ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 82, 2015-12-29 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ז בטבת תשע"ו, 29 בדצמבר 2015.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 44) (הודעה על סיום עסקה לתקופה קצובה), התשע"ו–2015, של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת יוסף ג'בארין בנושא: קורס דיאלוג רב-תרבותי; ובעקבות דיון מהיר בהצעה של חבר הכנסת יוסף ג'בארין בנושא: סכנת סגירת המכללה האקדמית בנצרת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יום שלישי – נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע על מנת להירשם, ואזמין בינתיים את חבר הכנסת מייקל אורן; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

מיכאל אורן: תודה, אדוני, חברי, חברותי חברי הכנסת, הכותרת הראשית כרגע בארצות-הברית מדברת על הסתה יהודית נגד אזרחי ישראל בעלי הדת הנוצרית – גורמים יהודיים קיצוניים שהגדירו נוצרים ישראלים כערפדים וקראו לגירושם מהמדינה.

מיכאל אורן: דווקא הכותרת הזאת מתפרסמת בשבוע של חג המולד, בשבוע של השנה האזרחית החדשה.

מיכאל אורן: ואני לא צריך להזכיר לך, אדוני, כמה ביטחוננו ויחסי החוץ שלנו תלויים בעולם, בתמיכה של הנוצרים בעולם, וכמה כותרת כזאת גורמת לנו נזק במישור הבין-לאומי.

מיכאל אורן: דווקא השבוע, או בעת הזאת – כשאנחנו עוסקים הרבה מאוד במאבק נגד הסתה של יהודים קיצונים נגד יהודים, גם מהשמאל וגם מהימין, וגם בהסתה של פלסטינים נגד היהודים – חשוב מאוד שנעשה מאמץ אדיר להילחם נגד התופעה של גזענות יהודית נגד נוצרים, במיוחד נוצרים בעלי אזרחות ישראלית, חברינו הנוצרים למדינה.

מיכאל אורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מייקל אורן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על שקיפות של עמותות – נושא מאוד חשוב.

דב חנין: אני רוצה לספר את הסיפור של עמותה אחת, הסיפור של עמותת המתנחלים אלע"ד, שקונה ומשכנת מתנחלים בשכונת סילואן בירושלים המזרחית.

דב חנין: מאז 2006 אלע"ד גייסה קרוב ל-426 מיליון שקלים בתרומות – סכום עצום.

דב חנין: אני רוצה להקריא לכם רשימה של תורמים לאלע"ד.

דב חנין: הקשיבו, בבקשה.

דב חנין: מאוד רציתי להקריא חלק מרשימת התורמים של אלע"ד; העניין הוא שהרשימה חסויה, ולאלע"ד יש תורמים חסויים בהיקפים של מיליונים, ולכן אני לא יכול להקריא את שמותיהם כאן.

דב חנין: אני לא רוצה להפר את החוק.

דב חנין: גם אחרי חוק העמותות הרשימה הזאת לא תיחשף, אז גם בפעם הבאה שאני ארצה להקריא לכם אני אצטרך כנראה לשתוק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום ראשון השבוע נהרג מוחמד עליאן, בן 18, מהכפר שלי, עראבה, באתר בנייה בעפולה כתוצאה מהתחשמלות.

אוסאמה סעדי: זהו הקורבן השני מהכפר שלי בשנה זו; לפני חודשיים נהרג הפועל עימאד נג'אר.

אוסאמה סעדי: הם התווספו ל-28 פועלים שנהרגו בתאונות עבודה בישראל בשנה הנוכחית ול-185 פועלים – בחמש השנים האחרונות.

אוסאמה סעדי: לפי הדוח של מרכז המידע של הכנסת, 60% מההרוגים בתאונות העבודה שאירעו השנה בישראל הם פועלי בניין.

אוסאמה סעדי: עוד עולה מהנתונים בישראל, אדוני היושב-ראש, שפועלים רק 17 מפקחים שייעודם בענף הבנייה ומטפלים ב-12,000 אתרי בנייה, כלומר, פקח בנייה אחד מופקד על 700 אתרים, ו-52% מהאתרים לא עברו בדיקה.

אוסאמה סעדי: מדובר בכשל מערכתי מתמשך.

אוסאמה סעדי: לא טרחו אפילו לרקום תוכנית מסודרת או להקים מטה ממשלתי למיגור התופעה.

אוסאמה סעדי: אני כאן כדי לזעוק את זעקתם של עימאד נג'אר ושל מוחמד עליאן – אני מסרב למנות אותם כמספרים – ואת זעקתם של כל פועלי הבניין, ולא נרפה עד שנתחיל לראות ניידות של מפקחים שיפקחו על כל אתרי הבנייה בכל רחבי הארץ.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: רחמי האל על מוחמד עליאן.

אוסאמה סעדי: מי ייתן והאל ישרה על משפחתו סבלנות ונחמה.

אוסאמה סעדי: אנו שייכים לאל ואליו אנו חוזרים, וזו היא תמונת מוחמד.

אוסאמה סעדי: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת וחברות הכנסת, לחברה האזרחית ולארגוני זכויות האדם יש תפקיד מהותי בכל חברה ששואפת להיות דמוקרטית, ולכן הם הפכו כאן לאויבי השלטון.

איימן עודה: אתם מנסים להשתיק כל ביקורת נגד המדיניות שלכם, אבל בדיוק בגלל זה כל העולם מדבר על זה עכשיו.

איימן עודה: אני רוצה לדבר אתכם היום על חוק סימון העמותות דווקא מהזווית של הטבות מס שניתנות, ולא ניתנות לעמותות מסוימות.

איימן עודה: לאחרונה פורסמה הרשימה המלאה של העמותות המקבלות פטור ממס.

איימן עודה: מסתבר שמתוך כ-6,000 עמותות, רק 45 הן עמותות ערביות – פחות מ-1% מכלל העמותות המקבלות פטור ממס הן ערביות.

איימן עודה: מנגד, נמצאו ברשימה מאות עמותות ימין ומתנחלים, כמו עמותת "חננו", שמעניקה סיוע כספי ומשפטי לכנופיות הטרור של נוער הגבעות, ו"מכון המקדש", שחולמים להרוס את מסגד אל-אקצא ולהקים את המקדש השלישי.

איימן עודה: הרשימה הזאת היא פרצופה של ממשלת נערי הגבעות הזאת.

איימן עודה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר כאן על עמותה מוכרת בבית היהודי – עמותה כל כך מוכרת וחשובה, שנפתלי בנט, השר דהיום, היה המנכ"ל שלה.

אחמד טיבי: כולכם מכירים אותה, מועצת יש"ע קוראים לה – עמותה שהיא הגוף העליון של המתנחלים.

אחמד טיבי: מאז שנת 2006 ועד 2013 קיבלה מועצת יש"ע זו קרוב ל-60 מיליון שקל כספי ציבור.

אחמד טיבי: 60 מיליון שקל.

אחמד טיבי: בנוסף קיבלה מועצת יש"ע 22.8 מיליון שקל תרומות.

אחמד טיבי: הנה הרשימה.

אחמד טיבי: אני רוצה להקריא לכם את כל רשימת התורמים של מועצת יש"ע, ובעיקר מהתקופה שנפתלי בנט היה המנכ"ל.

אחמד טיבי: זו הייתה רשימת התורמים החסויים של מועצת יש"ע – 22.8 מיליון שקל בסך הכול.

אחמד טיבי: גם אחרי חוק העמותות היא לא תיחשף, לכן שתקתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איל בן ראובן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי חבר הכנסת איל בן ראובן – חבר הכנסת מיקי לוי.

איל בן ראובן: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני מגנה מכול וכול את דברי הבלע של אנשי אקדמיה לא ראויים כנגד שרת המשפטים.

איל בן ראובן: חברים, הטרור היהודי הנורא, ההסתה ברשתות החברתיות – כל אלו ביחד הם תופעות שדגל שחור כהה מתנוסס מעליהן.

איל בן ראובן: חומרתן היא בשל היותן משלנו.

איל בן ראובן: הן כרסום בלתי נסבל בחוסנה של החברה הישראלית, שצריכה להתמודד עם אתגרים ביטחוניים ואחרים קשים.

איל בן ראובן: עד היום התבוננו, כעסנו, דיברנו, אבל באמת באמת לא עשינו שום דבר אפקטיבי.

איל בן ראובן: חמור מכך – פחד משתק מפני מסיתים, ובעיקר כאלה שמציבים מעל ראשם את דגל התורה – שהיא כמובן אחרת – רבני קיצון, שהם מעטים, אך השפעתם רבה ופוגענית.

איל בן ראובן: עלינו להפשיל שרוולים, להתמודד במגרש החינוכי, במגרש החוקי, ודגל המאבק חייב להינשא מכאן, מהבית הזה.

איל בן ראובן: המדרון חלקלק, והתנועה כרגע היא כלפי מטה, ואנחנו חייבים לשנות את הכיוון, ולפני שיהיה מאוחר.

איל בן ראובן: והדוגמה האישית – עלינו, כאן, אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת.

איל בן ראובן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, חבר הכנסת מיקי לוי, ואחריו – חברת הכנסת מירב בן ארי.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר כחלון, גם השבוע אני אזעק על העוול שאתה ממשיך לעשות לאימהות חד-הוריות כשאתה מסרב לעמוד בסיכום בינינו ולהרחיב את הזכאות לקבלת מענק העבודה, וכך אמשיך לעשות עד אשר אתה, מר כחלון, תעמוד בהתחייבות שנתת בפני.

מיקי לוי: חברי חברי הכנסת, טרם ההליכה לבחירות קידמנו, שר האוצר לפיד ואנוכי, הצעת חוק ממשלתית, שעברה בקריאה ראשונה, מ/887, להרחבת כמה זכאויות לקבלת המענק.

מיקי לוי: החלטנו להנמיך את רצפת השכר המזכה בקבלת המענק מ-2,000 שקלים ל-1,200 שקלים ולהעלות את התקרה המזכה ל-10,800 שקלים.

מיקי לוי: מענק העבודה, הידוע בשם מס הכנסה שלילי, הוא אחד הכלים הכי אפקטיביים שלנו לתמרץ יציאה לעבודה ולשפר את מעמדן הכלכלי של אימהות חד-הוריות.

מיקי לוי: לפני כמה חודשים הבטיחו לי שר האוצר כחלון וראש אגף התקציבים שימצאו 80 מיליון שקל עד סוף 2015 למטרה הכל-כך חשובה והצודקת הזאת, שמטפלת באחת האוכלוסיות הכי חלשות במשק.

מיקי לוי: אבל הבטחות לחוד ומציאות לחוד.

מיקי לוי: מה הם 80 מיליון שקלים לעומת 50 מיליארד שהעברנו בשבועיים שחלפו אל תוך בסיס התקציב?

