זו, אנו מקיימים פעילות רציפה ומתמשכת לצמצום ההתעצמות של ארגוני הטרור ברצועה, אשר כתוצאה ממנה מתקשים הארגונים לשקם יכולות שהיו להם לפני המבצע.

אלי בן-דהן: ויודע היטב חבר הכנסת שלח, חבר ועדת החוץ והביטחון, כי על מאמצים אלו לא ניתן להרחיב מעל בימה זו.

אלי בן-דהן: גם לעניין המאמצים לשיפור מצבה הכלכלי של הרצועה, נאמר כבר כי לאחר מבצע "צוק איתן" החלה מערכת הביטחון, יחד עם האו"ם והרשות הפלסטינית, לפעול לשיקום המתקנים האזרחיים הבלתי-מעורבים בלחימה ובתי התושבים ברצועת-עזה שנפגעו במלחמה.

עפר שלח: על כמה דברים מערכת הביטחון ממליצה ואתם לא מבצעים?

אלי בן-דהן: רגע.

אלי בן-דהן: פעולה זו נעשית באמצעות הכנסה מבוקרת ומפוקחת של חומרי בנייה, כדי להבטיח כי אלה יופנו לצורכי שיקום בלבד.

אלי בן-דהן: מאות רבות של משאיות שבהן תשומות בנייה וסחורות, עוברות מדי יום מישראל לרצועת-עזה.

אלי בן-דהן: בנוסף, הורחבה מדיניות התנועה מעזה ואליה, במטרה למנוע פגיעה בצרכים ההומניטריים של האזרחים הבלתי-מעורבים בלחימה.

אלי בן-דהן: כך, כמות המשאיות הנכנסת כל יום לעזה דרך מעבר כרם-שלום גדלה בהתמדה ועומדת היום על בין 750 ל-900 משאיות ביום.

חיים ילין: בלי הרחבת 232 שהובטחה גם.

אלי בן-דהן: אלה שני דברים שונים.

חיים ילין: אז, כן.

חיים ילין: הכול שונה.

חיים ילין: גם הנמל שונה.

אלי בן-דהן: זה, תגיש שאילתה לשר התחבורה.

חיים ילין: לא, סגן שר הביטחון, זה מדיניות.

חיים ילין: יודע מה זה מדיניות?

חיים ילין: ראייה כוללת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין, יהיו לך פה שלוש דקות להגיב.

אלי בן-דהן: בנוסף, העלאת מכסת היתרי כניסה לישראל לסוחרים ל-5,000 מ-2,000 היתרים שהיו קודם, אישור הרחבת מרחב הדיג ל-6 מייל, וגם אישור שיווק תוצרת חקלאית ותעשייתית.

אלי בן-דהן: בתחום התשתיות: הכפלת הספקת המים לעזה מ-5 מיליון ליטר מעוקב ל-10 מיליון ליטר מעוקב, באמצעות צינור נחל-עוז; אישור העברת יבילים, שהם תרומה מעומאן, מיריחו לרצועת-עזה.

אלי בן-דהן: עם כל הכבוד להטפה שלכם לקידום פירוז הרצועה, או לפחות הקטנת היכולת והמוטיבציה של "חמאס" למלחמה תמורת שיפור משמעותי בחיי התושבים ברצועה, אני מבקש להיות ברור בעניין הזה, מבלי להיכנס לפרטים שלא ניתן לדבר עליהם כאן:

אלי בן-דהן: אין משפט קיום לתזה הזאת של יש עתיד.

אלי בן-דהן: אילו רווחת תושבי עזה עמדה למול עיניו של ה"חמאס", הוא לא היה נכנס למבצע "צוק איתן".

אלי בן-דהן: ואתה יודע היטב, חבר הכנסת שלח, שאין לנו בעניין הזה פרטנר.

אלי בן-דהן: ולכן, לעניין מה שמכונה בהצעת האי-אמון "הזנחת העורף", גם כאן מדובר בטענות שנאמרו כבר והן ממוחזרות וחסרות בסיס.

אלי בן-דהן: אומנם לא נמגן עצמנו לדעת, אבל אנו ממשיכים במאמצינו בנושא הגנת העורף בכל התחומים.

עפר שלח: יש סיכום תקציבי על המכשול או אין?

אלי בן-דהן: יכולות תקיפה לטובת המניעה, צמצום הירי וגביית מחיר על כל ירי מהרצועה, וכמובן יכולות הגנה רב-שכבתיות, שכולנו מכירים אותן, מלבד מיגון פיזי.

עפר שלח: יש סיכום תקציבי על המכשול או אין?

אלי בן-דהן: אין זה המקום – אני אענה לך מייד.

עפר שלח: מה זה "אין זה המקום"?

אלי בן-דהן: אין זה המקום לעסוק בפתרון בעיית המנהרות, ואני גם לא מוכן לדון על כך במליאת הכנסת – במידע כזה ואחר שהוצג לכם בוועדת חוץ וביטחון או בוועדת המשנה.

אלי בן-דהן: טוב היה עושה חבר הכנסת שלח אם היה מגלה איפוק ואחריות בנושא הזה.

אלי בן-דהן: אומר בבירור – – –

עפר שלח: תפסיק להשמיץ.

עפר שלח: כל מה שאמרתי אלה דברים שפרסמו, ואגב, לא יצאו לא מוועדת חוץ וביטחון ולא משום דבר.

אלי בן-דהן: די.

אלי בן-דהן: הם יצאו.

אלי בן-דהן: זה מידע שקיבלת מוועדת חוץ וביטחון.

עפר שלח: שקר וכזב.

עפר שלח: אתה משקר במצח נחושה.

אלי בן-דהן: וואי, וואי, וואי.

עפר שלח: אין לך מושג על מה שאתה מדבר.

אלי בן-דהן: כך אתה אומר?

עפר שלח: הדברים האלה יצאו.

עפר שלח: היות שאני יודע – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עפר שלח, עומד כאן סגן שר הביטחון – –

אלי בן-דהן: עפר, אני מציע לך.

עפר שלח: שקר וכזב.

טלי פלוסקוב: – – ומשיב לך.

עפר שלח: בסדר, עומד סגן שר ומשקר.

עפר שלח: מה אני אעשה?

טלי פלוסקוב: אז אני מבקשת קצת לשמור על הכבוד לבן-אדם.

אלי בן-דהן: אני מציע לך, תחזור בך מהביטוי.

אלי בן-דהן: תאמין לי, לא – – –

עפר שלח: שקר וכזב.

אלי בן-דהן: לא מתאים לך לומר כך.

אלי בן-דהן: אני אומר לך.

עפר שלח: שקר וכזב, סגן שר הביטחון.

אלי בן-דהן: עפר, לא מתאים לך.

עפר שלח: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

אלי בן-דהן: לא מתאים לך לומר את המשפט הזה.

עפר שלח: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

עפר שלח: זאת הדרך שלכם להתמודד עם אינפורמציה.

עפר שלח: הדרך שלכם להתמודד עם אינפורמציה זה להגיד: הדליפו אותה מוועדת חוץ וביטחון.

עפר שלח: הבל הבלים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עפר שלח, אני מבקשת להפסיק.

אלי בן-דהן: אני ממליץ לך – – –

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עפר שלח, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

אלי בן-דהן: תחזור בך.

אלי בן-דהן: אני אומר לך, לא מכובד ולא מתאים לך לומר משפט כזה.

אלי בן-דהן: זה ממש לא מכובד.

אלי בן-דהן: כי אתה יודע שזה לא-אמת, מה שאתה אומר עכשיו.

עפר שלח: ואתה יודע שמה שאתה אומר לא-אמת.

אלי בן-דהן: אני מצטער.

אלי בן-דהן: אם אתה מצפה שאני כאן אמסור דיווח מה נעשה לפתרון בעיית המנהרות, אתה יודע שדבר כזה לא ניתן למסור כאן במליאה, והדבר הזה נדון רק בוועדות משנה בוועדת חוץ וביטחון.

אלי בן-דהן: זה נושא רגיש, שאי-אפשר לדון עליו כאן במליאה.

אלי בן-דהן: ולכן, עם כל הכבוד, זה לא המקום לדון בו.

אלי בן-דהן: אני מצטער, ועל כן אני מסיים.

אלי בן-דהן: לצערי, אין בסיס לטענות של מפלגת יש עתיד, ואני מבקש מהכנסת לדחות את הצעת האי-אמון שהוגשה על-ידם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לסגן שר הביטחון חבר הכנסת אלי בן-דהן.

טלי פלוסקוב: לפני שאנחנו מתחילים את הדיון בהצעות האי-אמון, הודעה למזכירת הכנסת.

עפר שלח: גברתי היושבת-ראש, היות שנאמרו פה דברים שהם חמורים, אני מרגיש שיש צורך שאני אגיב עליהם.

טלי פלוסקוב: ברגע שאנחנו נגיע לדיון.

עפר שלח: לא, מה – – –

טלי פלוסקוב: לא, לא עכשיו.

עפר שלח: לא.

עפר שלח: עכשיו, כשהם נאמרו.

עפר שלח: גברתי היושבת-ראש, זה ייקח 20 שניות.

טלי פלוסקוב: אדוני, אתה יכול להשיב אחרי ההצבעה, ואני יכולה לתת לך.

טלי פלוסקוב: יש פה תקנון, ואנחנו פועלים על-פי התקנון.

טלי פלוסקוב: כרגע אני מבקשת לשבת, יש פה הודעה למזכירת הכנסת.

טלי פלוסקוב: ניתן לך להשיב, אבל בזמן שמותר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

טלי פלוסקוב: על-פי הסיכום בין קואליציה לאופוזיציה, הצעת החוק הזאת תשולב בסדר-היום.

טלי פלוסקוב: 1.

טלי פלוסקוב: מדיניות חוץ כושלת של ישראל; מדינה ללא שר חוץ פוגעת בהתקדמות המדינית ובמשא-ומתן ומכרסמת באינטרסים המדיניים, הביטחוניים והכלכליים שלה;

טלי פלוסקוב: 3.

טלי פלוסקוב: השיתוק של ראש הממשלה ושר הביטחון בהתמודדות עם האתגר הביטחוני

טלי פלוסקוב: ועכשיו, רבותי, אנחנו מתחילים את הדיון על הצעות האי-אמון.

טלי פלוסקוב: ראשון הדוברים – מטעם המחנה הציוני, חבר הכנסת איתן כבל.

מאיר כהן: היושבת-ראש, הצעת החוק תעלה היום?

טלי פלוסקוב: היום, כן.

טלי פלוסקוב: אחרי האי-אמון היא תשלב את זה בסדר-היום.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, אני, קודם כול, אישית – אני מניח כבר שנאמרו כאן הדברים – שולח את תנחומי הכנים, מעומק הלב, למשפחתה של הנרצחת, שבאמת לא עליה נאמר "אחרי מות קדושים אמור".

איתן כבל: כי כשאתה קורא את סיפור חייה של האישה המופלאה הזו, אתה רואה איזה כוחות גדולים יש בעם הזה.

איתן כבל: אני אומר זאת בהתרגשות רבה.

איתן כבל: יש רגעים שאתה מסתכל על הדברים, חבר הכנסת מאיר כהן – בני-אדם, אלה בני-אדם – ואתה אומר: וואו, איזה תעצומות נפש, איזה אנשים גדולים.

איתן כבל: והיא הייתה אישה גדולה.

איתן כבל: והמעשה – אין מילים, לפחות שאני יכול לקחת לעצמי או לנסות להשתמש בסופרלטיבים שיכולים לתאר תחושות שלי על האירוע הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, אני נזהר, כי כל מילה שאתה יכול להשתמש בה, חס וחלילה עלולה להמעיט ולגרוע מהעוצמה של התחושה של אדם כמוני כלפי אירוע מן הסוג הזה.

איתן כבל: ואני אומר זאת, כי בתוך כל הבליל הזה, חבר הכנסת בן-דהן, הפכנו את הדיון בינינו, שאם חס וחלילה יש יהודי שנרצח, חייו ניטלו, הופכים את הדיון לדיון פוליטי, ולרגע שוכחים את הסיפור האמיתי, שקודם כול עוסקים בבני-אדם.

איתן כבל: אני יכול לומר לך, חברי חבר הכנסת בן-דהן, אם אני לרגע עוזב את כל התהליך הזה – ומנוחתה עדן, הנרצחת – זאת חובתם של צה"ל ושל מערכת הביטחון לתת את המיטב כדי להגן על אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: זאת חובת כולנו.

איתן כבל: ומערכת הביטחון וצה"ל איננה מטפלת באנשים לפי תעודה; בכל מקום אשר הם נמצאים – וזה לא משנה מה דעותי ואם אני בעד התיישבות ביהודה ושומרון או לא – חובתה של מדינת ישראל, כל עוד ממשלה ריבונית לא קיבלה החלטה אחרת, להגן על אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: אבל גם אי-אפשר בנסיבות האלה להתעלם מהקונטקסט הפוליטי, שאתה שם בצד את כל הוויכוח הנוגע לשאלות התיישבות.

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

איתן כבל: אני מסיים, גברתי.

איתן כבל: יש שאלה, שאלת הביטחון – ואין ביטחון; ואין ביטחון.

איתן כבל: אני מנסה לדמיין, גברתי – ואני מסיים בזה – מה היה קורה, חבר הכנסת חיים ילין, אילו דמות ממחנה המרכז ושמאלה הייתה היום מנהיגה היום את המדינה וחס וחלילה אירועים מהסוג הזה היו קורים.

איתן כבל: השמים היו נופלים.

חיים ילין: – – –

איתן כבל: ולכן, אני ממש משתמש במילים בחסכנות – אני באמת מסיים, גברתי – זה לא רגע שאני רוצה לבוא בו חשבון, אבל גם ברגע הקשה הזה אי-אפשר להתעלם, והייתי חייב לומר, בעדינות רבה, מה אני מרגיש.

איתן כבל: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני מתחיל, קודם כול תנחומי למשפחת מאיר.

חיים ילין: כל מילה שאני אגיד על רמת הביטחון ועל מה עובר על התושבים מיותרת לגמרי, כי אני יודע שמהר מאוד יבואו ויגידו שאני רוקד על משהו שאני לא רוצה לרקוד עליו.

חיים ילין: מיכל פרומן, שאנחנו מכירים באופן אישי: חיבוק ענק והחלמה מהירה.

חיים ילין: אתמול ישבתי ודיברתי עם יוחאי דמרי, ראש מועצת דרום הר-חברון.

חיים ילין: אני חייב להגיד לך, סגן שר הביטחון, נקרע הלב.

חיים ילין: הוא החזיר אותי ל"עופרת יצוקה", ל"עמוד ענן" ול"צוק איתן"; הוא החזיר אותי ממש למקום הזה שהוא מרגיש שאין ממשלה.

חיים ילין: הוא אמר לי את המשפט הזה: ממשלת ישראל שלחה אותנו ליישב חבל ארץ זה, אבל ממשלת ישראל לא מסוגלת לדאוג לביטחון שלנו.

חיים ילין: אלה מילים שיצאו מהלב, בלי שום קונוטציה פוליטית, בלי אופוזיציה ובלי קואליציה, ואתה יודע את זה יפה מאוד.

חיים ילין: אין מדיניות; אין גם מדיניות בתוך המשרד שנקרא משרד הביטחון.

חיים ילין: מי מוביל פה?

חיים ילין: שתי זרועות יש: הביטחונית-הצבאית והמדינית.

חיים ילין: אני רוצה להגן פה על חברי חבר הכנסת עפר שלח.

חיים ילין: אני מכיר אותו לא מעט.

חיים ילין: אפשר להגיד מה שרוצים; באמת, אני אומר לך – מה שרוצים.

חיים ילין: לעולם הוא לא ידליף; לעולם הוא לא ישתמש במידע שיש לו.

חיים ילין: מה לעשות, הבחור יודע הרבה.

חיים ילין: הוא חקר את משרד הביטחון יותר ממך וממני ומכל מי שיושב פה, ראיין כמעט כל גנרל וכל קצין בצבא ההגנה לישראל.

חיים ילין: אתה לא יכול להגיד את מה שאתה אמרת.

חיים ילין: אני מאוד מקווה שכבני-אדם בוגרים – אתה תתנצל והוא יוכל להגיב באופן ראוי.

אלי בן-דהן: מה אמרתי?

אלי בן-דהן: פגעתי בו?

חיים ילין: אני אומר לך, אני נפגעתי בשמו.

חיים ילין: אני לא יודע אם הוא נפגע, כי הוא עשוי קצת אחרת ממני, אבל אני נפגעתי בשמו, אני חייב להגיד.

אלי בן-דהן: חיים, אתה טועה.

חיים ילין: אני אומר לך, אתה פשוט התנפלת עליו, התנפלת, ואמרת שהוא משתמש במידע – – –

אלי בן-דהן: – – –

חיים ילין: אדוני, אני לא חירש.

אלי בן-דהן: – – –

חיים ילין: בבקשה, אם תתנצל, אז לא אמרתי כלום.

אלי בן-דהן: אני לא אמרתי לו שקרן; הוא אמר.

אלי בן-דהן: אני לא אמרתי עליו שקרן.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו.

חיים ילין: אתה אמרת ש-70 ומשהו טילים שוגרו לעבר עוטף-עזה, מתוכם רק 27 הגיעו לתוך מדינת ישראל.

חיים ילין: אני חייב להגיד לך משהו.

אלי בן-דהן: 22.

חיים ילין: ירי טילים זה לא סטטיסטיקה; ירי טילים זה לא השוואה בין שנה לשנה.

חיים ילין: ירי טילים זה 27 פעמים שילדים קפצו ב"צבע אדום", וזה לא ביטחון.

חיים ילין: זה אפס.

חיים ילין: ביום שתביאו אפס, באותו יום אני אבוא ואני אגיד: אין אי-אמון יותר.

חיים ילין: אין אי-אמון יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אין שר במליאה?

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

טלי פלוסקוב: יריב לוין יושב בצד.

חיים ילין: ביטחון זה לא רק צבא.

חיים ילין: ביטחון זה גם להגיד לארדואן: אדוני היקר, אין שום בעיה.

חיים ילין: אנחנו אתך – אתה רוצה לבוא לרצועת-עזה?

חיים ילין: תמורת זה שה"חמאס" ישים את הטרור בצד; זה לקחת את שרת החוץ של שבדיה, זאת שמתנכלת לנו כל הזמן.

חיים ילין: תביא אותה אלי יום אחד, אני אשים אותה במנהרה בעין-השלושה ונראה מה היא חושבת על טרור באותו יום.

חיים ילין: לא, אבל אין לכם מדיניות.

חיים ילין: אתם סוגרים את כל הדלתות ונאטמים.

טלי פלוסקוב: תודה.

חיים ילין: איך מסבירים את מה שעובר על עוטף-עזה?

חיים ילין: איך מסבירים המצב הביטחוני הזה?

חיים ילין: לסיכום אני רוצה לומר משפט אחרון.

חיים ילין: אני אומר לך את זה עכשיו מכל הלב, כי אני קרוע לגמרי.

חיים ילין: כשהבן שלי אור, ב"שובו אחים" – סיפרתי את זה היום – נכנס לבתים בשביל לחפש אחר מחבלים ובשביל לחפש את אותם נערים שנחטפו, הוא הפך את הבתים.

חיים ילין: הוא אמר את זה: כואב לו להפוך בתים.

חיים ילין: הפכתם אותו לשמאלן; אתם, אתם הפכתם אותו.

חיים ילין: הפכתם את המילים תקווה, אופק, הסכם, לדברים שהם גנאי לחלוטין.

חיים ילין: זה מה שצריכים לעשות – לא ימין ולא שמאל.

חיים ילין: אתם, את כל זה צריכים לתת לעם הזה.

חיים ילין: אתם לא מסוגלים לתת את זה, חד-משמעית.

חיים ילין: בכול אני מאשים אתכם.

חיים ילין: האי-אמון הזה הוא כל כך במקום.

חיים ילין: אני באמת אומר לך את זה – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

חיים ילין: – – כל כך במקום.

חיים ילין: אתה היית היום ב-11:00 בבית-הקברות.

חיים ילין: כל יום אנחנו קוברים פה בן-אדם.

חיים ילין: תגיד לי, האי-אמון הזה לא מוצדק?

חיים ילין: אתם רוצים אחדות?

חיים ילין: תביאו מדיניות ותביאו אופק ותקבלו את כל האופוזיציה אתכם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת חיים ילין.

טלי פלוסקוב: דברים מרגשים בהחלט, אבל – – – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה; שלוש דקות, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת בראש, רבותי וגבירותי חברי וחברות הכנסת, לפני כמה ימים קיבל בג"ץ החלטה המאפשרת לעקור את תושבי היישוב אום-אלחיראן ולבנות תחת היישוב, במקומו, יישוב יהודי חדש.

ג'מאל זחאלקה: אין צדק בהחלטה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: זאת החלטה שמותירה מאחוריה אומללות וסבל נוראיים למשפחות שעברו, או הועברו בשנות ה-50 מאדמותיהן אל המקום הזה, ועכשיו עוקרים אותן עוד פעם, בלי לאפשר להן להמשיך לחיות במתכונת כלשהי.

ג'מאל זחאלקה: למה אני אומר את זה?

ג'מאל זחאלקה: דעתי על החלטת בג"ץ היא שזו החלטה לא צודקת.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש החלטה כבר; ההחלטה לא מחייבת את הממשלה לעקור את היישוב, לא מחייבת את הממשלה להרוס את היישוב.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה רק מאפשרת – ההחלטה רק מאפשרת לממשלה לעשות מה שהיא רוצה, ומחר יכולה הממשלה לקבל החלטה אחרת לגמרי, זה בידיה.

ג'מאל זחאלקה: להשאיר את היישוב – היו הצעות אפילו להפוך אותו לשכונה בתוך היישוב החדש.

ג'מאל זחאלקה: כל ההצעות האלה נדחו עד היום.

ג'מאל זחאלקה: אפילו היו הצעות של השופטים, של השופט רובינשטיין, נדמה לי.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לממשלה להימנע מעקירת תושבי אום-אלחיראן.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לממשלה להימנע מהריסת היישוב אום-אלחיראן.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לממשלה לבוא בהידברות כדי לאפשר לאנשים להמשיך לחיות את חייהם ולמצוא הסדר נאות ומקובל עליהם.

ג'מאל זחאלקה: אבל אם הממשלה רוצה לכפות את זה בכוח ולבוא להרוס, לבוא לעקור, אז אנשים יתנגדו.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי באום-אלחיראן לפחות עשר פעמים, ואני מזהיר מכך שצעד כזה יוביל להתנגדות עזה, לא רק של תושבי אום-אלחיראן, אלא של כלל האזרחים הערבים בנגב, של כלל הציבור הערבי ושל כל שוחרי זכויות אדם בארץ באשר הם, שהם ייאבקו ויתנגדו לצעד כזה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים למצוא פתרון.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לממשלה למצוא פתרון, אבל אם רוצים לכפות עלינו עימות, אנחנו לא נברח ממנו.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אני רוצה לפתוח בדברי תנחומים למשפחת מאיר על הירצחה של אם המשפחה אמש.

יואב בן צור: זו אבדה גדולה למשפחה ולכל עם ישראל.

יואב בן צור: האימא, שהייתה אישיות מורמת מעם, כמו שאנחנו שומעים – זהו בהחלט רצח נתעב שקשה מאוד לסלוח עליו.

יואב בן צור: אני רוצה לשלוח איחולי החלמה לאישה שנפגעה, נפצעה, היום בפיגוע בתקוע.

יואב בן צור: אני מאחל, בעזרת השם, שהקדוש-ברוך-הוא ישלח לה רפואה שלמה ותחזור לביתה בריאה ושלמה.

יואב בן צור: חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת בראש, היום זה גם יום בשורה.

יואב בן צור: זה יום בשורה, כי היום יעבור פה בקריאה שנייה ושלישית החוק להורדת תעריפי התחבורה הציבורית, שזה חוק חברתי מן המעלה הראשונה, שיזם והגה יושב-ראש תנועת ש"ס, שר הפנים והשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל אריה דרעי, מתוך ראייה חברתית להקל על כלל תושבי המדינה, ללא הבדל דת, גזע ומין.

יואב בן צור: לכולם תהיה הנחה משמעותית, ובכך ירד יוקר המחיה.

יואב בן צור: מה גם שבעזרת השם, בימים הקרובים יבוא החוק להורדת תעריפי המים, ובכך נשלים חקיקה חברתית לטובת כלל אזרחי המדינה, כי שמה לה תנועת ש"ס כמטרה לטפל כמה שיותר בשקופים.

יואב בן צור: אני רוצה לעבור לנושא של אי-אמון.

יואב בן צור: כשאנחנו מדברים על ממשלה ללא שר חוץ, רצוי שנדייק: זו ממשלה שמשרד החוץ, האמור לגבש ולעצב את מדיניות החוץ של מדינת ישראל, נמצא בידיו של ראש הפירמידה של הממשלה ומי שמתווה את מדיניות הממשלה.

יואב בן צור: מעולם לא היה תיאום כל כך מושלם בין מדיניות הממשלה לבין מדיניות החוץ האמורה לייצג את מדיניות הממשלה.

יואב בן צור: ובעיני, ואני חושב שגם בעיני רבים אחרים מחברי חברי הכנסת, המצב הנוכחי טוב לאין-ערוך ממצב שבו נאלצים הממשלה ומי שעומד בראשה להתמודד עם שר חוץ לעומתי, והיו דברים מעולם.

יואב בן צור: אם זהו ייעודו של משרד החוץ, ואני חושב שייעודו הוא לשמש הגוף הממשלתי המרכזי בגיבוש ובעיצוב ההסברה והדיפלומטיה הציבורית של מדינת ישראל ובהובלתה – ואני מצטט מהצעת חוק של חבר איתן כבל מהמחנה הציוני; אם זהו ייעודו של משרד החוץ, אני חושב שאף אחד מחברי לא יחלוק על כך, בטח לא חברי מהמחנה הציוני החברים בסיעתו של יוזם החוק.

יואב בן צור: נשגב מבינתי מה הבעיה בכך שמי שנמצא בראש הפירמידה שאמורה להגדיר את מדיניות הממשלה הוא שיגבש ויעצב את מדיניות החוץ של מדינת ישראל.

