ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 74, 2015-12-09 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ז בכסלו תשע"ו, 9 בדצמבר 2015.

יולי יואל אדלשטיין: חנוכה שמח לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נתחיל מהודעה חשובה – משהו שעוד לא קרה במקומותינו, מכיוון שהחוק תוקן רק באוגוסט.

יולי יואל אדלשטיין: לפי חוק-יסוד: הממשלה, כפי שתוקן בחודש אוגוסט האחרון, גם סגני שרים חייבים בהצהרת אמונים סמוך למינוים.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר פרוש שמונה אתמול הוא סגן השר הראשון שמתמנה מאז תוקן החוק, ולכן אני מתכבד להזמין אותו להצהיר אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: קבעת תקדים.

מאיר פרוש: בעזרת השם יתברך.

מאיר פרוש: ההצהרה: אני מאיר פרוש בן מנחם וברכה, זיכרונם לברכה, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כסגן שר ולקיים את החלטות הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות לסגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: אני עובר לשאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה הראשון, ואתה גם מצויד בחומר.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, סגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש, מייד עם כניסתו לתפקיד הוא ערוך לענות על כמה שאילתות בשם משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: השאילתה הדחופה הראשונה – מס' 102, של חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלי אלאלוף ייגש, בבקשה, למיקרופון באולם ויקרא לנו את נוסח השאילתה.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: יישום דוח העוני.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני סגן השר פרוש – חדש, אבל עם ידע אדיר, אני בטוח שידע על מה אני מדבר.

אלי אלאלוף: דוח העוני המליץ על הקצבות דיפרנציאליות והגדלת ההקצאה הדיפרנציאלית לאוכלוסיות החיות בעוני.

אלי אלאלוף: סעיף 3(ג) להחלטת הממשלה מס' 361 נגע ליישום מסקנות דוח העוני – זה החלק של משרד החינוך.

אלי אלאלוף: רציתי לשאול: 1.

אלי אלאלוף: מה נעשה ליישום סעיף 3(ג) להחלטה?

אלי אלאלוף: 2.

אלי אלאלוף: מה התקציב המוקדש ליישומו?

אלי אלאלוף: 3.

אלי אלאלוף: מה נעשה ליישום דוח העוני בכלל במשרד החינוך?

אלי אלאלוף: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד סגן השר, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלאלוף שביקש להציג את השאילתה הדחופה, 1.

מאיר פרוש: משרד החינוך גיבש מודל תקצוב דיפרנציאלי לבתי-הספר היסודיים ולחטיבות הביניים במטרה לקדם שוויון הזדמנויות.

מאיר פרוש: יישום מודל התקצוב החדש החל בשנת הלימודים תשע"ה, והוא יתפרס על-פני חמש שנים, עד ליישום מלא בשנת הלימודים תשע"ט.

מאיר פרוש: 2.

מאיר פרוש: החל משנת תשע"ה, ובאופן מדורג על-פני חמש שנים, יתווספו כמיליארד שקלים לטובת תקצוב דיפרנציאלי בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים, וזאת באמצעות הגדלת שעות הטיפוח.

מאיר פרוש: תוספת התקציב עבור יישום התוכנית בשנת 2016 היא כ-220 מיליון שקל.

מאיר פרוש: 3.

מאיר פרוש: החל מודל הדרגתי של תקצוב דיפרנציאלי של בתי-ספר, על-פי מדד טיפוח כמוסבר לעיל, ונבנה מודל ליווי פדגוגי וארגוני לבתי-הספר שבמדד טיפוח 6–10 לשבע שנים.

מאיר פרוש: הטמעת הליווי הפדגוגי הארגוני החלה בשנת הלימודים תשע"ו עם כ-100 בתי-ספר.

מאיר פרוש: אני רוצה להוסיף שאני אשמח מאוד למסור לך חומר הרבה יותר מפורט בעניין הזה.

מאיר פרוש: בנוהג לא מקובל בשאילתות בעל-פה לתת הרבה יותר פרטים, אבל יש לי, ואני אשמח לתת לך אותם שוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: יש שאלה נוספת של חבר הכנסת אלאלוף, וגם חברי הכנסת מסעוד גנאים ואורי מקלב ביקשו לשאול שאלה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן סגן השר ישיב לשלושתכם.

אלי אלאלוף: אדוני סגן השר, זה מופנה אליך וגם לשר עצמו ולמערכת.

אלי אלאלוף: למרות שהממשלה הזאת קיימת כמה חודשים, ביקשנו לקיים דיון עם המשרד בנושא של דוח העוני.

אלי אלאלוף: לצערי, עד היום לא נמצא הזמן.

אלי אלאלוף: אני מבקש את טיפולך.

אלי אלאלוף: אני שמח על החלק הראשון של התשובה שכן מתחילים; אני רוצה להגיד שגם המספר הזה של מיליארד לחמש שנים הוא פחות מהסכום שנדרש בדוח העוני.

אלי אלאלוף: תודה.

מאיר פרוש: ממי ביקשת פגישה?

מאיר פרוש: ביקשתם פגישה?

אלי אלאלוף: ועוד איך.

אלי אלאלוף: הרבה פעמים.

מאיר פרוש: עם מי?

אלי אלאלוף: עם השר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר הקודם-החדש זה רק כמה ימים, מאחלים לך הצלחה, כבוד סגן השר.

מאיר פרוש: תודה.

מסעוד גנאים: האוכלוסייה הערבית, כבוד סגן השר, היא הסובלת העיקרית מהעוני.

מסעוד גנאים: יותר מ-50%, 55%, נדמה לי, מבני-הנוער והתלמידים הערבים חיים בעוני כי הם באים ממשפחות כאלה.

מסעוד גנאים: גם דוח העוני הצביע והמליץ על העניין של התקצוב הדיפרנציאלי.

מסעוד גנאים: שאלתי היא: מה עם התקצוב הדיפרנציאלי?

מסעוד גנאים: כמה זה?

מסעוד גנאים: כמה הקציב המשרד לאוכלוסייה הערבית, לבתי-הספר הערביים, למערכת החינוך הערבית שזקוקה מאוד לתקצוב כזה?

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי מקלב, ואז תשובת סגן השר.

אורי מקלב: תודה, אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, ברכות על המינוי מחדש.

אורי מקלב: הצלחה חוזרת ומתמשכת בתפקיד.

מאיר פרוש: תודה.

אורי מקלב: באמת, טוב שנתנו לך לענות על השאילתה הזאת על דוח העוני.

אורי מקלב: היום בצהריים אמור להתפרסם דוח העוני, ולפי מה שכבר מתפרסם בתקשורת יש עלייה דרמטית בשיעור העוני אצל ילדים.

אורי מקלב: דוח אלאלוף מתייחס לזה ומתייחס גם לפתרון של קצבאות הילדים ביחס לגורם לעוני אצל ילדים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים היום על כל ילד שלישי שחי בעוני – כל ילד שלישי במדינה חי בעוני; אנחנו במקום השני במערב בשיעור העוני אצל ילדים.

אורי מקלב: אתה, שאחראי לחינוך, יודע מה המשמעות של עוני לגבי הילדים בכלל וגם לגבי החינוך שלהם.

אורי מקלב: לכן אנחנו שואלים: האם לא הגיע הזמן, לאור הנתונים האלה וההעמקה וההחרפה של העוני אצל ילדים, להחזיר את הקצבאות ולטפל בהמלצות של דוח אלאלוף באופן אינטנסיבי ומהיר יותר?

אורי מקלב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר החינוך.

מאיר פרוש: לשאלתו הנוספת של חבר הכנסת אלאלוף: אעביר את הפנייה שלך.

מאיר פרוש: יכול בהחלט להיות שסיבות כאלה ואחרות – אני בטוח שזה לא נעשה, חלילה, בזדון, אבל צריך למצוא את הזמן כדי שישבו אתך וייתנו לך את מלוא ההסברים.

מאיר פרוש: חבר הכנסת גנאים שאל מה עם המגזר הערבי.

מאיר פרוש: אם חבר הכנסת גנאים הקשיב לתשובה שלי – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, סגן השר משיב בפרוטרוט על שאלתך.

מאיר פרוש: אני לא יכול לומר שבפרוטרוט; אני רק מסת

מאיר פרוש: מך על מה שעניתי קודם לחבר הכנסת אלאלוף.

מאיר פרוש: אמרתי לו שיש לי בכתובים פה הרבה פרטים, מה שהמשרד צייד אותי, אבל לא מקובל בשאילתה בעל-פה לתת את כל הפרטים.

מאיר פרוש: יש שם התייחסות לגבי המגזר הערבי, ובדרך כלל כשאני עולה לכאן ואני מתבקש לענות על שאלה כזאת או אחרת, תמיד יש הדגש ואני עונה את התשובה כי המשרד נותן לי את התשובות גם לגבי המגזר הערבי.

מאיר פרוש: בכותרת יש פה: הפעלת תוכנית חומש למגזר הערבי לשם סגירת פערים לימודיים, שאת זה בתוכנית המשרד לעשות בשנים הקרובות.

מאיר פרוש: חבר הכנסת מקלב שאל לגבי הקצבאות.

מאיר פרוש: נמצאים פה במקרה כל חברי סיעת יהדות התורה.

מאיר פרוש: אתה חבר בסיעת יהדות התורה ואתה מקורב לאלה שניהלו משא-ומתן עם הליכוד להקמת הממשלה, ואתה יודע שיהדות התורה ביקשה, ואכן יש סעיף, שאומנם ברגעים מסוימים חשבנו שהוא ייפול, אבל הקצבאות כנראה חוזרות בימים הקרובים.

מאיר פרוש: וזה הודות – מזדמן לי לומר את זה – תודה לסיעת יהדות התורה.

מאיר פרוש: לפני כמה ימים אמר גם שר האוצר: אני הבטחתי, ואני חושב שזה דבר חשוב, ללכת עם קצבאות הילדים.

מאיר פרוש: אז נקווה שמה שאנחנו התחלנו בתקציב 2016, אולי גם קצת ב-2015, יהיה איזה מגדלור למדינה להמשיך הלאה עם קצבאות הילדים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל השואלים ולסגן שר החינוך, שעדיין נשאר אתנו על מנת לשמוע, וגם לאחר מכן להשיב, על שאילתה דחופה שמספרה 103 מאת חבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: אי-השמעת ההמנון בבית-חינוך "אופק" בקיבוץ עברון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, נא לקרוא את נוסח השאילתה.

עודד פורר: שלום.

עודד פורר: קודם כול אני רוצה לברך את סגן השר החדש.

עודד פורר: קצב ההתפטרויות במשרד החינוך והמינויים, חבל שהוא לא אותו קצב במענה על מכתבים, כי הסיבה של השאילתה הזאת זה מכתב שלי שלא נענה על-ידי שר החינוך.

עודד פורר: אני אקרא את נוסח השאילתה: לפני כחודש החליטה הנהלת בית-הספר "אופק" שלא להשמיע את ההמנון בטקס לזכרו של יצחק רבין, בנימוק שההמנון אינו שוויוני.

עודד פורר: לפיכך החליטו ברגע האחרון שלא להשמיעו.

עודד פורר: יש לציין שנמסר לשר מכתב רשמי בנושא, שלא נענה.

עודד פורר: שאלתי: מה נעשה על-ידי משרד החינוך בנדון?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת פורר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן השר.

מאיר פרוש: חבר הכנסת פורר הציג את השאילתה; אני אתייחס בסוף דברי גם לנושא של המכתב, אבל קודם כול – המקרה נבדק על-ידי מנהל המינהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער במשרד, ד"ר בני פישר, ובהתאם לבדיקתו, להלן התייחסותי: את הטקס לזכרו של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ארגנו השנה תלמידים ומחנכים בבית-חינוך "אופק".

מאיר פרוש: יחד נעשתה חשיבה באשר למבנה הטקס.

מאיר פרוש: לא הייתה כל הנחיה מאת הנהלת בית-הספר שלא לשיר את ההמנון בטקס.

מאיר פרוש: מדובר בשיקול דעת מוטעה של המחנכת המרכזת שהובילה את הטקס.

מאיר פרוש: המחנכת הביעה עמדה שלא הייתה מגובה בהחלטת ההנהלה.

מאיר פרוש: המחנכת התנצלה בפני התלמידים שרגשותיהם נפגעו.

מאיר פרוש: בעקבות המקרה ובהנחיית המפקח על בית-הספר, ערך בית-הספר מעגלי שיח חינוכיים ערכיים בנושא: מקומו של ההמנון בטקסים ובשגרת החיים.

מאיר פרוש: הדבר הזה היה בישיבת הנהלת בית-הספר, שדנה בנושא, וחודדה ההנחיה שלפיה בטקסי זיכרון לאומי בבית-הספר יש לשיר את ההמנון.

מאיר פרוש: יצוין כי מקרה זה אינו מאפיין את התנהלותו של בית-הספר.

מאיר פרוש: כפי שנמסר על-ידי המפקח על בית-הספר, בית-חינוך "אופק" ותלמידיו מכבדים את סמלי המדינה ונוהגים להשמיע ולשיר את ההמנון בטקסים רשמיים.