מיקי לוי: חיכיתי וחיכיתי, רצתי אחרי נציגי האוצר, ובינתיים הכסף לא נמצא.

מיקי לוי: אדוני השר כחלון, אין יותר חברתי מהבקשה הכל-כך אלמנטרית והמוצדקת הזאת.

מיקי לוי: אני פונה אליך בבקשה להיות הוגן ולעמוד בסיכומים בינינו ולמצוא את הכסף.

מיקי לוי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת עודד פורר.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, תודה, אני רוצה לנצל את הנאום שלי כאן ולפנות לכל אותן נשים פנויות שמשתמשות באפליקציית ההיכרות "טינדר".

מירב בן ארי: אני רוצה שתשימו לב, כי יכול להיות שיניב נחמן בן ה-33 חזר להשתמש באפליקציה כדי להמשיך לחפש זוגיות.

מירב בן ארי: למרות התלונות במשטרה של 11 נשים, למרות הכול, כל מה שיניב קיבל זה שישה חודשים.

מירב בן ארי: ואני לא יכולה שלא לתהות בקול רם: האם זה בגלל שיניב נראה כזה בחור מבית טוב?

מירב בן ארי: האם זה בגלל שהוא מאוד התנצל?

מירב בן ארי: האם יכול להיות שבגלל זה קצת הקלנו עליו?

מירב בן ארי: האם זה שאישה הכירה גבר לפני זה נותן הקלות באונס?

מירב בן ארי: האם זה שהיא יצרה אתו קשר לאחר האונס זה אומר שזה כבר לא אונס, כי זה נחמד?

מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו: הפגיעה בשמו הטוב של יניב נחמן הגיעה בזכותו המלאה.

מירב בן ארי: כאשר אתה נכנס לבית-המשפט ואתה מואשם, בצדק יש פגיעה בשמך הטוב, ואם מזכים אותך, אז כנראה מסירים ממך את הקלון הזה.

מירב בן ארי: אני קוראת לכולכן לשים ולב ולא לעשות את הטעות הזאת שנית.

מירב בן ארי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר, ואחריו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר הצלחנו להינצל מהשביתה, אבל למדנו משהו מאוד יפה: איך ב-24 שעות ההסתדרות מצליחה לקפל ולהביא 7.5 מיליארד שקל לציבור עובדי המדינה.

עודד פורר: יכול להיות שמגיע, אני לא נכנס עכשיו לדיון, וחלילה, עיני לא צרה בהם.

עודד פורר: אבל ביד השנייה הממשלה לא מוצאת 600 מיליון שקל בשביל העצמאים ובשביל להעביר את חוק השוואת הזכויות הסוציאליות של העצמאים לאלה של השכירים.

עודד פורר: אם אתם לא יודעים, עצמאי מפריש פחות לפנסיה ממה שמפריש השכיר; העצמאי לא זכאי לדמי אבטלה; העצמאי מוצא את עצמו לבד כשהוא חולה.

עודד פורר: הוא גם חייב לקיים את כל החקיקה למען העובדים – הטובה אולי – שאנחנו מעבירים פה, אבל היא על חשבונו, בלי פיצוי של הממשלה.

עודד פורר: ראוי שהממשלה תתעשת, ומהר, כי אם היא תמשיך לירוק בפרצופם של העצמאים והעסקים הקטנים, היא תמצא את עצמה עם מנגנון ממשלתי גדול אבל בלי אנשים שישלמו את המסים כדי לכלכל אותו.

עודד פורר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר פורסם דוח טאוב – שבעצם היה איזה מין דוח המשך, נקרא לזה פרק ב' משל עצמו – בנושא יוקר המחיה ומצב העוני בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שראינו בדוח הזה זה כמה קשה – שוב – כמה קשה לקנות דירה בישראל, כמה מעט אנשים יכולים לקנות דירה בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: היום יוצא בנק ישראל ומודה בפה מלא שמדיניות הריבית היא שעודדה ביקושים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו קיימנו כאן דיון במליאה, קיימנו דיון בוועדת הכספים, קיימתי דיון בוועדת הכספים פעם נוספת יחד עם חבר הכנסת אלי כהן בנושא מדיניות הריבית והמשמעות שלה – מה יקרה כאשר מדיניות הריבית של ישראל תשתנה והיא תחזור לעלות, כפי שהיא עלתה בארצות-הברית.

איילת נחמיאס ורבין: זה ייקח חצי שנה, זה ייקח שנה, אני לא יודעת כמה זמן זה ייקח, אבל אם עכשיו המצב הוא כפי שהוא, עם כל הצעדים שהממשלה מנסה לעשות כדי לצנן את שוק הדיור, אנחנו מבינים שצעירים בישראל לא יוכלו לקנות דירה.

איילת נחמיאס ורבין: כי כמה שלא יהיה מחיר למשתכן וכמה שלא ייבנו יחידות דיור – אגב, אף אחד בינתיים לא מדבר על זה שאין חומרי גלם בישראל, וחומרי גלם לבנייה זה דבר די חיוני – אנחנו צריכים להבין שאנחנו יכולים למצוא את עצמנו בתוך זמן מאוד מאוד קצר במצב שאנשים בישראל לקחו משכנתאות ולא יכולים לשלם את החוב שלהם בגלל שהריבית תעלה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת אלי כהן ואני פנינו פעם אחר פעם לבנק ישראל וביקשנו מהם: תפנו לבנקים, תדרשו מהם לעשות צעדים אקטיביים כדי לבקש מאנשים למחזר את המשכנתאות שלהם לפני שהריבית עולה.

איילת נחמיאס ורבין: כן, זאת אחריות חברתית, זאת אחריות של בנקים כלפי הלקוחות שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: הגיע הזמן שהדבר הזה ייעשה.

איילת נחמיאס ורבין: בנק ישראל, אגב, לא עשה את מה שאנחנו דרשנו ממנו לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, כשהוא מודה שיש לו חלק בגידול בביקושים, הגיע הזמן שהוא יעשה מעשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יוסי יונה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כל התופעות הגזעניות, וגם הרצחניות, שנחשפנו אליהן בימים האחרונים, במיוחד אחרי הקלטת והסרטון של חתונת הדמים – מה שנאמר שם, התמונות, התמונה של התינוק עלי דוואבשה, האנשים האלה שראינו מבצעים פשעי "תג מחיר", שהוא טרור לכל דבר – אלה הם הכלים, זו היד, אבל יש לב ויש שכל.

מסעוד גנאים: הכוונה שלי היא שיש שורשים שנותנים להם את הלגיטימיות ואת ההצדקה.

מסעוד גנאים: ההצדקה הזאת והלגיטימציה – הם שואבים אותן מפסקי הלכה, מאנשי דת, מרבנים שהם מסיתים, שמתירים את דמם של הערבים ושל הפלסטינים ושל האחרים, וגם של השמאלנים.

מסעוד גנאים: לכן, צריך שם לטפל בתופעה.

מסעוד גנאים: אם באמת רוצים לעקור את הטרור הזה, צריך לטפל ברבנים האלה.

מסעוד גנאים: אי-אפשר שתהיה להם החסינות הזאת שאף אחד לא מתקרב אליהם.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי יונה, ואחריו – חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, שלא כמנהגי, אני רוצה לברך את משרד החינוך ואת העומד בראשו נפתלי בנט על ההחלטה לאסור באופן גורף מיונים בבתי-ספר לטבע ולאמנויות בתל-אביב.

יוסי יונה: אני גם רוצה לשבח את עבודתה של הקליניקה למשפטים בחיפה והעומד בראשה, עו"ד הרן רייכמן, שעתירתו בעניין זה לבית-המשפט התקבלה, דבר שתרם להחלטתו הברוכה של משרד החינוך.

יוסי יונה: המקרה הזה, אדוני היושב-ראש, הוא רק קצה הקרחון של תופעה נרחבת בדמותם של בתי-ספר על-אזוריים שפועלים תחת אצטלה של ייחוד פדגוגי.

יוסי יונה: הם מקיימים מערכת מיונים מופרכת, שאמורה לקבוע, כשהפעוט עדיין בעריסה, את נטייתו המולדת לכאורה לאמנות, לטבע, לפילוסופיה, למשחק, למוזיקה, לאסטרונומיה, לבוטניקה ואולי גם למדעי המוח.

יוסי יונה: בקיצור, מדובר בשיתוף פעולה בין בתי-ספר שמעניקים לתלמידיהם מסלול הזדמנויות סלקטיבי לבין מכוני מיון שהמהימנות שלהם והאמינות שלהם שוות בערך לאלה של קוראים בקפה או בקלפים.

יוסי יונה: בסופו של יום, מדובר בכביש אגרה שאמור להבטיח לילדים מסלול לימודים מהגנון לפקולטות היוקרתיות באוניברסיטה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, מדובר בבתי-ספר הפועלים על-פי קודים מעמדיים נוקשים, שפוגעים פגיעה אנושה בשוויון ההזדמנויות בחינוך.

יוסי יונה: מדובר בבתי-ספר רבים שמשכפלים ומעצימים את הפערים הכלכליים בחברה שלנו ותורמים להעמקת תחושת הניכור בקרב רבים מאזרחי העתיד שלנו.

יוסי יונה: אני מברך על החלטתו של שר החינוך לאסור באופן גורף את המיונים בבתי-הספר לטבע ולאמנויות, ומצפה שהשר יהיה נחוש למגר את התופעה הנפסדת הזאת, את הנגע הממאיר הזה, שקנה אחיזה עמוקה במערכת החינוך שלנו.

יוסי יונה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ברושי.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אדוני השר, אני רוצה היום לדבר על מה שנקרא סימון העמותות, חוק השקיפות, שקיפות העמותות – לא מבחינה כספית, כמובן; מבחינה זו שיש סכנה ממשית לדמוקרטיה הישראלית, שמזדהה ותמיד אומרת שהיא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, ואנחנו, הכנסת – סליחה, לא הכנסת; הקואליציה, הממשלה, מתכוונת לחוקק חוק, מה שנקרא חוק סימון העמותות.

עבדאללה אבו מערוף: דוגמה אחת של מה שנקרא חוק סימון העמותות ומי רוצה את השקיפות – למשל, "אם תרצו", הם רוצים שקיפות.

עבדאללה אבו מערוף: והיום אני אדבר על "אם תרצו" – עמותה, אנשים, שהם חברים ותיקים של כבוד השר בנט.

עבדאללה אבו מערוף: הם דורשים שקיפות.

עבדאללה אבו מערוף: הלכתי וראיתי בדוחות הכספיים שלהם.

עבדאללה אבו מערוף: מצאתי שבשנת 2012 "אם תרצו" קיבלו תרומה חסויה.

עבדאללה אבו מערוף: בנוסף, באותה שנה הם קיבלו כסף ממשרד המדע והתרבות – של ישראל, כמובן.