יואב בן צור: לסיום, אני לא יכול להתעלם מהטענה כאילו היעדרו של שר חוץ שאינו ראש ממשלה פוגע במשא-ומתן ובהתקדמות מדינית.

יואב בן צור: אבל על איזה משא-ומתן מדובר?

יואב בן צור: עם מי בדיוק?

יואב בן צור: עם אבו מאזן?

יואב בן צור: אני חושב שיש גבול לדמגוגיה.

יואב בן צור: משרד החוץ מתפקד היטב, הממשלה מתפקדת היטב, ובזמן שאתם מגישים אין-ספור הצעות אי-אמון, הממשלה הנוכחית מעבירה ותעביר עוד עשרות חוקים לטובתם ולרווחתם של אזרחי ישראל.

יואב בן צור: וכל עוד זה המצב, אני משער שהממשלה הנוכחית תשלים את ימיה, ולכן לא נותר אלא להמשיך לזעוק מספסלי האופוזיציה על היעדר שר חוץ רק מפני שמשרד החוץ מוחזק בידי ראש הממשלה, או להצטרף לעשייה הרבה שנעשית ועוד תיעשה.

יואב בן צור: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: גברתי היושבת-ראש, תודה, אדוני השר, חברי וחברותי חברי הכנסת, מכיוון שהדיון באי-אמון עוסק בנושא של הסתה, אני רוצה להתייחס עדיין לחשיפה של עמרי אסנהיים ב"עובדה" בשבוע שעבר, שלפיה פעילים של השמאל בעצם מבקשים להעביר לידי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים סוחרים – בעצם מוכרים של קרקעות ליהודים, ובכך הם גוזרים עליהם סוג של מיתה, עינויים – שמענו את כל הדברים שהם נאלצים לעבור.

מירב בן ארי: מה שהטריד אותי בסיפור הזה הוא בעיקר התגובה, ואני רוצה להתייחס לתגובה של השמאל הקיצוני.

מירב בן ארי: בשמאל הייתה מין תגובה רפה כזאת, אבל בשמאל הקיצוני טענו שזו מדינת ה"שטאזי", וציינתי את זה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, לא הטרידו אותם בעיקר הדברים הקשים שנאמרו שם על-ידי אותו נאווי, אלא איך בכלל שמים שתולים בתוך ארגון שמאלני, בעצם ארגון של זכויות אדם.

מירב בן ארי: אחד הדברים שגם הבנתי, שהטענה המרכזית שלהם, לפחות של השמאל הקיצוני, היא שנאווי היה איזה בורג קטן במערכת.

מירב בן ארי: באחד התיאורים תיארו אותו "האינסטלטור הירושלמי" – זאת אומרת, איזה פעיל קטן כזה, חסר חשיבות, שעל הדרך עושה קצת פרובוקציות.

מירב בן ארי: אז אני רוצה – רק כדי לחדד לך, גברתי היושבת-ראש, עזרא נאווי, וכמובן השותף שלו, הם רחוקים מלהיות פעילים קטנים.

מירב בן ארי: בגיליון ההרשעות העשיר שלו, אני אקריא לך, אפשר למצוא שימוש בלתי חוקי בנשק, גידול והחזקת סמים, כניסה לשטח סגור, איומים, הסעת שב"חים, תקיפת שוטרים, ולא נשכח, בעילת קטין בן 15, כשהוא בן 41.

מירב בן ארי: מסמך שנחשף בבית-משפט גילה גם שהוא שיתף פעולה עם ה"חמאס" מול אחת ההתנחלויות.

מירב בן ארי: ולכן, ההצגה שלו כפעיל קטן, אנונימי, בניסיון לגמד את הממצאים שנחשפו עליו ב"עובדה", היא אפילו מעליבה בעיני, כי מה עוד אפשר לעשות כדי להשקיע באותו פעיל?

מירב בן ארי: אני רוצה גם להזכיר כאן לחברי וחברותי חברי הכנסת, כשנאווי הורשע בתקיפת שוטר, עלה קמפיין בין-לאומי, שימו לב, 20,000 איש חתמו על ההסכם להציל את נאווי.

מירב בן ארי: אפשר לקרוא לזה סרט.

מירב בן ארי: בכירים באקדמיה התייצבו; יהודית קרפ, לשעבר המשנה ליועץ המשפטי, קראה לו מעל דוכן בית-המשפט "רובין הוד"; זהבה גלאון, באחת מישיבות הכנסת, קראה לו "אימפריה", ואפילו דב חנין תקף את המערכת שהרשיעה אותו.

מירב בן ארי: לכן, חשוב לי, בעיקר כשאנחנו מתעסקים בהסתה, לומר שיש כאן שני צדדים, ולא יכול להיות שכשקורה מצב כזה שמכניסים פעילים, ובצדק, לארגון כזה, שיוצא חד-משמעית נגד זכויות אדם, אי-אפשר לבוא ולגמד את זה, ואי-אפשר לבוא ולהתעסק בשאלה למה הכנסנו, כשהדיון כאן בעיני הוא פשוט מטריד.

מירב בן ארי: כי זה לא למה הכנסנו; זה שהכנסנו, גילינו את הממצאים הקשים, ועכשיו – – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

מירב בן ארי: – – – עכשיו אנחנו צריכים להבין שמדובר פה בארגון, מה שנקרא, שזכויות אדם ממנו והלאה.

מירב בן ארי: ורק עוד נקודה אחת אני חייבת לציין כאן:

מירב בן ארי: מי שלא מבין את החשיבות של להכניס אנשים לארגונים כאלה, לא מבין בדמוקרטיה, ובטח לא בחופש עיתונות.

מירב בן ארי: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני הצהריים ליווינו למנוחות בצער ובכאב גדול את דפנה מאיר, השם ייקום דמה.

בצלאל סמוטריץ': מצד אחד, אני מרגיש שזה לא זמן לאמירות קשות או לחשבונות פוליטיים.

בצלאל סמוטריץ': מצד שני, אני חושב שהאחריות שלנו, של כולנו – ומה לעשות, אני כחבר כנסת מרגיש את האחריות הזאת כבדה כבדה על הכתפיים, לחיים שנקטפו ולחיים שחלילה, חלילה, חלילה, אנחנו לא רוצים כמובן שייקטפו שוב, ולכן צריך לומר את הדברים.

בצלאל סמוטריץ': אסור לנו בשום פנים ואופן לקבל את גל הטרור הזה – ואגב, חברת הכנסת אלהרר, אני ממש לא אוהב את הביטוי הזה, גל טרור.

בצלאל סמוטריץ': זה מין משהו – – –

מירב בן ארי: איך אתה רוצה לקרוא לו?

בצלאל סמוטריץ': אסור לנו בשום פנים ואופן לקבל את אובדן החיים הכל-כך קשה הזה כגזירת גורל, כדבר שהוא מובן מאליו.

בצלאל סמוטריץ': זאת מציאות בלתי נסבלת שחייבת להיפסק.

קארין אלהרר: חבר הכנסת סמוטריץ, אתה בקואליציה, תעשו משהו.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת אלהרר, את מכירה אותי מספיק טוב בקצת זמן שאני כאן כדי לדעת שאני אומר את מה שאני חושב ולא עושה חשבונות של קואליציה–אופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': ואני, לצערי הרב – – –

קארין אלהרר: לא, בסדר.

קארין אלהרר: אבל מה אתה חושב, שבאגף הזה – – –

בצלאל סמוטריץ': אז תני לי רגע, אני – – –

קארין אלהרר: לא, אבל מה אדוני חושב, שבאגף הזה אוהבים את המציאות הזאת?

קארין אלהרר: – – –

בצלאל סמוטריץ': אני לא מסתכל עליכם; אני מסתכל על מקומו הנפקד של שר הביטחון, ואני מתקשה מאוד לברוח מהתחושה ששר הביטחון מקבל את זה כמין גזירת גורל, שטוב, מה לעשות, במדינת ישראל יש פיגועים, ויש טרור, ומה לעשות, צריך לחיות עם זה.

בצלאל סמוטריץ': וזה בעיני, כחבר הקואליציה שלא נרדם בלילות, קארין, במובן הכי פשוט של המילה – לא נרדם בלילות, כי אני נושא באחריות, גם כי אני חבר כנסת, אחד מ-120 האנשים היקרים שיושבים כאן, ובוודאי ובוודאי כחבר קואליציה, לא כמטפורה, אני לא ישן בלילות.

בצלאל סמוטריץ': זאת מציאות בלתי נסבלת.

בצלאל סמוטריץ': עוד לפני שאני בכלל נותן רעיונות – יש שר ביטחון, יש רמטכ"ל, יש ראש שב"כ; חבר'ה, תפתרו את הבעיה.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא יודעים?

בצלאל סמוטריץ': תניחו את המפתחות.

בצלאל סמוטריץ': אזרחי מדינת ישראל לא יכולים ולא צריכים לקבל את האמירות האלה כאילו זאת גזירת גורל.

חיים ילין: – – –

אביגדור ליברמן: סמוטריץ, אתה סובל מפיצול אישיות?

בצלאל סמוטריץ': אני ממש לא סובל מפיצול אישיות.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את מה שאני מרגיש ואת מה שאני מאמין, אביגדור, וזה לא קשור לקואליציה ואופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': תשתחררו מזה.

בצלאל סמוטריץ': תשתחררו לרגע מקואליציה–אופוזיציה כשאנשים מתים מסביבנו.

חיים ילין: בצלאל, אין בעיה, אבל אין מדיניות, אין מדיניות.

חיים ילין: מה אתה רוצה?

בצלאל סמוטריץ': אז הנה, אני רוצה לתת – תאריכי לי בעוד חצי דקה, כי דיברו אתי.

בצלאל סמוטריץ': בחצי דקה שנשארה אני רוצה לומר מה אני חושב.

בצלאל סמוטריץ': ועוד פעם – לא מבין גדול בביטחון, חבר הכנסת ליברמן.

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': אני, עוד לפני שאני מבין – לא מבין, לא רוצה להבין – זאת לא מציאות שאפשר לקבל אותה, נקודה.

בצלאל סמוטריץ': ובעניין הזה, הממשלה שאני חבר בה נכשלת כישלון חרוץ.

בצלאל סמוטריץ': ממשלה שלא מסוגלת לספק ביטחון לאזרחיה – במבחן התוצאה נכשלת, נקודה.

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לקואליציה–אופוזיציה?

קארין אלהרר: צודק.

בצלאל סמוטריץ': זה לא אומר, אגב, חברי לאופוזיציה, שיש כרגע אופציה יותר טובה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רצים להפיל את הממשלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אבל בנקודה הזאת הממשלה כושלת.

בצלאל סמוטריץ': ותרשי לי – –

קריאות: – – –

חיים ילין: בינתיים הם מפילים אותנו.

בצלאל סמוטריץ': – – באמת, גברתי, חצי דקה.

בצלאל סמוטריץ': אני כן רוצה נקודה אחת.

טלי פלוסקוב: רגע, תנו לו לסיים את חצי הדקה שנתתי, שהוא יצליח להגיד את עמדתו.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר, להעיר כאן נקודה אחת גדולה.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי פה יותר מפעם אחת.

בצלאל סמוטריץ': שוב, לפי עניות דעתי, בסוף, מי שרוצה לגדוע טרור צריך לגדוע את התקווה שהוא נשען עליה.

בצלאל סמוטריץ': וכל עוד ראש הממשלה שלנו מדבר על חזון שתי המדינות, הוא מטפח את התקווה ואת החזון ואת האשליה אצל הפלסטינים, ואז חלקם גם חותרים לממש את התקווה הזאת דרך הטרור.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני הולך עכשיו למשהו שהוא הרבה יותר טקטי: אנחנו חייבים להמחיש להם שטרור לא משתלם.

בצלאל סמוטריץ': חברי לקואליציה, איך יכול להיות שפלסטינים ממשיכים לנסוע בצומת בית-ענון כשפעמיים בשבוע יש בו ניסיון פיגוע?

בצלאל סמוטריץ': אז אומר לי שר הביטחון: אני חייב לשמר את מרקם החיים הטוב של הפלסטינים.

בצלאל סמוטריץ': ואללה, גם אני רוצה לשמר אחלה מרקם חיים.

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשמר מרקם חיים כדי שהם יבינו שיש להם מה להפסיד.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם אני אף פעם לא מציב את השטר הזה לפירעון, ולא ממחיש להם את מחיר ההפסד, ולא ממחיש להם שיש להם מה להפסיד, אז למה שהם יפסיקו את הטרור?

טלי פלוסקוב: תודה.

בצלאל סמוטריץ': צריך לסגור את הצירים; צריך לגבות מחירים כלכליים מהפלסטינים.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו נחיה בשקט, יהיו להם חיים טובים, ואם אצלנו יירצחו אנשים ברחובות, אז לא יהיו להם חיים טובים, נקודה.

בצלאל סמוטריץ': מה לא ברור בזה?

בצלאל סמוטריץ': תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

אביגדור ליברמן: אדוני השר, גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו ראינו ביומיים האחרונים הסלמה נוספת בטרור הפלסטיני הפוגע בנו יום-יום.

אביגדור ליברמן: אתמול זאת הייתה חדירה ליישוב עתניאל, שבה נרצחה דפנה מאיר, והיום חדירה ליישוב תקוע, שבה נפצעה אישה בהיריון, מיכל פרומן.

אביגדור ליברמן: וכמובן, קודם כול, תנחומי למשפחת מאיר ואיחולי החלמה מהירה למיכל פרומן.

אביגדור ליברמן: אבל זה חלק מאותה הידרדרות במצב הביטחוני והמדיני של מדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: וכשאני מדבר על האטימות בתחום המדיני, על כך שראש הממשלה עשה פוגרום במשרד החוץ, שמשרד החוץ לא קיים, אולי הדוגמה הבולטת זו ההחלטה לסגור ארבע נציגויות ושתי שגרירויות, האחת באל-סלבדור והשנייה בבלרוס.

אביגדור ליברמן: מהי העלות של אותה שגרירות בפרופיל של בלרוס או אל-סלבדור?

אביגדור ליברמן: כמה עולה למדינת ישראל להחזיק שגרירות מן הסוג הזה?

אביגדור ליברמן: 4 מיליון שקל.

אביגדור ליברמן: אז לא מצאנו 4 מיליון שקל לשגרירות בבלרוס ו-4 מיליון שקל לשגרירות באל-סלבדור?

אביגדור ליברמן: מה התשובה?

אביגדור ליברמן: שאותה שגרירות אל-סלבדור בתל-אביב היום עוברת לרמאללה, ואותו דבר שגרירות בלרוס; סוגרים בתל-אביב ומעבירים לרמאללה.

אורלי לוי אבקסיס: במחאה.

אביגדור ליברמן: כמובן במחאה.

אביגדור ליברמן: מהי העלות של הסכמים קואליציוניים שחולקו פה ביד נדיבה?

אביגדור ליברמן: 12 מיליארד ו-400 מיליון שקל, חולקו ממש בהינף יד, בלי בקרה, לכל דורש.

אביגדור ליברמן: מה העודף התקציבי?

אביגדור ליברמן: ראינו, הרי הצבענו על הצעת התקציב.

אביגדור ליברמן: עודף התקציב של מדינת ישראל בשנה הזאת – 23 מיליארד שקל.

אביגדור ליברמן: ולא מצאו 4 מיליון שקל לשגרירות אחת ועוד 4 מיליון שקל לשגרירות השנייה.

אביגדור ליברמן: ואחר כך אנחנו מופתעים: הידרדרות במצב המדיני, במצבה המדיני של ישראל; כולם רוצים לפתוח נציגויות ברמאללה וכולם סוגרים נציגויות בתל-אביב.

אביגדור ליברמן: איזה מין חוכמה?

אביגדור ליברמן: רק אתמול התבשרנו על סנקציות חדשות שהוחלט עליהן במועצת שרי החוץ של אירופה.

אביגדור ליברמן: האם היה אפשר למנוע את זה?

אביגדור ליברמן: בוודאי היה אפשר למנוע.

אביגדור ליברמן: מתי התחיל ראש הממשלה להרים טלפונים לעמיתיו שרי החוץ האירופים?

אביגדור ליברמן: רק אתמול, אחרי שההחלטה התקבלה.

אביגדור ליברמן: אחרי שהחלב נשפך אתה נזכר?

אביגדור ליברמן: הרי דנו על ההחלטה הזאת, המתגבשת, כבר חודשים רבים.

אביגדור ליברמן: איך לא מצאת זמן להרים טלפונים חודשים לפני זה, לשלוח לשם את בכירי הדיפלומטים שלנו?

אביגדור ליברמן: כולם יושבים מתוסכלים באפס מעש פה בירושלים כי אין תקציב לנסיעות, אין תקציב לפעילות – קיצצו בתקציב משרד החוץ.

אביגדור ליברמן: המשרד היחידי שבו קוצץ התקציב במונחים ריאליים הוא משרד החוץ.

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

אביגדור ליברמן: כלומר, מצבנו הבין-לאומי, המדיני, הוא מצוין, אפשר לקצץ בתקציב משרד החוץ.

אביגדור ליברמן: אני רק, ברשותך, היושבת-ראש, עוד דקה.

אביגדור ליברמן: אני לא רוצה לדבר על הצביעות של ההחלטה בנוגע לסנקציות נגד איראן.

אביגדור ליברמן: דווקא עכשיו התקבלה החלטה סופית לבטל את הסנקציות, כשבאיראן מכריזים על תחרות – הקריקטורה הכי טובה בנושא השואה, עם פרס של 50,000 דולר לקריקטורה הכי טובה.

אביגדור ליברמן: אבל גם מבחינתנו, האם אנחנו עשינו מה שהיינו צריכים לעשות?

אביגדור ליברמן: אני אומר לכם – לא.

אביגדור ליברמן: וזה לא הזמן וזה לא הפורום לדיון, אבל כשראש הממשלה דיבר גבוהה-גבוהה, "כל האופציות על השולחן", למה הוא בדיוק התכוון?

טלי פלוסקוב: תודה.

אביגדור ליברמן: הוא כנראה התכוון שהאופציה המועדפת עליו היא האופציה לא לעשות כלום.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

אביגדור ליברמן: ולכן – סליחה – ולכן אני רק רוצה להגיע למסקנה היחידה שיש לי: שאין לנו ראש ממשלה מתפקד, שיש פוליטיקאי שמנסה לשרוד, ולכן אין לנו ביטחון, לכן יש לנו טרור ושפיכות דמים.

אביגדור ליברמן: אני מציע שראש הממשלה יפטר דחוף את שר החוץ, יסיק מסקנות וסוף-סוף יתייחס למשרד החוץ ברצינות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אביגדור ליברמן.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת שר הבריאות יעקב ליצמן.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני דווקא רוצה לדבר על מה שקורה ב"מגה".

יעקב ליצמן: המצב שם – אמללו 1,000, 2,000 משפחות.

אורלי לוי אבקסיס: 3,500 משפחות.

יעקב ליצמן: 3,500 משפחות.

יעקב ליצמן: העשירים הועשרו, וכולנו שותקים.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה מצב לא נורמלי, מצב שאי-אפשר לעבור עליו לסדר-היום.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה בית-המשפט החליט היום, אם הוא החליט.

מאיר כהן: להשהות ל-30 יום.

יעקב ליצמן: לְמה?

מאיר כהן: ל-30 יום.

יעקב ליצמן: כן, כמה 30 יום הם קיבלו כבר?

יעקב ליצמן: מה?

יעקב ליצמן: שטויות.

יעקב ליצמן: אז אולי ימכרו את זה, אולי לא, לא יודע.

יעקב ליצמן: כל זמן שהם לא יכניסו את היד לכיס, לא יהיה שום דבר.

יעקב ליצמן: אבל אני מניח שאתם ציפיתם גם שאני אדבר על השבת.

יעקב ליצמן: הם הרסו, דרסו ברגל גסה את השבת.

יעקב ליצמן: רק מי שעושה את זה יכול לדרוס גם משפחות.

יעקב ליצמן: מי שעושה את זה בגסות, כמו שהוא עשה את זה – ואני מדבר על מה שהיה בעבר – רק הוא יכול לעשות, לקחת משפחות.

יעקב ליצמן: הם לא שילמו כלום מכספם.

יעקב ליצמן: מכיסם, מכספם לא ירד שום דבר.

יעקב ליצמן: רק התעשרו.

יעקב ליצמן: לפני יומיים-שלושה קיבלו בונוסים; אחד ביקש – לא, הוא לא קיבל, אולי כן קיבל – דודי ויסמן.

אורלי לוי אבקסיס: קפלן קיבל למעלה מ-500,000 שקל.

יעקב ליצמן: 500,000?

יעקב ליצמן: אבל קפלן לפחות עבד.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר – הוא לא בעל-הבית.

יעקב ליצמן: אבל הבעלבתים שם, נורא ואיום.

יעקב ליצמן: ולכן אני חוזר רק על הקטע הזה – רק מי שיודע והרס ודרס את השבת בריש גלי, רק בן-אדם כזה יש לו החוצפה לדרוס משפחות, לאמלל אותן, להוציא מהן את הכסף ולעשות את מה שהוא עוד מתעשר ממנו.

יעקב ליצמן: אני חושב שהגיע הזמן שאנחנו נעשה מחאה ציבורית נגד כל מה שקורה שם.

יעקב ליצמן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת שר הבריאות יעקב ליצמן.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אילן גילאון – בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת שרציתי לדבר על "מגה", ואולי עוד אספיק לדבר בסוף הדברים, אבל איך אפשר להתעלם כאשר דפנה מאור, בחורה עוד לא בת 40 – דפנה מאיר, סליחה.

אילן גילאון: ואומרים שרצח אם לעיני עולליה, גברתי, עוד לא ברא לא השטן ולא האבא של השטן.

אילן גילאון: אני קורא מכאן לפלסטינים: אל תבחרו בדרך המוות.

אילן גילאון: גם כאשר ייאושכם גדול, אל תבחרו בדרך המוות ובאג'נדה הזאת.

אילן גילאון: דמכם בראשכם.

אילן גילאון: וזה לא יינקה בשום מקום.

אילן גילאון: אבל אני שואל את עצמי, גברתי, למה היינו צריכים להגיע עד כאן?

אילן גילאון: למי האחריות לכך?

אילן גילאון: זה הקורבן ה-29 של גל הטרור האחרון.

אילן גילאון: אני בא ממקום, גברתי, שהחיים הם הדבר הקדוש היחיד שקיים, ואין קדוש ממנו, ואין קדוש מעבר אליו.

אילן גילאון: מדוע אישה בת 40, אם לשישה ילדים, צריכה לאבד את חייה?

אילן גילאון: אני תובע את החשבון הזה מהממשלה הזאת.

אילן גילאון: אני תובע את הביטחון הזה מהממשלה הזאת, ואני רוצה לדעת במה אתם טובים.

אילן גילאון: במה אתה טוב, ראש הממשלה, מר ביטחון?

אילן גילאון: פיגועים יום-יום ואנשים נהרגים, ואין ביטחון.

אילן גילאון: "מגה" עלול להיות פיגוע חברתי רב-נפגעים, גברתי.

אילן גילאון: ואני מחבר את הדברים כדי להראות שאני לא מבין.

אילן גילאון: אמר כאן קודם השר יריב לוין: לא הייתה כממשלה הזאת.

אילן גילאון: כממשלה הזאת למה?

אילן גילאון: מה בדיוק?

אילן גילאון: לאיזה הצלחות בדיוק?

אילן גילאון: לזה שסוכסכנו – שאנחנו מסוכסכים עם כל העולם?

אילן גילאון: לזה שאנחנו חושבים שאנחנו כל הזמן צודקים?

אילן גילאון: כן, יתפסו את הרוצח המתועב.

אילן גילאון: מה זה "רוצח מתועב"?

אילן גילאון: יש רוצח שאיננו מתועב?

אילן גילאון: מתועב שבמתועבים.

אילן גילאון: אז יתפסו אותו.

אילן גילאון: זה לא יחזיר את החיים של האישה הזו.

אילן גילאון: ובמקום כל הזמן לחשוב מי צדק קודם ומי היה קודם – זה לא משנה.

אילן גילאון: תפתרו את הבעיה בפתרון לחיים, ותבינו את העובדה המאוד-בסיסית, שאפשר, ממשלתי היקרה, מדי פעם להשתמש גם במוח.

אילן גילאון: גם במוח, לא רק בכוח.

אילן גילאון: כי דרך הכוח לא הובילה לשום מקום.

אילן גילאון: ואתם יודעים את זה.

אילן גילאון: שאם לא כן, מדוע אנחנו מאבדים חיים של אנשים שלא יצעדו יותר בשדותינו ולא יתפסו יותר את מקום החניה שלנו?

אילן גילאון: והאישה הזאת לא תזכה לקנות מתנה שסבתא קונה לילדיה.

אילן גילאון: למה?

אילן גילאון: מדוע, גברתי?

אילן גילאון: ואני את הדבר הזה תולה כקולר באחריות הממשלה הזאת.

אילן גילאון: ושיהיה ברור לגמרי, לא נתתם, לא רמת חיים, לא איכות חיים, ואתם אינכם נותנים חיים.

אילן גילאון: לכן אתם צריכים להסתלק מן העולם ולהסתלק מפה כממשלה ולא להיות כאן יותר.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אילן גילאון.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איוב קרא, אחרון הדוברים.

טלי פלוסקוב: לאחר מכן – יסכם את הדיון השר יריב לוין.

איוב קרא: גברתי היושבת-ראש, אני שמעתי בקשב את הדברים שעלו כאן.

איוב קרא: ולפעמים אני מעלה תהיות, האם האנשים מימיני כרגע רואים את מה שמתחולל במזרח התיכון, או שהם עוצמים עיניים וכאילו דבר לא קורה כאן?

איוב קרא: זו לא חוכמה להטיף על דברים שבעצם אנחנו רואים יום-יום, שעה-שעה.

איוב קרא: יש מצב היום שלא היה מאז ומעולם.

איוב קרא: יש קואליציה בראשות סעודיה, שכוללת 34 מדינות שבעצם חרתו על דגלן להילחם בהקצנה באותם אויבים שלנו.

איוב קרא: רק יש מישהו שחושב שבעצם זה לא טוב קשר גלוי עם אותן 34 מדינות.

איוב קרא: אבל הפניות קיימות, הקשרים קיימים עם חלק מהן לפחות, וצריך לקרוא לילד בשמו: אם לא היה גל הטרור הזה, הוא היה בעצם מעצים ומגיע לממדים הרבה יותר גדולים ממה שאנחנו רואים עכשיו.