מאיר פרוש: בית-חינוך "אופק" שם דגש על חינוך חברתי ערכי, המתבטא בין השאר בתרומת תלמידיו לחברה הישראלית, ביציאה לשנת שירות ובשירות משמעותי בצבא.

מאיר פרוש: לידיעה – אני אומר את זה כאן מכיוון שאמרת את זה – המכתב של חבר הכנסת עודד פורר בנושא התקבל בלשכת השר ב-3 בנובמבר 2015.

מאיר פרוש: מענה הועבר לחתימת השר ב-15 בנובמבר.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שהשר היה יותר משבוע בחוץ-לארץ ולכן הוא לא נחתם, וקיבלת את התשובה כאן מעל הדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר מסתפק ואין לו שאלות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: לעומת זאת, חברי הכנסת יוסף ג'בארין ומיקי לוי מבקשים לשאול שאלה נוספת את סגן השר.

יוסף ג'בארין: תודה, כבוד היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, אנחנו מודעים לכך שבתקופה הזאת יש פעילות נמרצת לשכתוב ספר הלימודים באזרחות.

יוסף ג'בארין: אנחנו גם מודעים לכך שכל פעולת השכתוב אינה משתפת אנשי מקצוע ואקדמאים מהחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: זו תשובה שאני קיבלתי בשיחות לא פורמליות ממשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: האם כבודו יכול להעיר לגבי הנושא הזה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, בשבוע שעבר הוחלט כי יתקיים מכרז לתפקיד מנהל המחוז החרדי במשרד החינוך, זאת בשעה שמנהל המחוז הנוכחי משלים את הקמת המחוז.

מיקי לוי: ברצוני לשאול, אדוני, מה הסיבות לפרסום מכרז בעיתוי הזה?

מיקי לוי: האם ניתן לדחות את המכרז בכמה חודשים עד להשלמת תוכנית העבודה?

מיקי לוי: האם יש קשר בין המעצר של חסידי בויאן בחשד להונאת משרד החינוך להדחתו של מאיר שמעוני?

מיקי לוי: האם סגן השר המכובד סבור שיש לפרק את המחוז החרדי, כפי שדורשים מנהלי המוסדות והסמינרים החרדיים?

מיקי לוי: והאם סגן השר עומד מאחורי מדיניות האי-אפליה של המחוז החרדי בנושא תלמידות ספרדיות?

מיקי לוי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן שר החינוך.

מאיר פרוש: חבר הכנסת ג'בארין, בכותרת של דבריו היה שיש ניסיון לשכתב את ספר הלימוד באזרחות, והוא הלין על כך שיש אי-שיתוף פעולה עם המגזר הערבי.

מאיר פרוש: כמובן, השאלה היא יותר מדי כוללנית כדי שאני אדע להתייחס.

מאיר פרוש: אתה שואל אותי מה עמדת המשרד – בפירוש לא, ויש עניין כן לשתף.

מאיר פרוש: הרי כולנו יודעים על הרבה ניסיונות שנעשו בין המשרד לבין ההנהגה הערבית ואנשי חינוך מהמגזר הערבי כדי למצוא את המכנה המשותף במה שאפשר וצריך, ואולי גם חובה.

מאיר פרוש: אז אם תפנה אלי דברים יותר ספציפיים, אשמח לעזור.

מאיר פרוש: חבר הכנסת מיקי לוי שאל פה כמה וכמה שאלות, ואני לא הספקתי, בקצב שאתה דיברת, לא הספקתי לרשום הכול.

מאיר פרוש: אבל קודם כול, כבסיס – – –

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

מאיר פרוש: תודה.

מאיר פרוש: קודם כול, כבסיס, חבר הכנסת לוי, אני רוצה שתדע – אמרה לי חברת הכנסת זהבה גלאון שהיא טעתה, אבל אני רואה שאתה עדיין עומד בטעותך.

מאיר פרוש: מי שקבע שיש לפתוח את המכרז של מנהל המחוז החרדי היה בית-המשפט.

מאיר פרוש: בית-המשפט קבע שיפתחו את זה מחדש.

מאיר פרוש: אני לא מכיר את ההיסטוריה לפני שהגעתי למשרד, אבל אני יודע שעתרו לבית-משפט.

מאיר פרוש: מי עתר, אין לי מושג, אין לי שום מידע, ודאי שלא התייעצו אתי בעניין הזה.

מאיר פרוש: בית-המשפט קבע לפני שלושה שבועות לפתוח את זה מחדש.

מאיר פרוש: אני חושב שהיו שם אמירות – לאפשר לעוד קהלים, מאחר שמדובר במגזר החרדי, שיהיו עוד קהלים שיוכלו לגשת לעניין הזה.

מאיר פרוש: רק לומר את ההיגיון.

מאיר פרוש: מיהו מנהל האגף לחינוך ערבים במשרד?

מאיר פרוש: חשבת שחרדי?

מאיר פרוש: חשבת שדתי-לאומי?

מאיר פרוש: חשבת שאדם חילוני?

מאיר פרוש: ממש לא.

מאיר פרוש: עבדאללה ח'טיב הוא מנהל האגף לחינוך ערבים במשרד.

מאיר פרוש: מי הממונה על החינוך הבדואי?

מאיר פרוש: חשבת שהוא ערבי מוסלמי?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: חשבת שהוא חילוני?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: לא דתי ולא חרדי.

מאיר פרוש: ד"ר מוחמד אלהיב, הוא הממונה על המגזר הבדואי.

מאיר פרוש: ומי הממונה על החינוך הדרוזי צ'רקסי במשרד?

מאיר פרוש: חשבת שהוא בדואי?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: הוא מוסלמי?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: הוא לא יהודי, לא חילוני ולא דתי ולא חרדי.

מאיר פרוש: הוא מר מהנא פארס.

מאיר פרוש: הוא דרוזי.

מאיר פרוש: מה שאני רוצה לומר, בית-המשפט הבין שכשאתה מדבר על מחוז חרדי – – –

משה גפני: מי המנהל של הממלכתי-דתי?

מאיר פרוש: אברהם ליפשיץ.

משה גפני: מה הוא?

מאיר פרוש: אומרים לי שהוא מהציונות הדתית.

מאיר פרוש: הדבר פשוט, בואו נאמר ככה.

מאיר פרוש: קודם כול, בית-משפט אמר, וזה צריך להרגיע אותך.

מאיר פרוש: אבל בלי בית-משפט, אתה צריך להיות גם מודע לדברים האלה.

מאיר פרוש: הרי לא ישימו אחד שהוא דתי-לאומי על הצ'רקסים ואחד שהוא חרדי על הדרוזים ואחד שהוא חילוני, ישימו – זה לא עובד כך, אם רוצים שיהיה שיתוף פעולה, ומכאן זה נובע.

מאיר פרוש: זה בעצם עונה על שאלות 1 ו-2.

מאיר פרוש: אני לא מכיר מעצר של כאלה ואחרים.

מאיר פרוש: עכשיו אני מבין את מה שצעקת שלשום בקריאת הביניים על שלושת העצורים.

מאיר פרוש: לא זה?

מאיר פרוש: אז אולי תספר לי, אבל אני לא יודע על מה אתה מדבר.

מאיר פרוש: אני לא הבעתי את הדעה שלי לגבי פירוק המחוז החרדי או לא, כי הוא דבר שקיים.

מאיר פרוש: אתה שואל אותי איך הוא היה צריך להיבנות?

מאיר פרוש: אני אומר את הדעה שלי – אני אומר לך – אומר דברים חדים, ברורים, במשרד, את העמדה שלי לגבי המחוז החרדי.

מאיר פרוש: אבל אתה יכולת להבין מהתשובה שלי, יכולת להבין מהתשובה שלי שאם רוצים להקים מחוז חרדי אז לא שמים דרוזי אצל הבדואים ולא שמים בדואי אצל הצ'רקסים ולא שמים חילוני אצל הערבים ולא שמים – אז כך המחוז צריך להיבנות.

מאיר פרוש: זה מה שאני אומר במשרד, בכותרת.

מאיר פרוש: לא רוצה, לא, לא – – –

מיקי לוי: יש לי רק בקשה – – –

מאיר פרוש: לא רוצה, לא רוצה לומר דברים שאני אומר אותם במשרד.

מיקי לוי: יש לי רק בקשה: תנו לו שלושה חודשים להשלים את התוכנית.

מאיר פרוש: לכן אני אומר כך.

מאיר פרוש: אני לא חושב שזה מכובד לבוא ולומר לי, על כל פנים, שלי יש מדיניות של להפלות תלמידות ספרדיות.

מאיר פרוש: לא חושב שזה מכובד לומר את זה.

מאיר פרוש: האשמה כזו, אתה יודע שזה יכול להצית מדורה.

מאיר פרוש: ואני לא חושב שזו הכוונה שלך.

מאיר פרוש: ואולי, אם כן הכוונה שלך, אני לא נגרר לזה.

מאיר פרוש: אני לא חושב שזה נכון לומר על איש ציבור דבר כזה.

מאיר פרוש: כל אחד יודע כמה רגישות יש לי לעניין הזה.

מאיר פרוש: אני בכלל לא חושב שצריכים לקרוא לזה "בנות ספרדיות".

מאיר פרוש: ספרדי, זה כבר אומר כאילו נחות דרגה – בנות עדות המזרח.

מאיר פרוש: וזו עדה גדולה, חשובה, צריכים לכבד אותם, צריכים לעשות את הכול.

מאיר פרוש: אם יש שאלות של תקנון או אם עומדים בתנאי התקנון, זה משהו אחר, אבל אם מישהו מפלה לרעה בת מעדות המזרח על רקע היותה בת לעדות המזרח, הוא ראוי לגינוי מוחלט.

מאיר פרוש: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אדוני, יש עוד שאילתה.

מאיר פרוש: סליחה, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה, אתה כאן אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: אם כבר הצהרת אמונים אז עד הסוף.

מאיר פרוש: אוקיי.

מאיר פרוש: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש ישיב על שאילתה דחופה מס' 104 מאת חבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: תוצאות חקירת הדלפת בחינת הבגרות בספרות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נא לקרוא את נוסח השאילתה.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, פורסם כי באגף לחקירות ולמודיעין, ביחידה "להב 433", יחידת הסייבר הארצית סיימה לאחרונה חקירה שעניינה חשד להדלפת בחינות בגרות בשפה הערבית.

מסעוד גנאים: רצוני לשאול: 1.

מסעוד גנאים: מהן תוצאות החקירה?

מסעוד גנאים: 2.

מסעוד גנאים: מהן התובנות שהופקו מהחקירה על מנת לשפר תהליכים ולמנוע מקרים דומים בעתיד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, כבוד סגן שר השר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גנאים שואל מה הן תוצאות החקירה ומה הן התובנות שהופקו מהחקירה.

מאיר פרוש: אז קודם כול, אני אומר כך: משרד החינוך פועל בנחישות לשמירה על טוהר הבחינות.

מאיר פרוש: שמירה על טוהר הבחינות וזכותם של תלמידי ישראל להיבחן ולזכות בציון הוגן עומדות לנגד עיני המערכת.

מאיר פרוש: אלה הנחו, ומנחות גם, את עבודתה בנושא.

מאיר פרוש: הדלפת הבחינה המדוברת והדלפות נוספות אשר התגלו בשנה האחרונה – לא עברנו על כך לסדר-היום.

מאיר פרוש: המשרד נדרש לדבר מייד וביצע שינויים במתכונת ביצוע מבחני הבגרות במוסדות החינוך.

מאיר פרוש: שינויים אלה נעשו על מנת למנוע דליפת מבחנים, שמשמעותה פגיעה באוכלוסיית התלמידים והמורים.

מאיר פרוש: במקביל למענה המיידי שניתן, גובשו תהליכי עבודה ארוכי-טווח לטיפול בנושא.

מאיר פרוש: 1.

מאיר פרוש: משרד החינוך לא קיבל לידיו את תוצאות החקירה.

מאיר פרוש: תוצאות החקירה, לכשיתקבלו, ילמדו אותן והן ישפיעו על ההיערכות העתידית של מערכת החינוך בכל הנוגע להפעלת בחינת הבגרות.

מאיר פרוש: 2.

מאיר פרוש: משרד החינוך לא חיכה לתוצאות החקירה על מנת להפיק לקחים ולבצע שינויים נדרשים.

מאיר פרוש: כבר בקיץ האחרון, נוכח רצף האירועים, גיבש המשרד מעטפת רחבה יותר של מענים להפעלת בחינות הבגרות.

מאיר פרוש: בקיץ האחרון ערך המשרד שינויים מיידיים בתהליכי העבודה.

מאיר פרוש: יצוין כי שינויים אלה עודכנו וחודדו לקראת מועד החורף הקרוב, בהתאם ללקחים שנלמדו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת – חבר הכנסת גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת-נוספת – חבר הכנסת באסל גטאס.

מסעוד גנאים: קצת – אדוני היושב-ראש, לפני כמה ימים רק התפרסם, מפי דוברי המשטרה, שהחקירה הסתיימה.

מסעוד גנאים: כבר יש חשודים.

מסעוד גנאים: גם אמרו מאיפה החשודים האלה.