עבדאללה אבו מערוף: בשנת 2013 הם קיבלו תרומה חסויה נוספת, ועוד אחת בשנת 2014, ועוד כסף, השתתפות ממדינת ישראל.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא מעט חיסיון בשביל ארגון שדורש שקיפות, ולא מעט כסף ממשלתי בשביל ארגון שהליגה נגד השמצה יצאה נגדו, ושבית-המשפט קבע שהוא בעל יסודות פאשיסטיים.

עבדאללה אבו מערוף: אלה העובדות.

עבדאללה אבו מערוף: ו"אם תרצו" רוצים שקיפות.

עבדאללה אבו מערוף: חוק העמותות הרי לא יביא שקיפות.

עבדאללה אבו מערוף: גם אחריו לא נדע מי הם התורמים שמממנים את "אם תרצו".

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, השר אלקין, חברי הכנסת, החינוך ההתיישבותי פורס כנפיים.

איתן ברושי: 18% מבוגרי קורס טיס שמסתיים השבוע הם בני התנועה הקיבוצית, המהווה 1.8% מהאוכלוסייה בישראל.

איתן ברושי: המרחב הכפרי הוא 9% מהאוכלוסייה בישראל בלבד, אך מתוכו מגיעים למעלה ממחצית בוגרי קורס הטיס הקרובים – בני מושבים, קיבוצים, יישובים קהילתיים, מועצות אזוריות.

איתן ברושי: רק 24% מבוגרי הקורס מגיעים מהערים.

איתן ברושי: לכל הספקנים לגבי מקומה של ההתיישבות וחשיבותו של החינוך ההתיישבותי, אני מזמין אתכם להביט בנתונים של מסיימי קורס הטיס מס' 171 בדצמבר השנה, שמרביתם לקחו חלק בפעילות בתנועות הנוער והתנדבו לשנת שירות ולמכינות.

איתן ברושי: בחצר המושבים והקיבוצים יש אווירה תומכת ומעודדת.

איתן ברושי: נתונים אלה מאשררים באופן ברור את חשיבות ההתיישבות והחינוך ההתיישבותי בכלל המרחב הכפרי: חינוך המקנה, לצד ידע לימודי ושאיפה להישגים גבוהים, ערכי ליבה המהווים מגדלור זקוף שילווה את התלמידים והחניכים לשנים רבות; חינוך לאחריות ומסירות, לרעות, לאהבת מולדת, לאהבת האדם ולתרומה לקהילה.

איתן ברושי: לאחרונה היו מי שטענו שהתנועה הקיבוצית וההתיישבות כולה מוותרות על מעמדן בחברה ושליחותן במדינה.

איתן ברושי: ההתיישבות והתנועה הקיבוצית היו ויישארו אבן יסוד בהקמתה ובקיומה של המדינה.

איתן ברושי: תרומת ההתיישבות לביטחון, לחקלאות, לתעשייה, לחינוך ולתרבות וליישוב הארץ היא יעד לאומי של המדינה כולה.

איתן ברושי: על הממשלה – ואני אומר שוב: על הממשלה – לחזק את ההתיישבות ולאפשר לה גידול, צמיחה והתיישבות.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – חברת הכנסת יעל גרמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אקריא כותרת בעיתון: איך אפשר לשלוח תינוקת לניתוח בלי אימא שלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדובר ברחמי זטמה, בת ארבעה חודשים, תושבת עזה, שצריכה ניתוח לב דחוף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התינוקת הזאת יונקת; בת ארבעה חודשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מאפשרים לאימא שלה ללוות אותה לבית-החולים תל-השומר ושולחים אתה את סבא שלה, בן 75.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה התשובה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא קיבלנו את הנתונים כדי לעשות את הבידוק הביטחוני בזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה בידוק ביטחוני?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי היא מגיעה – הצלת חייה של תינוקת, וגם על זה מקבלים כסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לאן האימא הזאת יכולה ללכת, וכמה זמן צריך כדי לבצע את הבידוק הביטחוני הזה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה זמן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי הכול ממוחשב היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל כך קשה לעשות את הבידוק הזה ולתת את התשובה שהאימא תלווה את התינוקת שלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הדבר הראשון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, דארין תאופיק טאטור, צעירה תושבת הכפר ריינה בצפון, ליד נצרת, כבר עצורה מ-11 באוקטובר, והמשפט שלה יהיה ב-4 בינואר, ועל מה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: על ציוץ אחד בפייסבוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רואים ראש ממשלה, נשיא, שר לשעבר, הבן שלו, שגם היה שר לשעבר – מציירים אותם במדים של אס-אס של היטלר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האנשים האלה ידועים; הם בפייסבוק; אף אחד לא שואל אותם, וזה בצד הימני של המפה הפוליטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מתי מדינת ישראל תהפוך למדינה דמוקרטית ותבין שאם הדעה שלי היא לא בדיוק כמו הדעה שלך, זה לא אומר שאני לא לגיטימי, ואני יכול להמשיך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בדיוק מה שעושים לכל עמותות השמאל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם היא לא מסכימה לאידיאולוגיה שלך, אם היא לא מסכימה לקו הפוליטי שלך, זה לא אומר שהיא לא לגיטימית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יעל גרמן – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת חמד עמאר.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, חברותי חברות הכנסת, חברי חברי הכנסת, אתמול הושבע אמיר אוחנה, הומוסקסואל מוצהר, איש הליכוד, וכולם התפלאו, וגם הדגישו את זה: איך יכול להיות שיש בימין הומוסקסואל?

יעל גרמן: אז יש בימין הרבה הומוסקסואלים, וגם לסביות, וגם בי, וגם טרנסג'נדרים, מפני שהקהילה הגאה, הקהילה הלהט"בית, נמצאת בכל מגזרי האוכלוסייה: גם אצל החרדים, גם אצל הערבים – בכל מקום.

יעל גרמן: וכל כך כאב לי לראות שחברי הכנסת החרדים לא מצאו לנכון להיכנס.

יעל גרמן: קראתי היום בעיתון שהם לא החרימו, הם פשוט לא ששו להיכנס.

יעל גרמן: זה כמעט אותו דבר.

יעל גרמן: הגיע הזמן שחברי הכנסת החרדים יבינו: להיות הומוסקסואל, לסבית, בי או טרנסג'נדר, זה בדיוק כמו להיות בעל עיניים כחולות או להיות ג'ינג'י.

יעל גרמן: זה אדם נורמלי לחלוטין.

יעל גרמן: הוא לא יותר טוב או פחות טוב; הוא לא יותר חכם או פחות חכם; הוא לא יותר מוכשר או פחות מוכשר, יותר צודק או פחות צודק.

יעל גרמן: הוא כמונו.

יעל גרמן: וכל כך חשוב שכולם יבינו את זה, מפני שאני מאוד מקווה שעם כניסתו של אמיר אוחנה נוכל לקדם את כל החוקים שהקהילה מחכה לכם, כמו למשל חוק הפונדקאות, אבל לא רק הוא.

יעל גרמן: אז אני קוראת להם לבוא ולקבל את אמיר באהבה, לבוא ולשים בצד את כל מה שהם חושבים ויודעים, ולעזור לנו יחד לקדם חוקים שעשרות-אלפי אנשים, נשים וגברים, מחכים להם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יעל גרמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמד עמאר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת רויטל סויד.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום כינסנו את השדולה לבטיחות בדרכים, לסיכום השנה.

חמד עמאר: הוזמנו הרבה משרדים, גם הגיעו הרבה משרדים, אבל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ראה לנכון לא לשלוח אפילו נציג אחד.

חמד עמאר: אני קורא לשר: ברגע שמתכנסת שדולה לבטיחות בדרכים ומגיעים הרבה חברי כנסת, מגיעים משרדים, משרד התחבורה – אמור להיות נציג אחד, לפחות נציג אחד שיגיע לשדולה.

חמד עמאר: מהנתונים שקיבלנו היום, אנחנו בעלייה.

חמד עמאר: שלוש שנים אנחנו בעלייה מתמדת במספר ההרוגים בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: בשנת 2015 נהרגו 352 בני-אדם בתאונות דרכים – עלייה של 11% יחסית לשנת 2014, ועוד לא נגמרה השנה, יש לנו עוד יומיים, כי בממוצע נהרג כל יום אדם אחד בתאונת דרכים; בממוצע שבעה בני-אדם נפגעים כל שעה בתאונות דרכים.

חמד עמאר: אנחנו שמענו גם בשדולה היום על קיצוץ של יותר מ-60% בתקציב רשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: לפני עשר שנים הממשלה התכנסה, החליטה להילחם בתאונות הדרכים והקימה את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: היום הממשלה מחליטה לקצץ יותר מ-60% מהתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: ועוד שמענו מהמשטרה, אדוני היושב-ראש, על קיצוץ של יותר מ-40% במספר שוטרי התנועה מאז 2010: במקום 640 שוטרי תנועה, היום יש קרוב ל-360 שוטרי תנועה.

חמד עמאר: לכן, אני קורא לראש הממשלה לכנס דיון דחוף בנושא הזה.

חמד עמאר: אני רואה את השר יושב כאן.

חמד עמאר: אני מציע לך, אדוני השר, לכנס דיון דחוף בנושא הבטיחות בדרכים.

זאב אלקין: – – –

חמד עמאר: אני יודע, אבל אתה שר בממשלת ישראל.

חמד עמאר: 352 בני-אדם נהרגו בתאונות דרכים במדינת ישראל.

חמד עמאר: ממשלת ישראל צריכה להתכנס ולצאת בתוכנית רב-שנתית בנושא הזה.

חמד עמאר: ואני מקווה, ואני חושב שכולם מקווים, שבשנת 2016 תהיה לנו ירידה במספר ההרוגים בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חמד עמאר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת נחמן שי.

רויטל סויד: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, יום מאוד עצוב היום; יום עצוב, ואפילו לא אגזים אם אומר גם יום שחור – יום שבו פסק-הדין של בית-המשפט העליון שולח ראש ממשלה לשעבר במדינת ישראל לבית-הסוהר, אל מאחורי סורג ובריח.

רויטל סויד: בבית-הסוהר שם ממתין לו גם נשיא מדינת ישראל לשעבר, שגם הוא נמצא מאחורי סורג ובריח.

רויטל סויד: מעבר לעובדה שכולנו, כאזרחים, כואבים, כועסים, עצובים, דבר אחד מאוד ברור: מאוד ברור שבפני מערכת המשפט כולנו שווים – הבוחרים והנבחרים, אנשי הציבור ואזרחים מן השורה, ראשי ממשלה ונשיא מדינה.