איוב קרא: אנחנו נלחמים בטרוריסטים שמסוגלים להרוג אישה ליד ילדיה.

איוב קרא: אנחנו נאבקים בטרוריסטים שבעצם תוקעים סכין באישה בהיריון.

איוב קרא: אלה האויבים שאנחנו נלחמים נגדם.

איוב קרא: ובמקום לגבות את הממשלה בעשייה שלה בתקופה האחרונה – אנחנו רק לפני חודש וחצי, חודשיים, בפעם הראשונה, הכנסנו 1,500 ירדנים, בפעם הראשונה, לעבוד באילת באופן יומי.

איוב קרא: לא היה כדבר הזה מעולם.

איוב קרא: עשיתי ביקור שם, והם מודים לשמים.

איוב קרא: זה פיילוט שאנחנו הולכים להמשיך אתו גם באזור ים-המלח, לעוד 4,000 עובדים בהמשך, ועוד הרבה עסקים מתפתחים עם ירדן ועם חברות ישראליות.

איוב קרא: אנחנו מאז 1995 ניסינו להקים גשר בשער-הירדן, ליד בית-שאן, כדי להביא ל-Free Zone, לאזור תעסוקה ותעשייה חופשי.

איוב קרא: מאז 1995 לא היה פתרון לאותו גשר.

איוב קרא: הממשלה הנוכחית גיבתה אותי, ואנחנו יצאנו למכרז של 60 מיליון שקל כדי לקדם את האזור הכי חשוב בהסכם השלום עם ירדן, ואו-טו-טו יש זכייה.

איוב קרא: בחודשים הקרובים יתחילו לבנות את אזור התעשייה והתעסוקה החדש.

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

איוב קרא: אני רוצה לומר שההקצנה הזאת לא קיימת.

איוב קרא: אם הייתה הקצנה של הממשלה הזאת, לא הייתה הקצאת 15 מיליארד שקל למגזר הערבי, וכמעט 2.5 מיליארד למגזר הדרוזי, ועוד מיליארדים למגזר הבדואי.

איוב קרא: על מה אנחנו מדברים?

איוב קרא: איפה היה הדבר הזה?

איוב קרא: אי-אפשר לזרוק דברי הבל שאין להם מקום בעולם הזה במקום לתת גיבוי.

איוב קרא: זו תקופה קשה, ואני קורא לכם, האנשים מצד ימין, להצטרף לממשלה.

איוב קרא: התקופה היא תקופת מבחן.

איוב קרא: תבואו להיות חלק מהקואליציה, כדי למגר את טרור, למגר את "דאעש", למגר את הג'יהאדיסטים למיניהם.

חיים ילין: מה מפריע לראש הממשלה לעשות את זה?

איוב קרא: וזו התשובה הנכונה – –

טלי פלוסקוב: תודה.

מיקי לוי: מה מפריע לראש הממשלה לעשות את זה?

מיקי לוי: מה מפריע לראש הממשלה לעשות את זה?

איוב קרא: – – כדי להציל את מה שאפשר להציל בכל הסוגיה הזאת.

מיקי לוי: מה מפריע לראש הממשלה לעשות את זה?

מיקי לוי: מה מפריע לראש הממשלה לעשות את זה?

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

טלי פלוסקוב: יסכם את הדיון השר המקשר חבר הכנסת יריב לוין.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת כהן מחייך, אומר לעצמו: נו, מה השבוע?

קארין אלהרר: מה תגיד היום?

יריב לוין: מה אני אגיד היום?

יריב לוין: לא, זה אפילו לא מה אני אגיד היום; מה אני אגיד היום שעוד לא אמרתי היום, כי כבר הייתי פה על הדוכן פעמיים.

יריב לוין: אז האמת היא שחשבתי מה אני אעשה.

יריב לוין: נזכרתי בעוד אמירה אחת של חבר הכנסת חנין – – –

מאיר כהן: – – –

יריב לוין: כן, זה נכון.

יריב לוין: נזכרתי בעוד אמירה אחת של חבר הכנסת חנין, שבכל זאת, אני חושב, הייתה ראויה לתגובה גם קודם, אבל בוודאי, אם יש זמן, היא ראויה לתגובה עכשיו.

יריב לוין: דיברת, חבר הכנסת חנין, בהתלהבות אדירה על יישום הסכם הגרעין עם איראן.

יריב לוין: איזו ברכה.

יריב לוין: הנה, נפתרו בעיות העולם.

יריב לוין: הכול כבר טוב.

יריב לוין: האיראנים מפרקים – –

דב חנין: זה ממש לא מה שאמרתי.

יריב לוין: – – הדיפלומטיה – לא שמעת את עצמך.

יריב לוין: אני דווקא הקשבתי לך.

יריב לוין: הדיפלומטיה כבר ניצחה, והנה לנו הוכחה שאפשר בדרכים דיפלומטיות להשיג את הכול, ואין צורך בשום דבר אחר.

יריב לוין: אז טוב, חבר הכנסת חנין, בוא נעשה סדר.

יריב לוין: אתה יודע שלכל אורך המאבק שניהלה הממשלה – ואגב, ממשיכה לנהל – בנושא ההסכם הזה, אולי האמירה הכי חשובה הייתה שהבעיה הכי קשה בהסכם הזה היא העובדה שגם אם יקרה מה שלדעתי אין ספק שלא יקרה, אבל גם אם יקרה הבלתי-אפשרי, ואיראן תקיים את כולו, עד האות האחרונה, הרי שתוצאתו תהיה שלאיראן יהיה נשק גרעיני ביד.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: משום שאפילו לפי שיטת ההסכם הזה, בתום פרק זמן לא ארוך מדי איראן תוכל להמשיך לפעול ולפתח את הנשק הגרעיני בלי שום מגבלות.

יריב לוין: כל המגבלות שהוטלו עליה תוסרנה.

יריב לוין: ואמרנו גם שפה טמון אולי הסוד הגדול של ההסכם הזה, ואולי הבעיה הגדולה ביותר שלו, שבעוד כולם עלולים להתפעל ממימוש ההסכם, הנתיב לפצצה נסלל.

יריב לוין: והנה, אמרנו עוד דבר.

יריב לוין: אמרנו שההסכם הזה יש בו חור שני גדול מאוד: מנגנוני הפיקוח שישנם בו לא מספיק טובים, לא מספיק יעילים, לא מאפשרים באמת מעקב אמיתי אחרי מה שמתרחש שם; לא מאפשרים למנוע בזמן אמת הפרות, וגם צריך להגיד את האמת – מקשים מאוד על היכולת לעשות משהו אם ההפרות האלה תתגלינה.

יריב לוין: אז, חבר הכנסת חנין, הנה כי כן, העובדה שנקבע שלכאורה איראן עמדה בצעדים הראשונים שהייתה אמורה לבצע, והנושא הזה לכאורה מצדיק את ביטולן של הסנקציות, זו סיבה למסיבה או זו סיבה לדאגה?

יריב לוין: זה בכלל אומר משהו?

יריב לוין: הלוא זה בדיוק מה שחששנו ממנו.

יריב לוין: זו בדיוק הסיבה שאנחנו מודאגים ומוטרדים, משום שהיה ברור שמנגנוני האכיפה האלה אינם מספיק טובים, ומנגנוני הביקורת אינם מספיק טובים, והיכולת לוודא ולעמוד על תמונת מצב ההפרות בזמן אמת היא לא מספיק טובה.

יריב לוין: בדיוק על זה התרענו.

יריב לוין: אז מאיפה הצהלה הזאת?

יריב לוין: מאיפה הביטחון הזה, בהבל פה כמעט, שהכול בסדר, שיש לנו סיבות כאלה טובות לשמוח?

יריב לוין: אני אגיד לך עוד דבר, חבר הכנסת חנין, על הניצחון הדיפלומטי הגדול הזה.

יריב לוין: להטיל את הסנקציות, זו הייתה משימה קשה וארוכת שנים.

יריב לוין: היא, אגב, הייתה הישג מדיני אדיר.

יריב לוין: לבטל אותן – ראית כמה מהר, באבחת חרב כמעט.

יריב לוין: ומה נעשה עכשיו, חבר הכנסת חנין, אם תהיינה הפרות ואם נצליח בכל זאת, ולמרות הקשיים, לגלות אותן, ואפילו אם ישתכנע העולם שזה המצב?

יריב לוין: מה יידרש, אם בכלל אפשר יהיה, כדי להחזיר את הסנקציות למקומן?

יריב לוין: אז אני שואל אותך שוב: מה הסיבה לקורת הרוח והזחיחות הזאת?

יריב לוין: אבל, חבר הכנסת חנין, בזה זה לא מסתיים, הרי.

יריב לוין: כי בצד ההסכם הזה, שפותח את כל הפתחים הרחבים האלה לכיוון הפצצה, מסתתרת, לצערי הרב, בעיה נוספת, גדולה ביותר: ההסכם הזה יאפשר לאיראן להזרים לקופתה את הכספים שהיא זקוקה להם לא למטרות שלום, לא לשיפור מצב תושביה, אלא קודם כול, ובראש ובראשונה, כדי לשמן בכסף רב יותר ובמהירות גבוהה יותר את מנגנוני הטרור שלה בכל העולם.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אינני מכיר אף פרלמנט של אף מדינה מערבית שיש בו כזאת קורת-רוח מן הבשורה שאיראן מקבלת את הכסף שיגיע לידיים של ה"חיזבאללה", ויגיע לידיים של החות'ים בתימן, ויגיע לידיים של תאי טרור איראניים ברחבי העולם כולו.

יריב לוין: חבר הכנסת חנין, זאת בשורה כל כך טובה?

יריב לוין: זה ניצחון לדיפלומטיה, או שזה כישלון חרוץ, קוצר ראות וסיכון אדיר, אדיר, שכולנו עלולים, חבר הכנסת חנין, בקרוב מאוד לשלם את מחירו?

יריב לוין: וכולנו, אגב, זה לא רק מדינת ישראל, לא רק אזרחי ישראל.

יריב לוין: לצערי הרב מדובר באיום ובסיכון ובכסף שיתד

יריב לוין: לק טרור שיכול לפגוע בכל אזרח בכל מקום על רחבי הגלובוס, כפי שכבר קרה לא פעם בעבר.

יריב לוין: ועוד הערה – אני רואה, חבר הכנסת חנין, שאתה ככה מתקרב אלי – – –

דב חנין: לא באופן מאיים.

יריב לוין: לא, לא, לא.

יריב לוין: חס וחלילה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפריד בין הנצים.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שחבר הכנסת חנין הוא בר-פלוגתא קשה, אבל גם הגון, וגם – –

יולי יואל אדלשטיין: מסכים אתך במאה אחוז.

יריב לוין: – – הייתי אומר, בוודאי לא מאלה שצריך לחוש מאוים בגללם.

יריב לוין: עם זאת, אין הרבה טעם להשיב לו כשהוא לא מקשיב, וזאת בעיה.

יריב לוין: אם כי אני מודה שהוא כבר הקשיב זמן די רב עד עכשיו, גם זה אפשר להגיד לזכותו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא אשם בצרות של הקואליציה בוודאי.

יריב לוין: זה נכון.

יריב לוין: אבל, חבר הכנסת חנין, בכל זאת, משחזרת אלינו, יש – – –

דב חנין: – – –

יריב לוין: למה?

יריב לוין: אני באמצע התשובה.

יריב לוין: טוב, אני אסיים, חבר הכנסת חנין, ואומר לך שאני חייב לך עוד התייחסות אחת ביחס לנזק האדיר שטמון בהסכם הזה ומדוע אין לנו שום סיבה לשמוח על ביצועו.

יריב לוין: והתשובה הזאת, אני מניח, תינתן במועד קרוב, כי הזדמנויות הרי לא תחסרנה.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר בין הממשלה לכנסת חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לרבות השרים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: כן, קודם כול למען הסר ספק לגבי תוצאות ההצבעה אחר כך, חבר הכנסת אילן גילאון הודיע על כך שעמדת ההצבעה שלו מושבתת, לכן הוא יצביע ידנית עד שתטופל הבעיה.

יולי יואל אדלשטיין: נצרף את קולו ודאי לפי אופי ההצבעה שלו.

יולי יואל אדלשטיין: דבר שני, הונחה על שולחנה של הכנסת הצעת חוק שיצאה מוועדת הכספים לקריאה שנייה ושלישית, הצעת חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016.

יולי יואל אדלשטיין: אין להצעה לא בקשות דיבור ולא הסתייגויות, ולכן נשלב אותה בתחילת סדר החקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין ודאי ישאל עכשיו, ובצדק: אז למה סדר-היום לא מעודכן?

יולי יואל אדלשטיין: ואני אשיב לו – כי הוא לוחם ידוע למען הגנת הסביבה – שביקשתי מן המזכירות לא להדפיס סדר-יום חדש ולחסוך בנייר.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הזאת, כפי שאמרתי, לא שנויה בשום מחלוקת, נתמכת על-ידי אופוזיציה-קואליציה, היא תקבל גם אישור מן האופוזיציה להעלות אותה על סדר-היום, לכן ביקשתי לא להדפיס סדר-יום חדש ולהוציא עוד מאות דפי נייר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות האי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מדיניות חוץ כושלת של ישראל; מדינה ללא שר חוץ פוגעת בהתקדמות המדינית ובמשא-ומתן ומכרסמת באינטרסים המדיניים, הביטחוניים והכלכליים שלה, מטעם המחנה הציוני – מי בעד האי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה – 41 נגד – 55 נמנעים – 9 הצעת סיעת המחנה הציוני להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן גילאון הצביע בעד הצעת האי-אמון, לכן בעד ההצעה – 42, בצירוף אילן גילאון, 55 מתנגדים, תשעה נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת האי-אמון של המחנה הציוני לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם הרשימה המשותפת – ממשלה כושלת בוחרת בהסתה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההצעה של הרשימה המשותפת?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה – 46 נגד – 54 נמנעים – אין הצעת סיעת הרשימה המשותפת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 46, נגד – 54, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת האי-אמון של הרשימה המשותפת נדחתה.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, בעד – 47, בצירוף קולו של אילן גילאון, אבל זה לא משנה את תוצאות ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: השיתוק של ראש הממשלה ושר הביטחון בהתמודדות עם האתגר הביטחוני, מטעם יש עתיד – מי בעד ההצעה?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה – 41 נגד – 55 נמנעים – 8 הצעת סיעת יש עתיד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אילן גילאון תומך בהצעת האי-אמון, לכן בעד – 42, נגד – 55, שמונה נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת האי-אמון מטעם יש עתיד לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נשמע את הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 9(א)(8) לחוק הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר המקשר חבר הכנסת יריב לוין למסור את ההודעה בנוגע להתפטרותו של משולם נהרי מתפקיד סגן שר במשרד הרווחה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברות וחברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(8) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי כהונתו של סגן השר במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת משולם נהרי, נפסקה ביום 13 בינואר 2016, בשעה 21:12, וזאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר חבר הכנסת משולם נהרי לשר הרווחה והשירותים החברתיים את כתב התפטרותו מתפקידו כסגן השר במשרד הזה, הכול לפי הוראות סעיף 25(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר המקשר חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הודעה בלבד, שבעצם לא משנה את המציאות שכבר נקבעה.

יולי יואל אדלשטיין: מה העלה הבירור בקשר לחבר הכנסת שלח?

יולי יואל אדלשטיין: אדוני בבקשה יעלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה קצרה בלבד.

עפר שלח: אדוני היושב-ראש, בתשובתו על הצעת האי-אמון שנימקתי התייחס סגן שר הביטחון באופן אישי ופוגעני גם אלי וגם אל חברי ועדת החוץ והביטחון בכלל.

עפר שלח: מדובר, חבר הכנסת בר-לב, בוועדת המשנה בראשותך.

עפר שלח: הייתי מציע שגם אתה תיקח את זה באופן אישי לחלוטין, מכיוון שמדובר בהאשמה חסרת שחר.

עפר שלח: ציטטתי כאן מידיעה עיתונאית, ואני אומר לכם מתוך ידיעה מוחלטת: מקורה לא היה בחברי ועדת החוץ והביטחון.

עפר שלח: להבדיל מההאשמות שרצות מדי פעם בין חברי הקבינט, מוועדת החוץ והביטחון ובוודאי מוועדות המשנה שלה אין ולא יהיו הדלפות, וסגן שר הביטחון, שלא הייתה לו כאן תשובה מהותית על הטענות שהעליתי, בחר במקום זה לתקוף אישית ולהאשים, חבר הכנסת בר-לב, אותך, אותי ואת חברינו לוועדת המשנה בהדלפה.

עפר שלח: האשמה חסרת שחר לחלוטין.

עפר שלח: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עפר שלח.

יולי יואל אדלשטיין: העמדה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/998; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 8944; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, כפי שאמרתי, נשמע את חבר הכנסת משה גפני, שיציג לנו את הצעת חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגות, אין בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: מייד בסיום דבריו של יושב-ראש ועדת הכספים אנחנו נצביע.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, אני מתכבד להגיש למליאת הכנסת את הצעת חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: הצעת החוק הזאת אושרה בממשלה ביוזמתו של השר הרב אריה דרעי, והיא חלק מההסכם הקואליציוני של ש"ס.

משה גפני: הצעת החוק מדברת על הפחתת תעריפי התחבורה הציבורית ב-14.5%, וזו בעצם הפחתת המע"מ.

משה גפני: אני רוצה להסביר – ושר הפנים והפריפריה והנגב והגליל הציג את החוק בוועדת הכספים הבוקר.

משה גפני: הצעת החוק – אני אומר לשבחם של חברי הוועדה, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, כולם תמכו בהצעת החוק ובירכו על כך – הצעת החוק הזאת נעשתה באופן קצת משונה.

משה גפני: מצד אחד, התביעה של השר דרעי הייתה להוריד את המע"מ, שלא יהיה מע"מ על התעריפים של התחבורה הציבורית, ומצד שני, באו אנשי משרד האוצר ואמרו שהם לא רוצים שיהיה מע"מ דיפרנציאלי, שיש דברים שיש עליהם מע"מ ויש דברים שאין עליהם מע"מ, ולכן – אני עושה את זה מהר – מפחיתים את המחירים של התחבורה הציבורית בשווי המע"מ, אבל לא מורידים את המע"מ עצמו, שזה דבר משונה.

משה גפני: למה זה משונה?

משה גפני: מכיוון שכדי להפחית תעריפים צריך תהליך.

משה גפני: התהליך הוא צו הפיקוח על המחירים; לפני זה יש ועדת המחירים.

משה גפני: זה תהליך לא קצר – עד שוועדת המחירים מתכנסת ועד שהשרים מתכנסים כדי לקבוע את צו הפיקוח עובר זמן.

משה גפני: והמשמעות של העניין – בשלב מסוים יהיה אפשר לבטל את ההפחתה הזאת באיזו קונסטלציה.

משה גפני: אנחנו בוועדה עשינו כמה שינויים; אני אומר אותם בקצרה.

משה גפני: בהצעת החוק המקורית יש שישה סעיפים; בהצעת החוק המוגשת לפניכם יש רק ארבעה סעיפים.

משה גפני: מיקדנו אותה בהפחתה הזאת, שזה מה שיהיה, לא יהיה מעבר לזה; קבענו – בסעיף 2 המונח לפניכם קבענו תאריך, עד מתי עושים את ההפחתה – עד ליום י"ד בשבט התשע"ו, 24 בינואר – בתוך שבוע ימים התעריפים צריכים להיות מופחתים; הורדנו את שני הסעיפים האחרונים שהיו בהצעת החוק המקורית.

משה גפני: בהצעת החוק המקורית היה באמור בסעיף 4 כדי למנוע שינויי תעריפים.

משה גפני: חששנו מהסעיף הזה, שבהמשך יהיה אפשר לפגוע בהפחתה הזאת והורדנו את הסעיף הזה; הוא לא קיים.

משה גפני: הורדנו את סעיף 6, ששר האוצר, הממונה על ביצועו של חוק זה, בהסכמת שר התחבורה והבטיחות בדרכים, יכול להתקין תקנות – גם זה לא קשור לעניין.

משה גפני: קבענו, חד-משמעית: בתוך שבוע – אני מסיים – הוועדה של שני השרים צריכה לקבוע, לאחר ועדת המחירים.

משה גפני: הכול צריך להיעשות בתוך שבוע.

משה גפני: משרד האוצר הסכים לזה, משרד התחבורה הסכים לזה, בתוך שבוע המחירים יופחתו, וקיבענו את ההחלטה הזאת של הממשלה וההסכמה שהייתה עם שר האוצר שלך, אדוני שר הפנים.

משה גפני: ההחלטה הזאת, שמפחיתים את המחירים בגובה המע"מ, שזה יוצא 14.5%, תיכנס לתוקפה מייד.

משה גפני: יהיה קשה מאוד לבטל אותה, מכיוון שזה חוק שעובר בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אני מודה לחברי הוועדה שסייעו בדיון כדי להגיע לתוצאה הזאת, גם לאופוזיציה וגם לקואליציה.

משה גפני: אין בקשה לרשות דיבור, אין הסתייגויות לחוק הזה.

משה גפני: אני מבקש, גברתי היושבת-ראש, את תמיכת הכנסת בהצעת החוק החשובה הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני.

טלי פלוסקוב: רבותי, יהיו לנו עכשיו שתי הצבעות ברצף, קריאה שנייה ושלישית, ולכן אני מבקשת שתחזרו למקומכם.

טלי פלוסקוב: אנחנו הולכים להצביע על הצעת חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016, בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–4 – 91 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

טלי פלוסקוב: 91 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קריאות: – – –

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת אורלי לוי הצביעה בעד, מבקשת לרשום לפרוטוקול.

נחמן שי: להוסיף אותי בבקשה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יאיר לפיד וחבר הכנסת נחמן שי – לפרוטוקול, להוסיף את ההצבעה בעד.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

טלי פלוסקוב: רבותי, אני מבקשת, מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 92 נגד – אין נמנעים – אין חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016, נתקבל.

טלי פלוסקוב: 92 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק תעריפי – – –

אריה מכלוף דרעי: – – –

טלי פלוסקוב: כן, כן, ברגע שאני אקריא.

טלי פלוסקוב: השר אריה מכלוף דרעי מבקש לומר כמה מילים מהדוכן.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

אריה מכלוף דרעי: אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לכל חברי הבית שהתאחדו סביב הצעת חוק שהמשמעות שלה, שבימים הקרובים, כל אזרחי מדינת ישראל שמשתמשים בתחבורה הציבורית ישלמו פחות 14.5% נטו, שזה כל גובה המע"מ.

אריה מכלוף דרעי: זו סנונית ראשונה, בעזרת השם, לקראת המשך הורדת יוקר המחיה.

אריה מכלוף דרעי: בשבוע הבא, בעזרת השם, נביא הצעת חוק בנושא הפחתת מחירי המים, באותו שיעור.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה להודות, ראשית, לראש הממשלה, שנתן לי גיבוי מלא לאורך כל הדרך במאבק על התקציב ועל החוק; לשר האוצר, ידידי השר כחלון – תבורך, וזו רק ההתחלה.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו גומרים עם זה, נתחיל דברים אחרים, בעזרת השם.

אריה מכלוף דרעי: וליושב-ראש הוועדה, הרב משה גפני, יישר כוח גדול על הבמה המכובדת, על הזריזות, על המקצועיות, ואני מודה לכולם.

אריה מכלוף דרעי: ובאמת, אזרחי מדינת ישראל ראויים לכך, בעיקר השכבות החלשות יותר, שיהיה להם היום פחות עול של יוקר המחיה ויוכלו לחיות יותר בכבוד.

אריה מכלוף דרעי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכבוד השר.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי חוק תעריפי התחבורה הציבורית, התשע"ו–2016, עבר בקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: [מס' מ/893; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 5017; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

טלי פלוסקוב: הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (מס' 9), התשע"ו–2016, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – וזה המקום להשתתף בצערו של חבר הכנסת אלי אלאלוף על מות אחיו – יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (תיקון מס' 9), התשע"ו–2016, שהגישה הממשלה.

מאיר כהן: ההצעה קובעת הוראות הסמכה חשובות לקביעת תקנות מכוח פקודת הבטיחות בעבודה, לשם מניעת חשיפה לגורמי סיכון.

מאיר כהן: בין השאר, ניתן יהיה לקבוע בתקנות תנאים לגבי האדם שמבצע עבודה מסוימת.

מאיר כהן: התנאים יכולים להיות לעניין השכלה, הכשרה וניסיון, אך גם לעניין גיל והיעדר מגבלה רפואית שאינה מאפשרת את ביצוע העבודה.

מאיר כהן: אם ייקבעו תקנות שיאפשרו הרשאה לבצע תפקיד בדיקה ובקרה במקום העבודה, התנאים יוכלו לכלול גם דרישה לבדיקת עבר פלילי וניגוד עניינים, ובתקנות שידרשו הרשאה להכשרה מקצועית, גם תנאים לגבי ביצוע ההכשרה המקצועית.

מאיר כהן: מובן שקביעת תקנות מסוגים אלה תדרוש הצדקות מתאימות בכל מקרה ומקרה להגבלת חופש העיסוק.

מאיר כהן: בנוסף, אפשר יהיה לקבוע תקנות לעניין חובות הגבלות ותנאים לגבי מחזיק במקום עבודה ולגבי מבצעי התפקיד, לפי הרשאה או בלעדיה, לשם הבטחת מקצועיות העבודה ולשם שמירת הבטיחות, הבריאות והגהות במקום העבודה.

מאיר כהן: בתקנות אלה אפשר יהיה לקבוע מחיר מרבי או מזערי שניתן יהיה לגבות בעד שירות שנותן מי שקיבל הרשאה, כגון רישיון או היתר, הנדרשים לפי התקנות לביצוע עבודה או לביצוע תפקיד בדיקה ובקרה או למתן הכשרה מקצועית.

מאיר כהן: תנאים נחוצים אפשר יהיה לקבוע גם בהרשאה עצמה, ובמקרה של חשש ממשי וצורך דחוף לקבוע הוראות שלא היו ידועים בעת התקנת התקנות, יוכל השר או מפקח ראשי לתת הוראות דחופות לסוג מסוים של בעלי הרשאה בדרך של פרסום ברשומות ובאינטרנט.