מסעוד גנאים: ושם גם הוזכר שהמשטרה שלחה למשרד החינוך את התובנות מהחקירה, כדי שמשרד החינוך יאמץ זאת, כדי למנוע הדלפה בעתיד.

מסעוד גנאים: אז אני באמת מתפלא, או מוזר שאתה אומר שהמשטרה עדיין לא שלחה את התובנות האלה או אפילו את תוצאות החקירה.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת באסל גטאס, שאלה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר – –

מאיר פרוש: כן.

באסל גטאס: – – העניין לא מתמצה רק בעניין של החקירה והמשטרה.

באסל גטאס: זה היה מעשה כל כך טבעי שרמאים או מי מהם שמצליח להבריח – שייתפס וייחקר.

באסל גטאס: השאלה היא הרבה יותר גדולה ומסובכת: למה, למה זה קורה?

באסל גטאס: למה משרד החינוך לא מתארגן ולא מבצע ועושה את הכול כדי שמעשים כאלה לא יקרו?

באסל גטאס: בסופו של דבר, הקורבנות הם התלמידים עצמם, שמפסידים שנה אחרי שנה בחינות, אחרי השקעה מרובה.

באסל גטאס: מה כל כך קשה?

באסל גטאס: למה ברשות הפלסטינית, שזה פה, ליד, ובלי משטרה מתוחכמת ובלי אמצעים טכנולוגיים מתוחכמים, מצליחים לעשות בחינות מהודקות, הכי שמורות בעולם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן השר.

מאיר פרוש: חבר הכנסת גנאים, אתה מדבר על תוצאות החקירה.

מאיר פרוש: אני הקראתי תשובה, והמשרד אחראי לתוכן של מה שאני הקראתי, ואני השתדלתי להיות גם צמוד למה שניתן לי.

מאיר פרוש: יכול להיות גם שהמשטרה העבירה תשובות מסוימות מהחקירה או ביקשה בדיקות נוספות.

מאיר פרוש: לי נמסר להעביר כאן תשובה על השאילתה שלך שעדיין אין בידי המשרד תוצאות החקירה.

מאיר פרוש: לגבי מה שחבר הכנסת באסָל גטאס – כן?

מאיר פרוש: – שואל: למה זה קורה?

באסל גטאס: באסֶל גטאס.

מאיר פרוש: אתה צריך לצאת מתוך נקודת הנחה שהמשרד, השר, המנכ"לית וכל מי שעוסק בכך במשרד, לא מעוניינים שיהיו הדלפות.

מאיר פרוש: אתה יודע מה הנזק שנגרם למשרד כתוצאה מהדלפה?

מאיר פרוש: – החלפות של מבחנים ולהביא מבחן חדש.

מאיר פרוש: אז אם אני יוצא מתוך הנחה שהמשרד, אין לו עניין שיהיו הדלפות, ובכל זאת יש כשל פעם אחר פעם, יש בעיה: המשרד, מצד אחד, עולה על דברים, עולה על דברים שהוא צריך לתקן, ועושים את זה, ועניתי גם שהמשרד עשה את זה.

מאיר פרוש: ומצד שני, יש כנראה בעיות שעדיין לא עלינו עליהן, ואני מקווה מאוד שכתוצאה ממקרים כאלה שקורים לצערנו, אנחנו נעלה על כך בעתיד וזה לא יקרה שוב.

מאיר פרוש: זה מה שאני יודע לענות לך כרגע.

מאיר פרוש: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר החינוך חבר הכנסת מאיר פרוש, ואני מתכבד להזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק לוי לעלות לדוכן על מנת – יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: מה אני מוריד אותך בדרגה כל הזמן?

יולי יואל אדלשטיין: זו כבר פעם שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן ישיב על שאילתה דחופה מס' 105 מאת חבר הכנסת באסל גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: תוכנית חומש למגזר הערבי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת באסל גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: נא לקרוא את נוסח השאילתה.

יצחק כהן: אתה פעיל היום, באסל.

באסל גטאס: תמיד.

באסל גטאס: תמיד.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, לאחר משא-ומתן ושביתה במגזר הערבי, הבטיח משרדך לגבש תוכנית חומש ולהביאה להחלטת ממשלה עד אמצע נובמבר או לפני אישור התקציב, אך ההבטחה לא קוימה.

באסל גטאס: רצוני לשאול: 1.

באסל גטאס: מתי תגובש תוכנית ותתקבל החלטת ממשלה בגינה?

באסל גטאס: 2.

באסל גטאס: ממה תהיה מורכבת התוכנית ומה יהיה היקפה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת גטאס.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני סגן השר.

יצחק כהן: תודה רבה, אדוני.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שאילתה של ידידנו באסל גטאס בעניין תוכנית חומש במגזר הערבי.

יצחק כהן: הממשלה – – –

דב חנין: באסל ע'טאס.

יולי יואל אדלשטיין: ע'טאס.

יצחק כהן: ע'טאס.

יצחק כהן: ע'טאס.

יצחק כהן: גימ"ל לא דגושה זה ע'.

באסל גטאס: – – – אבל – – –

יצחק כהן: על כל פנים, הממשלה רואה בשילוב ופיתוח כלכלי של החברה הערבית מנוע צמיחה משקי משמעותי, וכן כלי לצמצום הפערים החברתיים.

יצחק כהן: בהתאם לכך, התקבלו בשנים האחרונות כמה החלטות, החלטות ממשלה מערכתיות לצורך עידוד תעסוקת האוכלוסייה הערבית ומיצוי הפוטנציאל הכלכלי שלה.

יצחק כהן: ההחלטות האלה, שאני בטוח שיעניינו את ד"ר אחמד טיבי, מדובר על המגזר שלו – ד"ר טיבי, מדובר על המגזר שלך, לא על המגזר שלי.

יצחק כהן: אתה לא מעוניין?

יצחק כהן: לא רוצה לשמוע?

אחמד טיבי: כן, לשמוע.

יצחק כהן: ההחלטות האלה, ד"ר טיבי, אשר קודמו בשיתוף פעולה מלא עם משרד האוצר, התפרסו על מגוון רחב של תחומים המשפיעים על שילוב ופיתוח כלכלי של החברה הערבית.

יצחק כהן: בהתאם להחלטת הממשלה מס' 2365 מיום 21 בדצמבר 2014, מסתיים בימים אלה תהליך ממושך ומעמיק לבחינת תוכנית מערכתית לפיתוח כלכלי בחברה הערבית תוך התמקדות בתיקון עיוותים ובמנגנוני ההקצאה הממשלתיים בשיתוף המשרד לשוויון חברתי, גברתי השרה, ובשיתוף עוד גופים אצלך, כמו הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים ומשרד האוצר.

יצחק כהן: הצעת החלטה בנושא צפויה לעלות לדיון בממשלה במהלך השבועות הקרובים.

יצחק כהן: חבר הכנסת באסל גטאס, תוכנית זו כוללת, בין היתר, שריון תקציבים ייעודיים ליישובים ערביים בתחום הנגישות של התחבורה ציבורית, הרחבת היצע מעונות-היום, כבישים עירוניים ועוד, והיא תוודא שמשאבי הממשלה יוקצו בהתאם לקריטריונים מקצועיים ושוויוניים, בשים לב ליעדי התעסוקה של הממשלה.

יצחק כהן: שאילתה נוספת?

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת באסל גטאס, ואחריו – חברי הכנסת יוסף ג'בארין ודב חנין, ואז סגן השר ייתן את התשובות שלו.

באסל גטאס: אדוני סגן השר, לא יודע אם היית מעורב או שגילו לך במשרד, אבל בטח גם יכולה להעיד על זה כבוד השרה גילה גמליאל, היה משא-ומתן ארוך שנמשך חודשיים בין ועד ראשי הרשויות בשיתוף חברי כנסת מהמשותפת עם משרדך ועם השר ועם ראש אגף התקציבים, וכמובן, עם הרשות לפיתוח כלכלי.

באסל גטאס: דובר על שני דברים: 1.

באסל גטאס: כל מה שאמרת – שינוי מנגנוני תקצוב בבסיס התקציב, וזה אכן נעשה – –

יצחק כהן: מבורך.

באסל גטאס: – – ואני אומר:

באסל גטאס: כל הכבוד לאגף התקציבים ולגישה שלו.

באסל גטאס: אבל בו בזמן דובר על תוכנית חומש שתבוא בהצעת מחליטים לממשלה.

באסל גטאס: אנחנו קיווינו שזה יהיה ביחד עם התקציב, אמרו: נעביר את התקציב אחר כך.

באסל גטאס: התוכנית – זה מה שאני קורא "תוכנית חומש", שזה אמור להיות כסף ייעודי תוספתי לחמישה או שישה תחומים: מדובר על בנייה ציבורית, על תשתיות פנימיות, על התחדשות עירונית, על תקציבי איזון ותיקון עיוותים במועצות המקומיות.

באסל גטאס: ועל זה אני מפחד, ואני חושש שזה הולך להתפספס, ושזה לא יהיה בסכומים האמיתיים הדרושים היום לרווחת התושבים ולהבאה לפיתוח כלכלי.

באסל גטאס: אדוני סגן השר, אי-אפשר להמשיך לדבר על פיתוח כלכלי ועל OECD ולהגיע לממוצע של ה-OECD, ואחר כך בשעת המבחן להוציא מיליארדים – רק השבוע ביקש משרדך מוועדת הכספים להעביר 9 מיליארד שקל מעודפי תקציב של 2014 – אבל ל-20% מתושבי המדינה אין אפילו מיליארד אחד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת באסל גטאס.

יצחק כהן: קודם כול, אני – – –

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, רגע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אחריו – חבר הכנסת דב חנין, ואז תהיה לך אפשרות.

יצחק כהן: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

יולי יואל אדלשטיין: אמן.

יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, הרי אני אישית, אני מניח שגם אתה, ליווינו את תהליך המשא-ומתן שעדיין לא נגמר עם משרד האוצר.

יוסף ג'בארין: השרה גילה גמליאל שנמצאת כאן גם הייתה בעניינים וממשיכה להיות בעניינים.

יוסף ג'בארין: אומנם התוכנית שאתה מדבר עליה, אותה תוכנית חומש, אנחנו חושבים שהיא תוכנית מצוינת, אבל היא מדברת על חלוקה של אותה עוגה במסגרת אותם משרדי ממשלה, ואין התייחסות לנושא שמבחינתנו לא פחות חשוב, שזה הכסף התוספתי; כסף תוספתי שיבטיח שבעצם ההשקעה בחברה הערבית לא תהיה תלויה בהעברת כספים אולי מיישובים יהודיים ליישובים ערביים.

יוסף ג'בארין: הכסף התוספתי הזה – עד היום לא קיבלנו תשובה מהו הכסף הזה.

יוסף ג'בארין: ועד ראשי הרשויות המקומיות, הרשימה המשותפת, דיברנו על 1.5 מיליארד ל-2015–2016.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שיש לך בשורות שהמשרד אכן עדיין עומד על הסכומים הללו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, ואז תשובת סגן השר.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, אדוני סגן השר, השאלות של חברי מאוד מתחדדות נוכח דוח העוני שהתפרסם היום.

דב חנין: שיעורי העוני בקרב הערבים בישראל עלו מ-51.7% ל-52.6%.

דב חנין: רוב הערבים בישראל חיים מתחת לקו העוני.

דב חנין: זה נתון מזעזע.

דב חנין: נתון מזעזע.

דב חנין: ולכן, התייצבות של משרד האוצר עם תוכנית מגובשת לסגירת פערים ולצמצום העוני המתרחב באוכלוסייה הערבית היא ממש עניין חיוני ודחוף.

דב חנין: בהקשר אחר של אותו דוח העוני, אנחנו רואים שוב את התמונה הקשה שיותר עובדים בישראל נמצאים בעוני.

דב חנין: זה מחייב להעלות את השכר, את שכר המינימום כמובן, אבל לא רק את שכר המינימום.

דב חנין: ובהקשר הזה רציתי לשאול את אדוני – הרי ההסתדרות הכריזה על סכסוך עבודה, והם הולכים לקראת שביתה כללית אולי בשבוע הבא אם לא יהיה הסכם להעלאת שכר משמעותית במגזר הציבורי.

דב חנין: עובדים במגזר הציבורי גם הם מקבלים שכר דל, בלתי ראוי.

דב חנין: שמענו היום אחיות, אחיות בריאות הציבור, מורים, עובדים אחרים – צריך להעלות את שכרם.

דב חנין: איפה הנושא הזה עומד?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן השר.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, לשאלתם של גטאס ושל גנאים – – –

באסל גטאס: ג'בארין, ג'בארין.

יצחק כהן: ג'בארין, ג'בארין, ג'בארין.

יצחק כהן: אני קודם כול שמח שאתם מברכים – – –

באסל גטאס: אל תתעסק עם משפחת ג'בארין, עשרות אלפים יש.

יצחק כהן: קודם כול, אני שמח שאתם מברכים על הצעדים שהממשלה עושה, וכולנו יחד נמתין בסבלנות להצעת המחליטים, שם נמצא תשובות על כל השאלות שלכם.

יצחק כהן: לגבי דוח העוני, דב חנין – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

יצחק כהן: בבקשה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – – דב חנין בהצעה הקודמת.