רויטל סויד: וזה גם מסר מאוד ברור לנו, לנבחרי הציבור; מסר מאוד ברור, שנדע שעיני העם נשואות אלינו, וכאשר באיזשהו אופן אחד מאתנו חוטא, בוודאי ובוודאי גם בנושאים קשים כמו לקיחת שוחד, זהו כתם שמטיל את עצמו על כולנו.

רויטל סויד: אני רוצה להקריא היום מתוך הדברים שחתמו את פסק-דינו של השופט הנדל בבית-המשפט העליון: "היום שבו ייכנס מי שכיהן בתפקיד הרם ביותר במדינה לבית-הסוהר – 'היום ההוא יהי חושך' – איוב, פרק ג', פסוק ד'.

רויטל סויד: "הציבור – ואף הצדק עצמו – משולים לילד בודד החש נבגד על-ידי אלה שנבחרו להנהיג ולשמש דוגמה אישית.

רויטל סויד: נחמה חלקית היא בכך שאין אדם העומד מעל החוק".

רויטל סויד: אני מקווה שלא נדע ימים כאלה עוד במדינת ישראל.

רויטל סויד: אני מקווה שזוהי הפעם הראשונה והאחרונה שנראה ראש ממשלה, נשיא או נבחר ציבור מאחורי סורג ובריח.

רויטל סויד: ואני מקווה שמדינת ישראל ועם ישראל לא יחושו עוד כילד הבודד כאשר מי מאתנו חוטא.

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחרונת הדוברים, אחריו, תהיה חברת הכנסת ענת ברקו.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דני דיין, יושב-ראש מועצת יש"ע לשעבר, הוא לא עמית פוליטי שלי; אנחנו נמצאים בשני מקומות שונים לגמרי על פני המפה.

נחמן שי: אבל דני דיין נבחר כמועמד לשמש שגריר ישראל בברזיל, והוא לא מוצא חן בעיני ממשלת ברזיל.

נחמן שי: לא אוהבים אותו שם, מה לעשות.

נחמן שי: אבל זה לא אומר בשום פנים ואופן שממשלת ישראל יכולה למחול על כבודה ולוותר על המינוי הזה.

נחמן שי: במשרד החוץ יש מכסה מסוימת של מינויים פוליטיים.

נחמן שי: זה אומר שהדבר הזה מותר.

נחמן שי: במשך 67 שנים היו מאות מינויים פוליטיים מטעם משרד החוץ, מטעם מדינת ישראל.

נחמן שי: חלקם עשו עבודה יותר טובה, חלקם עשו עבודה פחות טובה.

נחמן שי: זה בכלל לא משנה – הם היו מינויים פוליטיים על-פי הגדרה.

נחמן שי: אני בטוח שגם לברזיל יש מינויים פוליטיים שנשלחים מטעמה של ברזיל לשרת בעולם.

נחמן שי: לא יכול להיות, אין שום סיבה שאני מעלה על הדעת – דני דיין מעולם לא תקף את ברזיל, לא אמר מילה בגנותה של המדינה הזאת, מדינה חשובה מאוד ומדינת מפתח בדרום אמריקה.

נחמן שי: אין שום סיבה.

נחמן שי: דעותיו הפוליטיות לא מוצאות חן בעיני ממשלת ברזיל – חבל מאוד, צריך להצטער על זה, אבל המינוי שלו הוא מינוי לגיטימי וצריך לצאת לפועל.

נחמן שי: ולממשלת ישראל אני רוצה להגיד – אני לא רואה מי מחבריה נמצא פה: כשיורקים לכם בפנים, זה לא גשם.

נחמן שי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו – בבקשה, גברתי.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, כמעט מיותר לציין שאני ממשיכה בסדרת הרצאותי על אודות השקרים הפלסטיניים.

ענת ברקו: בשנת 1936 החלו מה שאנו קראנו להם מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט, אבל מה שהצד השני קרא לו המרד הערבי הגדול.

ענת ברקו: בתחילת המרד הוקם הוועד הערבי העליון, שהצליח עד מהרה להפוך לגוף המשמעותי בקרב ערביי ישראל.

ענת ברקו: קדמו לו תנועות מקומיות שפחות הצליחו לזכות באהדה, כמו תנועת הרפורמה הערבית והבלוק הלאומי הערבי.

ענת ברקו: שימו לב, כולם ערבים; אין בכלל אזכור לפלסטין או לפלסטיני.

ענת ברקו: ומה הפלא?

ענת ברקו: בוועדת פיל בשנת 1936 טען עוואני עבד אלהאדי, מי ששימש מזכיר הוועד הערבי העליון, כי פלסטין אינה ישות מדינית נפרדת; זו המצאה ציונית.

ענת ברקו: והנה לפתע, בסך הכול 12 שנים לאחר מכן, ב-1948, אנו כבר פוגשים בממשלת כל פלסטין, אותה ממשלת בובות בעזה שהוקמה על-ידי הליגה הערבית ונוהלה על-ידי נאצר.

ענת ברקו: עבד אלהאדי, שהיה זה שטען שאין בכלל פלסטין וההמצאה ציונית, היה השר לענייני רווחה באותו זמן.

ענת ברקו: כעשר שנים לאחר מכן, בסוף שנות ה-50, הוקם "פתח", התנועה לשחרור פלסטין, ולאחר מכן, ב-1964 – אש"ף, התנועה לשחרור פלסטין.

ענת ברקו: שתי התנועות הללו הוקמו ביוזמת הליגה הערבית.

ענת ברקו: הערבי הוחלף בפלסטיני.

ענת ברקו: מה קרה באותן שנים?

ענת ברקו: התשובה היא שבינתיים קמה מדינת ישראל, והמאבק הערבי הפך להיות מאבק לאומי של עם שנלחם למימוש זכותו להגדרה עצמית בעם שרק קם, כי אז הנשק הוא יותר אפקטיבי, כיוון שהוא יוכל לפעול לחיסולה של המדינה דרך העניין הלאומי.

ענת ברקו: בסעיף 2 לאמנה הלאומית הפלסטינית מ-1964 נכתב:

ענת ברקו: פלסטין בגבולותיה כפי שהייתה בתקופת המנדט הבריטי היא יחידה טריטוריאלית אינטגרלית.

ענת ברקו: והיא, כפי שקובע סעיף 1 לאותה אמנה, מולדת העם הפלסטיני.

ענת ברקו: אתם הבנתם את זה?

ענת ברקו: אותו מושג שבדיוני ועדת פיל היה המצאה ציונית הפך להיות יחידה טריטוריאלית אינטגרלית.

ענת ברקו: אני רוצה לסיים, ושאלתי מופנית לחברי הכנסת הערבים: האם הייתם מעלים על דעתכם – –

מסעוד גנאים: – – –

ענת ברקו: – – קבוצה לאומית שתגדיר את עצמה באמצעות מילה בעלת אות שאינה קיימת בשפתה?

ענת ברקו: לדוגמה, תארו לעצמכם שהיהודים היו מגדירים את עצמם ציונים כאשר אין בכלל צד"י בשפתם.

ענת ברקו: נשמע מוזר, נכון?

ענת ברקו: אז איך זה שאתם מגדירים את זהותכם הלאומית באמצעות שימוש במילה שמקורה בפ"א דגושה – פלשתינה – אות שכידוע כלל אינה קיימת בשפה הערבית?

ענת ברקו: שאלה למחשבה.

ענת ברקו: אז כמו שאני מסכמת, כשמנסים למוטט אמיתות באמצעות שקרים, העובדות כלל אינן משנות.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

מסעוד גנאים: תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, תשובה בעוד שבוע בנאומים בני דקה, בשעה 16:00 – תירשם.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו סיימנו עם נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו שאילתה לשר לירושלים ומורשת, הלוא הוא חבר הכנסת זאב אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת זאב אלקין, השר לענייני ירושלים ומורשת, להשיב על שאילתה מאת חבר הכנסת מיקי לוי: סמכויות המשרד לענייני ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת לוי יקרא את נוסח השאילתה מן המיקרופון באולם.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, לאחר חזרת השר ארדן לממשלה הועברו סמכויות המשרד לענייני ירושלים לידיך, אדוני השר, ואני מברך על כך, גם לאור ההיכרות בינינו וגם בשל כך ששר ייחודי יתעסק בענייני בירתנו.

מיקי לוי: בהזדמנות הזאת אני בהחלט מאחל לך הצלחה.

מיקי לוי: הייתי מעוניין לדעת: 1.

מיקי לוי: מה הן הסמכויות של משרדך?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: מה היא תוכנית העבודה של המשרד?

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: כמה עובדים מועסקים על-ידי המשרד לענייני ירושלים?

מיקי לוי: השאלות שלי אינן כדי לנגח; הן באמת כדי לתמוך, כדי לדחוף ולעזור לעיר הזאת.

מיקי לוי: 4.

מיקי לוי: מה הוא התקציב השנתי של המשרד?

מיקי לוי: 5.

מיקי לוי: מה הם ממשקי העבודה של גורמי המשרד מול עיריית ירושלים?

מיקי לוי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת לוי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת לוי, אני בהחלט התייחסתי ברצינות לשאלתך, ולא כאל שאלת ניגוח.

זאב אלקין: אומנם בקצב התרחשות הדברים במערכת הפוליטית הישראלית, מאז ששאלת ועד שבאתי לענות כבר יכולתי לחזור למשרד לעניינים אסטרטגיים, אבל אני דווקא שמח שהשאילתה עוד רלוונטית, ואני במשרד לענייני ירושלים, ואנחנו עובדים במלוא המרץ.

זאב אלקין: אני תכף אפרוס כאן את הדברים.

זאב אלקין: 1.

זאב אלקין: קודם כול, לגבי הסמכויות: המשרד לירושלים ומורשת הוקם בהחלטת ממשלה מס' 46, ועם הקמתו קיבל המשרד את האחריות לניהול וליישום של החלטות הממשלה שעניינן פיתוח העיר ירושלים, המבוצעות בדרך כלל דרך הרשות לפיתוח ירושלים, הרל"י.

זאב אלקין: השר לירושלים ומורשת הוא שר שממונה מטעם הממשלה על הרשות לפיתוח ירושלים – כמובן, יש לה עוד אבא או אימא, לא משנה, איך לספור, מצד העירייה.

זאב אלקין: מדובר בתאגיד סטטוטורי שהוקם בשלהי שנות ה-80 – וגם על החברה לפיתוח מזרח-ירושלים, שהוקמה בשלהי שנות ה-60 לשם ביצוע פעולות פיתוח במזרח-ירושלים.

זאב אלקין: המשרד רואה את עצמו כממונה על פיתוח ירושלים בתחומי חברה וכלכלה, בתחומים שיש להם השלכות ארוכות טווח ואשר אינם בתחום אחריותה ויכולתה של עיריית ירושלים.

זאב אלקין: אני ארחיב כאן את הפן הפורמלי.