מאיר כהן: בנוסף, יהיה אפשר לקבוע בתקנות אגרות בעד מתן הרשאה, בעד בחינות לצורך הרשאה ובעד פיקוח של המשרד לפי פקודת הבטיחות בעבודה ולפי חוק ארגון הפיקוח על העבודה.

מאיר כהן: בהצעת החוק נקבעו גם הוראות הנוגעות למתן הרשאה, לרבות לעניין השגה וערעור על החלטות לגבי נתינת הרשאה, התלייתה וביטולה, פרסום רשימת בעלי ההשראה וכן דינים החלים על עובדי ציבור, שיחולו על בעל ההרשאה לביצוע תפקיד בדיקה ובקרה.

מאיר כהן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה אליכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מאיר כהן: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

טלי פלוסקוב: כאמור, לא הוגשו הסתייגויות ובקשות דיבור.

טלי פלוסקוב: לכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי הכנסת המעוניינים להשתתף בהצבעה לחזור למקומם.

טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (מס' 9), התשע"ו–2016, כולל לוח התיקונים, בקריאה השנייה.

טלי פלוסקוב: מי בעד? מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–8 – 48 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

טלי פלוסקוב: בעד – 48 חברי כנסת.

טלי פלוסקוב: לפרוטוקול, חברת הכנסת יעל גרמן מצביעה בעד; חבר הכנסת מיקי זוהר מצביע בעד; חברת הכנסת ענת ברקו, גם את לא הצבעת?

טלי פלוסקוב: מבקשת לרשום בעד; חבר הכנסת מייקל אורן מבקש לרשום בעד; חבר הכנסת בן צור מבקש לרשום בעד.

טלי פלוסקוב: ובכן, אני קובעת כי הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת להצביע.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: כמובן, שוב כולל לוח התיקונים.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 48 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (מס' 9), התשע"ו–2016, נתקבל.

טלי פלוסקוב: 48 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: אני קובעת כי הצעת חוק לתיקון פקודת הבטיחות בעבודה (מס' 9), התשע"ו–2016, עברה בקריאה השלישית והחוק נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: [מס' מ/976; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 7928; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 82), התשע"ו–2016.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 82), התשע"ו–2016.

ניסן סלומינסקי: החוק לקידום התחרות בענף המזון, התשע"ד–2014, מטרתו הייתה – או קיימת – לקדם ולהגביר את התחרות בענף המזון על-ידי איסור או הגבלה של התנהגויות שפגעו בתחרות במסגרת היחסים שבין הקמעונאי לספק, בין הקמעונאים עצמם ובין הקמעונאי לצרכן.

ניסן סלומינסקי: דא עקא שבחוק שהיה – ששש, אף אחד לא שומע.

ניסן סלומינסקי: בהצעת החוק שלפני

ניסן סלומינסקי: כם – – –

טלי פלוסקוב: שנייה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת מחברי הכנסת קצת שקט.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי, אני שומעת את הקול שלך.

טלי פלוסקוב: קצת להנמיך, בבקשה.

טלי פלוסקוב: כל העוזרים והיועצים, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה.

ניסן סלומינסקי: בדבר דומה – כל מה שקשור לחוק ההגבלים העסקיים במה שקשור למזון – החוק קובע שהדיון כולו ייערך בבית-המשפט המחוזי בירושלים, שיש לו מומחיות בנושא הזה, ולכן הוא מרכז את כל הנושאים שם.

ניסן סלומינסקי: הנושא שאנחנו מדברים עליו עכשיו דומה מאוד, ורובו גם משיק לחוק ההגבלים העסקיים.

ניסן סלומינסקי: לכן, הצעת החוק הזאת באה להשוות ולומר שנתקן את חוק בתי-המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד–1984, ואת חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982, ונקנה לשר המשפטים סמכות לקבוע בצו כי עבירות לפי פרק ב' וסעיף 55 לחוק המזון יידונו בבית-משפט המחוזי בירושלים, וזאת במקום הדין הרגיל, שבו הסמכות העניינית נקבעת לפי חומרת העבירות – סעיף 51 לחוק בתי-המשפט – והסמכות המקומית על-פי אזור השיפוט של העבירה או מקום מגוריו של העבריין – סעיף 6(א) לחוק סדר הדין הפלילי.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו רוצים בסך הכול לעשות זה לרכז את כל התביעות – כמו בחוק ההגבלים, בנושא של המזון, שכולן מרוכזות בבית-המשפט המחוזי בירושלים – גם את העבירות האלה, שנובעות מהחוק לקידום התחרות בענף המזון, לרכז באותו מקום.

ניסן סלומינסקי: שאלתי ובדקתי, שלא יהיה מצב שמישהו שיש לו מכולת בקריית-שמונה יצטרך עכשיו להגיע לדיון בירושלים, אם הוא עובר איזו עבירה בנושא של הרשתות.

ניסן סלומינסקי: התברר שכאן מדובר אך ורק על הרשתות הגדולות.

ניסן סלומינסקי: הרשתות הגדולות, יש להן בדרך כלל סניפים בכל הארץ, יש להן מערכת מסודרת.

ניסן סלומינסקי: זה לא להטריח אדם בודד, שלגביו זה לא חל, כך שאין בזה טרחה, ומצד שני, תהיה השוואה לחוק ההגבלים העסקיים, כי בין כה וכה העבירות האלה חופפות; ב.

ניסן סלומינסקי: בית-המשפט המחוזי בירושלים התמחה בחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות לחוק הזה, ואני מבקש מחברי לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

טלי פלוסקוב: כאמור, אין הסתייגויות, אך יש בקשות רשות דיבור.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – לא; עיסאווי פריג' – לא; מיכל רוזין – לא; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה – שתי הצבעות רצופות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת להצביע על הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 82), התשע"ו–2016, בקריאה שנייה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 1–2 – 47 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

טלי פלוסקוב: 47 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת יעל – תזכירי לי, בבקשה, סליחה – ביקשה לרשום שהיא הצביעה בעד.

טלי פלוסקוב: מי עוד?

טלי פלוסקוב: גם חברת הכנסת נורית קורן, לפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה.

טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 51 נגד – אין נמנעים – אין חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 82), התשע"ו–2016, נתקבל.

טלי פלוסקוב: 51 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 82), התשע"ו–2016, עברה בקריאה השלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סליקה אלקטרונית של שיקים, התשע"ו–2016, שהחזירה ועדת הכלכלה של הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/996); נספחות.

נאזם בדר: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע"ו–2016, לקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע״ו–2016, מבקשת לאפשר לנכים קשים זכאות לקצבה חודשית מלאה החל מהיום ה-31 לתאריך הקובע, שבו למעשה עקב הליקוי נגרם לנכה אי-כושר להשתכר.

חיים כץ: היום זה אחרי 90 יום.

חיים כץ: סעיף 1 לחוק הביטוח הלאומי מגדיר מהו הסכום הבסיסי, וסעיפים רבים בחוק מפנים להגדרה זו.

חיים כץ: בסעיף 105 לחוק מופיעה הגדרה נוספת לסכום הבסיסי, המתייחסת לשיעור אחר.

חיים כץ: על כן, וכדי למנוע בלבול בין ההגדרה כאמור לבין ההגדרה שבסעיף 1, מוצע לתקן את ההפניה בהגדרה שבסעיף 105 ולשנותה מ"הסכום הבסיסי" ל"הסכום החודשי".

חיים כץ: סעיף 196 לחוק קובע כי זכאותם של נכים כלליים לתשלום הגמלה תחל בתום 90 ימים מהתאריך הקובע, שהנו התאריך שבו עקב הליקוי נגרם לנכה אי-כושר השתכרות.

חיים כץ: ההוראה נועדה להבטיח שקצבת נכות תשולם רק למי שנגרם לו אי-כושר משמעותי, ולתקופה ארוכה, בהתאם לתכלית הוראות פרק ט' לחוק הביטוח הלאומי.

חיים כץ: עם זאת, לאור נוסח הוראת החוק, גם כאשר מתברר בדיעבד כי נגרם לנכה אי-כושר להשתכר לתקופה ארוכה, מעבר לתום 90 הימים האמורים, הוא אינו זכאי לתשלום בעד אותם 90 הימים הראשונים, ולפיכך במקרים מסוימים נותר הנכה ללא כל סיוע כלכלי בתקופה הזאת.

חיים כץ: לפיכך, מוצע לתקן את סעיף 196 לחוק ולקבוע כי נכים בעלי ליקוי חמור – נכים ששיעור נכותם הרפואית הוא 70% לפחות או 40% בגין סעיפי הליקוי בתחום הנפש והפיגור – אשר נקבעה להם דרגת אי-כושר מלאה, ואשר אינם זכאים בגין אותה התקופה לקצבת שירותים מיוחדים מכוח תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות) (מתן שירותים מיוחדים), התשל"ט–1979, יהיו זכאים לקצבה חודשית מלאה – קצבת יחיד מלאה בתוספת קצבה חודשית נוספת ובלא תוספת של בן-זוג וילדים –החל מהיום ה-31 לתאריך הקובע.

חיים כץ: ומה אני אומר, שמולי?

חיים כץ: – בשבילך, אני יודע שאתה מתעניין – היום, כשהיה מישהו נכה קשה, הוא היה מקבל את הקצבה אחרי 90 יום, ולא היה – נכות ארוכה, 90 יום ראשונים, הביטוח הלאומי היה לוקח לו את הכסף.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת באה ואומרת: חדל לקחת 90, ומעכשיו ניקח לך רק 30 יום.

חיים כץ: זאת אומרת, הוא מרוויח עוד חודשיים נטו.

חיים כץ: ואם הוא מרוויח עוד חודשיים נטו, אז אני מבקש מכם לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

חיים כץ: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לשר הרווחה והשירותים החברתיים.

טלי פלוסקוב: רבותי, יש לנו רשימת דוברים בחוק הזה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אראל מרגלית – –

חיים כץ: כמה דוברים?

טלי פלוסקוב: – – ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

טלי פלוסקוב: כעת רשומים אצלי 21 דוברים.

אראל מרגלית: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אני בעד הצעת החוק הזאת.

אראל מרגלית: אבל אני רוצה לדבר – ביום שאנחנו מאשרים את הורדת תעריפי התחבורה, אני רציתי רגע לדבר על התחבורה הציבורית בצפון ובדרום.

אראל מרגלית: כי במהלך של שבועיים הממשלה הביאה שתי תוכניות לתחבורה ציבורית: אחת באמת של השר דרעי, שכולנו הצבענו בעדה, וזו הורדת התעריפים, והשנייה, המתווה של התחבורה הציבורית שהשר כץ הביא, שהוא מתווה חשוב.

אראל מרגלית: רק אם אתם מסתכלים על המפה, אתם יכולים לראות שהגליל העליון והגליל המזרחי לא נמצאים על המפה.

אראל מרגלית: עכשיו, אני שואל אתכם: אנחנו מצד אחד חוגגים את העניין הזה שמביאים תוכנית לתחבורה ציבורית, ומצד שני דרום הארץ וצפון הארץ לא נמצאים במתווה.

אראל מרגלית: עכשיו, אני לא יודע מי מכם יודע – אני במקרה, יש לי בת שגמרה עכשיו ללמוד בתל-חי – מי מכם יודע איך החבר'ה בצפון מתניידים ממקום למקום.

אראל מרגלית: הם גומרים לעבוד כמלצר או כמלצרית במסעדה, או כאיזה מישהו בביטחון בשתים-עשרה וחצי בלילה, וכשאתה נוסע בין קריית-שמונה ומטולה והקיבוצים, אתה רואה מלא חבר'ה לוקחים טרמפים בשעה הזאת.

אראל מרגלית: אין מתווה תחבורה ציבורית בצפון הארץ ובדרום הארץ.

אראל מרגלית: אז עכשיו אני שואל אתכם: בשבוע שאנחנו חוגגים את הורדת תעריפי התחבורה הציבורית במרכז הארץ ובכלל, למה לא מביאים פתרון, שיעלה בערך 10-8 מיליון שקל, שאפשר להוסיף אותו ל-120 מיליון השקל שהשר כץ הביא במתווה התחבורה, ושסוף-סוף יהיו יותר קווי אוטובוסים בין יישוב ליישוב בצפון, שיהיו מסובסדים?

אראל מרגלית: היום כשאתה נוסע מאיזה קיבוץ לקריית-שמונה זה עולה לך אותו מחיר כמו שזה עולה לך מתל-אביב לירושלים.

אראל מרגלית: רבותי, הנושא של תחבורה ציבורית הוא חשוב כמו ההשכלה, כמו הבריאות, כמו התעסוקה.

אראל מרגלית: ומי שלא מבין שהגליל העליון והגולן, אי-אפשר להשאיר אותם מחוץ למתווה התחבורה הציבורית של מדינת ישראל, שכח את העניינים.

אראל מרגלית: עכשיו, אני רק רוצה להגיד לכם: כשהמתווה לא כלל את יישובי השומרון וההתנחלויות, הלך השר כץ, נפגש עם ראש המועצה האזורית שומרון דגן – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים.

אראל מרגלית: – – והם הסכימו מייד על מתווה זמני.

אראל מרגלית: את אותו מתווה זמני שהסכמתם עליו בשומרון, תסכימו עליו בבקשה בגליל העליון, בגולן, במבואות-חרמון, בצפת – –

טלי פלוסקוב: תודה.

אראל מרגלית: – – בכל אותם יישובים שלא נכללים במתווה.

אראל מרגלית: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח.

יוסי יונה: נוכח, נוכח, גברתי היושבת-ראש.

טלי פלוסקוב: יש?

טלי פלוסקוב: סליחה.

טלי פלוסקוב: בבקשה, חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: אני רוצה, גברתי היושבת-ראש, לסטות מהנושא ולדבר על המשבר ב"מגה", שהוא למעשה, לדעתי, עוד אינדיקציה לאופן שבו מתאפיינת או מתאפיין הרגולטור – במקרה הספציפי הזה הרשות לניירות ערך – לאופן שבו מתנהלים תאגידים בישראל.

יוסי יונה: 3,500 משפחות אפשר שיאבדו את מקום העבודה שלהן.

יוסי יונה: העובדים, אלה הראשונים, גברתי היושבת-ראש, לשלם את המחיר על ניהול כושל.

יוסי יונה: רק לפני חצי שנה פוטרו 2,500 עובדים כחלק מההסדר שאמור היה לייעל ולהעמיד את התאגיד הזה על רגליים איתנות.

יוסי יונה: והנה אנחנו רואים דברים שהם מדהימים, נתונים שהם באמת מסמרי שיער: בעלים של "מגה" שרוקנו אותה מהמשאבים שלה – במהלך של כשמונה שנים הם גרפו משם כ-1.5 מיליארד שקלים.

יוסי יונה: והנה גם היום אנחנו שומעים על בונוסים, רק ב-2013 בונוס של 100 מיליון שקל שקיבל מר קפלן מהחברה הזו, ועוד ועוד.

יוסי יונה: ו"אלון ריבוע כחול", החברה האחות, שגובה מהרשת "מגה" סכומי עתק מופרכים על שכירת הנכסים – הנדל"נים שלה.

יוסי יונה: ועכשיו, גברתי, לבדיחה.

יוסי יונה: אנשים מדברים המון על אחריות תאגידית, על כך שהתאגידים שפועלים בחברה הישראלית ובמשק הישראלי מגלים אכפתיות, מגלים עניין, שדאגתם נתונה לחברה באופן כללי.

יוסי יונה: והנה, ראי, גברתי, עוד קריסה של חברה בגלל ניהול כושל, ואפשר שגם בגלל הפקרות ציבורית.

יוסי יונה: איפה היה, איפה נמצא האחראי לשוק ההון?

יוסי יונה: אני קורא מפה להחמרת הפיקוח ואפילו להחמרת החקיקה במקרים שבהם אנחנו רואים ניהול כושל שנגוע בהפקרות ציבורית ושפוגע באינטרס הציבורי הכללי.

יוסי יונה: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי יונה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בזה שאני מוחה על כך שבישיבות של הנשיאות, אנחנו מגישים הצעות לסדר-היום ושאילתות ולרוב הן לא מתקבלות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אדבר על שאילתה שהגשתי והיום היא נדחתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאילתה היא בקשר למקרה שהיה ב-11 בינואר השנה: הייתה הודעה מהמשטרה, מכוחות הביטחון, התרעה על אפשרות של פיגוע, וכל המערכת הביטחונית, עם מחסומים, עם הכול, התחילו להתכונן בנהריה לאפשרות של פיגוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משום מה, הפעם המשטרה – שלאחרונה היא תמיד מחליטה שהיא נותנת חיסיון לכל המידע וצווי איסור פרסום והכול – מיהרה מאוד והודיעה שתושבת טייבה הולכת לעשות פיגוע בנהריה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האירוע הסתיים בשעה 22:30, האישה נתפסה, והתברר שאין לה – לא בארנק שלה, לא בתיק שלה, לא על הגוף שלה – דבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המשטרה אפילו לא בחרה להרגיע את הרוחות עד למחרת בבוקר, וההודעה הייתה: פיגוע נמנע בנהריה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי לא היה פיגוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם באתם והכתמתם את טייבה ואת האישה שלא עשתה שום עוול, אלא מישהו הודיע הודעת שקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז במקום לבוא ולהודיע שהייתה הודעת שווא, היה שקר וזו לא אמת, המשטרה הודיעה שנמנע פיגוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על איזה פיגוע אתם מדברים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי לא היה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, גם זה חלק מההסתה נגד האזרחים הערבים במדינה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה – 1; 2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחר כך הודיעו שהאישה נשואה, בירושלים, כאילו, שהיא לא תושבת טייבה עוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני שואל: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה המדינה, המשטרה, לא מחכה עד שהדברים יתבררו בהודעתה על האזרחית, מי עשה ומי יכול להיות בזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה השנייה: למה לחכות עד הבוקר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: להשאיר את האנשים במתח כל הזמן, כל הלילה להשאיר את האנשים במתח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: 3.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה עשתה המשטרה ומה עושים עם אנשים שמודיעים הודעות שקר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, כמה זה עולה למדינה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ודבר שני – מכתימים אוכלוסייה שלמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני אומר שגם המשטרה צריכה להיות זהירה, צריכה לדעת מה לפרסם ומה לא לפרסם, ולא להיות חלק מההסתה הפוליטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים להתעסק אך ורק במקצוע שלהם, וההודעות שלהם צריכות להיות שקולות; ההודעות שלהם צריכות להיות כדי להרגיע ולא להפחיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ישראל אייכלר, ואחריו – חברת הכנסת עליזה לביא.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, כבוד חברי הכנסת, אי-אפשר היום לנאום ולדבר על דברים מאוד חשובים, דברים חשובים לחיים, בשעה שהיה רצח כל כך נורא של אימא לשישה ילדים בפתח ביתה, ביישוב עתניאל, דפנה מאיר, השם ייקום דמה.

ישראל אייכלר: אין לי מה לומר, כי כל הדברים החכמים כבר נאמרו.

ישראל אייכלר: הסך הכול של כולם הוא שאין לנו תשובה ואין לנו פתרון ורק צריך להתפלל לקדוש-ברוך-הוא שישמור ויציל ויגן עלינו ויושיענו.

ישראל אייכלר: עכשיו להצעת חוק הביטוח הלאומי – סליחה על המעבר החד – חוק טוב, שהולך להיטיב עם נכים.

ישראל אייכלר: זה יצא לי בדיוק ביום שבו בוועדה לפניות הציבור עלה נושא, כבוד היושבת-ראש, שאני לא ידעתי עליו, ואולי גם את לא יודעת, והוא שיש חברות פרטיות לביטוח סיעודי, זאת אומרת, לא ביטוח לאומי שהמדינה נותנת, אלא מישהו שרוצה יותר, או משהו שהביטוח הלאומי לא נותן, ואז יש חברות ביטוח.

ישראל אייכלר: אנשים משלמים עשרות שנים על פוליסה כזאת.

ישראל אייכלר: מתברר שכשהם נהיים סיעודיים, גם אם הביטוח הלאומי מכיר – וזה לא פשוט לקבל הכרה מהביטוח הלאומי שהאבא או האימא סיעודיים – אומרת חברת הביטוח: לא, אני לא מכירה.

ישראל אייכלר: בשבילי הוא לא סיעודי.

ישראל אייכלר: זה שוד לאור היום, ועושות את זה כל חברות הביטוח, כך שאין לי פה העדפה לאיזו חברת ביטוח.

ישראל אייכלר: ומה מתברר?

ישראל אייכלר: שלפי החוק הם יכולים לקבוע.

ישראל אייכלר: הם שולחים רופא משלהם, וכמובן, הרופא מקבל תשלום מחברת הביטוח.

טלי פלוסקוב: ברור.

ישראל אייכלר: יש פה ניגוד עניינים בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת שמולי היה שם, בדיון הזה.

ישראל אייכלר: הוא עסק הרבה בנושא של ביטוח קבוצתי, ואנחנו דיברנו היום על ביטוח פרטי – לא משנה.

ישראל אייכלר: העיקרון – – –

איציק שמולי: העיקרון אותו עיקרון: הרגולטור שומר על הגנבים.

ישראל אייכלר: העיקרון אותו עקרון, בדיוק.

ישראל אייכלר: יש לנו רגולציה במשרד האוצר, יש מפקחת על הביטוח, ואנחנו מבקשים, קודם כול, שזה לא יהיה רופא שעובד בשביל החברה.

ישראל אייכלר: זה כמו שאני בא לחנות ואני אומר: אני רוצה x, והוא לוקח ממני כסף, מביא לי סחורה אחרת, ואני אומר:

ישראל אייכלר: זאת לא הסחורה שרציתי – אדוני, אני אקבע שזאת הסחורה שאתה קנית.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אני קניתי פוליסה, ואני אומר שאני רוצה את זה כשחלילה אני אצטרך סיעוד, ואתה בא ואומר לי: לא, זה לא סיעוד, אבא שלך בריא, או אימא שלך בריאה.

ישראל אייכלר: זה לא ייאמן.

ישראל אייכלר: צריך לבטל את הדבר הזה וצריך לפקח עליהם.

ישראל אייכלר: עוד דבר: התברר לנו בדיון שמעצם ההתדיינות בין חברת הביטוח למשפחה הם מרוויחים כל יום, כי בינתיים החולה מזדקן, או שהוא ימות ויהיה להם מזל, או שהוא יחיה ואז הם הרוויחו חצי שנה שהם התדיינו עם המשפחה.

ישראל אייכלר: לכן, צריך לעשות חוק שביום הגשת התביעה – לא מיום סיום ההתדיינות אלא ביום הגשת התביעה – מתחיל המונה לספור את הימים שהביטוח צריך לשלם.

טלי פלוסקוב: תודה.

ישראל אייכלר: ואם באים לתקן את חוק הביטוח הלאומי – ויש הרבה מה לתקן בחוק הביטוח הלאומי – אסור לשכוח את ההשלמה הזאת.

ישראל אייכלר: אם נוכל לעשות את זה – אני מבקש גם משר הרווחה וגם משר האוצר לתקן את העוול הזה, אחרת אנחנו נבקש מהאזרחים שלא לרכוש פוליסות ביטוח סיעודי לפני שהם יודעים שלא החתול שומר על החלב, ולא הרופא של חברת הביטוח, שמקבל כסף, יקבע מתי תהיו סיעודיים ומתי לא.

ישראל אייכלר: שכולם יהיו בריאים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: גברתי היושבת-ראש, חברותי, חברי חברי הכנסת, גם לי קשה מאוד לחזור לשגרה אחרי הרצח המזעזע של דפנה מאיר, השם ייקום דמה, בפתח ביתה; אימא לשישה ילדים שביקשה לסוכך ולהגן על הילדים שלה ושילמה בחייה; רוצח נתעב שבא אל ביתה ורצח אותה.

עליזה לביא: אני מבקשת מכאן למסור תנחומים למשפחה וגם לאחל רפואה שלמה למיכל פרומן, אשתו של שיבי פרומן, שאתנו ביש עתיד, ובאמת לייחל שהרפואה השלמה תגיע במהרה.

עליזה לביא: דפנה מאיר הייתה אחות בחייה.

עליזה לביא: דפנה דגלה בסיוע לכל אחד ואחת.

עליזה לביא: מספיק היה לקרוא תגובות של חבריה לעבודה, גם של רופאים ערבים, שדיברו עליה דברים טובים וסיפרו על שיתוף פעולה ועל יחד שאפשר.

עליזה לביא: בשבועיים האחרונים אני נמצאת הרבה עם אימא שלי שנמצאת בבית-חולים, ואני רואה איך גם חולים וגם רופאים, ואחיות והצוות הרפואי, ערבים ויהודים, נמצאים ביחד, אם כמטופלים ואם כמטפלים.

עליזה לביא: ואפשר, אפשר שיהיה כאן אחרת.

עליזה לביא: צריך שיהיה כאן אחרת.

עליזה לביא: אנחנו לא צריכים את הרגעים הנוראיים האלה כדי להבין שבדרך הזאת אנחנו לא נגיע לשום מקום.

עליזה לביא: אז יש לנו עכשיו שישה ילדים יתומים שמתווספים לרשימה הקשה והארוכה, ואני מבקשת מכאן, בבקשה, להוריד את סף השנאה ואת הדרך שככה לוקחת אותנו אחורה, ולנסות ולמצוא באמת את היחד הזה, שאפשר.

עליזה לביא: מצאתי תפילה.

עליזה לביא: אתם יודעים שאני מאוד מאוד מאוד רגישה ועוקבת אחר תפילות של נשים.

עליזה לביא: הקדשתי לעבודה הזאת הרבה מאוד שנים מחיי, ונחשפתי לתפילה שכתבה דפנה, זיכרונה לברכה.

עליזה לביא: היא כתבה את התפילה הזאת תוך כדי המבחן שלה בתרופות במחלקה הנוירוכירורגית בסורוקה.

עליזה לביא: אני לא אקרא את כל התפילה, אבל אני רוצה כן לקרוא את השורות האחרונות של התפילה, שהיא מדברת על המקום הזה של לדעת ולהבין ולדייק בתרופות, ולתת – התרופות הנכונות לכל המטופלים שלה, מבלי להתבלבל ולו פעם אחת: "זכני נא לתת תרופות לחולים מתוך בריאותי האיתנה ולהודות על כך שאיני נוטלת תרופות אלו בעצמי.