יצחק כהן: אמרתי, נעשית פה עבודה מקיפה, הסברתי.

יצחק כהן: התכלית של העבודה הזו היא הצעת מחליטים שתגיע בשבועות הקרובים לממשלה, שם תוכלו לראות את המספרים.

יצחק כהן: וזאת באמת תוצאה של העבודה שנעשתה גם אתכם, בשיתוף פעולה אתכם, בשיתוף פעולה עם השרה גמליאל, ובואו נמתין בסבלנות, נראה את התוצאות בהצעת המחליטים.

יצחק כהן: לגבי שאלתו של דב חנין, אכן יש לנו כאב משותף, דב – למדת לנשק, הא?

דב חנין: אני מנחם אותו.

יצחק כהן: אה?

דב חנין: אני מנחם אותו עד – – –

יצחק כהן: תנחומינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: – – –

יצחק כהן: דב, יש לנו יש כאב משותף בנושא הזה.

יצחק כהן: להזכירך, הדוח הזה מתייחס לא לכהונה של הממשלה הזו, אנחנו כבר רואים סימנים שבעזרת השם הדוח הבא כבר יהיה הרבה יותר טוב, אבל יש הרבה עבודה לעשות כדי לצמצם את הפערים.

יצחק כהן: גם בטיפול ביוקר המחיה וגם בנושא של העלאת השכר מתקיים משא-ומתן רצוף עם ההסתדרות לגבי הנושאים שהזכרת.

יצחק כהן: אני מאוד מקווה שלא תהיה שביתה.

יצחק כהן: ואכן, אם אתה שואל לתחושתי, לא תהיה שביתה.

יצחק כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת יצחק כהן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן שאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1861/20; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק הראשונה, שמספרה פ/1861, הצעת חוק הקאדים (תיקון – בחירת אישה לתפקיד קאדי), התשע"ה–2015, של חברי הכנסת עיסאווי פריג', זוהיר בהלול ועאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: יעלה לנמק חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: והמשיבה היא – אה, סליחה, כן, בעצם אני מבין, גברתי השרה – איפה השרה שלנו?

יולי יואל אדלשטיין: השרה גילה גמליאל, אני מבין שתשובה והצבעה בהסכמת המציעים במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עכשיו נשמע את הנמקת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני היושב-ראש.

עיסאווי פריג': אכן הגענו לסיכום על תשובה והצבעה במועד אחר.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים, צר לי מאוד שאני צריך לעלות היום ולהעלות דבר טריוויאלי, דבר מובן מאליו, דבר שאינו אסור על-פי חוק, דבר שמותר על-פי חוק; אבל מה לעשות, העניינים אצלנו במדינה, בכל המגזרים, מתנהלים – כל אחד משַמר את מה שיש לו, ולא מאפשרים את הכניסה לאחרים.

עיסאווי פריג': הצעת החוק שלי באה ואומרת שאני מבקש על-פי חוק לחייב את בתי-הדין השרעיים המוסלמיים למנות אישה מוסלמית כקאדית, על-פי חוק.

עיסאווי פריג': אני לא מסתיר את העניין, קיים ויכוח בחברה המוסלמית הערבית בנושא, ובימים האחרונים ובשבועות האחרונים הוויכוח הזה התעצם, ודיברו אתי אנשים, הן מהבית הזה והן מחוץ לבית הזה, בעניין: מה אתה צריך את זה?

עיסאווי פריג': הרי החוק לא מונע.

עיסאווי פריג': אז, חברים, החוק הזה הועלה לוועדת השרים לענייני חקיקה לפני כשלושה שבועות, והשרה, יושבת-ראש הוועדה איילת שקד הייתה בעד, והיא עדיין בעד, ושרים אחרים שהשתתפו בדיון היו בעד.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד שהחברים מהסיעות החרדיות בוועדת השרים התנגדו להצעת החוק.

עיסאווי פריג': משום כך ההצבעה נדחתה ליום ראשון האחרון בוועדת השרים לענייני חקיקה, ושם, בהתערבות השרים החרדים, נתקבלה ההחלטה: לא בתמיכה ממשלתית.

עיסאווי פריג': ומה הנימוק, חברים?

עיסאווי פריג': ואני מבקש מכם, ידידי יעקב פרי וכל החברים שנמצאים – הנימוק של החברים החרדים, השרים דוד אזולאי וליצמן, הנימוק הוא פשוט: לא רוצים ליצור תקדים שזה יחזור כבומרנג אלינו ביהדות.

עיסאווי פריג': מה זאת אומרת?

עיסאווי פריג': אם נאפשר מינוי קאדית מוסלמית אצל המוסלמים, שעל-פי ההלכה המוסלמית מותר, אנחנו יוצרים תקדים אצלנו ביהדות, שמחר תהיה דרישה למינוי רבנית בבתי-דין רבניים.

עיסאווי פריג': איזה נימוק.

עיסאווי פריג': מדינה יהודית דמוקרטית גם בדת.

עיסאווי פריג': גם אתם, המוסלמים – יהודית דמוקרטית – תחכו להוראות מאתנו.

עיסאווי פריג': מה לנו וליהדות?

עיסאווי פריג': אני מוסלמי, האסלאם מאפשר לי, מה אתה מתערב לי?

משולם נהרי: – – –

עיסאווי פריג': מה אתה מתערב לי?

עיסאווי פריג': מה אתה מכניס את הפוליטיקה לכל פינה?

עיסאווי פריג': די כבר.

עיסאווי פריג': נוצר מצב שכל דבר שאני צריך לעשות, אני צריך להסתכל מה היהדות אומרת.

עיסאווי פריג': אז, חברים, אני פונה לכל חברי הבית ששומעים אותנו, נימוק כזה – מה זה צריך לדבר אלי?

יצחק כהן: מה החברים שלך אומרים?

יצחק כהן: מה הם אומרים?

עיסאווי פריג': הם בעד.

יצחק כהן: לא.

משולם נהרי: – – –

עיסאווי פריג': ואני רוצה לשמוע אחד מכל החברים שהוא נגד.

עיסאווי פריג': כולם בעד.

עיסאווי פריג': כולם בעד.

יצחק כהן: הוא לא בעד.

יצחק כהן: הוא לא.

משולם נהרי: – – –

עיסאווי פריג': אנחנו הגענו למצב שאנחנו, המוסלמים, שבויים בידי היהדות, בידי החרדים של הבית הזה.

עיסאווי פריג': אבסורד כזה עוד לא היה, רבותי.

עיסאווי פריג': עוד לא היה, רבותי.

עיסאווי פריג': הדבר השני, חוק הקאדים, חברים – הרב יצחק כהן, תקשיב לי, וקנין, מרגי, תקשיבו.

עיסאווי פריג': זו ממש בכייה לדורות, מה שאתם עושים.

עיסאווי פריג': החוק הזה, חברים, קיים מ-1961.

עיסאווי פריג': החוק לא אוסר מינוי קאדיות, לא אוסר מינוי נשים; אבל מ-1961 עד היום עדיין מחפשים אישה ערבייה מוסלמית שתתאים לתפקיד.

עיסאווי פריג': מאות ואלפי עורכות-דין ערביות לא מתאימות לתפקיד.

יצחק כהן: לא ברשימה המאוחדת?

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את ההתנגדות של הרשימה המשותפת.

עיסאווי פריג': כולם בעד.

עיסאווי פריג': אתה נגד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עיסאווי פריג': אתה נגד מינוי אישה ערבייה קאדית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא זה.

עיסאווי פריג': אז תגיד, אתה נגד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני נגד לשריין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם היא עובדת בחיים, אז אין חוק שמונע ממנה.

עיסאווי פריג': אז אתה בעד, אבל נגד שריון.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך – על-פי חוק אין איסור על מינוי – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש איסור לשריין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה נגד השריעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק שאתה מציג הוא נגד השריעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא צריך חוק כזה.

עיסאווי פריג': אז אני באותה מטבע עונה לך.

עיסאווי פריג': על-פי חוק, חברים, אין מניעה במדינה, על-פי חוקי המדינה, למנות ערבי לכל תפקיד במדינה.

עיסאווי פריג': אין מניעה.

עיסאווי פריג': למה אנחנו מבקשים ייצוג הולם, אם כך?

עיסאווי פריג': אין מניעה בחוק על מינוי ערבים כמנכ"לים, ובכל זאת אנחנו מבקשים ייצוג הולם, ובצדק אנחנו מבקשים את זה.

עיסאווי פריג': וכאן משנת 1961 אנחנו שמים עוד חסם ועוד חסם בפני האישה הערבייה.

עיסאווי פריג': ואם זה יימשך, לעולם, לעולם, לא יהיה דבר כזה.

עיסאווי פריג': לפני שנתיים ישבה שרת המשפטים ציפי לבני עם יושב-ראש בתי-הדין השרעיים זיני, והוא הבטיח לה – ואני דיברתי עם שרת המשפטים – שבתוך שנה נמצא אישה שתתאים לתפקיד.

עיסאווי פריג': עברו שנתיים, ולא מצאו?

עיסאווי פריג': אלפי נשים מוסלמיות עורכות-דין, לא מצאתם?

עיסאווי פריג': אם לא נעשה את זה על-פי חוק, זה יימשך, ימשיכו למרוח אותנו, ואנחנו לא נשבור את תקרת הזכוכית.

עיסאווי פריג': יש עובדות, צר לי מאוד.

עיסאווי פריג': יש עובדות.

עיסאווי פריג': החברה הערבית – וגם רוב החברות – היא חברה גברית, יש חסמים בפני האישה.

עיסאווי פריג': אם אני אמשיך להתנהל בצורה כזו, אני לא אהיה מסוגל לשבור את החסמים האלו; לא אהיה מסוגל לשבור את החסמים האלו.

עיסאווי פריג': ואני שואל אתכם – אני לא מבקש להיות החלוץ, שמדינת ישראל תכתיב למוסלמים ותתערב.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להכתיב.

עיסאווי פריג': אבל אני שואל אתכם, חברים, למה ב-14 מדינות מוסלמיות יש קאדיות מוסלמיות וכאן לא? למה?

עיסאווי פריג': כי החרדים לא רוצים.

אלי אלאלוף: – – –

עיסאווי פריג': למה ברשות הפלסטינית יש שתיים?

עיסאווי פריג': למה בירדן יש?

עיסאווי פריג': למה במצרים יש וכאן לא? כי החרדים לא רוצים.

עיסאווי פריג': כי החרדים לא רוצים.

עיסאווי פריג': אלו העובדות.

עיסאווי פריג': אלו העובדות.

עיסאווי פריג': בכל דבר, אפילו גם בחיים האישיים שלנו, אתם רוצים להתערב.

עיסאווי פריג': די, זה לא מוסיף לכם.

עיסאווי פריג': אתם פחדנים.

עיסאווי פריג': אתם פחדנים.

עיסאווי פריג': מה לכם?

עיסאווי פריג': יש לכם דת, יש לכם יהדות, יש לכם הלכות, יש לכם כללים, בסדר.

עיסאווי פריג': וגם לי יש כללים והלכות.

עיסאווי פריג': גם לי יש כללים והלכות.

עיסאווי פריג': אני צריך גם לתת מענה לנשים שפונות, וההלכה מאפשרת.

עיסאווי פריג': אז די.

עיסאווי פריג': ההחלטה של ועדת השרים, שנכפתה על-ידיכם, היא החלטה שגויה ויש לה השלכות מרחיקות לכת.

עיסאווי פריג': כאן אני רוצה לציין נקודה נוספת.

עיסאווי פריג': יושבת כאן השרה לשוויון חברתי.

עיסאווי פריג': כשאנחנו מעלים כאן

עיסאווי פריג': הצעות חוק על שוויון מגדרי, כל הכנסת קמה.

עיסאווי פריג': כל הנשים – 31 נשים בבית הזה – – –

יולי יואל אדלשטיין: 32.

עיסאווי פריג': 32 נשים בבית הזה, מהאופוזיציה ומהקואליציה – כל חוק על שוויון מגדרי עומדות על הרגליים, ובצדק, ואני אתן.

עיסאווי פריג': גם בשם החוק – – –

מרב מיכאלי: ואנחנו אתך.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לראות את 32 הנשים.

עיסאווי פריג': זה מה שאני רוצה לראות בשם השוויון המגדרי.

קסניה סבטלובה: בשתי ידיים.

קסניה סבטלובה: הצבעה אחת, אבל בשתי ידיים.

עיסאווי פריג': כשהנשים הערביות פונות אלי ואומרות: זה נכון, אין מניעה בחוק, אבל לא מאפשרים לנו.

עיסאווי פריג': כולן נכשלות בבחינה?

עיסאווי פריג': רק הנשים נכשלות בבחינה?

עיסאווי פריג': אלפי עורכות-דין שהגיעו למקומות רמי-דרג לא מסוגלות ולא ראויות לשמש קאדיות?

עיסאווי פריג': אז, חברים, אני פונה אליכם, יש לנו כישורים.

עיסאווי פריג': אנחנו את תקרת הזכוכית חייבים לשבור.