זאב אלקין: זאת בדיוק התפיסה שמנחה אותנו: אנחנו לא עירייה ב'; אנחנו לא יודעים, וזה גם לא נכון, להתמודד עם נושאים שונים שאולי לא נפתרים בעירייה בגלל שהיא חושבת כך או אחרת.

זאב אלקין: אני לא רואה את המשרד ככתובת לתלונות הציבור או גורמים עירוניים שלא מרוצים מהחלטות העירייה.

זאב אלקין: אני מקבל הרבה פניות כאלה, אבל אני לא חושב שתפקידנו פה הוא להחליף את העירייה, אלא תפקידנו הוא לטפל בסוגיות מקרו, סוגיות לאומיות בתחום של ירושלים, שהן גדולות בהרבה מאוד מובנים על העירייה, עם הלחץ של התקציב העירוני, על היכולות שלה, ודורשות מעורבות ממשלתית – אם זה איגום משאבים ועבודה מול משרדי ממשלה ואם זה תוכניות ממשלתיות ממוקדות.

זאב אלקין: כאן אני רואה את עיקר תפקידנו.

זאב אלקין: אני תכף אפרט על כל מיני תוכניות, אבל אני אביא דוגמה, הדגמה של העיקרון הזה.

זאב אלקין: למשל, נושא התיירות.

זאב אלקין: התיירות לירושלים זה לא עניין פנימי של ירושלים.

זאב אלקין: התיירות לירושלים היא קטר מוביל של התיירות למדינת ישראל כולה, בתפיסה שלה – לפי כל הסקרים, לפי כל המחקרים, לפי כל הבדיקות.

זאב אלקין: ולכן, הממשלה לא יכולה לעמוד מנגד ולחכות שעיריית ירושלים, ממשאביה – הדלים יותר, דלים פחות – תפתח לבדה את האתרים התיירותיים בירושלים; היא צריכה לעשות את זה.

זאב אלקין: ולכן חלק מהתוכניות שאני אמנה – זאת בדיוק מטרתן:

זאב אלקין: לפעול לפיתוח אתרי תיירות, וגם שיווק תיירותי ותכנים תיירותיים של ירושלים, כדי לחזק את התיירות למדינת ישראל כולה, שירושלים קטר לה.

זאב אלקין: נושא אחר הוא מזרח-ירושלים.

זאב אלקין: ההזנחה במזרח-ירושלים היא רבת-שנים, של הרבה מאוד ממשלות.

זאב אלקין: דרושים שם פיתוח ועבודה יסודית וטיפול יסודי.

זאב אלקין: גם כאן אני רואה את המשרד שלנו ככתובת, במידה רבה, לנסות לגרום לכמה שיותר מעורבות ממשלתית במזרח-ירושלים, ולא להשאיר את זה רק לטיפול העירייה, שמנסה לעשות – בוודאי בשנים האחרונות – לא מעט.

זאב אלקין: אבל כמובן, הנושא הזה הוא כבד מאוד, וגם הממשלה, לדעתי, עוד לא עושה מספיק.

זאב אלקין: על זה, בין השאר, אני נאבק בעצם הימים האלה, סביב החלטה מסוימת שנדונה בממשלה בימים האלה ממש.

זאב אלקין: נושא אחר הוא כל הסוגיה של תעסוקה בירושלים והבאת מפעלים, במיוחד פרויקטים של היי-טק וחברות היי-טק לירושלים.

זאב אלקין: ירושלים היום הפכה, בכמה פרמטרים בין-לאומיים – היא במקום שני בארץ ואחת מ-50 הערים המובילות בעולם שנבחרו כערים שמתאימות באווירה שלהן, בכל הכלים שיש, ב-facilities שיש, לפיתוח היי-טק.

זאב אלקין: מי חשב על ירושלים כאחת מ-50 הערים המתאימות המובילות בעולם לפיתוח היי-טק רק לפני כמה שנים?

זאב אלקין: זאת בהחלט משימה שרק הממשלה יכולה לשים לעצמה ולהקצות לזה משאבים – כמובן, בשיתוף פעולה עם העירייה, אבל אי-אפשר לצפות מהעירייה שהיא בעצמה תרים פרויקטים בסדר גודל כזה.

זאב אלקין: ועוד היד נטויה לעוד ועוד נושאים, אבל אני ניסיתי להדגים כאן, מעבר לתשובה הפורמלית, את התפיסה שמנחה לפחות אותי, כשר לענייני ירושלים.

זאב אלקין: כמו כן, בהחלטת ממשלה מס' 1412 משנת 2010 נקבעו משימות אגף מורשת, שהן כלהלן: לבצע פעולות לשיקום והעצמה של תשתיות מורשת לאומית; לפעול לחשיפה, לשימור, לשחזור, לחידוש ולפיתוח של נכסי מורשת לאומית מוחשיים ובלתי מוחשיים; לאצירה של תכנים בעלי חשיבות היסטורית לאומית והנגשתם לציבור; לשמירת המגוון הביולוגי של ארץ-ישראל; להטמעת תוכני מורשת, וכן פעולות נוספות הנדרשות להעצמת תוכנית מורשת לאומית בשיח הציבורי בישראל.

זאב אלקין: ואז, מכוח אותה החלטה מס' 46 של הממשלה הזאת, כל הפעילויות של אגף מורשת עברו למשרד החדש שהוקם.

זאב אלקין: אותה תוכנית לאומית, שהקימו אותה בזמנו ראש הממשלה ומזכיר הממשלה צביקה האוזר, הפכה לחלק אינטגרלי מהמשרד לירושלים ומורשת.

זאב אלקין: ומכוח אותה החלטה מס' 46 נוספה לתחומי האחריות של המשרד גם האחריות לפרויקט של אתר ההנצחה של הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, הפרויקט המפורסם בלטרון.

זאב אלקין: עד כאן לגבי הסמכויות הישירות של המשרד.

זאב אלקין: מכאן נובע דבר מאוד מאוד מעניין: המשרד לענייני ירושלים ומורשת, כפי שתראה תכף – בסיס התקציב שלו מאוד קטן, אבל הוא מנהל כמה פרויקטים גדולים מאוד של הממשלה, בהיקפים הרבה יותר גדולים.

זאב אלקין: ולכן, אני מבדיל פה בין החלטות ממשלה שאנחנו אחראים ליישומן ולהובלתן לבין התקציב השוטף שמתוכו אנחנו מתקצבים פרויקטים כאלה או אחרים.

זאב אלקין: 2. 4.

זאב אלקין: עכשיו לגבי תוכנית העבודה של המשרד, ואני אנסה לחבר את זה במידה מסוימת גם לסוגיה התקציבית – לשאלתך הרביעית.

זאב אלקין: קודם כול, בתחום של ירושלים – אני אתחיל מזה, וזה לא לפי החשיבות, ואני לא אתיימר לקבוע את החשיבות כאן; כולן חשובות.

זאב אלקין: התוכנית לחיזוק אגן העיר העתיקה: יש שתי החלטות ממשלה מיוחדות על חיזוק אגן העיר העתיקה, בראש ובראשונה מתוך תפיסה של חשיבות אגן העיר העתיקה לפיתוח התיירות למדינת ישראל, כי חוץ מלשווק תיירות – שעל זה מופקד בעיקר משרד התיירות – צריך קודם כול לדאוג לאתרים האלה, לפתח אותם, לפתח נגישות, לפתח את המראה הפיזי, את התשתיות של כל האגן התיירותי, שזה העיר העתיקה וסביבותיה; זה לב-לבה, היהלום שבכתר של התיירות לירושלים.

זאב אלקין: כמובן, מדובר פה בנכס לאומי ממדרגה ראשונה, רגיש מאוד, שעוד פעם, אי-אפשר לצפות שהעירייה לבדה, במשאבים שלה, מהארנונה, תרים את כל ההשקעות העצומות שנדרש להשקיע שם.

זאב אלקין: מדובר על שתי החלטות ממשלה: האחת התקבלה בשנת 2006 ותקציבה היה 366 מיליון שקל; רובה המוחלט כבר בוצע, למרות ששרידים מסוימים של ההחלטה הזאת עדיין אתנו, כמו שקורה בהחלטות ממשלה רב-שנתיות מהסוג הזה.

זאב אלקין: החלטת הממשלה השנייה, שהתקבלה בשנת 2013, תקציבה היה 370 מיליון שקל, והיא מבוצעת בעצם הימים האלה ומתקרבת לאט-לאט לסיומה.

זאב אלקין: כמובן, עוד פרויקטים רבים שם ממש בעיצומם.

זאב אלקין: צריך גם להביא בחשבון שהעבודה באזור הזה של אגן העיר העתיקה מורכבת מאוד ודורשת הרבה פעולות תיאום עם הרבה מאוד גורמים, תושבים מכל מיני סוגים, גורמים מקומיים, גורמים עירוניים, קידום תוכניות.

זאב אלקין: המקום לא מוסדר מבחינה תכנונית, ולכן כל דבר שאתה מזיז, הרבה פעמים אתה צריך לקדם תוכניות בשבילו, וזה לוקח את הזמן שלו במוסדות העירוניים.

זאב אלקין: לכן, תמיד מהרגע שיש תקציב לפרויקט ומתחילים לבצע אותו ועד היכולת לבצע פיזית בשטח, כשעברת את כל תהליכי התכנון והתיאום, הדרך יכולה להיות ארוכה מאוד, וכמובן – עיכוב בביצוע הכספי; זה הוויכוח הרגיל שלנו עם משרד האוצר, שאומרים: נתנו לכם כסף ועוד לא ביצעתם, ואנחנו מנסים להסביר להם שבמקום כזה זה לא עובד באופן מיידי, ואם הם לא ייתנו את הכסף הזה, זה אף פעם לא יתחיל, התהליך התכנוני.

זאב אלקין: לכן, צריך לקחת פה נשימה ארוכה אם רוצים באמת לטפל בעיר העתיקה כמו שצריך.

זאב אלקין: במסגרת התוכנית הזאת – ואני מביא רק כמה דוגמאות למה שנעשָה ומה נעשֶׂה בימים אלה: שוקמו השטחים הפתוחים שסובבים את העיר העתיקה כדי לעודד את הביקורים בהם וגם לנסות ולהפוך אותם למתאימים למשמעות הזאת של אתר תיירותי.

זאב אלקין: זה מצב לא סביר שיש לנו את העיר העתיקה, וסביבה אתה יכול למצוא אתרי פסולת ושטחים לא מפותחים או שטחים שאנשים מפחדים לטייל בהם.

זאב אלקין: כמובן, כשאתה משווה את זה לעיר עתיקה בכל מקום אחר בעולם המפותח – תמיד מקומות כאלה הם הכי מפותחים, הכי יפים, וכל הגישה אליהם היא חלק מכל המרחב התיירותי.