עליזה לביא: זכני נא ללמוד להזדהות, מתוך בריאות, עם סבלו של החולה ולעזור לו ככל יכולתי בכלים שאתה נותן לי יום-יום ושעה-שעה".

עליזה לביא: תפילה לאחות שכתבה דפנה מאיר, השם ייקום דמה, בעתניאל.

עליזה לביא: ובמעבר חד, גברתי היושבת-ראש, דיברנו – – –

טלי פלוסקוב: הזמן שלך תם, אז בקצרה, בבקשה.

עליזה לביא: ממש בקצרה.

עליזה לביא: דיברנו כאן על תחבורה ציבורית, ואני מברכת.

עליזה לביא: שני דברים כדי לקדם חברה – תחבורה ציבורית והשכלה; שניים שביחד ייתנו לנו את המחר הטוב והמדויק יותר.

עליזה לביא: ואנחנו, מדינת ישראל, לא נערכים מספיק לתעסוקת המחר.

עליזה לביא: ועל כן, אני מזמינה את כולם, בעוד שבועיים, ב-2 בפברואר – יום מיוחד כאן, בכנסת ישראל, שיעסוק במנעד הנושאים – איך אנחנו עושים חברה טובה יותר מהמקום של תעסוקה נכונה, גם לחברה הישראלית המשתנה וגם אל מול המקצועות שמשתנים, ושיהיה באמת עתיד טוב לכולנו.

עליזה לביא: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחברת הכנסת עליזה לביא.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נחמן שי – מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, גם אני רוצה להקדיש כמה דקות לטובת המאבק של עובדי "מגה".

איציק שמולי: עברתי היום, בדרך לכנסת – יצאתי מביתי ונתקלתי באותה הפגנה של העובדים שעמדו משעה מוקדמת מאוד בבוקר מול בית-המשפט המחוזי בלוד והתחננו, התחננו על חייהם, תרתי משמע, כדי שבית-המשפט יאפשר את המשך פעילותה של החברה.

איציק שמולי: מצאתי שם עובדים שהם כואבים והם בוכים והם זועקים, והם בעיקר צודקים; עובדים שרק לפני תשעה חודשים שילמו בריבית דריבית דריבית על החטאים של ההנהלה ושל הבעלים.

איציק שמולי: 2,000 מהעובדים, לפני תשעה חדשים, הלכו הביתה.

איציק שמולי: בשיחה עם אחד הגורמים בהסתדרות הוא סיפר לי שלא זו בלבד שהעובדים האלה הלכו הביתה כתוצאה מהמשבר הזה שקורה עכשיו, 1,000 מתוכם, שבעת יציאתם או העזבתם מהחברה הובטחו להם תנאים נורמליים, תנאי פרישה, עכשיו, בעקבות המשבר הנוכחי, ספק גדול אם החברה תוכל לעמוד גם בהתחייבות הזאת, כמו בשאר ההתחייבויות שיש לה.

איציק שמולי: אבל הסיפור של חברת "מגה" זה סיפור על האבסורד שמתחולל בחברה הישראלית.

איציק שמולי: לא מזמן צוין כאן יום העוני, ואמרנו במשפט אחד: הבעיה של הכלכלה הישראלית – ולא צריך לסבך את זה יותר מדי – היא בעיה מאוד מאוד פשוטה: יותר ויותר אנשים מקבלים פחות ופחות, ופחות ופחות אנשים מקבלים יותר ויותר.

איציק שמולי: ומה כמו האבסורד הזה שאתמול התגלה במהדורות החדשות, שבעת שכולם בהנהלה ובדירקטוריון של חברת "מגה" יודעים שהחברה הזאת נקלעה לקשיים, לפני כמה ימים, כאילו כלום, מאשרים ליושב-ראש החברה בונוס של חצי מיליון שקל.

איציק שמולי: רק כדי לסבר את האוזן, במונחים של שכר מינימום – שכר עבודה, כן?

איציק שמולי: לא בונוס – זה בערך 105 עובדים שיכלו לקבל שכר.

איציק שמולי: אז על מה אנחנו מדברים פה?

איציק שמולי: שלא לדבר על היושב-ראש הקודם, שההצלחות המהוללות שלו הביאו את "מגה" לקריסה בשנת 2014, או שכתוצאה מאותן פעולות ב-2014 היא קרסה בהמשך – –

טלי פלוסקוב: נא לסיים, אדוני.

איציק שמולי: – – ודרש גם כן בונוס שמן במיוחד.

איציק שמולי: אז עכשיו יש החלטה, גברתי היושבת-ראש, החלטה שהתקבלה ובאה ונותנת ארכה של 30 ימים שבמהלכם העסק יישאר בחיים.

איציק שמולי: אבל אני קורא גם מכאן לבית-המשפט וגם לנאמנים: אסור, אסור, אסור שפעם נוספת העובדים ישלמו על החטאים של המנהלים והבעלים, על החזירות – –

טלי פלוסקוב: תודה.

איציק שמולי: – – של המנהלים והבעלים.

איציק שמולי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: – – –

טלי פלוסקוב: מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נמצא; חברת הכנסת רויטל סויד – אינה נוכחת; חבר הכנסת יצחק הרצוג – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת.

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

טלי פלוסקוב: מי שמעוניין להצביע – אפשר להגיע לאולם.

טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע"ו–2016, בקריאה ראשונה.

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נא להצביע.

טלי פלוסקוב: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

טלי פלוסקוב: 30 – מיכל רוזין, לא הספקת?

חיים ילין: היא לא הגיעה בזמן – – –

טלי פלוסקוב: ראיתי.

טלי פלוסקוב: 31 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלי פלוסקוב: לפרוטוקול: חברת הכנסת שלי יחימוביץ וחברת הכנסת מיכל רוזין וחבר הכנסת יוסי יונה בעד הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 169), התשע"ו–2016.

טלי פלוסקוב: היא עברה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1001); נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

טלי פלוסקוב: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 171) (תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו–2016.

טלי פלוסקוב: יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת חיים כץ.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לפי הוראות סעיף 229 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, מתחילה הזכאות לגמלת סיעוד בתום 30 ימים מה-1 בחודש שבו הוגשה התביעה.

חיים כץ: כך נוצר פער שרירותי במועד תחילת הזכאות בין מי שהגיש את תביעתו לגמלה בראשיתו של חודש, וממתין חודש שלם לתחילת זכאותו, ובין מי שהגיש את התביעה בסופו, וממתין ימים ספורים בלבד, עד תחילת החודש הבא אחריו.

חיים כץ: לכן מוצע לקבוע כי הזכאות לגמלת סיעוד תתחיל באופן אחיד בתום שבעה ימים מיום הגשת התביעה לגמלה.

חיים כץ: מוצע לקבוע כי תחילתו של החוק המוצע תהיה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו, והוא יחול על מי שהגיש תביעתו לגמלת סיעוד במועד האמור ואילך.

חיים כץ: מוצע לתמוך בהצעה ולהעבירה לוועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכבוד השר.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/2131/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: יש לנו הצעה מוצמדת של חבר הכנסת מאיר כהן.

טלי פלוסקוב: גם לך, חבר הכנסת מאיר כהן, יש שלוש דקות להציג את הצעת החוק שלך, ואז אנחנו נגיע לדיון.

טלי פלוסקוב: שלוש דקות, אדוני.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

מאיר כהן: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, העלייה בתוחלת החיים הביאה לגידול ניכר בשיעור הקשישים בחברה הישראלית, וחלקם סובלים מבעיות בריאות ומירידה בתפקוד הפיזי, האינטלקטואלי והנפשי והם זקוקים לסיוע בתפקוד היומיומי.

מאיר כהן: מתן שירותי הסיעוד לקשישים הממשיכים להתגורר בקהילה משפר את איכות חייהם ומאפשר למנוע או לדחות את אשפוזם במוסד, ובמידה לא קטנה גם להקטין את עלויות הטיפול בהם בהשוואה לעלויות האשפוז במוסד.

מאיר כהן: ואכן, בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קיים פרק המעניק גמלת סיעוד לקשישים.

מאיר כהן: באותו חוק יש חמישה תנאים הקובעים את זכאותו של הקשיש לגמלת סיעוד.

מאיר כהן: החוק שאני הצעתי הוא בדיוק – חברי אנשי יש עתיד, החוק שאני הצעתי הוא בדיוק זהה, אחד לאחד, לחוק שהוצג עכשיו על-ידי שר הרווחה.

מאיר כהן: צר לי שוועדת השרים דחתה את החוק שלי ואישרה שבוע אחרי כן את הצעת החוק הממשלתית.

מאיר כהן: חבל שעושים פוליטיקה על גב הקשישים.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש, באותה יד שאתם תומכים בהצעה, אנא תתמכו גם בהצעה שלי.

מאיר כהן: לא מכובד שנעשה פוליטיקה על גב הקשישים.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר כהן.

טלי פלוסקוב: אנחנו מתחילים בדיון.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אראל מרגלית, אתה מעוניין?

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אראל מרגלית: אני מוותר.

טלי פלוסקוב: מוותר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת יואל חסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת נחמן שי – נחמן, אתה בא?

טלי פלוסקוב: בבקשה.

נחמן שי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעה הזאת, כמו שאני אתמוך בכל הצעה שנועדה להקל את מצוקתם של האזרחים הוותיקים ושל הקשישים והקשישות בהמשך במדינת ישראל.

נחמן שי: זוהי אחת הקבוצות שהממשלה אינה נותנת דעתה עליה; מתעלמת מהם, מסתכלת עליהם כעל איזה מטען עודף שאיכשהו נמצא שם על הסיפון באיזה מקום וצריך להיפטר ממנו בהזדמנות הראשונה.

נחמן שי: אבל מה לעשות ש-900,000 איש אינם טועים?

נחמן שי: 900,000 איש במדינת ישראל הם בשלב הזה של אזרחים ותיקים, ותוחלת החיים במדינת ישראל – תודה לאל, אני צריך להגיד – גדלה והולכת, והיא כבר עומדת על 84 לנשים ו-81 לגברים.

נחמן שי: והיא תלך ותעלה, לפי כל התחזיות.

נחמן שי: אבל מדינת ישראל, שיש לה מתנה – אוכלוסייה כל כך גדולה, מגוונת, בעלת ניסיון, שחיה פה חיים ארוכים או קצרים ושהיא חלק בלתי נפרד מהחברה הישראלית, ושעשתה רבות כדי שהמדינה הזאת תקום ותתקיים – מדינת ישראל, לקראת הפרישה שלהם לפנסיה, בועטת בהם.

נחמן שי: תשוו את הנתונים של ה-OECD.

נחמן שי: מה ה-OECD מגלה לנו?

נחמן שי: הוא מגלה לנו שכאשר הם מגיעים לשלב היציאה לגמלאות, מצבם של הגמלאים והגמלאיות במדינת ישראל הוא השני ב-OECD.

נחמן שי: הוא השני.

נחמן שי: אבל מה קורה להם אחר כך, כשהם מתחילים לתת את התשלומים הממלכתיים או הממשלתיים כדי לתמוך בהם?

נחמן שי: כל מדינות ה-OECD מסייעות; מדינת ישראל מורידה אותם, את האוכלוסייה הזאת של הגמלאים והגמלאיות, של האזרחים הוותיקים, עד למקום השני מלמטה.

נחמן שי: זאת אומרת, זה שווה – כמובן היושבת-ראש שלנו, שעכשיו קיבלה עליה ועדת משנה לנושא הזה, היא בוודאי תדקלם כמוני את הנתונים האלה בתוך זמן קצר מאוד – שכשמדינות ה-OECD מבינות שהגמלאים והגמלאיות החדשים חייבים תמיכה, הם מקבלים אותה מהמקורות המדינתיים, הממשלתיים, הממלכתיים, נקרא להם איך שאנחנו רוצים.

נחמן שי: אצלנו לא.

נחמן שי: אצלנו הם נשארים באותו מקום, וכמה שהם מקבלים זה נמוך כל כך שזה מוריד אותם לתחתית.

נחמן שי: וכך אנחנו מגלים את הנתון המדהים – אני שונא את המילה הזאת, המדהים – ש-21% מהאוכלוסייה הזאת במדינת ישראל מצויים מתחת לקו העוני.

נחמן שי: את הנתון הזה כדאי שאנחנו נזכור עכשיו, וגם בלילה, ואם נתעורר בלילה מאיזו סיבה זאת תהיה הסיבה, שאחד מתוך חמישה מתוך האוכלוסייה הזאת שציינתי, של הגמלאים והגמלאיות, של אזרחים ותיקים, הוא, היא, מתחת לקו העוני.

נחמן שי: תודה לך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, לפני חודש עמד פה שר האוצר של מדינת ישראל – אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני מבקש לחצי דקה את תשומת הלב שלך, כי אתה פחות או יותר המושיע האחרון שאולי יכול להיות בבית הזה לעניין הזה.

איציק שמולי: היום היה דיון נוסף בכל מה שקשור להונאה של חברות הביטוח את הקשישים הסיעודיים ואת המבוטחים, ואני אומר לך, הבעיה היא כפולה – 1.

איציק שמולי: עמד פה שר האוצר והתחייב: במשמרת שלי לא יזרקו קשישים לרחוב.

איציק שמולי: אנחנו כבר מצאנו קרוב ל-1,500, 2,000 קשישים ומבוטחים שחברות הביטוח ממשיכות לזרוק אותם לרחוב כמו כלבים.

איציק שמולי: ככה, מבטלות פוליסות על ימין ועל שמאל.

איציק שמולי: אז זה ברמה אחת.

איציק שמולי: וברמה השנייה, הולכת להיכנס הרי לתוקף רפורמה נוספת בביטוחי הבריאות; יש לנו דברים טובים להגיד עליה, דברים רעים להגיד עליה, אבל תחשוב, אדוני יושב-ראש ועדת כספים, על עצם העובדה – ואני יודע שיואב קיש מקדם הצעת חוק בעניין – כשרגולטור במדינת ישראל, המפקח על שוק הביטוח וההון, יכול לקבל החלטות שיש להן משמעות דרמטית, פשוט דרמטית, לכל כך הרבה אנשים במדינת ישראל, ככה, בלי פיקוח של הכנסת, בלי פיקוח מספק של הממשלה.

איציק שמולי: מילא ששרי הממשלה היו בכלל מקבלים איזו החלטה בנוגע לרפורמה שהולכת להתקבל; מילא ששרי הממשלה היו מעורבים בכל מה שקשור להונאת הביטוח הסיעודי; אבל המוצא האחרון שנותר לנו זה הכנסת והוועדה שאתה עומד בראשה, ואני חושב שלא יכול להיות, לא סביר במדינת ישראל, שטריליונים יזוזו ממקום אחד למקום שני בהחלטה שהמעמד שלה זה חקיקת משנה.

איציק שמולי: אז בקשתי אליך, אדוני יושב-ראש ועדת כספים, היא א.

איציק שמולי: היינו בכל מיני ועדות בכנסת: פניות הציבור וביקורת המדינה ועבודה ורווחה; עכשיו אנחנו רוצים להגיע לוועדת הכספים כדי לדון במשבר של הביטוח הסיעודי.

איציק שמולי: אני חושב שזה המקום, לאור התפקוד הכושל של הרגולטור והמשמעויות הכלכליות שיש לעניין הזה.

איציק שמולי: ובכלל, אני חושב שהגיעה העת לקיים דיון כלשהו על חוסר הפיקוח המספק של הכנסת על הרגולטור הזה, שפשוט, אין דרך אחרת להסתכל על זה, חורץ וחותך גורלות במדינת ישראל, בלי שיש עליו פיקוח מספק, לא משנה מי הממשלה ולא משנה מהו ההרכב בכנסת.

איציק שמולי: יש בעיה מבנית וצריך לטפל בה.

איציק שמולי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת איציק שמולי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – אינו נוכח; חבר הכנסת עמר בר-לב – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה, אני תומך בהצעת החוק שלפנינו.

דב חנין: אני חושב שאכן צריך לקצר את משך ההמתנה לגמלת סיעוד.

דב חנין: אין שום סיבה למשך ההמתנה הקיים היום.

דב חנין: קיצור לשבעה ימים נכון, ראוי ואפילו הכרחי.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להתייחס לשתי נקודות.

דב חנין: נקודה אחת – בהמשך לדבריו של חבר הכנסת שמולי, עמיתי חברי הכנסת, אכן הגיע הזמן לקדם במדינת ישראל ביטוח סיעודי בתחומי הביטוח, ביטוח הבריאות הממלכתי.

דב חנין: הרעיון של ביטוח סיעודי פרטי כושל, מכשיל, והביא אותנו לשורה ארוכה של בעיות מסובכות.

דב חנין: את הקשר הגורדי הזה אפשר וצריך לחתוך.

דב חנין: את הביטוח הסיעודי צריך להכניס לביטוח הבריאות הממלכתי, ניתן לעשות את זה.

דב חנין: התוספת לתשלום שתידרש מכל אחד מאתנו כדי שהביטוח הסיעודי ייכלל בביטוח הממלכתי היא מזערית.

דב חנין: ולכן המהלך הזה חשוב, חיוני, ואפילו דחוף.

דב חנין: כמה מילים בעניין "מגה".

דב חנין: הנה, שערורייה שפשוט קשה להבין.

דב חנין: חברת "מגה" במשך שנים עשתה רווחים.

דב חנין: בעלים ומנהלים התעשרו מרווחי "מגה".

דב חנין: עכשיו החברה נקלעה לקשיים.

דב חנין: מי שהוביל אותה לקשיים האלה הם אותם בעלים ומנהלים, אבל מי שצריך לשלם את המחיר, עמיתי חברי הכנסת, הם העובדים.

דב חנין: אותם עובדים שהגיעו ומגיעים בשעות בוקר מוקדמות ועובדים קשה, נותנים שירות ללקוחות, לפעמים לקוחות חסרי סבלנות, מבצעים עבודה קשה, לפעמים מתישה, והם חוזרים הביתה בסוף היום עם שכר נמוך, לא גבוה בהרבה משכר המינימום – העובדים האלה, אלפי עובדים כאלה, נדרשים לשלם את מחיר המשבר שאליו נקלעה החברה הזאת?

דב חנין: דבר כזה, עמיתי חברי הכנסת, פשוט לא ייתכן, לא אפשרי ברמה המוסרית, ברמה העקרונית, ואנחנו צריכים להפוך אותו לבלתי אפשרי ברמה החוקית.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הגיע הזמן לקדם חקיקה שתאמר שמפעל שנקלע לקשיים – קודם כול צריך לבדוק איזה תגמולים ואיזה הכנסות קיבלו הבעלים והמנהלים, ולאפשר מנגנון שיוכל לקחת, להחזיר את התגמולים האלה מאותם בעלים ואותם מנהלים.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: העובדים, אדוני היושב-ראש, צריכים להיות מוגנים.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

מאיר כהן: שלוש דקות, גברתי.

רויטל סויד: צריך להוריד ולהוריד ולהוריד.

מאיר כהן: תקבלי עוד עשר שניות.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, השר, חברי חברי הכנסת, לפני כמה חודשים עמד פה השר לביטחון פנים והציג חוק שבמשך שנים נמצא במשרד הבט"פ, חוק שהכנסת מעולם לא אישרה בשום דרך וצורה שהיא להעביר, חוק הידוע בכינויו חוק המישוש.

רויטל סויד: עמד פה השר לביטחון פנים ואמר: אין ברירה.

רויטל סויד: בגלל גל הטרור, בגלל המצב הביטחוני, בגלל הצורך שלנו להתמודד עם ביטחון של התושבים, אין לנו מנוס מלהעלות את החוק הזה, חוק המישוש.

רויטל סויד: ואנחנו, אף שהחוק כפי שהוא היה, הוא חוק שפוגע מאוד בזכויות הפרט, הסכמנו.

רויטל סויד: הסכמנו בגלל המצב הביטחוני, בגלל גל הטרור, ובשביל לתת למשטרה עוד כלים להתמודד עם המפגעים.

רויטל סויד: ואז הגענו לדיונים בוועדת החוקה.

רויטל סויד: ומה שקרה בוועדת החוקה זה משהו שכל חברי הבית הזה צריכים לדעת, כי בסופו של דבר לחוק הזה יש שני חלקים: החלק האחד שקשור לביטחון המדינה, לכל ביטחון הפנים שלנו עכשיו עם גל הטרור, ועליו כמעט אין לנו הערות, ואני לא מדברת עליו בכלל, וחלק אחר שמאפשר חיפושים על כל אדם שיש חשד לגביו, אם יש ויכוח קולני, עם גידופים, עם קללות, עם משהו שנראה מרתיע.

רויטל סויד: מהבוקר אנחנו מקבלים, חברי ועדת החוקה, ואני ברמה האישית, אין-ספור סמ"סים מתושבים ואזרחים שאומרים: אל תיתנו לחוק המישוש הזה לעבור, אל תפגעו לנו בדמוקרטיה, אל תפגעו לנו בזכויות הפרט.

רויטל סויד: ואנחנו נמצאים בוועדת החוקה, ואנחנו אומרים: את כל החלק הביטחוני נעביר, אבל למה ליצור ייצור כלאיים בדמות חוק חיפוש?

רויטל סויד: עוד מעט עומד להגיע חוק חיפוש גדול, חדש, מודרני, שהכול יהיה תחת קורת גג אחת.

רויטל סויד: למה אנחנו צריכים לעשות טלאים, סעיף פה וסעיף שם?

רויטל סויד: אני לא יודעת מי מכם ראה את התשדיר של גל גבאי, "החשוד המיידי".

רויטל סויד: זהו חוק של profiling – כל בן מיעוטים, כל אדם שחום עור, כל יוצאי העדה האתיופית, כל אדם שמראהו קצת חשוד, החוק הזה יאפשר באיזשהו אופן מייד לערוך עליו חיפוש, בין שהוא גבר, בין שהוא אישה.

רויטל סויד: גם אם זאת אישה, גם אם יש שם רק שוטרים, אין התייחסות לכך שתהיה אישה שתערוך את החיפוש, והפוך.

רויטל סויד: ואנחנו זועקים.

רויטל סויד: כל מה שקשור לביטחון המדינה – אנחנו נאפשר את חקיקת החוק.

רויטל סויד: אבל אני קוראת כאן היום מהדוכן לכל חברי בקואליציה: תלמדו את החוק, תראו מה זה חוק המישוש, תראו את ההתייחסות לחיפוש האזרחי, אל תאפשרו אותו.

רויטל סויד: אני מסיימת ואומרת, כשפונים אלי אזרחים, הם אומרים: לא יכול להיות שתעבירו בכנסת את החוק הזה.

רויטל סויד: אז הנה, אני אומרת, אני מתריעה: החוק הזה עומד לעבור – –

מאיר כהן: תודה רבה.

רויטל סויד: – – כולנו חייבים לעצור אותו.

רויטל סויד: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת יצחק הרצוג – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל גרמן – מוותרת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 171) (תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו–2016, הצעה ממשלתית, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 171) (תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מאיר כהן: יש עוד הצבעה.

מאיר כהן: בעד – 30, נגד – אפס.

קארין אלהרר: רגע, טעות – – –

מאיר כהן: קארין, לפרוטוקול, אנחנו נוסיף אותך, קארין.

קארין אלהרר: נרשם לי בטעות "נוכח".

קארין אלהרר: למה לפרוטוקול?

מאיר כהן: האם הייתה טעות?

מאיר כהן: גם את חבר הכנסת יוסי יונה לפרוטוקול.

מאיר כהן: חברת הכנסת קארין, האם לחצת?

מאיר כהן: מה היה שם?

קארין אלהרר: לחצתי.

קארין אלהרר: בטעות נרשם "נוכח", ואני בעד.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: לא משנה, אבל זה לא ישנה את ההצבעה.

משה גפני: אתה יכול להוסיף אותה.

מאיר כהן: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מאיר כהן: אנחנו, ברשותכם – להכנה לקריאה שנייה ושלישית, אמרתי.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת החוק שהוצמדה להצעה הקודמת, לדיון מוקדם – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מועד תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), של חבר הכנסת מאיר כהן, שבמקרה הוא אני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

מרב מיכאלי: אדוני.

עפר שלח: יש פה נפוטיזם, מאיר.

מאיר כהן: כן.

מיכל רוזין: "אומרים שאני אינני אני, אז מי אני בכלל?

מיכל רוזין: "

חיים ילין: אתה בועט את הקרן ונוגח גם את הגול.

מאיר כהן: בבקשה, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מועד תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו–2015, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מאיר כהן: בעד – 33, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

מאיר כהן: גם ההצעה הזאת תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1002); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו, ברשותכם, עוברים להצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3).

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק השר לביטחון פנים חבר הכנסת גלעד ארדן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מירי רגב: – – –

מאיר כהן: או השרה מירי רגב.

דב חנין: יושבת-ראש ועדת הפנים לשעבר.

דב חנין: מירי, אולי – – –

מאיר כהן: כן, יושבת-ראש ועדת – – –

מירי רגב: – – –

מאיר כהן: שוב, השרה מירי רגב תציג את הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3).

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, השרים, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בפניכם, ולבקשתו של השר ארדן, השר לביטחון פנים, את הצעת החוק הבאה לאישור בקריאה ראשונה – חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016.

מירי רגב: חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב–2012, הקים את הרשות הארצית לכבאות והצלה וביצע רפורמה מקיפה בשירותי הכבאות וההצלה בישראל.

מירי רגב: בשל הניסיון שהצטבר מאז הקמת הרשות ובשל כמה ליקויים שהתגלו בו, מוצע לערוך בו כמה תיקונים.

מירי רגב: 1.

מירי רגב: סעיף 18 לחוק קובע כי מפקד יחידה יהיה רשאי להעמיד מתנדב לדין משמעתי ולהטיל עליו עונש של התראה, נזיפה או הפסקת התנדבות.

מירי רגב: מוצע להסמיך את מפקד היחידה להטיל גם עונש של הגבלת התנדבות במקרים המתאימים.

מירי רגב: 2.

מירי רגב: סעיף 31 לחוק, שעניינו צוות כיבוי מפעלי, מסדיר, בין השאר, את סמכותו של הנציב להורות בצו לבעל מפעל לקיים במפעלו צוות כיבוי שיפעל באירוע דלקה בלבד עד הגעת כוחות רשות הכבאות וההצלה למקום ויסייע לרשות עם הגיעה למקום.