עיסאווי פריג': האישה הערבייה המוסלמית יש לה כישרון ויש לה כל הנתונים לקחת חלק בעשייה ובנתינה ובתרומה לחברה הערבית.

עיסאווי פריג': וזה יתרום גם – אומרים לי: אני לא רוצה שיתערבו בהלכה האסלאמית בבית-המחוקקים הישראלי.

עיסאווי פריג': איזו התערבות בהלכה?

עיסאווי פריג': הרי כל הקאדים השרעים – תראו את האבסורד, חברים – אני מסיים, אדוני היושב-ראש – תראה אבסורד: כל הקאדים הקיימים היום נבחרו מהבית הזה.

עיסאווי פריג': מהבית הזה.

עיסאווי פריג': מותר להם להיבחר מהבית הזה.

עיסאווי פריג': וברגע שבאים לעשות תיקוני חקיקה, שמהבית הזה נעשה שוויון מגדרי שלא מתנגש עם ההלכה המוסלמית, אנחנו גורמים להתערבות הבית הזה בהלכה האסלאמית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עיסאווי פריג': איפה האבסורד?

עיסאווי פריג': לשם כך – אדוני, אני מסכם – הגעתי עם השרה לשוויון חברתי גילה גמליאל, שתומכת בהצעת החוק – הגעתי אתה לסיכום, ואני מקבל את הסיכום הזה; תשובה והצבעה במועד אחר, והשרה הבטיחה והיא הולכת להגיש ערר לוועדת השרים על ההחלטה של ועדת השרים.

עיסאווי פריג': אני מקבל את זה, ואני מאוד מקווה שבערר שתגישי יפנימו – יפנימו – שיש יהדות ויש אסלאם, וכל אחד יחיה על-פי דתו; הבנתם?

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1801/20; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, שמספרה פ/1801, מאת חבר הכנסת חיים ילין וקבוצת חברי הכנסת, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – מעמדם של אחראי שמירה), התשע"ה–2015.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה חבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: מי שישיב לו הוא שר הביטחון חבר הכנסת משה יעלון.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, שר הביטחון, שרים נכבדים, כנסת נכבדה, כל מי שנכנס אי-פעם ליחידה צבאית ראה את השלט הגדול שכתוב בו: הוראות אלו נכתבו בדם.

חיים ילין: לצערי, כראש רשות לשעבר, של עוטף-עזה, עברנו גם את "עופרת יצוקה", "עמוד ענן" ו"צוק איתן" – הצעת החוק שאנחנו באים ומביאים אותה פה נכתבה בדם.

חיים ילין: אנשים לא באים לפה לחוקק סתם חוקים בשביל להזיז אות; אנשים באים לפה לחוקק דברים שבוערים להם, שאכפת להם, והם רוצים להביא משהו מתוך החוויה הבלתי-נסבלת להיות ראש רשות כאשר מתקיימת מלחמה.

חיים ילין: זה הרקע הבסיסי, בשביל שנבין מה החוק מנסה לעשות.

חיים ילין: בכל המועצות האזוריות שנמצאות על גבולות מדינת ישראל יש לפי התקן רבש"ץ, שזה בעצם רכז ביטחון יישובי, והוא מקבל משכורת מצה"ל, ממשרד הביטחון.

חיים ילין: הוא לכל דבר ועניין שייך למשרד הביטחון.

חיים ילין: החיילים שלו הם מתנדבים, קוראים להם – הם חלק ממה שנקרא כיתת כוננות.

חיים ילין: כולם מתנדבים, בוגרי יחידות קרביות, שלא מספיק שהם עושים מילואים, אלא הם מרגישים חובה ערכית ומוסרית להגן על היישוב שלהם.

חיים ילין: עכשיו, אם אנחנו מבינים את זה, נעבור לשלב הבא: כששר הביטחון וראש הממשלה קובעים שאנחנו נמצאים במצב חירום, כל כיתות הכוננות באופן אוטומטי מתגייסות לצה"ל, בצו 8 כמובן, ומקבלות את הנשק ואת המדים.

חיים ילין: ואם חס וחלילה קורה להם משהו, הם מבוטחים על-ידי משרד הביטחון.

חיים ילין: אבל מה לעשות שאנחנו בעוטף-עזה למודי ניסיון, כבוד שר הביטחון, ואנחנו יודעים שלא תמיד אתה מכריז חירום על אירועים בודדים, ובצדק, אבל כיתת הכוננות מוקפצת; אם חס וחלילה אחד מאותם מתנדבים ייהרג באותה תקרית ביטחונית – הוא לא מוכר כחלל צה"ל, הוא מוכר על-ידי זה שהוא נפגע פעולות איבה.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: זאת המהות של שינוי החוק.

חיים ילין: אני מבקש מכל מי שיושב פה, באופוזיציה ובקואליציה, וממך, שר הביטחון, להבין שאין פה כסף – יש פה הנצחה, יש פה כבוד, יש פה הכרה, יש פה ערכים, יש פה כל מה שאנחנו רוצים להחיל על מדינת ישראל כלפי אותם מתנדבים שבאו ונתנו את חייהם למען ביטחון, הביטחון של המדינה ושל היישוב.

חיים ילין: וכואב הלב, כי שר הביטחון יודע בדיוק מה עובר עלינו, וכשאני אומר ליועצים שלו: מה, מה יש שם בחוק?

חיים ילין: מה כל כך – אין שקל, יש מצבה; ריבונו של עולם, יש פה מצבה והכרה באותם מתנדבים, מה התשובה?

חיים ילין: – חיים, יש לזה השלכות רוחב.

חיים ילין: מילת הקסם במדינת ישראל, כשלא רוצים משהו זה או "להקים ועדה מיוחדת", או "השלכות רוחב".

חיים ילין: מה זה השלכות רוחב?

חיים ילין: אם אנחנו נקבל את החוק שלך, שנראה מאוד הגיוני, יבואו לאחר מכן גם אותם פצועים קשה ונכים שהם מתנדבים, והם יבקשו גם לפי התקדים שלך להיות פצועי צה"ל ושיכירו בהם במשרד הביטחון.

חיים ילין: אבל אני לא מדבר על החוק הזה, מי דיבר בכלל על פצועים?

חיים ילין: אני דיברתי על זה שאם אדם קפץ ממיטתו, השאיר את המשפחה שם, לקח את הנשק ובא להסתער על חוליית מחבלים שיש חשש שנכנסה ליישוב – אם חס וחלילה בהיתקלות הזאת הוא ייהרג, תהיה לו מצבה; תהיה לו מצבה של צה"ל, כי אם, כבוד השר, היית מכריז לפני האירוע הזה על מצב חירום, הוא היה מקבל מדים ונשק ולא הייתה שום בעיה, הכול נמצא כפקודה.

חיים ילין: עכשיו, בוא נבין בדיוק מה המשמעות של לחיות באזור סְפר כמו שלנו, ליד גבול רצועת-עזה, או בצפון, ואני אגלה לכם משהו שבאופן אישי כואב לי מאוד.

חיים ילין: ביום הרביעי – כשאנחנו סופרים עשרה ימים לפני "צוק איתן" – ביום הרביעי נורו לעבר מועצה אזורית אשכול 11 טילים בשעה 07:20, שעה שכל התלמידים יוצאים להסעות בית-הספר.

חיים ילין: ומה קרה?

חיים ילין: באותו יום שהבנתי שרק ה"חמאס" יודע לירות – הכרזתי חירום, אבל זה חירום שלי, של ראש רשות, להגיד לתושבים ולמועצה ולהכין אותם: אנחנו הולכים למלחמה, כי כשה"חמאס" יורה בצורה כזאת, הוא מחפש מלחמה, ושר הביטחון יודע את זה מצוין.

חיים ילין: אבל ראש הממשלה ושר הביטחון וכולם הודיעו לנו שהכול מתנהל כרגיל.

חיים ילין: ועל האירועים האלה אני מדבר, על אותם אירועים שאנחנו חיים שם, מכירים את השכנים שלנו, חשים מה הם הולכים לעשות, מכירים את האווירה הזאת שאו-טו-טו מגיע הירי כי חיממנו יותר מדי את הגזרה, או שהם ירו עלינו או על צה"ל.

חיים ילין: אנחנו מכירים.

חיים ילין: באירועים כאלה, אותם מתנדבים, שחס וחלילה נפגעים, לא מוכרים על-ידי משרד הביטחון.

חיים ילין: לכן, כבוד היושב-ראש, החוק הזה הוא חוק שנכתב בדם.

חיים ילין: החוק הזה בא לתת כבוד לאותם מתנדבים, שאני מקווה מאוד שלא נזדקק להם ושלא ישלמו בחיים שלהם, אבל אם כבר, שתהיה הכרה של שר הביטחון ומשרד הביטחון.

חיים ילין: אין בחוק הזה כסף.

חיים ילין: באו אלינו בטענות לפני שבוע, שאנחנו פופוליסטים שמביאים פה חוקים שעלותם 5, 6 ו-7 מיליארד שקל.

חיים ילין: אין פה שקל, יש פה רק הכרה.

חיים ילין: ועדת השרים לחקיקה קיבלה החלטה שידונו בנושא הזה בעוד שלושה חודשים.

חיים ילין: שר הביטחון, אני אומר לך את זה עכשיו, לא שלושה חודשים.

חיים ילין: אני מוכן להצטרף לכל הנחיה שאתה תיתן כדי שידונו על מה שאני אומר עכשיו, ואני מוכן לדחות גם הכול בחודש, אבל לא שלושה חודשים, לא להקים ועדה ולמרוח אותי בפגרה.

חיים ילין: יש פה משפחות שבכל מצב נתון – כמו שירו עכשיו, ביום שישי וביום ראשון, על חיילי צה"ל, מחר בבוקר פצצת מרגמה יכולה ליפול, וחס וחלילה כיתת הכוננות תוקפץ – עוד פעם אנחנו נהיה באותו סרט.

חיים ילין: אי-אפשר לחכות רק לחירום של מדינת ישראל, אי-אפשר.

חיים ילין: צריך לסמוך על האנשים שנמצאים שם, שמכירים את האווירה, יודעים מה קורה שם, וצריך מעל הכול לתת כבוד לאותם מתנדבים.

חיים ילין: שר הביטחון בוגי, אני אומר לך עכשיו כחבר: אם אתה רוצה, אני מוכן – אני אומר לך את זה עכשיו – לדחות את הכול בשבועיים עד חודש, אבל לא בשלושה חודשים.

חיים ילין: אני מוכן לבוא לקראתך, אני מוכן לדבר עם כל מי שרוצה, ואם לא – אז בבקשה, תהיה תשובה ותהיה הצבעה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, צר לי ששוב כנראה הקואליציה לא תתמוך, כי כתוב שם להצביע נגד.

חיים ילין: צר לי שהמשפחות צריכות לשלם מחיר בגלל הפוליטיקה ובגלל חוסר האמון ובגלל שלא רוצים לתת בכלל לקואליציה להעביר חוק שהוא כל כך צודק והוא כל כך ערכי והוא כל כך מחבק את המשפחות ואת המתנדבים.

צחי הנגבי: – – –

חיים ילין: אני אמרתי, לא שלושה חודשים.

חיים ילין: אמרתי בין שבועיים לחודש.

צחי הנגבי: חבל שזה – – –

חיים ילין: שלושה חודשים ואנחנו בפגרה.

חיים ילין: תודה רבה, כבר עשו לי את התרגיל הזה בפעם הקודמת.

חיים ילין: אני כבר לא סומך על אף אחד, אני סומך על עובדות.

חיים ילין: ויותר מזה – – –

צחי הנגבי: – – – אין פגרה בשלושה חודשים – – –

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו, אני אומר את זה עכשיו: אני מוכן שהדבר הזה יעבור בקריאה טרומית ואחרי זה לדון על מה שאתם רוצים.

חיים ילין: אבל גם זה לא מקובל.

חיים ילין: חס וחלילה יופיע מחר שחיים ילין העביר בטרומית משהו שהפקידות במשרד הביטחון לא מסכימה לו.

חיים ילין: הרי אין שום היגיון להצביע נגד הדבר הזה, אתה יודע את זה יפה מאוד.

צחי הנגבי: חבל שזה ייפול.

חיים ילין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני שר הביטחון חבר הכנסת משה יעלון, נא להשיב בשם הממשלה על הצעת החוק.

משה יעלון: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה החליטה להתנגד להצעת החוק הזאת, וזאת בשל העלאתה במועד הזה.

משה יעלון: בהתאם להחלטת ועדת שרים לחקיקה ביום 6 בדצמבר 2015, הדיון בהצעת החוק נדחה בשלושה חודשים, ולפיכך העלאתה במועד זה, עוד בטרם נדונה בוועדת שרים לחקיקה, משמעותה כי הממשלה תתנגד להצעת החוק.

משה יעלון: לגופה של ההצעה – הצעת החוק בעצם מבקשת להכיר בכל שומר שמוגדר בחוק כאחראי שמירה או חבר כיתת כוננות יישובית שנהרג בעת או עקב מילוי תפקידו כחלל לעניין חוק משפחות חיילים שנספו במערכה – הכרה במשפחתו כמשפחה שכול – ולעניין חוק בתי-קברות צבאיים.