זאב אלקין: שוקמו חומות העיר העתיקה בהרבה מאוד מקומות, מונומנטים שונים ברחבי העיר העתיקה, חזיתות רחובות ועוד ועוד ועוד.

זאב אלקין: כל מי שמסתובב היום בעיר העתיקה יכול אפילו לראות שיפוצים פיזיים, כולל הרצפה, ומייד אפשר להבחין איפה עבדנו ואיפה עוד לא עבדנו.

זאב אלקין: זה חלק מהביצוע של התוכנית של אגן העיר העתיקה – אגב, בכל הרבעים, אני לא מדבר רק על הרובע היהודי; דווקא הוא במצב הכי טוב מבחינה שימורית.

זאב אלקין: חלק גדול מאוד מהעבודות הן ברבעים האחרים של העיר העתיקה.

זאב אלקין: בשנים הקרובות, אחד הפרויקטים הגדולים שאנחנו רוצים להשקיע בהם זה כמובן כל הסיפור הזה של פינוי אתר הזבל משער האריות – עוד פעם, זו בושה למקום כזה כמו העיר העתיקה; לנסות לפתח את הטיילת מסביב לעיר העתיקה; שדרוג של התשתיות ברחוב הפטריארכיה הארמנית – פרויקט מאוד מורכב מבחינת מכלול החיים בעיר העתיקה, הוא יצטרך להתנהל בזמן הביצוע, אבל חייבים לעשות את זה.

זאב אלקין: זו אחת מהכניסות הראשיות לעיר העתיקה, דרך שער יפו; שדרוג תשתיות בשער החדש; בכיכר המוריסטאן; שדרוג רחובות תיירותיים בעיר העתיקה וכו' וכו' וכו'; פעולות באזורים כמו עיר-דוד וכן הלאה.

זאב אלקין: מדובר פה על מכלול שלם של הפרויקטים.

זאב אלקין: התוכנית השנייה היא תוכנית לצמצום פערים במזרח-ירושלים.

זאב אלקין: היא גובשה בזמנו בשיתוף פעולה של המשרד לענייני ירושלים – נדמה לי שאז הוא היה משרד ירושלים והתפוצות – ומשרד ראש הממשלה.

זאב אלקין: מטרתה היא, מצד אחד, הגברת הביטחון האישי במזרח-ירושלים, וזה כל הנושא של תקציב נוסף למשרד לביטחון הפנים; אנחנו פחות מעורבים בביצוע של זה.

זאב אלקין: החלק השני, שהוא הכי משמעותי בעיני, זה צמצום הפערים התשתיתיים, הפיזיים והחברתיים במזרח-ירושלים.

זאב אלקין: במסגרת התוכנית הזאת יש כוונה לתגבר את תחומי החינוך, הכלכלה והרווחה על מנת לשפר את המצב הסוציו-אקונומי של תושבי מזרח-ירושלים.

זאב אלקין: אנחנו ממונים, יחד עם משרד ראש הממשלה – והיום גם יחד עם המשרד לשוויון חברתי, שלקח את היחידה הרלוונטית ממשרד ראש הממשלה אליו – וכמובן בתיאום עם עיריית ירושלים, על ההפעלה של התוכנית הזאת.

זאב אלקין: חלק מהיעדים והפעולות במסגרת הזאת הם הגדלת מספר בוגרי בגרות ישראלית בעיר, שזה קריטי לתעסוקה של האנשים וליכולת קבלת השכלה, תגבור לימודי עברית בבתי-ספר, הפעלת תוכניות העשרה לבני-הנוער, הקמת מרכז הכוון תעסוקתי, פעילות למען בעלי עסקים במזרח-ירושלים, בית-ספר מקצועי לנוער, עיבוי תוכנית "עיר ללא אלימות" ויצירת תכנים לשעות הפנאי עבור בני-הנוער, ועוד היד נטויה.

זאב אלקין: בסוגריים אני אעיר שהנושא הזה עצמו נמצא כרגע ממש על המדוכה במסגרת דיונים שמתקיימים בממשלה על תוכנית רחבה, תוכנית חומש, לצמצום פערים בחברה הערבית.

זאב אלקין: אני מנהל שם קרב עיקש על כך שגם מזרח-ירושלים חייבת להיכלל בתוכנית הזאת, כי שם אולי הפערים הם הגדולים ביותר.

זאב אלקין: היא גם איננה עיר מיעוטים קלאסית, היא עיר מעורבת, אבל רמת הפערים של האוכלוסייה במזרח-ירושלים היא ענקית.

זאב אלקין: כשהולכים פה על תוכנית ממשלתית, עם תפיסה מאוד מאוד רחבה, אי-אפשר לדלג על 300,000 ערביי מזרח-ירושלים ועל מזרח-ירושלים.

זאב אלקין: סך התקציב לתוכנית הזאת לצמצום הפערים במזרח-ירושלים, נכון לעכשיו – היא תוכנית לכמה שנים – 300 מיליון שקל, שמתוכם 100 מיליון שקל מוקצים למשרד לביטחון פנים ו-200 מיליון נועדו לכל השאר.

זאב אלקין: זה טיפה בים.

זאב אלקין: כן, עם 200 מיליון שקל אי-אפשר להתקדם לפתרון למזרח-ירושלים, ומכאן ההתעקשות שלי לנסות להביא כלים נוספים לטיפול בנושא הזה.

זאב אלקין: כבר הזכרתי שחלק מאחריות המשרד, מבחינת תוכנית העבודה, היא אחריות לחברה לפיתוח מזרח-ירושלים, שדרכה מתבצעות רוב התוכניות שאנחנו מפעילים בנושא הזה של תוכנית לצמצום פערים במזרח-ירושלים, ודרכה מתבצעות גם פעולות אחרות, שחלקן קשורות לתוכנית אגן העיר העתיקה וחלקן אפילו, לפי בקשת העירייה, עד לאחריות לפינוי זבל באזור אגן העיר העתיקה.

זאב אלקין: עוד פעם, זו האחריות של המדינה כולה; אי-אפשר להפיל את זה על עיריית ירושלים.

מיקי לוי: – – –

זאב אלקין: נכון, לכן אנחנו מקבלים תקציבים תוספתיים כדי לטפל בזה.

זאב אלקין: כרגע נדונה גם השאלה של המעורבות בסוגיה הכבדה מאוד של פינוי זבל בשכונות שמחוץ לגדר.

זאב אלקין: יש פה כמה סוגיות שבהן הפעם היא מעורבת.

זאב אלקין: יש כל מיני סוגיות פיזיות של שיקום אתרים בסביבה של העיר העתיקה או בעיר העתיקה עצמה, אם זה פיתוח בגיא בן-הינום, אם זה בית-קברות סמבוסקי וכו' וכו'; פרויקטים מהסוג שבטח מוכר לך, של "שאטל" ממתחם התחנה הראשונה לעיר העתיקה כדי להגדיל את התיירות לעיר העתיקה, וכן הלאה וכן הלאה; ניסיונות לפעול לטובת פתרון הבעיה של נגישות לבעלי מוגבלויות לעיר העתיקה.

זאב אלקין: בכל פרויקט שיקום פיזי שאנחנו נכנסים אליו, בין השאר אנחנו דואגים לסוגיה של הנגישות.

זאב אלקין: כפי שאמרתי, הרשימה ארוכה.

זאב אלקין: תוכנית נוספת שהמשרד שלנו אחראי לביצועה היא תוכנית "מרום", תוכנית חמש-שנתית לפיתוח ירושלים.

זאב אלקין: התוכנית האחרונה אושרה בממשלה בשנת 2011, וכרגע אנחנו נמצאים בדיונים מתקדמים עם משרד האוצר ושאר הגורמים המקצועיים ועם עיריית ירושלים על תוכנית החומש הבאה, מה שקוראים בשפה התקשורתית "תוכנית 2020"; כך קורא לזה ראש העיר, אבל למעשה זו תוכנית "מרום ב'".

זאב אלקין: התוכנית הנוכחית – העתידית עוד לא נקבעה, אז אני לא יודע לאפיין אותה – שמתבצעת בשנים האלה מתמקדת בפיתוח תחום הביו-טכנולוגיה והתיירות בירושלים, ומכוחה מבוצעים פרויקטים שונים של איכות חיים בעבור תושבי העיר ומבקרים, כגון פארקים מטרופוליטניים: פארק הארזים, עמק מוצא, פארק רפאים – אלה חלק מהאתרים שכבר הושלם שיקומם והם פועלים, וכל הציבור יכול ליהנות מזה – ופארקים רבעיים ברחבי הערים, כמו פארק סנהדרין, פארק רוקפלר, שנמצאים בשלבי תכנון, או פארק גוננים, שביצועו התחיל בשנה שעברה.

זאב אלקין: פעילות לחיזוק האטרקטיביות של ירושלים בעולם האקדמיה התחרותי של ימינו, כדי למשוך כמה שיותר סטודנטים, גם מהארץ וגם מחוץ-לארץ, לירושלים; פעילות לקידום של ירושלים בתחום היזמות והטכנולוגיה, בתעשייה עתירת ידע – כבר הזכרתי את כל הסיפור של ההיי-טק.

זאב אלקין: תוכנית "מרום" הורחבה בכמה החלטות ממשלה והוסיפו לה תקציבים לטובת פעילות בתחום של התחדשות עירונית ועידוד הפקות בין-לאומיות בירושלים.

זאב אלקין: במסגרת התוכנית נעשות פעולות למשיכת אוכלוסייה צעירה לעיר.

זאב אלקין: הוקם פרויקט שמקדם את כל עולם היזמות הטכנולוגית בירושלים, וכתוצאה ממנו הוקמו בירושלים מעל 200 חברות סטרט-אפ בשנתיים האחרונות.

זאב אלקין: זה מה שמסביר את המהפך הזה בתדמיתה של ירושלים בעולם כולו.

זאב אלקין: הוקמו בירושלים ונמצאים בתכנון ובנייה הרבה מאוד חדרי מלון.

זאב אלקין: זו הייתה אחת הבעיות של העיר – לא היו מספיק מקומות לינה לתיירים.

זאב אלקין: נעשות הרבה מאוד פעולות שיווק ופיתוח בתחום התיירות, עם התקדמות במדינות יעד מסוימות.

זאב אלקין: מספר הכנסים בין-לאומיים מ-2010 עד 2015: משמונה כנסים בין-לאומיים בירושלים הגענו למצב של 30 כנסים בין-לאומיים בירושלים, וזה חלק מהתוצאה של הפעילות הזאת במסגרת תוכנית "מרום".

זאב אלקין: בהחלטת ממשלה שהעברנו ממש לאחרונה לקחנו על עצמנו אחריות לעזרה למגזר העסקי בעיר.

זאב אלקין: בין השאר, לנוכח המצב הביטחוני בחודשים האחרונים הועברה הצעת החלטה בסך כ-100 מיליון שקל, שרובה תושקע בסיוע חירום להגדלת יכולת המכירה והעמידה הכלכלית לבעלי עסקים קטנים בעיר, בסיוע ישיר.