מירי רגב: מוצע לקבוע כי צוות כיבוי כאמור, שיוסמך על-ידי הנציב, יפעל באירועי כבאות והצלה גם אם אין מדובר באירוע דלקה דווקא, לרבות מתן מענה מיידי באירועים של חומרים מסוכנים.

מירי רגב: כמו כן, מוצע לקבוע כי הנציב לא ידרוש כי לצוות הכיבוי וההצלה תהיה הכשרה לפעול באירוע חומרים מסוכנים, אלא לגבי מפעל מהסוג שנקבע כי מתקיים בו סיכון מיוחד לאירוע חומרים מסוכנים, כאשר רשימת המפעלים שיקבע השר לביטחון הפנים תיקבע גם בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה ושר הכלכלה והתעשייה לעניין זה.

מירי רגב: 3.

מירי רגב: סעיף 36 לחוק קובע את התנאים הנדרשים לצורך הקצאת כבאים וציוד בתשלום בעבור אירוע או פעולה מטעמו הדורשים זאת.

מירי רגב: אחד התנאים שהקצין המוסמך צריך לבדוק לפי הקצאה כאמור הוא כי התקיימו לגבי הפעולה או האירוע הוראות כל דין, לרבות כאשר נדרש לפעולה או לאירוע רישיון, היתר או אישור לפי כל דין, והגורם המוסמך החליט כי הרישיון, ההיתר או האישור מותנים בהקצאת כבאים וציוד לכיבוי אש או לחילוץ.

מירי רגב: מוצע להבהיר כי במקרה שנדרש לפעולה או לאירוע רישיון, היתר או אישור, תהיה לגורם המוסמך סמכות לקבוע כי הם יהיו מותנים בבחינת הקצין המוסמך מטעם הרשות בדבר הצורך בהקצאת כבאים וציוד לכיבוי אש או לחילוץ, בהיותה הרשות הארצית האמונה על בטיחות האש ואשר ההחלטה על הקצאת כבאים בתשלום מצויה בסמכותה.

מירי רגב: 4.

מירי רגב: סעיף 80 לחוק, הקובע חובת פיקוח על נושא משרה בתאגיד, מפנה לעבירות שנעברו בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו שעניינן בטיחות באש.

מירי רגב: גם צו הפסקה מינהלי שניתן על-ידי מפקד המחוז, לפי סעיף 51 לחוק, הוא צו הקובע חובות שהפרתן דומה ואשר לגביהן נקבעה חובת פיקוח של נושא המשרה.

מירי רגב: מסיבה זו ראוי לכלול גם את הוראת הצו המינהלי האמור כחובה שלקיומה אחראי נושא המשרה.

מירי רגב: לפיכך, מוצע לתקן את סעיף 80 כדי להרחיב את מסגרת חובת הפיקוח הקיימת לנושא משרה.

מירי רגב: בנוסף, כוללת הצעת החוק כמה תיקונים טכניים.

מירי רגב: לאור האמור לעיל, אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מירי רגב: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי השרה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: שר האוצר, אתה גורם להתרגשות גדולה מאוד.

מאיר כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון – לא נמצא; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – לא נמצא; חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: מוותרת.

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי.

מאיר כהן: אדוני.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אומר רק כמה משפטים.

נחמן שי: החוק הזה, כמובן, אני אתמוך בו, בשינויים, אבל אני רוצה לומר, מאחר שהחוק הזה עוסק בהיבטים של כבאות והצלה, גם פה, מעל במת הכנסת, את מה שאנחנו קוראים ושומעים ויודעים, שמעזה נחפרות מנהרות לתוך מדינת ישראל.

נחמן שי: זאת עובדה שאי-אפשר להכחיש; זאת עובדה שיש עליה כמה וכמה דיווחים ממקורות שונים.

נחמן שי: מדינת ישראל שותקת ואינה אומרת דבר.

נחמן שי: אחר כך, כשיגיע היום, והוא יגיע, וניכנס לעימות עם ה"חמאס", ותבואנה הפתעות שאני לא רוצה לתאר לכם ולעצמנו מה יקרה בהן, נתעורר פתאום ונשאל איך לא אמרנו ואיך לא ידענו ולמה לא עשינו.

נחמן שי: כל מי שעבר טראומות לאומיות במדינת ישראל – ועבדכם עבר אחדות מהן, החל במלחמת יום הכיפורים ואילך – זוכר ויודע שכשהכתובת היא על הקיר יש כאלה שקוראים אותה ויש כאלה שמתעלמים ממנה; יש כאלה שמבינים אותה ויש כאלה שאומרים: מה זה שם?

נחמן שי: אני לא רואה את זה, זה איזה כתם.

נחמן שי: אז זה לא כתם, אלה ידיעות ברורות שאינן משתמעות לשתי פנים שהמנהרות נבנות והמנהרות נמשכות, והתנועה הזאת, התת-קרקעית, של ה"חמאס" לא נעצרה לרגע.

נחמן שי: ואם חלילה נגיע לרגע ההוא שבו יצאו אנשים מתוך המנהרות האלה ויפעלו בתוך ישראל, אל תאמרו שלא ידעתם.

נחמן שי: תודה לך.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הכנסת, אנחנו נתמוך בחוק הזה מתוך הבנה אמיתית של חשיבות הפעילות של כוחות הכיבוי וההצלה, מתוך הבנה שהנושא הזה באמת עוסק בהצלת נפשות והצלת חיים, ואנחנו רואים את החשיבות הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אבל באותה נימה ובאותה הבנה של החשיבות, אני לא יכולה שלא לציין שאותם כוחות כיבוי והצלה – התבשרנו בימים האחרונים – החליטו וקיבלו הוראה לא להיכנס לכפרים הבדואיים, הכפרים הערביים הבדואיים בנגב, בלי ליווי משטרתי.

עאידה תומא סלימאן: כנראה הגישה הזו שרואה באוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב קבוצה עוינת, לא אזרחים שמגיע להם לקבל שירותים על-ידי המדינה, לא פוסחת על המקרים שיש בהם הצלת חיים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, כאשר בוער איזה בית, כאשר מישהו מקבל התקף לב והוא נמצא במקום מרוחק והוא מבקש שמד"א יגיעו אליו או שכוחות הכיבוי יגיעו כדי לכבות את האש – שמענו על המקרה הטרגי שהיה לפני שבועיים בנגב, שהלכו קורבנות, שלושה ילדים של משפחה אחת.

עאידה תומא סלימאן: אז מה צריך לעשות?

עאידה תומא סלימאן: שכוחות ההצלה או כוחות הכיבוי יעמדו בצד ויחכו עד שיעשו את התיאום עם המשטרה – – –

מאיר כהן: האם במקרה האחרון חיכו בחוץ?

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לתאר לעצמי מקרה, חס וחלילה – – –

מאיר כהן: אבל האם במקרה האחרון ברהט זה קרה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי על זה, אבל בדיוק כאשר קורה מקרה כזה מחריד וטרגי, האם אפשר לחשוב שכוחות ההצלה לא יגיעו אלא בליווי משטרתי, אחרי שיעשו את התיאום עם המשטרה, ועד שימצאו מי שילווה את הכוחות כדי להיכנס לכפרים שממילא לפעמים הכניסה אליהם, מכיוון שהם כפרים לא מוכרים, היא בדרך-לא-דרך, דרך עפר וטלטלות?

עאידה תומא סלימאן: אני קיימתי היום דיון בוועדה על נושא השפעת הריסת הבתים על הנשים בנגב.

עאידה תומא סלימאן: תתארו לעצמכם מקרה טרגי תוך כדי הריסת הבתים.

עאידה תומא סלימאן: מה צריך לעשות אז?

עאידה תומא סלימאן: עד שהמשטרה תזמין כוחות הצלה, ותחכה להם בחוץ, ותלווה אותם פנימה, ימותו מי שצריכים את הכוחות האלה והאש תכלה את הכול.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה את זה.

עאידה תומא סלימאן: היו מקרים שבהם – ואני לא בעד זה, ואני רואה את החשיבות שכל כוחות ההצלה לא יותקפו.

עאידה תומא סלימאן: היה מקרה של זריקת אבנים.

עאידה תומא סלימאן: מה קורה עם המקרים שבהם אוכלוסיות אחרות שברו וחיבלו במכוניות ובצוותים של הצלה ושל כיבוי?

עאידה תומא סלימאן: מה קרה במקרה הזה?

עאידה תומא סלימאן: המדינה התנערה מאחריותה ואמרה: מה, נכנסים לזירת מלחמה?

מאיר כהן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הכוחות האלה באים לאזרחים שזכותם לקבל את השירות במלואו.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שכמו שאנחנו מתנהגים באחריות כאשר יש חוק שמשרת את האזרחים, ואנחנו תומכים בו בלי לחשוב אופוזיציה וקואליציה, אני מבקשת את אותה גישה מהממשלה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה – מוותר; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא; חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, אף שנאמרו כאן דברים על-ידי כמה דוברים, חברי, בכל הנושא של "מגה", בכל זאת אני רוצה לחדד כמה נושאים.

מיקי לוי: אתמול התבשרנו שיושב-ראש הדירקטוריון הנוכחי מושך למעלה מחצי מיליון שקל, כאשר עובדים הולכים הביתה עם משכורת מינימום – חוצפה שאין כדוגמתה – והיושב-ראש הקודם ביקש מעל מיליון ו-300,00 שקל על מה שהוא עשה.

מיקי לוי: הנושא של "מגה" אמור לנגוע בכולנו, מכיוון ש-3,500 איש הולכים הביתה.

מיקי לוי: זאת ועוד – אין מספיק מזומנים בקופת החברה כדי לשלם את אותם פיצויים ואת אותן משכורות החודש לאותם 3,500 עובדים.

מאיר כהן: זה נוסף על העובדים ב-You, נכון?

מיקי לוי: נוסף על העובדים ב-You.

מיקי לוי: זאת ועוד – ואני לא דואג לספקים הגדולים כמו "קוקה-קולה"; אלה יקבלו את המגיע להם בצורה כזאת או אחרת, כי הם חזקים ויש להם סוללה של עורכי-דין, והם כבר רצו – –

מירב בן ארי: – – –

מאיר כהן: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מאיר כהן: תודה.

מיקי לוי: – – לכונס, ודרך הגבלת ההליכים יקבלו את המגיע להם.

מיקי לוי: אני לא יודע כמה מכם יודעים, אבל חברת הנדל"ן של "מגה" הופרדה מחברת "מגה" על-ידי חברה בת, שהוקמה לצורך השליטה בחברת הנדל"ן שנמכרה לחברה הבת במחיר נמוך יותר.

מיקי לוי: וראה זה פלא, החברה הבת, חברת הנדל"ן, השכירה לחברה האם את השטחים המסחריים במחירים מופקעים.

מיקי לוי: מכאן התחילה ההידרדרות הבלתי-חוזרת, כי כמה אפשר להחזיק מעמד כשאתה משלם מחיר מופקע על שטח מסחרי?

מיקי לוי: ההידרדרות מובטחת.

מיקי לוי: וההידרדרות הזאת היא לאורך שנים.

מיקי לוי: זאת ועוד, אף שאני שומע את בירן עומד בטלוויזיה ואומר: לא לקחתי שקל לכיסי, בעלי החברה משכו ממנה דיבידנדים לאורך כל השנים והפקירו את העובדים לנפשם.

מיקי לוי: אז נכון, אדוני, בחברה פרטית, לכאורה אין לנו מה לעשות; לכאורה כל ההליכים האלה בחסות החוק.

מיקי לוי: וכשה

מיקי לוי: הליך הזה ייגמר – תבינו שכשמציעים 1.7 מיליארד שקל על כלל החברה והנדל"ן, תבינו איזה שווי זה, איזו עוצמה – – –

איציק שמולי: אבל זאת חברה אחרת.

מיקי לוי: אבל זאת חברה אחרת, זאת חברה בת.

מיקי לוי: זה לא שייך לפיטורי 3,000 עובדים – – –

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

איציק שמולי: זה דיני חברות.

מיקי לוי: זה דיני חברות, כמו שחברי איציק שמולי אומר.

מיקי לוי: אני חושב שמהבית הזה צריכה לבוא קריאה לאותם אנשים – אני מסיים, אדוני – שאם העובדים האלה ייפגעו, הבית הזה יתחשבן אתם בהמשך הדרך.

מיקי לוי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – לא נמצא; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא; חבר הכנסת דב חנין – –

דב חנין: מוותר – – –

מאיר כהן: אוה.

מאיר כהן: תשמע, תן לי לעכל את זה.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת; חברת הכנסת מיכל רוזין – לא נמצאת; חברת הכנסת יעל גרמן – לא נמצאת; חבר הכנסת איתן ברושי – אדוני, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה לפתוח, בזמן הקצר שעומד לרשותי, במילת השתתפות בצער.

איתן ברושי: אנחנו חווים פיגועים שאינם פוסקים, ואנחנו משתתפים בצערן של המשפחות ומאחלים החלמה מהירה לפצועים; לומר שאנחנו מאוחדים במאבק בטרור, וננהל אותו כתף אל כתף, יחד, ללא חלוקה של אופוזיציה וקואליציה.

איתן ברושי: אבל אנחנו בהחלט חלוקים בשאלה של היום שאחרי, והדרך היחידה והעיקרית היא לא לתקוף את הביטחון, אלא ליצור מחדש את היכולת לשתי מדינות לשני עמים.

איתן ברושי: גם אם לא יבוא במהרה הסכם, צריך ליצור תנאים שכשתינתן ההזדמנות יהיה אפשר ליישם אותו.

איתן ברושי: אני קורא לממשלה לקבל את רוח הדברים שאנחנו משדרים כבר תקופה ארוכה ולהחזיר את הביטחון סביב תוכנית פעולה משותפת.

איתן ברושי: אפשר לאחד את העם, ולא דווקא דרך הכנסת, אלא בתמיכה רחבה של ציבור רחב שהוא יותר מתון ממה שהכנסת משדרת ומשקפת.

איתן ברושי: ביחס לסעיף הנדון, יש כאן מעט חברים, ואני פונה גם לממשלה, ואני רוצה לומר בהזדמנות שעוסקים בכיבוי, שהדרישות של כיבוי האש הפכו להיות מכשלה, אדוני סגן שר האוצר, ואי-אפשר לעמוד בדרישות האלה.

איתן ברושי: כיבוי האש יצר איזה כיסוי לעצמו שמונע פיתוח של תעשיית תיירות, עסקים קטנים וכל מה שאתם רוצים.

איתן ברושי: הפכנו להיות מדינה שמכתיבה דרישות לא סבירות, בעלויות לא סבירות, שמונעות ועוצרות פיתוח.

איתן ברושי: אני קורא לך כסגן שר האוצר, ואני חושב שלא יהיה מנוס מלהביא את זה לחקיקה, כי הממשלה לא משתלטת על המגמה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, שמובילים אותה – אולי כתוצאה מטראומות ופחדים – גורמים שממונים על כיבוי האש, שלקחו טווחי ביטחון בלתי סבירים, דרישות יקרות מאוד, שבולמות פיתוח כלכלי, תעשייתי, תיירות, עסקים וכל דבר.

איתן ברושי: אני קורא לכם, חברי הכנסת, ולממשלה ולך, סגן שר האוצר, להקים צוות בדיקה מטעם הממשלה שיקבע את הנורמות הנדרשות באמת, ולא ככיסוי למישהו למען יראו וייראו.

איתן ברושי: צריך למנוע תקלות, צריך להימנע מאסונות, אבל צריך לראות איפה הגבול שאם עוברים אותו לא יהיה כאן פיתוח כלכלי.

איתן ברושי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016 – קריאה ראשונה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 3), התשע"ו–2016, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מאיר כהן: בעד – 30, נגד – אין, נמנעים – אין.

מאיר כהן: ההצעה עברה בקריאה ראשונה וחוזרת לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1000); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218), התשע"ו–2016, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

דב חנין: הדואר ירד?

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: חוק הדואר ירד וחוק מיסוי המקרקעין ירד.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תיקון מס' 210 – הצעת חוק היסטורית.

יצחק כהן: חוק הריטים, מה שנקרא, בא בראש ובראשונה להוות כלי חשוב בשכלול שוק הדיור ובמאמצים שהשר כחלון מקדם להפחתת המחירים.

יצחק כהן: מורי ורבותי, החוק מאפשר ומעודד את רכישתם של נכסים מסוג חדש, נכסים להשכרה למגורים לטווח ארוך, זאת, בין היתר, באמצעות הטבות מס והקלות בתחום ניירות הערך.

יצחק כהן: גברתי השרה, קרן הריט תוכל לראשונה לממן פרויקטים להשכרה באמצעות גיוס הון מהציבור.

יצחק כהן: באופן זה מושגים היתרונות הבאים: ראשית, ציבור משקי-הבית יוכל להשקיע בדיור מבלי לרכוש דירות.

יצחק כהן: כלומר, גם זוג צעיר שיש ברשותו רק חלק מהסכום הדרוש לרכישת דירה יוכל להבטיח, אדוני היושב-ראש, את הערך של כספו באמצעות הצמדתו לשוק הדיור.

יצחק כהן: כמו כן, ציבור המשקיעים יעדיף לקבל תשואה דרך קרן הריט ולא באמצעות רכישת דירות בשוק החופשי.

יצחק כהן: דירות אלו יושכרו לטווח הארוך, בניגוד למשקיעים פרטיים המשכירים לטווח הקצר.

יצחק כהן: בנוסף, אדוני היושב-ראש, הציבור יהיה גורם חשוב במימון הפרויקטים להשכרה ויסייע בהגדלת ההיצע.

יצחק כהן: ההשקעה בדיור בלי לרכוש דירה מצננת את הביקוש לדירות, ומימון החלופה של השכרה ארוכת-טווח תורם להתפתחותו של שוק זה וכך מפחית את הלחץ של משקי-הבית לעבור לדירה בבעלותם.

יצחק כהן: חשוב לציין, חברי חברי הכנסת, שקיימים גם יתרונות לגופים המוסדיים אשר יבחרו להשקיע בקרנות הריט.

יצחק כהן: המוסדיים, אשר מנהלים את הכספים של כולנו ומשקיעים בפרויקטים דומים בחו"ל, יוכלו להשקיע בקרן לעומת השקעה ישירה.

יצחק כהן: אפשרות זו חוסכת בעיקר את פיתוח ההתמחות בתחום, וכן מאפשרת פיזור רחב יותר של ההשקעות.

יצחק כהן: באופן זה, יוכלו גם גופים מוסדיים קטנים יותר להשקיע בשוק הדיור להשכרה.

יצחק כהן: גולת הכותרת של ההטבות שאנו מציעים בחוק זה היא הפחתה של מס רכישה עבור הקרנות, על נדל"ן להשכרה לטווח ארוך שתקנה הקרן, מ-8%–10% ל-0.5% בלבד.

יצחק כהן: מס הרכישה הגבוה שמוטל על המשקיעים, שהשר כחלון פעל להעלות ביולי האחרון, נועד להפחית את הביקוש של משקיעים פרטיים לדירות, אשר בא על חשבון הזוגות הצעירים חסרי הדירה.

יצחק כהן: עם זאת, השקעה בנכסים להשכרה לטווח ארוך, כדוגמת אלו שהוציאה המדינה למכרז ותוציא חברת "דירה להשכיר" בכמויות גדולות יותר בשנים הקרובות, היא מוצר אחר, אשר קיים בכל העולם ואשר אנו עמלים על קידומו ופיתוחו בישראל.

יצחק כהן: בניינים המושכרים לטווח ארוך ומנוהלים על-ידי חברה הנותנת שירותים אמינים לדיירים מיטיבים עם משקי-הבית ומהווים, כפי שאמרתי, תחליף לרכישת דירה.

יצחק כהן: לפיכך, ראינו לנכון לתת את ההטבה במס הרכישה לקרנות הריט וכך לעודד את ההשקעה בדיור להשכרה קונצרנית.

יצחק כהן: פעולה חשובה נוספת של החוק – יושב-ראש הוועדה מר ביטן – – –

מאיר כהן: חברי הכנסת, יקירי, אני מבקש.

אראל מרגלית: הכול טוב ויפה, אבל אנחנו הצענו את החוק הזה בשבוע שעבר ואתם התנגדתם.

יצחק כהן: סימן שזה חוק טוב.

אראל מרגלית: זה בסדר שחברות הריט יוכלו לעשות את זה, אבל לא רק חברות הריט, גם משקיעים אחרים.

יצחק כהן: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

מאיר כהן: אמן.

מאיר כהן: אתה מזכה את כולנו, סגן השר.

איציק שמולי: איציק, תן איזו תפילה גם לביטוח הסיעודי.

איציק שמולי: אם לא משרד האוצר – – –

יצחק כהן: חברי איציק שמולי, פעולה חשובה נוספת של החוק היא בתחום קידום הקמתן של קרנות ריט נוספות המשקיעות בנדל"ן בכלל, וכן באמצעות שחרור חסמים אשר זיהינו שקיימים בדרך להקמת הקרנות.

יצחק כהן: חברי חבר הכנסת אראל מרגלית, מאז הוכנס לפקודת מס הכנסה הפרק העוסק בקרנות ריט להשקעה בנדל"ן, בשנת 2005, הוקמו רק שתי קרנות ריט.

אראל מרגלית: אני בעד להקים קרנות ריט, אבל הן לא היחידות שיכולות להשקיע בדיור להשכרה.

יצחק כהן: זה עוד כלי, עוד מכשיר.

אראל מרגלית: בשביל זה – אני התפלאתי, בגלל החוק שלכם.

יצחק כהן: אנו צופים, יקירי, שהתיקונים שהכנסנו כעת בחוק יעודדו הקמתן של קרנות נוספות, כפי שאתה רוצה, מה שיביא מכשיר נוסף להשקעה בנדל"ן עבור ציבור המשקיעים, ישכלל את המסחר בשוק ההון המקומי ויחזק את הבורסה לניירות ערך.

יצחק כהן: קבענו, אדוני היושב-ראש, כי מייסדי הקרנות האלה יוכלו להעביר נדל"ן לקרן ולדחות את מס השבח עד למועד מימוש המניות או הנדל"ן – עד המפגש עם הכסף.

יצחק כהן: הקלנו את התנאים הנדרשים בעת הרישום למסחר בבורסה, ונקבעה תקופה מדורגת לירידה משליטה של המייסדים בקרן.

יצחק כהן: לסיכום, מהלך זה מצטרף לשורה של מהלכים שהשר כחלון מקדם בחודשים האחרונים בשוק הדיור, והוא משלים למהלך מחיר למשתכן, אשר מסייע לזוגות הצעירים חסרי הדירה לרכוש דירה בהנחה משמעותית, וראינו את זה כבר בשטח.

יצחק כהן: חוק הריטים, אדוני היושב-ראש, כאמור, מטפל במקטע נוסף, המקטע של דיור להשכרה וההשקעה בו.

יצחק כהן: אנו בטוחים, בעזרת השם, כי צעדים אלה ואחרים יחוללו בקרוב את השינוי המיוחל בשוק הדיור בישראל.

יצחק כהן: אני רוצה להודות, אדוני היושב-ראש, לשר האוצר מר משה כחלון, לאנשי הצוות שטיפלו בעניין הזה, למעין נשר מאגף התקציבים, וכמובן ליושב-ראש מטה הדיור אביגדור יצחקי, שעושה לילותיו כימים כדי לקדם את הפרויקטים האלה.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: אני מבקש מכל החברים להצביע בעד הצעת החוק ולעביר אותה לוועדה של אלי כהן, ועדת הרפורמות.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: לפני הדוברים, הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

מאיר כהן: אדוני, זה עם הצבעה או רק הודעה?

): לא, רק הודעה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי תדון בהצעות החוק האלה: 1.

): הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – זכאות לגמלה בתקופת שהייה במקלט לנשים מוכות), התשע"ה–2015, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; 2.

): הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – זכאות אישה השוהה במקלט לנשים מוכות), התשע"ה–2015, מאת חברות הכנסת אורלי לוי אבקסיס ועליזה לביא וקבוצת חברי הכנסת.

): תכף נראה אם אין לי עוד אחת.

): הודעה שנייה, בסדר?

מאיר כהן: לפנים משורת הדין, בבקשה.

): כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת החוץ והביטחון לפי חוק שירות לאומי אזרחי, התשע"ד–2014: מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, במקום חבר הכנסת איימן עודה יכהן חבר הכנסת מאיר כהן.

): תודה רבה.

): (קריאה ראשונה)

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218).

מאיר כהן: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת.

מאיר כהן: חבר הכנסת אראל מרגלית – אדוני, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אראל מרגלית: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, חברי סגן השר איציק כהן, קודם כול, הצעת החוק שאתם מעלים עכשיו היא הצעה טובה, כי קרנות ריט – איציק, איציק, תקשיב.

אראל מרגלית: קרנות ריט זה כלי חשוב בכל הנושא של בנייה להשכרה, גם של בניינים מסחריים וגם של בנייני מגורים.

אראל מרגלית: איציק, זה חשוב.

אראל מרגלית: אבל אני מתפלא שבשבוע שעבר פסלתם את ההצעה שלי שמאפשרת לא רק לקרנות ריט – בינינו, לא כל אחד יכול להקים קרן ריט, לרשום אותה בבורסה, לגייס הון מהציבור ולהשקיע בדיור להשכרה.

אראל מרגלית: יכול מאוד להיות שקבוצת משקיעים פרטית רוצה לקנות בניין והיא רוצה להשכיר את הדירות שלו.

אראל מרגלית: היא רוצה לעשות את זה בצורה כזאת שהיא יכולה ליהנות אחרי 20 שנה, כמו שאתם מציעים בקרן הריט, שתהיה היכולת גם להשקיע, שזה מגדיל את ההיצע בשוק ההשכרה, והיא לא רוצה להירשם בבורסה.

אראל מרגלית: היא לא רוצה להיות קרן ענקית.

אראל מרגלית: היא רוצה לקנות בניין בתל-אביב ולעשות את הדברים האלה, ואחרי 20 שנה היא רוצה ליהנות מאותם התנאים.

אראל מרגלית: על זה הסכמתי עם אביגדור יצחקי ועם האנשים הטובים במשרד האוצר; על זה הסכמתי עם שר השיכון, עם יואב גלנט, וחשבתי שאנחנו מסכימים על זה.