משה יעלון: כיום, בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה, אחראי שמירה שנפגע או חלילה נהרג תוך ועקב פעילות מבצעית של לחימה אל מול האויב ועל-ידו, שכם אל שכם עם חיילי צה"ל, מוכר הן לעניין חוק הנכים (תגמולים ושיקום) והן לעניין חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום).

משה יעלון: במסגרת מתווה ועדת גורן, שלגביו קיימת הסכמה בין משרדי ממשלה, תעוגן הנחיית יועץ זו גם בחקיקה.

משה יעלון: בכך היו לנו כבר תקדימים, לצערנו, כמו אירוע סמטת המתפללים בחברון, שחברי כיתת הכוננות למעשה הוכרו בהתאם.

משה יעלון: יודגש כי במקרה שבו אין המדובר בפגיעה בנסיבות של פעילות מבצעית של לחימה אל מול האויב, זכאי אחראי השמירה – ומשפחתו, במקרה של פטירה – לתגמולים כנפגע פעולות איבה.

משה יעלון: כלומר, הצעת החוק מבקשת להרחיב את אוכלוסיית הזכאים מקרב חברי כיתת הכוננות, כך שלא רק מי שנפגע תוך כדי לחימה אל מול האויב יוכר לעניין החוקים האמורים.

משה יעלון: אנו מתנגדים בכל תוקף להרחבת מעגל הזכאים, הן מן הבחינה המוסרית הן מן הבחינה הפורמלית: מבחינה מוסרית וערכית עמדתנו היא כי אין להרחיב זכאות מעבר לאוכלוסייה האמורה; מבחינה פורמלית, מן הראוי כי הצעות אלו יובאו כחלק מהצעות חוק ממשלתיות, במסגרת הסכמה בין משרדי הממשלה, הסכמה שכאמור הושגה במתווה ועדת גורן, הצפוי לעלות לאישור הממשלה בתקופה הקרובה.

משה יעלון: אנחנו מתנגדים גם לחלקה השני של הצעת החוק – הכרה באחראי שמירה שנפטר לעניין חוק בתי-קברות צבאיים.

משה יעלון: אך לפני שנה תוקן החוק האמור והרחיב את האוכלוסיות הזכאיות להיקבר בבית-קברות צבאי, ולטעמנו מן הבחינה הערכית אין מקום להרחיב את הזכאות לאוכלוסיות נוספות.

משה יעלון: לפיכך, ואם ההתעקשות של חבר הכנסת ילין היא לא להמתין שלושה חודשים, אני מציע למליאת הכנסת להתנגד להצעת החוק.

יואל חסון: אתה אומר שהוא מתנגד, אז מה יש להמתין?

יצחק וקנין: תודה לשר הביטחון, השר בוגי יעלון.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חיים ילין, יש לך עוד שלוש דקות לנסות אולי לשכנע את הממשלה.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה רבה.

חיים ילין: שר הביטחון, שאלה לי אליך, באמת, אני גם קשוב: אם יש מה שאני אומר עכשיו בדיוני ועדת גורן, וועדת גורן עוד שלושה חודשים תחליט על זה – וזאת לא התשובה שאני קיבלתי – אז מה אכפת לכם להצביע בעד בקריאה טרומית, ואני סותם את הפה ומחכה לוועדת גורן עוד שלושה חודשים ושלום על ישראל?

חיים ילין: מה קרה?

חיים ילין: מה?

חיים ילין: תסבירו לי את זה.

חיים ילין: למה, מפני שאתם 61 חברי כנסת?

משה יעלון: לא, כי יש בו הרחבות – – –

חיים ילין: למה?

חיים ילין: בוא תסביר לי את זה.

יצחק וקנין: השר אומר שהנוסח שלך מרחיב יותר.

חיים ילין: הנוסח שלי לא מרחיב כלום.

חיים ילין: הוא בא וקובע דבר אחד בסיסי, ואת זה צריך להבין.

חיים ילין: אתה רוצה על כל הקפצה של כיתת כוננות לקבל חירום?

חיים ילין: אתה תודיע על חירום כשיש חשש לחדירה באחד היישובים, כמו כרם-שלום או נתיב-העשרה, ומוקפצת כיתת הכוננות – מה המעמד של אותם מתנדבים של כיתת הכוננות באותו רגע שהוקפצו?

חיים ילין: הרי אתה בא ואתה טוען – אתה עצמך אומר: אין להם מעמד.

חיים ילין: הם מוכרים כנפגעי פעולות איבה, לא משרד הביטחון.

חיים ילין: ואתה אומר שוועדת גורן הולכת לעשות את השינוי.

חיים ילין: זה לא מרחיב.

חיים ילין: אני מוכן יותר מזה: אם זה עובר בטרומית, תצמצמו אם זה מרחיב.

חיים ילין: הרי כל כך הגיוני מה שאני אומר.

חיים ילין: אבל אתם מתפתלים פה במילים.

חיים ילין: תצמצמו, אני מבקש מכם – אם יש מישהו פה שהוא מנהיג של הקואליציה, שיבוא ויגיד את זה.

חיים ילין: תיקחו את החוק הזה, תצביעו בעדו בטרומית, תצמצמו אותו למה שאתם רוצים, תצמידו אותו לוועדת גורן עוד שלושה חודשים – והכול בא וחוזר בשלמותו, וזה ייתן כבוד ומעמד לכל המתנדבים האלה שהם כיתות הכוננות ולכל המשפחות.

חיים ילין: אבל חס וחלילה, חס וחלילה, שחיים ילין באופוזיציה יהיה צודק.

חיים ילין: אוי ואבוי.

חיים ילין: אף אחד מהפקידות שלך שם בתל-אביב שמייעצת לי לא עבר את מה שאנחנו עברנו.

חיים ילין: זה נראה לי לפעמים בושה, אני אומר לך את זה, בוגי.

חיים ילין: זה לא אתה.

חיים ילין: זה לא אתה, שאתה נמצא בשטח אתנו, זו הפקידות שאומרת לך: לא, מרחיב.

חיים ילין: מה מרחיב?

חיים ילין: לא מרחיב שום דבר, כבוד שר הביטחון, אני אומר לך את זה עכשיו.

חיים ילין: אבל אתם תצביעו נגד, ואני ממש מתבייש.

חיים ילין: פשוט מתבייש בזה.

חיים ילין: לא יכול להיות שאותם אנשים מדהימים שבאים ונותנים את החיים שלהם למען המדינה, אתם לא תכירו בהם.

חיים ילין: ממש זו בושה.

חיים ילין: אני ממש מתבייש בכם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

יצחק וקנין: אני מבין שההצבעה, לפי דרישת הקואליציה, שמית.

יצחק וקנין: אני מבין, אדוני, נכון?

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

חיים ילין: פחדנים, זה מה שאתם, פחדנים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חיים ילין, התחלנו להצביע.

יצחק וקנין: גברתי מזכירת הכנסת, נא להקריא את השמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – אינו נוכח שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – אינו נוכח יואל חסון – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – בעד שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – בעד משה יעלון – נגד איתן כבל – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – בעד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – אינו נוכח אברהם נגוסה – נגד משולם נהרי – נגד איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן – נגד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – נגד מאיר פרוש – נגד יעקב פרי – בעד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – בעד נורית קורן – נגד יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח עפר שלח – בעד איציק שמולי – אינו נוכח סתיו שפיר – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת שלא נכחו בקריאה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – אינו נוכח טלב אבו עראר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח יוסף ג'בארין – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת מסעוד גנאים – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח יצחק הרצוג – אינו נוכח חנין זועבי – אינה נוכחת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – נגד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אראל מרגלית – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח איציק שמולי – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: רבותי, יש מישהו מחברי הכנסת שכרגע נמצא באולם המליאה ולא הצביע?

יצחק וקנין: תמה ההצבעה.

יצחק וקנין: נא להגיש אלי את תוצאות ההצבעה.

יצחק וקנין: רבותי, להלן תוצאות ההצבעה – הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – מעמדם של אחראי שמירה), התשע"ה–2015:

יצחק וקנין: בעד – 27, מתנגדים – 38.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק לא נתקבלה.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2128/20; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – חופש הביטוי וחופש העיתונות), של חברת הכנסת קסניה סבטלובה – אני בדרך כלל משתדל לבטא את השם שלה כמו שצריך.

יצחק וקנין: עשר דקות לרשותך.

קסניה סבטלובה: אדוני, כבוד היושב-ראש, תודה רבה, אתה תמיד מקפיד בהגיית השם שלי, אז תודה מיוחדת, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, חופש העיתונות, הביטוי והדיבור – כולם יחד וכל אחד לחוד – הוא תנאי הכרחי למימוש הרעיון המהותי העומד בבסיסה של כל דמוקרטיה, במיוחד הדמוקרטיה הישראלית, ועלינו לתת לה מעמד עליון.

קסניה סבטלובה: רק בהינתן חופש ביטוי – דיבור ועיתונאי – מלא, מכלי תקשורת קטן ועד גדול, ולכל אדם ואזרח באשר הוא, אפשר להילחם בשקר ובמניפולציות הכל-כך רבות, גם של מוסדות שלטוניים וגם של גופים עסקיים, כאשר אלו מנסים להסתיר מידע מהציבור הרחב, ובכלל לנסות לשלוט בשיח הציבורי לצורכיהם.

קסניה סבטלובה: אנחנו כבר רואים עכשיו מי מבין כלי התקשורת מסקר את המאבק העיקש שמנהלים רבים מחברי כאן

קסניה סבטלובה: נגד מתווה הגז ומי לא; אנחנו רואים איזה עיתון מעז לבקר את ראש הממשלה, ואיזה עיתון לא עושה את זה.

קסניה סבטלובה: כעיתונאית עד לא מכבר, בייחוד אצל השכנים ברחבי המזרח התיכון, כמי שגם הגיעה לכנסת ממדינה שהיא לא מדינה דמוקרטית ויודעת בדיוק כיצד נראית עיתונות במדינה טוטליטרית, אני יכולה להגיד לכם: העיתונות הזאת מאוד מזכירה את העיתונות האמיתית, אבל היא כמובן שונה ממנה בתכלית, שכן התכנים מוכתבים מראש, יש אנשים שאמונים על עיצוב השיח הציבורי ולא נותנים לקולות הייחודיים שמרכיבים את הפסיפס הכל-כך מיוחד של המדינה שלנו לפרוץ החוצה.

קסניה סבטלובה: כיום חופש הביטוי וחופש העיתונות מעוגנים רק בפסיקה – פסק-הדין הנודע של "קול העם" נגד שר הפנים משנת 1953.

קסניה סבטלובה: ההצעה החשובה הזאת באה על רקע ניסיונות ההשתקה כלפי התקשורת, מרכזית ושולית, כלפי אזרחים ואנשים, במיוחד האנשים הרגילים שאין להם זכות ואין להם יכולת להתבטא בעיתון שקרוי על שמם ושהם העורכים הראשיים של אותו העיתון.

קסניה סבטלובה: להזכירכם, בשנת 1953 דן בג"ץ בעתירה שהגיש עיתון המפלגה הקומוניסטית בישראל, "קול העם", נגד צו שהוציא שר הפנים דאז לסגירת העיתון לעשרה ימים בטענה על פגיעה בביטחון המדינה לאחר שהעיתון פרסם התקפה חריפה על מדיניות הממשלה – "מדיניות הממשלה המספסרת בדם בנינו".

קסניה סבטלובה: השופט שמעון אגרנט דחה את הגישה שלפיה יש להגביל את חופש הביטוי בכל מקרה של חשש לפגיעה בשלום הציבור, וקבע את מבחן הוודאות הקרובה – העיקרון המדריך צריך להיות תמיד: האם עקב הפרסום נוצרה אפשרות של סכנה לשלום הציבור שהיא קרובה לוודאית.

קסניה סבטלובה: דווקא בזמנים אלו, כשהדמוקרטיה הישראלית מאותגרת מבפנים, יש חשיבות עליונה לשמירה ולהגנה על ערכי היסוד של הדמוקרטיה שלנו.

קסניה סבטלובה: התקשורת הישראלית נמצאת תחת מתקפה, מתקפה רבתי, וזה לא מאתמול.

קסניה סבטלובה: היא נמצאת תחת מתקפה מילולית חסרת תקדים; העיתונאים בעצם סופגים עלבונות, הם סופגים גם איומים, ורבים מהם כותבים לי ומספרים לי על כך, וגם אני יודעת, וחוויתי את זה בעצמי.

קסניה סבטלובה: ועכשיו הפן החדש שנוסף לעניין הזה הוא כמובן האלימות הפיזית כלפי עיתונאים, שהם כמובן כלבי השמירה של הדמוקרטיה הישראלית – הם לא אויביה, הם לא אויבי העם.

קסניה סבטלובה: חשוב להזכיר וחשוב להדגיש שעניין כל כך חשוב וכל כך מרכזי בכל דמוקרטיה שהיא, הזכות לביטוי ודיבור והזכות לעיתונות החופשית, חייב להיות מעוגן בחקיקת היסוד כאשר אנחנו נמצאים תחת מתקפה חסרת תקדים על הדמוקרטיה שלנו.