זאב אלקין: חלק זה תוכניות להלוואות בתנאים מועדפים וחלק זה פעולות כדי למשוך קהל לירושלים – תיירים מחוץ-לארץ ותיירות פנים.

זאב אלקין: כמובן, אני יכול להביא רשימה ארוכה מאוד של פרויקטים שכרגע מבוצעים ומתבצעים.

זאב אלקין: ההיקף של תוכנית "מרום", כולל ההחלטה האחרונה על עסקים וכל מיני נלווים אליה, הוא 467 מיליון שקל – עוד פעם, לתוכנית רב-שנתית.

זאב אלקין: בכל הסכומים האלה שאני מזכיר אין פה ערך שנתי.

זאב אלקין: אני גם מתקשה להעמיד אותו, כי זה תלוי בקצב ההתקדמות.

זאב אלקין: זה היופי שבתוכניות האלה – שאתה יכול לעבוד רב-שנתי, ויש שנים שאתה מוציא יותר, יש שנים שאתה מוציא פחות.

זאב אלקין: אתה פועל עם הרשאה להתחייב על כל הסכום, וזה מאפשר לקדם את הדברים ולא להיתקע בזה שנגמר הכסף המזומן בשנה מסוימת, או להפך – הוא חוזר לאוצר כי לא ניצלת אותו בשנה מסוימת.

זאב אלקין: אני חושב שזה מודל נכון לתוכניות עומק לפיתוח של ירושלים.

זאב אלקין: לגבי תוכנית מורשת, בזמנו, כשהיא הוקמה, היא הוקמה בהיקף תקציבי של 600 מיליון שקל, ומתוכם כ-400 מיליון באו מתקציב ממשלתי, מאיגום של הרבה משרדי ממשלה.

זאב אלקין: התוכנית הזאת מסתיימת למעשה השנה, למרות שיש לה עוד כל מיני ספיחים לביצוע לשנת 2016, ואולי אפילו יישארו לשנת 2017.

זאב אלקין: אגב, בהסתכלות אחורה רואים שהיקף התוכנית – בהחלטת הממשלה הוא עמד על 600 מיליון ובפועל היום הוא עומד על 912 מיליון שקל בלי להגדיל את ההשקעה הממשלתית; קרי, הצלחנו להביא ליותר שותפים ויותר השקעות בפיתוח של אתרי מורשת וקידום ענייני מורשת, וההשקעה הממשלתית נשארה, בחומש הזה שהולך ומסתיים, 400 מיליון שקל בלבד – פחות מ-50%.

זאב אלקין: אני חושב שזה גם דגם נכון.

זאב אלקין: בזכות זה שהוקם המשרד לירושלים ומורשת נקבעה עובדה שתוכנית מורשת לא הולכת לגווע כתוכנית חד-פעמית, אלא היא הפכה למציאות קבועה של חיינו.

זאב אלקין: כמובן, אנחנו כרגע במאבקים תקציביים.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, לשנת 2016 הוקצו בבסיס התקציב 30 מיליון שקל לנושא הזה של תוכנית מורשת, לאגף מורשת במשרד, ויש עוד סיכום על תוספת תקציב במהלך השנה של כ-10 מיליון שקל.

זאב אלקין: חלק מהתוספות התקציביות, מעבר לתוכנית הבסיסית של 400, קיבלנו בשנת 2015 והתחלנו להפעיל ממש בעצם הימים האלה.

זאב אלקין: זה יביא את היקף הפעילות שלנו, נכון לעכשיו, בשנת 2016, יחד עם הגרירה משנת 2015, לסדר גודל של כ-60 מיליון שקל בשנה.

זאב אלקין: זה די דומה להיקף השנתי של תוכנית מורשת המקורית, אבל לדעתי זה לא מספיק.

זאב אלקין: אני מתכוון עוד להיאבק במהלך השנה גם על התוספות וגם על האיגום של ההיקף הזה, של לפחות 60 מיליון שקל בשנה, כעל מציאות של בסיס תקציב לקראת השנים הבאות, כי יש פה דוגמה של משהו שהתחיל כתוכנית ממשלתית והופך למציאות הקבועה של חיינו.

זאב אלקין: התקציב השוטף של אגף ירושלים במשרד שלנו גם הוא 30 מיליון שקל, אבל כפי שאמרתי, זה חלק קטן מהפעילות; רוב הפעילות היא אותן תוכניות ממשלה שהזכרתי.

זאב אלקין: 3.

זאב אלקין: מספר העובדים במשרד היום הוא 17 בשני האגפים יחד, כל המשרד כולו.

זאב אלקין: זה משרד מטה מאוד קטן – אגב, קטן מדי לטעמי לגודל הסכומים שהוא מנהל ולגודל התוכנית שהוא מנהל, אבל הוא נשען בפעילות שלו, במיוחד בתחום של ירושלים, על שיתוף פעולה עם הרל"י ופמ"י.

זאב אלקין: זה כמובן לא נכלל במספר העובדים.

יולי יואל אדלשטיין: השר סופר את משרות האמון בתוך ה-17, או 17 עובדי מדינה למניין?

זאב אלקין: לדעתי לא, אבל זה כן סופר את משרות האמון בלשכת המנכ"ל.

זאב אלקין: למרות שזאת שאלה טובה.

זאב אלקין: אתגרת אותי.

זאב אלקין: אני חושב שלא.

זאב אלקין: זה לא סופר את משרות האמון שלי.

זאב אלקין: גם קשה להבחין ביניהן, כי הן על שר אחד.

זאב אלקין: אין הפרדה בין שני המשרדים, ויש איזושהי מכסה כוללת.

זאב אלקין: אני חושב שפחות או יותר זה נותן, חבר הכנסת לוי, הבנה מה תקציב המשרד, למרות שכמו שציינתי, קשה פה להבחין בין התקציב השנתי השוטף לבין תקציבי התוכניות – מה בדיוק ההיקף החד-שנתי שלהן.

זאב אלקין: 5.

זאב אלקין: לגבי ממשקי עבודה מול עיריית ירושלים, כמובן, עיקר ממשקי העבודה מול עיריית ירושלים הם של אגף ירושלים, וכאן כבר אמרתי את ה"אני מאמין" שלי, איפה אני רואה את המשרד.

זאב אלקין: אנחנו מנהלים שיח מאוד אינטנסיבי עם עיריית ירושלים, בכל הדרגים.

זאב אלקין: קודם כול, יש לנו שני ילדים משותפים, הרל"י ופמ"י, אז נרצה או לא נרצה נצטרך לנהל שיח, כי הילדים צריכים לעבוד, ולעבוד בהרמוניה, ובינתיים זה עובד די טוב מול שני הגופים האלה.

זאב אלקין: יש נציגים של הממשלה, נציגים של העירייה, והם מגיעים להחלטות ומובילים את הגופים.

זאב אלקין: גם לגבי שאלות מקרו בתכנון וכו' אנחנו גם מנהלים שיח בכל הדרגים, ובשונה מהאווירה שבה אולי נשאלה שאלתך במקור, היום גם יש שיח אינטנסיבי ושוטף ביני לבין ראש העיר.

זאב אלקין: אנחנו רואים הרבה בעיות בירושלים שדורשות טיפול ומנסים לעבוד ביחד.

זאב אלקין: לא תמיד הראייה הממשלתית תואמת את הראייה העירונית, יש פה זוויות שונות וזה בסדר גמור, אבל בהחלט יש יחסי עבודה טובים ושיח שוטף על בסיס יומיומי, אפשר להגיד.

זאב אלקין: אנחנו נמצאים כרגע בתקופה לא פשוטה מבחינת השיח בין העירייה לממשלה סביב הסוגיה של תקציב עירוני.

זאב אלקין: לא שאלת על זה, אז אני לא ארחיב, אבל זו כמובן סוגיה כבדה מאוד, שאין לה פתרונות קלים.

זאב אלקין: אבל בסך הכול התפיסה שלי היא שעיריית ירושלים היא שחקן מאוד מאוד חשוב בגיבוש המדיניות הממשלתית בתחום הזה של ירושלים, ולכן אנחנו חייבים להיות בשיח מתמיד.

זאב אלקין: מצד שני, נכון ומותר וחובה שתהיה לממשלה ראייה לאומית, והיא לא תמיד תואמת אחד לאחד את הראייה העירונית.

זאב אלקין: וכמובן, כשממשלה משקיעה היא צריכה גם להקפיד שהמשאבים ילכו לדברים שהיא רואה לנכון בראייה הלאומית שלה, ולכן יש כאן מצב טיפה מורכב, אבל אני חושב שלפעמים מורכבויות הן לטובה, אם יודעים להתנהל מולן נכון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר על התשובה המפורטת, ועדיין יש שאלה נוספת לחבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני השר, על הסקירה המאוד-מאוד מרשימה ועל סקירת הפרויקטים.

מיקי לוי: אני מברך ושמח על כך.

מיקי לוי: אני יכול לברך אותך, ואני שמח שאתה בנקודת הזמן הזאת נמצא במשרד הזה, למרות – – –

זאב אלקין: אני גם לא רץ לעזוב אותו, אז זה בסדר.

מיקי לוי: אני בהחלט שמח על כך, כי ירושלים זקוקה לך.

מיקי לוי: ובכל זאת, בשבועות האחרונים גיבשת תוכנית מצוינת והסכם לתמיכה בעסקים קטנים בירושלים לנוכח המשבר הביטחוני ולסיוע לעיריית ירושלים מתקציב המדינה.

זאב אלקין: סיוע לבעלי עסקים.

זאב אלקין: הוא לא הוגדר כסיוע לעירייה.

מיקי לוי: נכון, ובכל זאת, לנוכח הפרסומים האחרונים אני מאוד מודאג.

מיקי לוי: אומנם ראש העירייה הודיע על מעבר מקדימה למפלגת הליכוד, ואני מברך אותו על כך, אבל עדיין ראוי שתשומת לבו תינתן לעיר הכי חשובה לעם ישראל, ובשבועות האחרונים או בימים האחרונים אני מאוד מודאג ממה שאני קורא בתקשורת, על כוונה לפטר מאות בעלי תפקידים בתחום האבטחה והניקיון.

מיקי לוי: אינני יודע אם אלה איומי סרק.

מיקי לוי: אינני יודע.

מיקי לוי: אני מאוד מאוד מקווה שאתה מצוי שם ונמצא שם כדי למנוע מהמשבר הזה להגיע לפתחנו.

מיקי לוי: אנחנו פשוט סומכים עליך.

מיקי לוי: אני יותר שמח על מה שאתה עושה באגן העיר העתיקה.