אראל מרגלית: ועכשיו החלק הזה שאתם מציעים זה הצעה ספציפית לקרנות ריט, שהיא חשובה, כי אתם בעצם מאפשרים לקרנות ריט את התנאים שהם יוכלו על גביהם להנפיק בבורסה ולגייס כסף מהציבור כדי להשקיע בדיור להשכרה, אם דיור מסחרי או דיור פרטי, לדירות – חשוב מאוד.

אראל מרגלית: אבל אל תגבילו – זה כמו שאני אגיד שבהיי-טק יכולות להשקיע רק קרנות ממוסדות, ואם אתה אדם פרטי, אתה לא נהנה מאותם תנאים שקרן יכולה.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: אני אומר – אני רוצה להחזיר את החוק לשולחן ולהרחיב את אותם תנאים לא רק לקרנות ריט, אלא כל גורם, גם אם הוא לא קרן ציבורית בבורסה שרוצה להשקיע בדיור להשכרה, ורוצה לבנות, להשכיר את הדירות, ואחרי 20 שנה ליהנות מתנאים דומים שקרן הריט נהנית – זה דבר שהוא סביר לחלוטין, וכדאי שנבצע אותו.

אראל מרגלית: אני אחזיר את הצעת החוק הזאת; אני אנסה להרחיב אותה כדי שזה יכלול גם משקיעים אחרים – – –

יצחק כהן: – – –

אראל מרגלית: בסדר גמור.

אראל מרגלית: אבל מעבר לזה, אני בעד.

אראל מרגלית: אני חושב שזה חשוב, ואני חושב שמה שבלומברג עשה בניו-יורק – הגיע הזמן שיעשו במדינת ישראל Public-private partnership, שלשוק הפרטי יהיה כדאי להשקיע בדיור שהוא גם דיור ציבורי וגם דיור להשכרה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון – מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה.

מאיר כהן: בבקשה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, לפני כן התייחסתי לסוגיה הזאת של משבר "מגה".

יוסי יונה: הלכתי ובדקתי קצת נתונים כדי להראות את יחסי הגומלין בין שתי החברות האחיות, שהאחת היא רשת "מגה" והשנייה היא "אלון ריבוע כחול".

יוסי יונה: רק כדי שתתרשמו קצת מהנתונים: שווי השוק של "הריבוע הכחול" עמד ב-2012 על 866 מיליון שקל; היום הוא עומד, ב-2016, על 1.361 מיליארד שקל, וההון העצמי שלה, שעמד ב-2007 על 866 מיליון שקל, היום עומד על כ-1.5 מיליארד.

יוסי יונה: אני רוצה לתהות יחד אתכם, מדוע לא קיימת אחריות תאגידית בין שתי החברות הללו כך ש"הריבוע הכחול" תואיל, אדוני היושב-ראש, לתחוב את ידה לתוך הכיס שלה עמוק ולחלץ את "מגה" מהבעיות שלה?

יוסי יונה: מה גם, היום שמענו לראשונה, ואולי זה לא לראשונה, שקיימת הצעת רכש, או עומדת להיות הצעת רכש מצדו של רמי לוי לרשתות של "מגה", ועל בסיס העדויות שאנחנו הולכים ומלקטים על האופן שבו רמי לוי מתייחס לעובדיו, אז לא זו בלבד שהולך להיות לנו אולי איזה קווזי-מונופול, או דואופול, בתחום הזה של רשתות מזון, הרי שאנחנו צריכים להתריע פה גם על האפשרות שהעובדים שיועברו לשם, במידה שאכן תהיה השתלטות שכזאת או רכש, הרי שתנאי ההעסקה של העובדים יורעו בהשוואה לתנאים שלהם היום.

יוסי יונה: אני רוצה לחזור על דברי שאמרתי לפני כן, שאפשר שמכאן תצא קריאה לממונים על שוק ההון, על ניירות הערך, שיעשו את עבודתם טוב יותר, לפני שאנחנו נתדרדר למציאות תאגידית שהיא לא מיטיבה עם העובדים, ואני מניח שגם לא עם הצרכנים.

יוסי יונה: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות, אדוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשבוע שעבר, בבית-החולים של אוניברסיטת א-נג'אח בשכם, היה הניתוח הראשון של השתלת לב מלאכותי בגופו של אחמד, צעיר בן 19 מאזור ג'נין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבחור הזה, הלב שלו עבד בהיקף של 10% בלבד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הניתוח בוצע בידיים פלסטיניות ב-100%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המנהל של בית-החולים ודיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת א-נג'אח בשכם, מי שהיה בראש הצוות שביצע את הניתוח הזה, הוא פרופסור סלים חאג' יחיא, תושב טייבה, תושב היישוב שלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פרופסור סלים הוא אחד המנתחים המומחים בהשתלות לב רגיל ולב מלאכותי, מהראשונים בעולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא ביצע הרבה השתלות כאלה גם בבריטניה וגם בעוד כמה מדינות בעולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הניתוח הזה נמשך כ-12 שעות, ובסוף הניתוח אחמד יוצא לחיים חדשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני צריך לברך מפה את פרופסור סלים, שלקח לידיו את הנהלת בית-החולים הזה, שעשה את כל ההכשרה הנדרשת לקיום ניתוח כזה, שצועד בצעדים ארוכים מאוד כדי לקדם גם את הפקולטה לרפואה באוניברסיטת א-נג'אח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הניתוח הזה, העלות שלו בעולם, בחו"ל, היא כמיליון שקל; העלות של הניתוח שבוצע בבית-החולים של האוניברסיטה א-נג'אח עלה פחות משליש מהסכום הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני פונה גם לפרופסור סלים ומבקש ממנו, וגם מבקש מהרשות, שיפעלו למען עצמאות בעניין של הרפואה, שבתי-החולים יהיו מוכשרים, ושפרופסור סלים יכשיר עוד ועוד רופאים כדי לשרת את העם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מודים לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פרופסור סלים חאג' יחיא – (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: פרופ' סלים חאג' יחיא, אנו גאים בך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלוהים יברך אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה תמיד בבחינת אוצר ומשענת לעמך ולאנשיך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה הנושא באחריות להכשרת רופאים מומחים כך שלא יהיה צורך עוד בבתי-חולים ישראליים או בבתי-חולים מחוץ למדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העם הפלסטיני בדרכו לעצמאות, והוא ראוי לטיפול הרפואי הטוב ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פעם נוספת, פרופ' סלים חאג' יחיא, אחי פרופ' סלים, אנו גאים בך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלוהים יברך אותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: )

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא; חברת הכנסת עליזה לביא – מוותרת; חברת הכנסת תמר זנדברג – לא נמצאת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נמצא; חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – לא נמצאת; חבר הכנסת עמר בר-לב – מוותר; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – לא נמצא; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, מי שנסע בכביש איילון בשבועות האחרונים זכה לראות פרסומת גדולה מאוד עם איזה סמיילי כזה חמוד ונאיבי ותמים, מחייך, ומעליו כתוב: Blindspot.

רויטל סויד: אז מסתבר שה-Blindspot הנאיבי הזה, המחייך והתמים הוא אפליקציה שהוצאה עכשיו, אפליקציה שמאפשרת לשלוח מסרונים לכל אחד מאנשי הקשר שלך – גם אם הוא לא הוריד בעצמו את האפליקציה הזו – באופן אנונימי.

רויטל סויד: אני רוצה לשתף אתכם במקצת מהמסרונים שעוברים באמצעות האפליקציה הזאת, ה-Blindspot: נערות מקבלות הטרדות מיניות, אנשים מקבלים איומים ברצח – –

מיקי לוי: הצעת חוק.

רויטל סויד: – – וכל זה היה היום בדיון בוועדת המדע והטכנולוגיה, שיזמנו אני וחלק מחברותי, והיו בה אנשים שסיפרו על הדברים האלה שהם קיבלו.

רויטל סויד: אנשים שמקבלים אין-ספור הודעות עם דחיפה: לכו תתאבדו.

רויטל סויד: סיפר בעל שאשתו הייתה בשיעור באוניברסיטה, היא קיבלה אין-ספור מסרונים שברגע שהיא יוצאת מהדלת ירצחו אותה.

רויטל סויד: הכול בחסות האנונימיות.

רויטל סויד: זו האפליקציה ההרסנית הזו, ה-Blindspot.

רויטל סויד: אנחנו חודשים נאבקים באלימות, בבריונות, בהסתה, בגזענות ברשת.

רויטל סויד: כיושבת-ראש השדולה אני מטפלת בילדים בני שמונה ותשע, ועד מבוגרים, בנערות בנות 16 שביצעו ניסיונות אובדניים, הכול בחסות הרשת החברתית.

רויטל סויד: וזה כשזה לא אנונימי.

רויטל סויד: אז תארו לעצמכם מה הנזק שיכולה אפליקציה כזאת לעשות.

מירב בן ארי: – – –

רויטל סויד: קיימנו היום דיון בוועדת המדע, ובדיון היום הבנו, ואני קראתי: חייב להיות מאבק ציבורי.

רויטל סויד: המאבק הציבורי הזה חייב להיות הודעה, להגיד: חייבים להחרים את האפליקציה הזאת.

רויטל סויד: מבוגרים, הורים, ילדים, כולם חייבים להחרים את האפליקציה הזאת – כמו שהחרמנו את אפליקציית "סיקרט" והיא הלכה מהעולם – כי בסופו של דבר, זו אפליקציה שעובדת על רווח כלכלי.

רויטל סויד: ועד אז, ועד שיקרה – אני רואה אותך, מיקי, ואתה מדבר על חקיקה, ואתה מדבר על מודעוּת, ואתה מדבר על חינוך, ויש לברך גם את השר לביטחון פנים על מה שהוא עשה, אבל בינתיים, עד שנעשה את הדברים האלה – ואני עומדת מ-30 במרס, מיום כינון הכנסת, ומדברת רק על האלימות והבריונות ברשת, ולצערי, מיום ליום המצב הולך ומחמיר בתחום הזה.

רויטל סויד: הולך ומחמיר.

רויטל סויד: ובינתיים, עד שאנחנו נצליח לקחת את המקום הזה, את הזירה הזאת, שהיא זירה מדהימה, עם הרבה מאוד דעות וביקורת שאפשר להביע, ולהחליף דעות ועמדות, זירה מדהימה, אבל עד אז, עד שאנחנו נצליח לעצור את הדבר הזה, חייבים להחרים את אפליקציית ה-Blindspot.

רויטל סויד: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת יצחק הרצוג – לא נמצא; חברת הכנסת מיכל רוזין – לא נמצאת; חברת הכנסת יעל גרמן – לא נמצאת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: אני חוזר – בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218), התשע"ו–2016, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מאיר כהן: 21 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

מאיר כהן: אנחנו נוסיף את חבר הכנסת נחמן שי לפרוטוקול.

מאיר כהן: אם כן, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 218), התשע"ו–2016, עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת הרפורמות להכנה לקריאה שנייה ושלישית – לוועדת הכספים?

מאיר כהן: תעבור לוועדת הכנסת לקבלת החלטה.

מאיר כהן: את מי לרשום?

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, להוסיף אותו לרשימה, לפרוטוקול.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/997); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק קיזוז מסים (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, גם לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק סגן השר חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: אדוני סגן השר, אתה לא יודע עד כמה אני סקרן להבין על מה החוק הזה.

יצחק כהן: איזה?

יואל חסון: אני מקווה שאתה יודע.

קריאה: איזה מסים?

קריאה: איזה מסים מקזזים?

יצחק כהן: לא, חשבתי – – –

יואל חסון: מה חשבת?

יצחק כהן: – – –

יואל חסון: לא, החוק הזה עכשיו.

יצחק כהן: על החוק הקודם הצבעת?

יואל חסון: הקודם כן.

יצחק כהן: למה הצבעת?

יואל חסון: הצבעתי גם.

יצחק כהן: טוב, אדוני היושב-ראש, חברי חסון, הצעת חוק קיזוז מסים (תיקון מס' 2) – היית צריך לשאול שאלה אחרת: למה לא עושים חוק או פקודת מס הכנסה כחול-לבן?

יצחק כהן: היה צריך תיקון ועוד תיקון ועוד תיקון, חלאס.

יצחק כהן: זה חוק עות'מאני, שעבר לבריטים ועבר אלינו, והוא כל הזמן בתיקונים.

יצחק כהן: אתה לא חושב שהגיע הזמן?

יואל חסון: אתה בממשלה, אז קדימה.

יצחק כהן: חוק קיזוז מסים – חברי חבר הכנסת חסון – התש"ם

יצחק כהן: –1980, מסדיר את זכותה של רשות מס לקזז החזר מס כנגד חוב מס סופי – אוקיי?

יצחק כהן: ברגע שייגמר האירוע, היא יכולה, היא רשאית לקזז מס כנגד חוב מס סופי.

יצחק כהן: על-פי החוק, ניתן לבצע את הקיזוז רק לאחר משלוח הודעה בכתב על הכוונה לבצע את הקיזוז.

יצחק כהן: עד כאן?

יצחק כהן: אם יהיו בעיות, תצביע.

יצחק כהן: לאחר בחינה של הליכי הגבייה המופעלים כיום עלה הצורך בתיקון החוק מתוך רצון לקצר ולייעל את הליכי הגבייה, מתוך רצון להיטיב את מצבם של החייבים – – עד כאן?

יצחק כהן: אפשר להמשיך?

מירב בן ארי: אפשר.

יצחק כהן: – – שכן כל עוד לא מבוצע קיזוז, צובר החוב ריבית, הפרשי הצמדה וקנסות, וכן עלולים לפעול כנגד החייב בהליכי אכיפה אחרים.

יצחק כהן: לאור האמור, מוצע להשוות את ההוראה בחוק להוראה בדין הכללי, סעיף 53 לחוק החוזים (חלק כללי), התשל"ג–1973, שלפיה קיזוז בין חיובים הדדיים ניתן לביצוע בהודעה של צד אחד למשנהו.

יצחק כהן: דהיינו, די במתן הודעה לצורך ביצוע מיידי של הקיזוז, ואין צורך במשלוח מכתב על כוונה לבצע קיזוז.

יצחק כהן: חוק טוב, חוק מועיל, חוק עם הפנים לאזרח.

יצחק כהן: אני חושב שגם פה ראוי שכולם יצביעו עליו פה-אחד.

יצחק כהן: אבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון.

מאיר כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון, אדוני?

מאיר כהן: מוותר; חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, לפני כשבועיים ג'מיל עזאם, תושב טייבה, צעיר בשנות ה-20 לחייו, בלי עבר פלילי, בלי רישום, בלי כלום, בלי אפילו תיק אחד שרשום על שמו, שעשה משהו בכלל בחיים שלו בניגוד לחוק, עוצרים אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא נמצא בטנדר "טויוטה" שהוציא רק לפני פחות מחודשיים מהחברה, רכב חדש – חיפוש, אנחנו מחפשים נשק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עמוד בצד – התחילו לחפש, התחילו לפרק את הרכב שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הורידו כנפיים, הורידו מה שצריך, החזירו את הכול, התקינו את הכול והחזירו את הכול למקומו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פתאום באה פלוגה אחרת: אתם לא יודעים לחפש, זוזו הצדה, בוא; לקחו אותו למרחק של עשרות מטרים, עשו חיץ בינו לבין הרכב, והתחילו לפרק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה זה לפרק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לשבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ג'מיל, אתה שומע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ג'מיל, אתה שומע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בום – פירקו לו את הרכב, לא מצאו כלום, כי אין לו כלום.

יואל חסון: מי זה ג'מיל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ג'מיל עזאם זה הבחור, בעל הרכב שבאים לחפש בו, תושב טייבה, אני מכיר אותו אישית.

יואל חסון: עד כדי כך שהוא קיבל זכות להיות מוזכר כאן?

יואל חסון: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה שומע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי זה לא רק הוא, אלא ההתנהגות של המשטרה ושל העומדים בראשה והאחראים לפעילות שלה.

ענת ברקו: יחס אישי.

ענת ברקו: אישית לוחצת.

מאיר כהן: תמשיך – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסוף, מה קורה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: סיימתם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מחזירים את הרכב איך שהיה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה פתאום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תביא גרר ותיקח את זה, ואם יש לך תלונות, תגיש תביעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולפחות יש דבר אחד, קטן כזה, חיובי, שנתנו לו איזה פתק שרשמו בו שהם אלה ששברו את הרכב הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי לתקן את הרכב היה צריך להחזיר אותו לחברה, והתיקונים עלו עשרות רבות של אלפי שקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה – אנחנו באנו ועמדנו פה ואפילו התחננו וביקשנו: אנחנו לא רוצים נשק במגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האוכלוסייה הערבית – אנחנו מוותרים על הזכות הזו לשאת נשק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מי שירצה לחפש את הנשק – לפחות יש רמה מינימלית של אנושיות בעניין של החיפוש עצמו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שייכנסו לבתים וישברו; לא יכול להיות שישברו גם רכבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואפילו אם הוא יקבל פיצוי על התיקון של הרכב שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם זה יפצה אותו על עוגמת הנפש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: על היחס המשפיל שהוא קיבל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני פונה ואומר פה מעל הבמה הזאת:

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי לקיים חוק צריך גם לקיים אותו לפי החוק, ולא בעבריינות ולא בפורענות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – כמעט אמרתי "לא נמצא".

מאיר כהן: ברוך הבא.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק טוב, אבל הוא הודעה פומבית של מדינת ישראל שהדואר החליף את סמל הצבי בסמל הצב.

ישראל אייכלר: והוא אומר: מה פתאום אני אשלח מכתב?

ישראל אייכלר: בינתיים האיש יצבור ריבית, אז זה עלול להיות הרבה ריבית.

ישראל אייכלר: תארו לעצמכם כמה זמן לוקח לשלוח מכתב.

מאיר כהן: אדוני יודע שאנחנו מדברים על הצעת חוק קיזוז מסים?

ישראל אייכלר: כן.

מאיר כהן: אה, אוקיי.

מאיר כהן: בסדר.

ישראל אייכלר: כי מה אומר החוק?

ישראל אייכלר: מה היה עד היום?

ישראל אייכלר: היו חייבים לשלוח מכתב כדי לעשות את הקיזוז.

ישראל אייכלר: החוק בא ואומר שלא צריך מכתב.

ישראל אייכלר: למה לא צריך מכתב?

ישראל אייכלר: כי אין דואר, או מפני שעד שהמכתב יגיע, הריבית תעלה לחובת הנישום.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני עליתי פשוט כדי לדבר על נושא שעומד היום על סדר-היום הציבורי: חברת "מגה" ו-3,500 העובדים שלה.

ישראל אייכלר: הרבה דברים כבר נאמרו והרבה דברים לא צריך להוסיף.

ישראל אייכלר: יש נקודה קטנה שאנשים שואלים: למה אתם חושבים שמכיוון שחברת "מגה" הכריזה על חילולי שבת והנהיגה חנויות של AM:

ישראל אייכלר: PM לחלל שבת – לכן זה קרה?

ישראל אייכלר: אנחנו לא עושים את חשבונותיו של הקדוש-ברוך-הוא.

ישראל אייכלר: יש לפעמים שדרך רשעים צלחה, ויש לפעמים שכן רואים הנהגה אלוקית בגלוי.

ישראל אייכלר: אבל כתוב בחז"ל, שהם ודאי כן ידעו: כל המשמר שבת כהלכתה, נותנים לו נחלה בלי מצרים.

ישראל אייכלר: אבל אני לא הולך לדבר פה על הצד האמוני של העניין, כי אנחנו כולנו מאמינים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר על הצד המסחרי של העניין, וזה כדי לומר לכל בעלי החברות ולכל אנשי העסקים שחושבים שעל-ידי זה שהם יילחמו נגד השבת – אני מדבר עכשיו במונח החברתי-הסוציולוגי של הדבר – הם יצליחו לעשות עוד הון ורווחים; הם ישבו על היאכטות והאנשים יעבדו בשבילם והציבור יבוא ויקנה והם ירוויחו.

ישראל אייכלר: אז הנה, "מגה" היא אות קלון לרעיון הזה.

ישראל אייכלר: ואומר – אפילו מסחרית.

ישראל אייכלר: היה פעם עורך עיתון בפולניה שאמר לכותבים שלו: אל תפגעו באף אחד, אפילו שלא בכוונה – בעיקר שלא בכוונה – כי גם הוא, עלולות להיות לו כמה פרוטות לקנות עיתון ולא לקנות את העיתון, והוא עלול להחרים אותנו.

ישראל אייכלר: חברה מסחרית שפועלת במדינת היהודים צריכה לדעת שיש פה מיליוני יהודים שומרי שבת.

ישראל אייכלר: ולכן, כאשר באים ומכריזים על פתיחת עסקים בשבת, צריך לדעת שפוגעים ברגשותיהם ובאמונתם של מאות-אלפי אזרחים ואולי מיליוני אזרחים.

ישראל אייכלר: בסופו של חשבון הוכח שכאשר חברת AM:

ישראל אייכלר: PM חגגה, ו"מגה" וכל הבעלים האלה – ויסמן בראשם – חשבו שהם הולכים לשאת פה דגלים של עשיית עושר בשבת, המציאות המסחרית הוכיחה שהם גרמו עוול – לא לעצמם; הם גרפו את הכסף.

ישראל אייכלר: הם גרמו עוול ל-3,500 עובדים שעובדים קשה ונשארו בלי פרנסה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

ישראל אייכלר: לכן זה יהיה לאות לבני מרי, שכמו שנאמר ששמירת שבת היא סגולה לפרנסה, חילולי שבת הם סגולה לכישלון.

ישראל אייכלר: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: חברת הכנסת עליזה לביא; חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי.

מאיר כהן: שוב, חברת הכנסת מירב בן ארי, עד כאן שומעים.

מאיר כהן: אדוני, שלוש דקות.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, אבל רציתי לציין, בהמשך להצעת האי-אמון, שהכנסת, כדרכה, דחתה ברוב גדול – הכול טוב, החיים נמשכים – שהיו היום שתי התפתחויות מדיניות חשובות שכדאי לזכור אותן, כי אני חושב שהן מהוות נקודות ציון.

נחמן שי: אחת היא דברים שאמר שגריר ארצות-הברית בישראל דן שפירו בהופעה שלו בכנס של ה-INSS, המכון למחקרי ביטחון של אוניברסיטת תל-אביב; השנייה היא החלטת האיחוד האירופי.

נחמן שי: בשני המקרים המסר הוא פשוט וחד: ישראל מבודדת את עצמה לדעת.

נחמן שי: ישראל מבודדת את עצמה לדעת.

נחמן שי: גם ארצות-הברית אומרת לנו את זה, ואין לנו ידידה יותר גדולה מארצות-הברית, וגם אירופה אומרת לנו את זה באמצעות ההחלטה של האיחוד האירופי, שמדגישה ומחדדת את הכלל שהיא לא תסכים לשום פעולה שהיא שנעזרת באירופה, שקשורה באירופה ושעוברת מעבר לקו הירוק, ושמחריפה את הלחצים ומחריפה את הסנקציות שהיא נוקטת כלפי ישראל.

נחמן שי: אירופה הולכת שלב אחרי שלב ומתייחסת בחומרה לעובדה שישראל ממשיכה בפעילות שלה בשטחים, כולל בהתנחלויות וכולל בכל מיני פעולות אחרות.

נחמן שי: לצד הצער ולצד הכאב על הטרור ועל האסונות שפקדו אותנו ביממה האחרונה, משני המקומות האלה, גם מארצות-הברית באמצעות דן שפירו השגריר וגם מאירופה, עולה מסר ברור: ישראל איננה יכולה להמשיך ולהחזיק בשטחים האלה.

נחמן שי: כתוצאה מהחזקת השטחים יחסיה, גם עם ארצות-הברית וגם עם אירופה, עם האיחוד האירופי, עם הלב של אירופה, הולכים ומחמירים.

נחמן שי: תזכרו את היום הזה, מפני שהיום הזה חלו בו שתי תפניות.

נחמן שי: דן שפירו לא היה אומר את הדברים האלה אילולא קיבל את גיבויו של הנשיא, ולכן גם הגיב ראש הממשלה כפי שהגיב; ואירופה לא הייתה מחליטה את ההחלטה הזאת אילולא הגיעה למסקנה שכל מה שהיא עשתה עד עכשיו היה ללא תועלת, והיא רוצה להבהיר ולהעביר את המסר הזה לישראל.

נחמן שי: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא; חבר הכנסת מיקי לוי – לא נמצא; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – כנ"ל; חבר הכנסת דב חנין – מוותר; חברת הכנסת רויטל סויד – מוותרת; חברת הכנסת מיכל רוזין – מוותרת; חברת הכנסת יעל גרמן – לא נמצאת.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה – הצעת חוק קיזוז מסים (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, בקריאה ראשונה, בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק קיזוז מסים (תיקון מס' 2), התשע"ו–2016, לוועדת הכספים נתקבלה.

מאיר כהן: 25 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק תעבור לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: [מס' מ/831; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 7918.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים, ברשותכם, להודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון מס' 28), התשע"ד–2014.

מאיר כהן: ההודעה נמסרה ביום 21 בדצמבר 2015.

מאיר כהן: הנמקת הערעורים של סיעות המחנה הציוני ומרצ – לא מסרו.

מאיר כהן: לכן הם לא ינמקו את הערעור.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג – מוותרת.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר כהן: לפני זה, הצעת חוק קיזוז מסים (תיקון מס' 2) עברה לוועדת הכספים.

מאיר כהן: אני אמרתי.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הודעת הממשלה.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 16 בעד הודעת הממשלה – 23 נגד – אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון מס' 28) (כריות ביטחון לקרנות פנסיה ותיקות), התשע"ד–2014, נתקבלה.

מאיר כהן: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מאיר כהן: הודעת הממשלה עברה, והצעת החוק חוזרת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מאיר כהן: ["דברי הכנסת" ה-19, מושב שני, חוברת ל"ז, עמ' 12769.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 5) (איסור הפליה בשל לבישת מדי כוחות הביטחון וההצלה), התשע"ד–2014.

מאיר כהן: ימסור את ההודעה חבר הכנסת יוסי יונה, בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

מאיר כהן: אדוני, בבקשה.