קסניה סבטלובה: פסיקה בלבד של השופט אגרנט, חשובה ככל שתהיה, שמתייחסת לשנת 1953, כאשר הדברים כל כך השתנו בשיח הציבורי, בעיתונות, בהרכב שלה ובכוחות שפועלים ובוחשים בתוכם – אז אין ואי-אפשר להדגיש יותר את החשיבות של העברת החוק הזה.

קסניה סבטלובה: אני קוראת לכולכם לתמוך בחוק הזה ולעגן את חופש הביטוי וחופש העיתונות בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

קסניה סבטלובה: אסיים במילים של וולטר, שאמר:

קסניה סבטלובה: גם אם אני לא מסכים עם מילה מדבריך, אני אהיה מוכן להיהרג ולהילחם על זכותך לומר את הדברים האלה.

קסניה סבטלובה: מובן שאני יכולה להזכיר פה את המילים המאוד-חריפות שנכתבות בימים אלה, גם נגדי – בעיתונות החרדית, למשל, שם מכנים אותי "ח"כית רוסית", אף שאני כמובן חברת כנסת ישראלית, ולא בפרלמנט של ולדימיר פוטין; אני עוד לא קיבלתי ממנו כתב מינוי.

קסניה סבטלובה: אבל יחד עם זאת, אף שאני חושבת שבעיני זה כמובן דבר לא מקצועי, אני אלחם על זכותם לומר את הדברים האלה.

קסניה סבטלובה: אנחנו נמצאים עכשיו במצב שקל מאוד לתקוף את אמצעי תקשורת ההמונים ולהגיד שהם אלה שאחראים לפלגנות ולמלחמת האזרחים שיכולה לבוא עלינו בגלל מה שהם מפרסמים.

קסניה סבטלובה: אז אני יכולה רק לחזק אותם ולהגיד להם: חברי בתקשורת, תמשיכו לתקוף, תמשיכו לבקר.

קסניה סבטלובה: זה התפקיד שלכם.

קסניה סבטלובה: אתם חייבים למלא נאמנה את התפקיד שמונח על כתפיכם ולהגן על הדמוקרטיה הישראלית.

קסניה סבטלובה: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת קסניה סבטלובה.

יצחק וקנין: מטעם הממשלה תשיב השרה גילה גמליאל – מי משיב?

יצחק וקנין: השר חיים כץ?

יצחק וקנין: שר הרווחה ישיב בשם הממשלה.

חיים כץ: אתה יודע, אני בתוך ריאיון לרשת ב' על דוח העוני ומה אנחנו עושים על מנת לשפר את מצב העניים – היית מושכת עוד איזה ארבע דקות, הייתי גומר את הריאיון.

חיים כץ: אבל אני מקריא, משיב, בשם שרת המשפטים.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – חופש הביטוי וחופש העיתונות), של חברת הכנסת קסניה סבטלובה, מבקשת לתקן את חוק-היסוד כך שתיקבע בו הגנה מפורשת על הזכות לחופש דיבור וחופש עיתונות.

חיים כץ: על אף חשיבות ההגנה על זכויות אלה, הממשלה סבורה שהצעה זו מיותרת, וזאת כפי שאפרט.

חיים כץ: כבר בתחילת ימיה של המדינה נתפס חופש הביטוי בשיטת המשפט הישראלית כזכות עילאית ונחשב לציפור נפשה של הדמוקרטיה.

חיים כץ: בעקבות חקיקת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו בשנת 1992, ואף שזאת לא מוזכרת במפורש בחוק-היסוד, העניק בית-המשפט העליון מעמד חוקתי על-חוקי לחופש הביטוי, כחלק מהזכות לכבוד האדם המעוגנת בסעיפים 2 ו-4.

חיים כץ: בין היתר קבע בית-המשפט העליון בהקשר זה כי "חופש הביטוי הוא מן הנעלות שבזכויות האדם.

חיים כץ: אף שלא נכלל במפורש בשורת הזכויות שנמנו בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, הוא ניצב במדרג העליון של זכויות האדם החוקתיות שהוכרו בהלכה הפסוקה מקדמת דנא".

חיים כץ: עוד חשוב לציין כי חופש העיתונות הוכר על-ידי הפסיקה כחלק אינטגרלי של חופש הביטוי החוקתי.

חיים כץ: בית-המשפט העליון קבע גם בסדרה של פסקי-דין כי חופש הביטוי בשיטתנו משתרע על כל ביטוי.

חיים כץ: למעשה, אין ביטוי שחופש הביטוי אינו חל עליו.

חיים כץ: כך חופש הביטוי חל על כל סוג של ביטוי, במילים או בהתנהגות; הוא חל על ביטויים פוליטיים, אמנותיים וגם מסחריים; הוא אף חל על דעות קיצוניות, ואפילו ינוסחו בלשון צורמת ומקוממת, כפי שקבע זאת בית-המשפט.

חיים כץ: כך גם נאמר כי דווקא אותן אמירות המעוררות תחושות קשות או סלידה, כעס וכאב, הן אלה שחשופות לפגיעה, ולכן הן זקוקות יותר מכול למעטה ההגנה של הזכות.

חיים כץ: חשיבותו הרבה ביותר של חופש הביטוי מתבטאת דווקא בהגנה על ביטויים קיצוניים וקשים המעוררים מחלוקת ואף סלידה, ולא פחות מכך, על ביטויים שאינם אהודים על רשויות השלטון.

חיים כץ: מובן שלהבדיל מהיקף הזכות עצמה, היקף ההגנה עליה עשוי להשתנות לפי סוג הביטוי ובהתאם להתקיימותם בביטוי הספציפי של הרציונלים העומדים בבסיס ההכרה בחופש הביטוי כזכות יסוד: גילוי האמת, הגשמת האישיות של האדם והתפתחותו, מתן אפשרות למימוש התהליך הדמוקרטי ויציבות הדמוקרטיה.

חיים כץ: כך, למשל, בעוד חופש הביטוי הפוליטי וחופש הביטוי האמנותי הם ליבת הזכות החוקתית, ההגנה החוקתית על חופש הביטוי המסחרי מצומצמת מאוד.

חיים כץ: אשר על כן, עמדת הממשלה היא כי יש להתנגד להצעת החוק שמבקשת לעגן זכות שכבר לפני שנים רבות הוכרה בפסיקת בתי-המשפט הישראלית.

חיים כץ: אני מבקש להתנגד להצעת החוק.

חיים כץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה רבה לשר חיים כץ, שר הרווחה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, יש לך שלוש דקות, אם את רוצה לנמק.

יצחק וקנין: כן?

יצחק וקנין: הצבעה.

יצחק וקנין: רבותי, הצבעה.

יצחק וקנין: אדוני, הצבעה שמית.

יצחק וקנין: אם כן, הצבעה שמית.

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת, הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – חופש הביטוי וחופש העיתונות) – נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד באסל גטאס – אינו נוכח אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – אינו נוכח יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – בעד ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – אינה נוכחת עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד יואל חסון – בעד אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – בעד משה יעלון – נגד איתן כבל – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – לא משתתף

חיים כץ: מה לא?

יצחק וקנין: אדוני השר כץ, קוראים בשמך.

יצחק וקנין: אתה מדבר בטלפון בתוך המליאה.

יואל חסון: זה נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: רגע, אבל הוא אמר שהוא לא משתתף, הוא עשה ככה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא עשה – – –

יואל חסון: זה נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא, לא, זה לא נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא עשה – שהוא לא משתתף.

קריאות: – – – מה נגד?

קריאות: – – –

יצחק וקנין: היא ממשיכה להקריא.

יצחק וקנין: את יכולה להמשיך להקריא.

יואל חסון: הוא אמר נגד.

יצחק וקנין: הוא לא אמר נגד.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו לא ננהל את הישיבה בצורה כזאת.

יצחק וקנין: הוא לא אמר נגד.

יצחק וקנין: מצדי, שייכנס עוד פעם.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שהוא מדבר בטלפון.

יצחק וקנין: הוא אמר ככה ביד, הוא לא משתתף.

יצחק וקנין: הוא לא ענה בכלל.

יצחק וקנין: יש גבול.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – בעד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – אינו נוכח אברהם נגוסה – נגד משולם נהרי – נגד איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן – נגד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – נגד מאיר פרוש – נגד יעקב פרי – בעד עיסאווי פריג' – אינו נוכח עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – נגד יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח עפר שלח – בעד איציק שמולי – בעד סתיו שפיר – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת שלא הצביעו בהצבעה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח באסל גטאס – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת משה גפני – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד אורן אסף חזן – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – אינו נוכח יוסי יונה – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח ציפי לבני –

חיים כץ: חיים כץ, את – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: חיים כץ, אתה אמרת שאתה לא משתתף.

ירדנה מלר-הורוביץ: עשית – – –

חיים כץ: לא אמרתי כזה דבר – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה עשית ככה.

יואל חסון: אמר נגד.

יואל חסון: הוא אמר נגד.

יצחק וקנין: רבותי, רבותי, תראו, צריך שיהיה פה סדר.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: את לא יכולה לנהל לנו את העניינים משם, עליזה בראשי.

יצחק וקנין: אם השר עומד שם, ומדבר בטלפון, ואי-אפשר להבין אותו – אז, חבר'ה, זה לא יכול להיות.

יצחק וקנין: אדוני, זה לא יכול להיות.

חיים כץ: – – –

יצחק וקנין: אתה עשית ככה, אני לא שמעתי כלום.

חיים כץ: אני אבהיר את עמדתי.

חיים כץ: אמרתי נגד.

יצחק וקנין: אוקיי.

חיים כץ: אני אבהיר את עמדתי.

יצחק וקנין: אני מקבל, אבל אני רוצה להגיד לך: זה לא יעלה על הדעת, באמצע.

יצחק וקנין: קוראים לך כמה פעמים ואתה מדבר בטלפון, אז מה אתה רוצה שנבין מהידיים?

חיים כץ: אתה צודק, אתה צודק.

חיים כץ: אני מתנצל.

יצחק וקנין: חיים כץ – תקריאי את שמו.

יואל חסון: לא, לא, לא, אני לא מוכן, אדוני.

יואל חסון: סליחה.

יואל חסון: היה גם מקרה כזה אצלי בשבוע שעבר, ולא אפשרו לי להצביע, אדוני.

יצחק וקנין: לא היה מקרה כזה אצלך.

ירדנה מלר-הורוביץ: היה.

יואל חסון: לא אפשרו לי להצביע.

יואל חסון: סליחה.

אחמד טיבי: היה מקרה כזה.

יצחק וקנין: היה?

יצחק וקנין: שמה?

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא עשה – שהוא לא משתתף.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא רצה להצביע ולא קיבלנו.

יצחק וקנין: לא קיבלנו.

יצחק וקנין: אם היה דבר כזה, אז אני לא מקבל.

חיים כץ: אז היה דבר כזה, אמרתי נגד.

יצחק וקנין: לא מקבל.

יצחק וקנין: אם היה תקדים כזה, אז אני מקבל את התקדים.

יצחק וקנין: אני לא מקבל את ההצבעה של השר.

חיים כץ: מה זה לא?

חיים כץ: אמרתי נגד.

חיים כץ: תקשיב לי.

יצחק וקנין: רבותי – אני לא מקשיב – אם היה תקדים כזה, לא; לא נעשה לאחד ככה – – –

חיים כץ: מה זה תקדים?

חיים כץ: אמרתי נגד.

יצחק וקנין: אדוני, אתה דיברת בטלפון.

יצחק וקנין: אני לא שמעתי אותך.

יצחק וקנין: היא הקריאה כמה פעמים את זה.

חיים כץ: אז אני נמצא פה ואומר לך שאמרתי נגד.

יצחק וקנין: אף אחד לא שמע אותך.

יצחק וקנין: אני לא שמעתי אותך.

חיים כץ: אז הנה, אני נמצא פה.

יצחק וקנין: גברתי, תמשיכי להקריא את השמות.

יצחק וקנין: הוא לא משתתף בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת

קריאה: – – –

יצחק וקנין: לא, תראי, אם זה היה בשבוע שעבר, אני לא אעשה – – –

קריאה: אבל אם הוא מדבר בטלפון, אז אל – – –

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ז'קי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אראל מרגלית – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – בעד מירי רגב – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

יצחק וקנין: רבותי, יש מישהו מחברי הכנסת שכרגע נמצא באולם ולא הצביע?

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנראה לא הבנת.

חיים כץ: אמרתי פעם אחת נגד – אם יש הקלטה באולם.

יצחק וקנין: אדוני, יש הקלטה באולם.

יצחק וקנין: אני מציע שיוציאו את ההקלטה, וגם את הסרט.

חיים כץ: תקשיב – – –

יצחק וקנין: היא הקריאה את שמך מעל שלוש פעמים – –

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: תקשיב, אם יש הקלטה באולם – – –

יצחק וקנין: – – ואתה לא ענית.

יצחק וקנין: אני לא יודע מה – אתה דיברת בטלפון, לא יודע איך ענית.

יצחק וקנין: ולכן, אני לא חושב – – –

חיים כץ: כל מה שאתה אומר – נכון.