מיקי לוי: אני מכיר שם כל מרצפת; הייתי מ"פ צעיר, וכל המקומות שאמרת – אני הייתי שם, וברגלי אלו חרשתי את הסמטאות.

מיקי לוי: אנחנו יזמנו, חברי ואני, דיון בוועדת הפנים של הכנסת.

מיקי לוי: המצב שם לא טוב.

מיקי לוי: שוחחתי אתך, ואנחנו נשמח להזמין אותך לדיון המשך בנושא אגן העיר העתיקה.

מיקי לוי: רק מילה וחצי על המשבר: הוא מאוד מדאיג אותי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אם לשר יש מה להוסיף.

זאב אלקין: בהחלט.

זאב אלקין: קודם כול, לגבי ההחלטה על העסקים שהזכרתי בדברי ואתה ציינת בשאלתך, זאת החלטה שמבוצעת.

זאב אלקין: חלק מהתוצאות שלה כבר יכולת לראות אפילו שלושה ימים אחרי שהיא עברה בממשלה, ונראה לי ששברנו שיא של כל הימים בהפעלה של תוכנית ממשלתית מרגע האישור עד לביצוע בפועל, בימי החנוכה.

זאב אלקין: זו גם הייתה המטרה, ובגלל זה מאוד לחצתי לאשר את התוכנית לפני חנוכה, וכבר בחנוכה להוסיף אירועים ופרסום אירועים ופרסום מוסדות תרבות בירושלים כדי להביא כמה שיותר קהל לירושלים.

זאב אלקין: וזה בהחלט הורגש בירושלים: הגיע לפה קהל נוסף, למרות כל האווירה הביטחונית, וזה כמובן תרם לעסקים ולאווירה הכללית בעיר.

זאב אלקין: וזו רק, מה שנקרא, הפעולה הראשונה במסגרת התוכנית הזאת.

זאב אלקין: החלק העיקרי של התוכנית הוא תוכנית סיוע לבעלי עסקים.

זאב אלקין: היא תצא לדרך ממש בימים הקרובים.

זאב אלקין: אנחנו מסיימים לגבש נוהל ברשות לפיתוח ירושלים לאותם בעלי עסקים שיוכלו לגשת ולבקש את הסיוע.

זאב אלקין: יש עשרות-אלפי עסקים בעיר, ומובן שאי-אפשר ב-70 מיליון שקל לתת מענה לכולם, ולכן, הנוהל צריך להיות מה שיותר נכון:

זאב אלקין: מצד אחד לעזור לאלה שנמצאים בבעיה, ומצד שני להביא להם איזשהו סיוע משמעותי בכלים כמה שיותר פשוטים מבחינה ביורוקרטית.

זאב אלקין: על זה עמלנו בשבועות האלה, בעיקר הרשות לפיתוח ירושלים, וכמובן בתיאום אתנו, בתיאום עם עיריית ירושלים, בתיאום עם יועצים משפטיים, כרגיל במקומותינו, ועם גורמים ממשלתיים נוספים.

זאב אלקין: בתחילת ינואר התוכנית תצא לדרך, בלוחות זמנים מאוד קצרים.

זאב אלקין: אנחנו מאפשרים זמן קצר יחסית להגשה, ואני מקווה שכבר בתחילת חודש פברואר בעלי עסקים יוכלו לקבל – מי שיימצאו ראויים לסיוע, ויוכלו להציג אסמכתאות לכך, יקבלו את הסיוע הכספי הנדרש, בהתאם למספר העסקים שייגשו ובהתאם לסכום שנקבע.

זאב אלקין: אני לא יודע היום להגיד לך מה יהיה בדיוק הסכום פר-עסק, אבל זה המרכיב העיקרי של התוכנית הזאת שמתבצע.

זאב אלקין: כמובן שנמשיך את מה שעשינו בחנוכה – נמשיך בכמה פעולות להגברת ביקורים בירושלים.

זאב אלקין: אני עמל בימים האלה על כל מיני גופים מאורגנים, כדי להביא אותם לירושלים – זה יותר קל מלהביא תייר בודד – ולעודד אותם להגיע לירושלים, וכו' וכו' וכו'.

זאב אלקין: אז זה לגבי התוכנית הזאת שהיא חלק מתוכנית "מרום".

זאב אלקין: למעשה, זו הייתה מעין תוספת לתוכנית "מרום" על חשבון מקדמת המימון של תוכנית "מרום" עתידית שביקשתי ממשרד האוצר לנוכח המצב הזה.

זאב אלקין: אמרתי: אם תיתנו לי את הכסף עוד שנה וחצי כבר לא יהיה למי לעזור, אז במקום לעבוד איך לבנות עסקים קטנים בירושלים מחדש, תנו עכשיו הרבה פחות כסף לעזור לאלה הקיימים לעמוד על הרגליים.

זאב אלקין: בעיני זה הרבה יותר חכם, גם אם זה יקטין את ההיקף של התוכנית העתידית.

זאב אלקין: מצאתי אוזן קשבת אצל שר האוצר ובאגף התקציבים בהקשר הזה.

זאב אלקין: עכשיו, לגבי האירועים של הימים האחרונים: הם לא קשורים לתוכנית הזאת; זה כסף אחר, עם ייעוד אחר.

זאב אלקין: הם קשורים לתקציב העירוני, וכאן יש בעיה אמיתית שנובעת מכך שירושלים, מכל מיני סיבות – איך שהיא בנויה, איך שבנויה נוסחת המימון שלה – כל שנה פותחת פער של מחסור תקציבי חדש, לא של השנה שעברה אלא תוספת למינוס התקציבי, בסדרי גודל של בין 140 ל-200 מיליון שקל.

זאב אלקין: בגלל הגידול הדמוגרפי בה, שהוא מטורף – ועל כל גידול דמוגרפי צריך להוסיף כיתות, למשל, וצריך להוסיף שעות, והעירייה מחויבת באחוז מסוים מטעמה, ורק זה כבר עשרות מיליונים, ואפשר לפרק את זה להרבה מאוד מרכיבים תקציביים.

זאב אלקין: לכן, יש פה מספריים שהם מאוד מאוד בעייתיים.

זאב אלקין: מצד אחד הממשלה הגדילה מאוד מאוד את ההקצאה השוטפת לעיריית ירושלים.

זאב אלקין: זה היה – אני עוד זוכר שכחבר כנסת נאבקנו פה להגדיל את זה מ-100 ל-120 מיליון; אלה היו הסכומים.

זאב אלקין: 200 זה היה שיא חלומותינו.

זאב אלקין: בשנתיים האחרונות הממשלה השקיעה בתקציב השוטף של עיריית ירושלים, אם דרך מענק הגירה ואם דרך תקציבים משלימים דרך כמה משרדי ממשלה, 400 מיליון שקל בשנת 2014 – כבר דיברנו על זה בעבר – ו-450 מיליון בשנת 2015.

זאב אלקין: הנקודה היא שכרגע, בבסיס התקציב רשום המספר 260 – אגב, יותר גדול מבסיס התקציב של השנים 2014 ו-2015, אבל העירייה טוענת שכדי למנוע קיצוצים הם חייבים לפחות 650, קרי תוספת של עוד 200 על הכפלת הסכום שהייתה בשנה שעברה, ואם רוצים להתקדם לסגירת הפערים של הממוצע של 2015, אז תוספת של 400, כן?

זאב אלקין: כדי להגיע ל-800 מיליון שקל בשנה.

זאב אלקין: אתה היית סגן שר האוצר, אתה יודע מה זה אגף תקציבים.

זאב אלקין: קשה מאוד לשכנע את אגף התקציבים בכל פעם להגדיל את התקציב בסדרי גודל כאלה – פי-שניים, או 50%.

זאב אלקין: כמעט אף סעיף בתקציב המדינה לא עובד בכאלה מכפלות ברמה השנתית.

זאב אלקין: לכן, יש פה בעיה אמיתית – ששני הצדדים צודקים, כן?

זאב אלקין: עיריית ירושלים צודקת שיש כאן פער וצורך, ומצד שני, אגף תקציבים, מבחינה מסוימת, צודק כשהוא אומר:

זאב אלקין: אני לא יכול כל שנה להכפיל את זה בסדרי גודל כאלה, אני לא יודע לעמוד בזה.

זאב אלקין: צריך לחפש פה פתרונות יותר יצירתיים, וגם העירייה צריכה להיות שותפה לחיפוש פתרונות, וגם לטווח הארוך צריך ללכת ליצירת הכנסות לעיר, כדי שהפערים האלה ייסגרו מהגידול בהכנסות העירוניות, ולא מכסף ממשלתי באופן אוטומטי.

זאב אלקין: לא קל לכנס פה את כל השחקנים.

זאב אלקין: יש גם, כמו שאתה מרגיש ורואה, לא מעט אמוציות במגרש הזה, ואני חושב שזה לא תורם מאף צד לעניין.

זאב אלקין: אני מנסה פה להיות המבוגר האחראי שמנסה לתווך בין כל השחקנים.

זאב אלקין: להגיד לך שאתה יכול להיות רגוע ולא צפוי מימוש של אותם צעדי קיצוץ שהכריזה עליהם העירייה והחמרת המשבר?

זאב אלקין: לצערי, ברגע זה אני לא יכול להרגיע אותך, וכמובן נשמח לכל שיתוף פעולה ועזרה מהכנסת לחיפוש פתרון למשבר הזה – שאין בו אנשים רעים; כולם פה צודקים מנקודת ראותם, ועדיין חובה להביא איזשהו פתרון סביר וכמה שיותר טוב לירושלים.

זאב אלקין: לכאורה זה בכלל לא תחום האחריות שלנו, של המשרד, כפי שהגדרתי את זה, אבל מה שנקרא: מתוך הדאגה למצבה של ירושלים, אני רואה את עצמי כמי שמוטלת עליו אחריות לנסות ככל יכולתו, גם אם אין לי סמכויות בתחום הזה, להביא לסגירת פערים ולהביא פה לפתרון, ואני מצוי בשיח מאוד אינטנסיבי עם כל הצדדים.

זאב אלקין: השיח האחרון בנושא הזה הסתיים פה, במזנון הכנסת, בשעה 00:05 אתמול.

זאב אלקין: עצרנו, גרמנו לנזק לכנסת והשתלטנו על מזנון הכנסת, למרות שהמליאה נסגרה כבר הרבה זמן קודם לכן, בדיוק על הסוגיה הזאת, מול נבחרת ממשרד האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אז הנה, גם הכנסת תרמה את תרומתה לירושלים.

מיקי לוי: אסור מחיאות כפיים במליאה, אבל בהחלט מגיע לך כה לחי ויישר כוח.

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר לירושלים ומורשת, שהוא גם שר העלייה והקליטה, חבר הכנסת זאב אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה גם לשואל, חבר הכנסת לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, י"ח בטבת התשע"ו, 30 בדצמבר 2015, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.