מאיר כהן: אין הצבעה, כמובן.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, לפי הפרוטוקול אני צריך לקרוא הכול?

מאיר כהן: בבקשה, כן.

יוסי יונה: לכבוד חבר הכנסת היושב-ראש יולי יואל אדלשטיין, שלום רב.

יוסי יונה: הנדון: הודעת ועדת הכלכלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 5) (איסור הפליה בשל לבישת מדי כוחות הביטחון וההצלה), התשע"ד–2014, כ/570.

יוסי יונה: 1.

יוסי יונה: הריני מתכבד להודיעך כי בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, החליטה ועדת הכלכלה בישיבתה ביום כ"ה בטבת התשע"ו, 6 בינואר 2016, להודיע לכנסת על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון מס' 5) (איסור הפליה בשל לבישת מדי כוחות הביטחון וההצלה), התשע"ד–2014.

יוסי יונה: היא פורסמה בהצעת חוק הכנסת כ/570; מספר הצעת החוק בדיון מוקדם: פ/1749/19, של חברי הכנסת פנינה תמנו-שטה, שמעון אוחיון, דב ליפמן, בועז טופורובסקי, גילה גמליאל, רוברט אילטוב, דוד צור, רינה פרנקל, יוני שטבון, יעקב מרגי, זבולון כלפה ואורלי לוי אבקסיס.

יוסי יונה: הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה בכנסת היוצאת ביום ג' באב התשע"ג, 30 ביולי 2014, והועברה לוועדת הכלכלה.

יוסי יונה: חברי הכנסת היוזמים, המכהנים בכנסת העשרים, ולא מונו לשר או לסגן שר, הם רוברט אילטוב, יעקב מרגי ואורלי לוי אבקסיס.

יוסי יונה: 2.

יוסי יונה: חבר כנסת אחד לפחות המכהן בכנסת הנכנסת נתן את הסכמתו להחלת דין הרציפות.

יוסי יונה: 3.

יוסי יונה: אודה לך אם תואיל להעמיד את הודעת הוועדה על סדר-יומה של הכנסת לצורך אישורה.

יוסי יונה: בכבוד רב, על החתום, איתן כבל, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/614); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 5) (איסור שימוש ברכב שנעברה בו עבירה), התשע"ו–2016.

מאיר כהן: הדיון הוא לקראת קריאה ראשונה.

מאיר כהן: החוק הוא של חבר הכנסת מיקי לוי וחברת הכנסת מיכל רוזין.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מיקי לוי.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת חברתי מיכל רוזין, שהצטרפה לחוק הזה, חבר הכנסת דודי אמסלם, יושב-ראש ועדת הפנים של הכנסת – איך אומרים בלשוננו?

מיקי לוי: – אשר תקתק את החוק הזה והביא אותו במהירות שיא בוועדת הפנים והביא אותו להצגה במליאה, מדובר בחוק איסור שימוש בטרקטורונים, ג'יפים, 4x4, ואופנועים שהשתוללו עליהם בחוף הים, הרסו חי, הרסו צומח, פגעו בצבי ים, פגעו בביצי צבי ים, הרסו דיונות, ולא אחת גם השתוללו בחופים וגרמו לפציעת מתרחצים.

מיקי לוי: עד עתה היה ניתן לשלול את רישיונו של אדם על-ידי קצין משטרה או על-ידי בית-המשפט, אלא מה?

מיקי לוי: מה שקרה, שהרכב הועבר למישהו אחר – לבן משפחה, לחבר – וראה זה פלא, נהג אחר המשיך להשתולל ולבצע את העבירות בחופי הים.

מיקי לוי: התיקון הזה בא לעשות סדר בנושא הזה ולמנוע את השתוללותם של רכבי 4x4.

מיקי לוי: איך אמר לנו, חברת הכנסת רוזין, אחד מבעלי הג'יפים?

מיקי לוי: קניתי רכב ב-400,000 שקל כדי שאני אוכל לנסוע בים.

מיקי לוי: לא יאומן כי יסופר.

מיקי לוי: הוא קנה את הרכב הזה.

מיקי לוי: אז אני מאמין שאם קצין משטרה יהיה רשאי לשלול את רישיונו של הרכב ולהעמיד אותו לאחסנה למשך 30 יום, ובית-המשפט – זה התיקון המוצע, למעשה – יוכל לשלול את רישיון הרכב ולאפסן אותו ל-120 יום, והתיקון והאחסנה יחולו על הבעלים, אותו אדם שהשקיע ברכב 4x4, ג'יפ יפה תואר, 400,000 שקל והוא יאופסן, ידע להבא להיזהר ולא לעלות עם כלי הרכב האלה על חוף הים, ולא ישחיתו הן גנים ציבוריים, הן חי וצומח, והחשוב ביותר – לא יסכנו את חיי המתרחצים.

מיקי לוי: לא אחת קרה בחופי הרחצה – ויש לנו חופי רחצה ארוכים מאוד – שאותם רכבים חנו על קו המים ממש, ומקומם של המתרחצים נדחק הצדה.

מיקי לוי: אמר לנו עוד אחד, ברוב חוצפתו: אבל אני קניתי 4x4 להוריד את הצידנית לקו המים.

מיקי לוי: נהדר.

מיקי לוי: להוריד את הצידנית אל קו המים.

מיקי לוי: החוק הזה – שתוקתק במהירות שיא על-ידי ועדת הפנים, חבל על הזמן.

מיקי לוי: יושב-ראש ועדת הפנים יעיל מאין – – –

מאיר כהן: השרה צוחקת כי היה לה חלק בזה?

מירי רגב: מיקי מצחיק אותי.

מאיר כהן: יפה.

מיקי לוי: בסדר גמור.

מיקי לוי: העיקר שייקחו להם את הרכב ויעמידו אותו, רכב יפהפה של 400,000 שקל או אופנוע וכו', ולא יפגעו יותר בחי, לא יפגעו בצומח, והחשוב ביותר – –

מירי רגב: אני שמחה שסוף-סוף הנושא הזה הגיע לחקיקה.

מיקי לוי: – – לא יפגעו במתרחצים עצמם.

מיקי לוי: אני מאוד מקווה שכולנו נעביר את זה היום במליאה, נעביר את זה לתיקונים לקראת קריאה שנייה ושלישית, ועד לעונת הרחצה הקרובה, לקיץ הקרוב, החוק הזה יצא לדרך וימנע הרבה מאוד אסונות.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מאיר כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לא נמצא; חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

מאיר כהן: שלוש דקות, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק חשובה.

יואל חסון: אני מברך עליה.

יואל חסון: אני שמח שאנחנו מתקדמים לכיוון של התייחסות קצת יותר רצינית לחופי הים במדינת ישראל.

יואל חסון: אתם יודעים, ודאי רוב חברי הכנסת מודעים לעובדה שרוב שטחי חופי הים במדינת ישראל בכלל לא פתוחים לציבור, בכלל לא נמצאים כאזורים חופשיים לציבור; ולצערי, גם אלה שכן נמצאים, הם במצב כל כך ירוד, במצב כל כך לא מטופל ולא מטופח.

יואל חסון: אתם יודעים, כל מי שטייל בעולם, כולל במקומות שלא מגרדים אפילו את רמת החיים של מדינת ישראל או את הכלכלה הישראלית, יכול לראות התייחסות כל כך אחרת לים, לחופי הים, למה שיש מעל הים, מתחת לים, מה שיש בחופים עצמם, לשמירה על ערכי הטבע של הים וסביבתו, על הפתיחות של חופי הים.

יואל חסון: רק אצלנו כל כך הרבה זמן חופי הים הם סוג של מקום שעד היום אף אחד לא יודע איך לעכל אותו ואיך להפוך אותו למקום מתוחזק יותר, שמור יותר, מטופל יותר, פתוח יותר, בטיחותי יותר.

יואל חסון: מה שקורה בחופי הים – מה שנקרא "החופים המוכרזים והפחות-מוכרזים", "המפוקחים והלא-מפוקחים" – זה באמת עד היום, לצערי, רמה לא ראויה למדינה, כפי שאני לפחות רואה את מדינת ישראל – רמה לא גבוהה של הסטנדרט בחופים במדינת ישראל.

יואל חסון: החוק הזה הוא עוד שלב חשוב, ואני מקווה שדווקא במדינה כמו שלנו, שהיא חמה, והים הוא דבר כל כך הגיוני לנו וכל כך חלק מחיינו, נדע גם להפוך אותו למשהו הרבה יותר נעים.

יואל חסון: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה – לא נמצא; חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא; חברת הכנסת עליזה לביא – לא נמצאת.

מאיר כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי – מוותר; חבר הכנסת איציק שמולי – לא נמצא; חבר הכנסת אחמד טיבי – לא נמצא; חברת הכנסת מירב בן ארי – מוותרת.

מירב בן ארי: – – –

מאיר כהן: סליחה.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי – מוותר; חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין.

מאיר כהן: אדוני.

קריאות: – – –

יואל חסון: חשבנו שהוא לא מרגיש טוב.

יואל חסון: קודם הוא לא רצה לעלות.

מאיר כהן: שלוש דקות, אדוני.

יחיאל חיליק בר: התקשרנו לד"ר ליפשיץ.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת – – –

מאיר כהן: אני רק אציין שדואגים לשלומך, אתה שם לב?

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: בהחלט תודה, עמיתי.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה להקדים ולברך את שני מציעי הצעת החוק החשובה והראויה הזאת, חברי הכנסת מיקי לוי ומיכל רוזין.

דב חנין: אנחנו עסקנו באיסור נהיגה בחוף הים גם בקדנציה הקודמת וגם בקדנציה שלפניה, ושכללנו וחיזקנו את חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים, אבל המנגנון שאתם מציעים, של איסור השימוש ברכב, הוא תוספת חשובה וראויה, שכן מבחינה מעשית, למרות כל המנגנונים שאימצנו בחוק, התופעה המסוכנת, הבעייתית הזאת, עדיין נמשכת.

דב חנין: כמי שאוהב ללכת לים, אוהב להתרחץ בים, אני נתקל עדיין בתופעה של נהגי ג'יפים וג'יפונים שדוהרים על החופים.

דב חנין: יש לנו בעיה אמיתית של אכיפה, ואנחנו חייבים מנגנונים יותר אפקטיביים ויותר קשים של אכיפה כדי שהמסר יעבור.

דב חנין: חוף הים נועד לרחצה, נועד למנוחה, נועד לנופש; הוא בטח לא נועד לנהיגה פרועה בכלי רכב.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חלק מרקמה שאנחנו צריכים לקדם בכנסת, רקמה של חוקים שמגינים על חופי ישראל.

דב חנין: אורך רצועת החוף המוכרז לרחצה היום, אם נחלק אותה במספר אזרחי ישראל, הוא 2 סנטימטרים לכל אחד ואחת מאתנו.

דב חנין: זה מה שיש.

דב חנין: על החופים האלה קיימים איומים רבים.

דב חנין: אנחנו מדברים היום על נהיגת כלי רכב, אבל בואו נדבר על האיומים הקשים שנמצאים מבנייה.

מאיר כהן: נעשתה בדיקה כזאת של חופים מורשים לחלק למספר – – –

דב חנין: כן, כן.

דב חנין: חופים מוכרזים חלקי מספר האנשים – 2 סנטימטרים לאדם.

מאיר כהן: מדהים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, האיומים שנמצאים היום על החופים שלנו שייכים לכמה קטגוריות, ואני רוצה להתמקד כרגע בקטגוריה אחת, שהיא הקטגוריה של איומי הבנייה.

דב חנין: במערכת התכנון מקודמת היום הצעה לשנות את תוכנית המתאר הארצית שמגינה על חופי ישראל.

דב חנין: המהלך הזה הוא מסוכן.

דב חנין: השבוע ביום רביעי – מתוכנן דיון בנושא הזה.

דב חנין: המהלך הזה הוא מהלך מסוכן, הוא מהלך בעייתי, והוא מהלך שנעשה ללא דיון ציבורי מספק.

דב חנין: אני אומר בצער ובכאב שראש מינהל התכנון הארצי במשרד האוצר, חבר הכנסת פולקמן, איננה מבצעת את התפקיד שבדרך כלל הגורמים שמילאו את התפקיד הזה היו מבצעים, של הגנה ואיזון מפני אינטרסים ולחצים תכנוניים שאין להם מקום.

דב חנין: הפתרון לזה, אדוני היושב-ראש, חייב להימצא כאן, בכנסת.

דב חנין: הציבור רוצה הגנה על החופים, והדרך להגן על החופים צריכה להיות בחקיקה, בדיוק בדרך שאתם עושים: לחוקק חוקים נוספים שמגינים על חופי ישראל מפני האיומים.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: מוותרת.

מאיר כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין.

יחיאל חיליק בר: היושב-ראש, יש אחריה עוד?

מאיר כהן: יש עוד הצעת חוק אחת.

יחיאל חיליק בר: לא, אחריה.

מאיר כהן: הדוברים – לא.

מאיר כהן: אחרונת הדוברים.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מיכל רוזין: כבוד יושב-ראש הישיבה, השרה, חברי הכנסת, אני בהחלט גאה להציג את הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת מיקי לוי, ותודה לו באמת על הצירוף.

מיכל רוזין: אני גם רוצה להודות באמת ליושב-ראש ועדת הפנים חבר הכנסת אמסלם, שקידם את הצעת החוק הזאת, ואני מקווה שגם לשנייה ושלישית הוא יקדם אותה במהירות.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר, אני בדרך כלל חוששת או נזהרת מהחמרת ענישה.

מיכל רוזין: כאשר אנחנו באים להחמיר ענישה, מוטל עלינו לבדוק קודם כול אם החוק שכבר נחקק נאכף, וכאשר הוא נאכף, מה הם בעצם הכשלים בחוק הקודם שדורשים את החמרת הענישה או החמרת החקיקה.

מיכל רוזין: וכאשר נפגשנו עם רשות הטבע והגנים ועם הרשויות המקומיות קיבלנו תמונה קשה ביותר, שבה ראינו שנהגים רבים מאוד מפרים את החוק, מסתירים את מספר הרכב שבו הם נוסעים, ולכן גם לא ניתן ללתת להם דוחות; וכאשר ניתנים דוחות, הם, בעזרת איזולירבנד משנים מספרים מ-3 ל-8, מ-6 ל-5, עושים כל מיני טריקים, ובעזרת הטריקים האלה אנשים תמימים, הרבה מאוד אזרחים ואזרחיות תמימים במדינה, קיבלו קנסות משום שהפקחים חשבו שזה הרכב שלהם, כאשר המספר היה שונה, כמובן.

מיכל רוזין: במדינת ישראל יש ריכוז כלי הרכב מסוג טרקטורונים וריינג'רים הגבוה בעולם.

מיכל רוזין: הגבוה בעולם.

מיכל רוזין: מדי שנה רשות הטבע והגנים נתנה כ-2,000 דוחות – 2,000 דוחות בשנה – ומספר כלי הרכב המוערך שנוסע על החופים הוא פי-חמישה.

מיכל רוזין: זאת אומרת, יש פה בעיה קשה.

מיכל רוזין: מעבר לעובדה שאני חושבת שגם לכך נידרש, חבר הכנסת לוי, לקריאה שנייה ושלישית – להגביר את האכיפה; לא ייתכן שעל כל האכיפה הזאת ממונים ארבעה פקחים בלבד.

מיכל רוזין: אומנם הם מזעיקים את המשטרה, אבל ארבעה פקחים כמובן זה מספר נמוך מדי.

מיכל רוזין: אבל המסקנה המתבקשת הייתה שהדרך היחידה שבה נרתיע את אותם עבריינים מנסיעה על החוף, הרס הסביבה ופגיעה בבני-אדם – אני מזכירה לכם:

מיכל רוזין: אישה נדרסה בקיץ האחרון על-ידי רכב שנסע רק להוריד צידנית על קו החוף.

מיכל רוזין: אנחנו קוראים לרשויות המקומיות, לרשות הטבע והגנים ולממשלה לפרסם את דבר החקיקה הזה ולהודיע להם שהרכב שלהם יחולט לתקופה של בין 30 יום לשלושה חודשים.

מיכל רוזין: אני חושבת שהעונש הזה יהווה הרתעה מתאימה ונכונה, בהתאם לנתונים שהובאו בפנינו.

מיכל רוזין: אין מנוס, אין דרך.

מיכל רוזין: אנחנו חייבים להגן לא רק על הסביבה ועל החופים שלנו – גם על בני-אדם, על המתרחצים.

מיכל רוזין: בואו נכין את עצמנו לקיץ כראוי, נעביר את החקיקה הזאת ונרגיש הרבה יותר בטוחים.

מיכל רוזין: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

יואל חסון: יישר כוח.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן – לא נמצאת.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: – – –

מאיר כהן: אלעזר שטרן ביקש דקה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: דקה, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת מיקי לוי, ראיתי שאף אחד לא דיבר על פרשת השבוע.

אלעזר שטרן: הייתי בטוח שהעלית את זה בגלל פרשת השבוע.

מיכל רוזין: זה ביום רביעי.

אלעזר שטרן: לא, לא.

אלעזר שטרן: פרשת השבוע הזה היא שירת הים.

רויטל סויד: – – – מחפשים את זה בבית-הכנסת.

אלעזר שטרן: בעצם מה שהחוק שלך בא לעשות – שכמו אז גם היום נוכל לשיר כולנו על שפתו של ים את שירת הים.

אלעזר שטרן: תודה.

מאיר כהן: תודה.

רויטל סויד: איזה יופי.

מיקי לוי: יפה מאוד.

חיים ילין: בשביל זה הוא עלה את כל המדרגות בטיסה, בשביל להגיע לדקה הזאת.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (איסור שימוש ברכב שנעברה בו עבירה), התשע"ו–2016, של חבר הכנסת מיקי לוי וחברת הכנסת מיכל רוזין, בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, אנחנו ניגשים להצבעה.

מאיר כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 5) (איסור שימוש ברכב שנעברה בו עבירה), התשע"ו–2016, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מאיר כהן: בעד – 25 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מרב מיכאלי: – – –

מאיר כהן: נוסיף את חברת הכנסת מרב מיכאלי, לפרוטוקול, להצבעה הקודמת.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/615); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 170) (הרחבת מעגל הזכאים למענק לימודים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת מירב בן ארי, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי, תציגי את הצעת החוק.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה, גברתי השרה, חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מביאה היום לקריאה ראשונה הצעת חוק חברתית שמרגשת אותי באופן אישי – אל תלכי, תצביעי, זו הצעת חוק מדהימה, באמת חבל.

רויטל סויד: אז יאללה, מהר.

יואל חסון: אנחנו נשארים להצביע.

מירב בן ארי: הצעת החוק בעצם מרחיבה את מעגל הזכאות ונותנת מענק לימודים למשפחות חד-הוריות, למקבלי הבטחת הכנסה, למי שבמשמורתם ילד שנתייתם משני הוריו או שבמשמורתם ילד נטוש, הורה במשפחה בת ארבעה ילדים ויותר, ובלבד שהוא זכאי להבטחת הכנסה.

מירב בן ארי: מה שהיה עד היום במדינה זה שכל ההורים האלה בעצם קיבלו מענק לימודים עד כיתה ט' בלבד, ואף שדווקא בתיכון יש הרבה יותר הוצאות וגם יש הכנה לבגרויות, דווקא בשנים שבהן היו הכי צריכים את מענק הלימודים, מענק הלימודים הזה הופסק.

מירב בן ארי: ולכן, הצעת החוק מסדירה את התמיכה לכל משך הזמן מכיתה א' עד י"ב, וגם עושה סדר בכך שבכל שנה הם יקבלו את אותו סכום.

מירב בן ארי: כלומר, בהצעת החוק הקודמת הייתה מקפצה מאוד גדולה מו' לז', מ-1,500 ל-800 ש"ח, ועכשיו מה שעשינו: פשוט מא' עד י"ב – כ-1,000 שקלים לכל המשפחות האלה.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר שכבת למשפחה חד-הורית, נורא בער לי להעביר את זה למשפחות החד-הוריות, וכמובן, בתמיכה של משרד האוצר, משרד הרווחה והביטוח הלאומי הרחבנו את מעגל הזכאים לכל מי שציינתי, שזה כל אותן משפחות שמקבלות הבטחת הכנסה, ולדעתי זה צדק – זה צדק חברתי וזה צדק היסטורי.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לעמותת "ידיד", שהביאה לפתחי את הצעת החוק החשובה הזאת; אני רוצה להודות לשר האוצר ולמשרד האוצר על התמיכה הבלתי-מסויגת שלהם בחוק הזה; אני רוצה להודות למשרד הרווחה ולביטוח הלאומי; אני רוצה להודות לחברי יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, וכמובן לשלוח את תנחומי על פטירתו של אחיו ולהודות לו מכאן על התמיכה שלו בוועדת העבודה והרווחה, ולך, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: לסיום, אני רוצה להודות לצוות שלי, לעוזרים שלי, שמאוקטובר, כשהעלינו בטרומית ועד היום, ישבו ועשו ככל שניתן כדי לקדם.

מירב בן ארי: ובאמת, בעזרת התמיכה שלכם, קואליציה ואופוזיציה, בשנת הלימודים תשע"ז יוכלו המשפחות האלה לזכות, כבר בשנת הלימודים הבאה, לתמיכה עד כיתה י"ב.

מירב בן ארי: אז תודה רבה לכולכם, ותתמכו, זה חשוב.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

יואל חסון: אנחנו רוצים להודות לך.

מאיר כהן: אכן, הצעת חוק ראויה מאוד.

מאיר כהן: רשימת הדוברים: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא נמצאת; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – – –

קריאה: – – –

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: סליחה.

מאיר כהן: חבר הכנסת יואל חסון.

קריאה: חשבתי שהוא ויתר.

מאיר כהן: כן, גם אנחנו חשבנו, אבל לא.

יחיאל חיליק בר: קיווינו, לא חשבנו.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, חברת הכנסת בן ארי, אני מבקש באמת להודות לך ולברך אותך על הצעת החוק הזאת, שמתקדמת לאטה לקריאה שנייה ושלישית.

יואל חסון: אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, הרבה פעמים דווקא הצעות שעוברות ככה בלילה, בשקט, בלי הרבה רעש, בלי הרבה כותרות, הן הצעות החוק שמשנות חיים לאנשים, וזו אחת מהן.

יואל חסון: בזכות הצעת החוק כנראה אלפי אנשים היום, אולי בעתיד עשרות-אלפי אנשים, חייהם הולכים להשתנות ביום שהיא תעבור בקריאה שנייה ושלישית, ואני מקווה שזה יקרה במהרה.

יואל חסון: וזה בלי כותרות ובלי מבזקים ובלי פרסומים, ואתם יודעים מה?

יואל חסון: לא בטוח שגם בפייסבוק יהיה לזה איזה מקום.

יואל חסון: אז אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת בן ארי, על החוק הזה, להודות לכל מי שעבד על זה, ואני שמח שאנחנו, בשעה הזאת, יש לנו הזכות להצביע בעד חוק חשוב כזה.

יואל חסון: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני ממשיך ברשימת הדוברים.

חיים ילין: יואל, אבל זה עוד מוקדם, הלילה לפנינו.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסי יונה – אינו נוכח.

קריאות: – – –

מאיר כהן: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת עליזה לביא – אינה נוכחת.

מאיר כהן: חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: – – –

מאיר כהן: מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי.

איציק שמולי: – – –

מאיר כהן: מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נוכח.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: – – –

מאיר כהן: מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת עמר בר-לב – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: – – –

מאיר כהן: מוותר.

מאיר כהן: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – לא נמצא.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין.

מאיר כהן: ובכן, חזר לאיתנו.

קריאות: – – –

רויטל סויד: דב, אני לא הכנסתי אותך כדי שתדבר, הכנסתי אותך להצביע.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אני מבקש.

יואל חסון: אכלת ארוחת ערב?

יואל חסון: אכלת ארוחת ערב?

רויטל סויד: דב, אני לא הכנסתי אותך שתדבר, רק שתצביע.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יואל חסון: אני עשיתי את זה בדקה – – –

קריאות: – – –

דב חנין: אני אעשה את זה קצר.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, ברכות לחברת הכנסת מירב בן ארי.

דב חנין: הסוגיה הזאת שהבאת בפנינו היא אחת הסוגיות המטרידות שניסינו להתמודד אתן גם בכנסות קודמות, בלי הצלחה.

דב חנין: המנגנון הזה שאומר שהתמיכה בילדים הולכת ומצטמצמת ככל שהגיל עולה, אין בו היגיון, הוא לא תואם את המציאות, הוא לא תואם את הצרכים והוא לא צודק.

דב חנין: אני חייב לומר לך בצער שכל הניסיונות שניסינו לעשות בעניין הזה בקדנציה הקודמת לא עלו יפה, ואני מאוד מאוד מברך אותך ומעריך את זה שהצלחת לפרוץ את הפתח הזה, ואני מעריך את משרד האוצר שהיה מוכן ללכת לקראת המהלך הזה.

דב חנין: אני רק מקווה שבהמשך התהליך, אולי אפילו במסגרת הדיון בהצעת החוק שלך, אנחנו נעלה במעט את שיעור התמיכה, כי נדמה לי ששיעור התמיכה שמוצע עלול להיות מצומצם מדי.

דב חנין: אבל אולי נצליח בהסכמה ומתוך אותה רוח טובה שאת הצלחת לקדם בה את החוק הזה, אולי נצליח גם לעשות את הדבר הזה, ובהצלחה.

דב חנין: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: – – –

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: חבר הכנסת יצחק הרצוג – לא נמצא.

מאיר כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיכל רוזין: – – –

מאיר כהן: מוותרת.

מאיר כהן: חברת הכנסת יעל גרמן – לא נמצאת.

מאיר כהן: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

מאיר כהן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 170) (הרחבת מעגל הזכאים למענק לימודים), התשע"ו–2016, של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי הכנסת, קריאה ראשונה, בבקשה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: יישר כוח.

קריאות: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 170) (הרחבת מעגל הזכאים למענק לימודים), התשע"ו–2016, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מאיר כהן: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מאיר כהן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 170) עברה בקריאה ראשונה ועוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מאיר כהן: תם סדר-היום.

מאיר כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ט' בשבט התשע"ו, 19 בינואר 2016, בשעה 16:00.

מאיר כהן: ישיבה זו נעולה.