יצחק וקנין: רבותי, תראו, תראו – –

חיים כץ: אם יש הקלטה באולם – – –

יצחק וקנין: – – או שנעשה סדר פה או שלא נעשה סדר.

יצחק וקנין: אי-אפשר להמשיך בצורה הזאת.

יצחק וקנין: אי-אפשר.

יצחק וקנין: אני ראיתי אותך.

יצחק וקנין: אני אומר, היא הקריאה את שמך מעל שלוש פעמים.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: אז היא לא הבינה את מה שהתכוונתי.

יצחק וקנין: היא לא הבינה, אז מה אתה רוצה?

יצחק וקנין: אז מה נעשה?

חיים כץ: תקשיב, אתה מייחס לי את מה שלא היה.

יצחק וקנין: חבר'ה, עם כל הכבוד.

חיים כץ: אתה מייחס לי שאמרתי שאני לא משתתף, וזה לא.

יצחק וקנין: עשית ככה ביד.

חיים כץ: וזה לא, וזה לא.

יצחק וקנין: אולי לזה שדיברת בטלפון עשית ככה, אז אולי ככה הבנו.

חיים כץ: אבל גם צעקתי לה נגד.

חיים כץ: וזה לא.

יצחק וקנין: חברים, חברים, אנחנו צריכים לעשות סדר בדברים האלה.

יצחק וקנין: יש פה בעיה רצינית.

יצחק וקנין: אתם יודעים, בכל יום רביעי זה חוזר על עצמו.

יצחק וקנין: זה חוזר על עצמו.

יואל חסון: יש להם יותר מזל משכל.

יואל חסון: יותר מזל משכל.

אחמד טיבי: צחי, יש לך מזל.

יואל חסון: בלי לעשות כלום.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, להלן תוצאות ההצבעה – הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – חופש הביטוי וחופש העיתונות): 38 בעד, 38 מתנגדים.

יצחק וקנין: הצעת החוק לא עברה.

חיים כץ: יש ההקלטה?

יצחק וקנין: רבותי, אני מבקש.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לפרוטוקול.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, אם היו שומעים אותי.

יצחק וקנין: רבותי, חבר כנסת או שר, וזה לא משנה, שנמצא באולם ובאמצע ההצבעה מדבר בטלפון ואנחנו לא שומעים מה הוא אומר לנו, מבחינתי הוא לא משתתף בהצבעה.

חיים כץ: אם יש הקלטה באולם תשמעי שאמרתי נגד.

יצחק וקנין: רבותי, אני אומר שגם אלה שיבואו אלי אחריכם – וגם היושב-ראש צריך להגיד את זה – רבותי, על-פי התקנון, חבר כנסת שנוכח באולם ועושה תנועה כזאת, גם אם הוא מדבר בטלפון ויכול להיות שההבנה שלנו – – –

חיים כץ: כבוד היושב-ראש, ככה?

חיים כץ: אבל לא אמרתי בקולי.

יצחק וקנין: מה אתה רוצה שנבין?

חיים כץ: אבל אני נמצא פה.

יצחק וקנין: מה, אנחנו מלאכים?

יצחק וקנין: לא מלאכים אנחנו.

יצחק וקנין: בני-אדם.

יצחק וקנין: בקושי בני-אדם, כן?

חיים כץ: תשמע, מאחר שדיברתי – – –

יצחק וקנין: רבותי, אני אקריא לכם את התקנון: "מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת לפי סדר שם משפחתם, וכל אחד מחברי הכנסת, בזה אחר זה, יאמר בקול רם את הצבעתו, וכן רשאי הוא לומר שאינו משתתף בהצבעה".

יצחק וקנין: "רשאי", יכול להגיד גם ככה.

חיים כץ: לא, זה לא נאמר – – –

יצחק וקנין: "לאחר תום קריאת השמות" – רבותי, שיהיה ברור, לא יעלה על הדעת שאנחנו נהיה פה, נתחיל להבין את תנועות הפנטומימה של כל אחד.

יצחק וקנין: זה לא ילך.

יצחק וקנין: פה צריך להגיד בקול: כן; לא; אני לא משתתף; אני לא מצביע.

יצחק וקנין: אי-אפשר ככה.

יצחק וקנין: ואתם יודעים שזה בכל פעם חוזר על עצמו.

יצחק וקנין: ואני לא יכול לעשות כלל אחר אם הכלל הזה היה בשבוע שעבר עם יואל חסון.

יצחק וקנין: אני לא אשנה אותו.

יצחק וקנין: לכן, רבותי, זה הכלל.

יצחק וקנין: ואני אומר.

חיים כץ: מה היה עם יואל חסון?

יצחק וקנין: היה אותו דבר ולא נתנו לו להשתתף.

יצחק וקנין: לא נתנו לו להשתתף.

יצחק וקנין: אני זוכר את זה.

יצחק וקנין: ולכן, רבותי, אנא מכם.

יצחק וקנין: אנא מכם, רבותי.

יצחק וקנין: הקואליציה יכלה ליפול.

יעל גרמן: וקנין, יישר כוח.

גילה גמליאל: אפשר לשאול שאלה טכנית?

יצחק וקנין: כן, כן.

יצחק וקנין: אפשר לשאול.

גילה גמליאל: אם חבר כנסת נמצא באולם ורוצה להצביע בהצבעה השלישית.

יצחק וקנין: אם הוא לא אמר כלום, מבחינתנו שיצביע בקריאה השלישית.

גילה גמליאל: לא, מה זה נמדד בהצבעה?

גילה גמליאל: רגע, זו שאלה חשובה.

מיקי רוזנטל: אם הוא אומר שהוא לא משתתף.

יצחק וקנין: יש בעד, נגד, או לא משתתף, נכון?

יצחק וקנין: שיצא החוצה.

יצחק וקנין: הוא עומד פה, לא משיב, עושה תנועות בידיים.

יצחק וקנין: מה אנחנו צריכים להבין מזה?

גילה גמליאל: רגע, רגע, דקה.

גילה גמליאל: חשוב לחדד כי לדעתי זה – – – אם הוא נמצא באולם, מצביע וההצבעה שלו עברה, הוא לא יכול להצביע בהצבעה שלישית.

יצחק וקנין: טוב, השרה גילה גמליאל, מאחר שלא כל חברי הכנסת שומעים את השאלה שלך, אני חוזר ואומר: הקראתי את זה מהתקנון.

גילה גמליאל: לא, לא במקרה הזה.

יצחק וקנין: חברי הכנסת צריכים להחליט מה הם רוצים: בעד או נגד או לא משתתף.

יצחק וקנין: זה הכול.

יצחק וקנין: כל צורה אחרת של הצבעה לא נתפסת, במיוחד כשקוראים את שמו והוא נוכח באולם.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2001/20; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכפלת קצבת נכות בהגעה לגיל הזכאות לקצבת זיקנה), התשע"ה–2015, של חברת הכנסת קארין אלהרר.

יצחק וקנין: עשר דקות לרשותך, חברת הכנסת קארין אלהרר.

יצחק וקנין: מזכירת הכנסת, מיקרופון לקארין אלהרר.

יצחק וקנין: יש?

קארין אלהרר: אדוני יושב-ראש הישיבה, אדוני השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, דוד המלך, נעים זמירות ישראל, כתב בתהילים ע"א פסוק ט': "אל תשליכני לעת זקנה ככלות כוחי אל תעזבני", אדוני השר.

חיים כץ: כן.

קארין אלהרר: מדינת ישראל משליכה את הקשישים שלה ואת הזקנים שלה ברגע הקשה ביותר.

קארין אלהרר: מדובר באנשים שהקימו את המדינה, שנלחמו את מלחמותיה – אלה שכולנו נהיה עוד כמה שנים; אל תטעו, כולנו נהיה כאלה.

חיים כץ: אם היינו יכולים להיות בטוחים.

קארין אלהרר: אני יודעת שקשה לדמיין את זה, אדוני השר.

קארין אלהרר: אני יודעת.

חיים כץ: לא כולם מגיעים – – –

קארין אלהרר: חברי הכנסת שיושבים כאן, כנראה מצבם יהיה בסדר, אבל לא בטוח שהדבר הזה נכון לגבי רוב אזרחי מדינת ישראל.

קארין אלהרר: אני רוצה לתת לכם כמה נתונים רק כדי לסבר את האוזן.

קארין אלהרר: במדינת ישראל יש 64,000 קשישים עם נכויות שונות שהגיעו השנה לגיל זיקנה, והם גילו להפתעתם שעד הגיל הזה מדינת ישראל דאגה להם לקצבת נכות, ובמידת הצורך לקצבאות נוספות – קצבת ניידות, קצבת שירותים מיוחדים – אבל אז, כשהם הגיעו לגיל המבוגר, אין להם יותר כל הפריבילגיות האלה.

קארין אלהרר: פעם קשיש היה צריך לבחור בין קצבת זיקנה לקצבת נכות; היום השכילו להבין שזה הזוי ומיותר, וכאשר אדם מגיע לגיל הזה הוא מקבל במקום קצבת הנכות קצבת זיקנה בגובה קצבת הנכות.

קארין אלהרר: אבל אדוני השר יודע, זה כל מה שהוא יקבל.

קארין אלהרר: אין כל היתר.

קארין אלהרר: אין שירותים מיוחדים, אין ניידות.

קארין אלהרר: זהו, נגמרה החגיגה.

קארין אלהרר: ועכשיו, לא רק שאתה זקן, אתה גם נעדר זכויות, והרבה מאוד זכויות, אדוני השר.

קארין אלהרר: יש פה עוול גדול, כי מצפים מאנשים שהמצב הבריאותי שלהם מידרדר, והם אנשים שהיו מוכרים במוסד לביטוח לאומי כאנשים עם נכות – אז יש להם צרכים מיוחדים אפריורי.

קארין אלהרר: נוסף על זה, יש להם הצרכים המיוחדים שמתלווים לגיל הזיקנה.

קארין אלהרר: אנחנו רואים קשישים בריאים שנמצאים מתחת לקו העוני ומתקשים לחמם את הבית שלהם ורעבים ללחם.

קארין אלהרר: אז מה יגידו הקשישים עם המוגבלויות, כאלה שמתקשים לנשום, מתקשים להתנייד, תלויים באנשים האחרים, והם עוד נאלצים לשלם לעובדים סיעודיים?

קארין אלהרר: פעם, לפני שהם הגיעו לגיל הזיקנה, הייתה להם קצבה שמיועדת לסיוע, להעסקת העובד הסיעודי, היום גם זה לא – לא בגובה שמתקרב אפילו להוצאה הגדולה שיש להם.

קארין אלהרר: אנחנו כל הזמן מעלים את שכר המינימום, וזה מבורך, אבל מי יעזור להם, לאותם קשישים?

קארין אלהרר: לאור העובדה שאין כפל קצבאות, אדוני השר – אני מבינה את העיקרון, הוא נכון; לא צריך להיות כפל קצבאות.

קארין אלהרר: אבל לעומת זאת, וזה מה שההצעה הזאת מבקשת, למצוא לנכון פתרון ראוי אחר – קצבה אחת, אבל להעלות אותה.

קארין אלהרר: אני הצעתי להכפיל אותה; אדוני השר יגיד לא להכפיל, להעלות בסכום אחר – אני מוכנה.

קארין אלהרר: אבל בואו ונראה לקשישים האלה שאנחנו מבינים את המצוקות שלהם.

קארין אלהרר: בואו ונגיד להם שזה שהם הגיעו לגיל המבוגר זה לא אומר שהשלכנו אותם, זה אומר שאנחנו דואגים להם כמו שמגיע להם.

קארין אלהרר: זה לא נושא שולי, אדוני השר.

קארין אלהרר: זה נושא חשוב, והוא קריטי.

קארין אלהרר: אני מכירה את התשובה.

קארין אלהרר: אני יודעת מה תהיה תשובתו של השר: שיש מעט תקציב.

קארין אלהרר: זה נכון.

קארין אלהרר: משרד הרווחה הוא בור ללא תחתית.

קארין אלהרר: יש הרבה צרכים והרבה משאבים שצריכים להינתן למשרד הזה כדי להגשים את כל הדרישות שהן דרישות חשובות, הן לפעמים עניין של חיים ומוות.

קארין אלהרר: לכן אני קוראת מכאן גם לשר האוצר, שלא נמצא, ואני מקווה שהדברים שלי יגיעו אליו בדרך כלשהי, שסדר עדיפויות של מדינה נמדד בעיקר באיך היא דואגת לאוכלוסייה החלשה, ואם צריך עוד כסף – כי שמעתי שיש.

קארין אלהרר: שמעתי שיש כסף, אדוני השר.

קארין אלהרר: יש כסף מעודפי גבייה, יש כסף מזה שהורידו את המע"מ, יש כסף מהורדת המס על אלכוהול, ואלה הדברים שאני יודעת.

מיקי לוי: עודפים מ-2015.

קארין אלהרר: עודפים מ-2015, אדוני סגן שר האוצר לשעבר.

קארין אלהרר: יש עודפים.

קארין אלהרר: יש כסף.

קארין אלהרר: אז אני אחזור לשאלה הבסיסית ששאלנו בשנת 2013:

קארין אלהרר: אז איפה הכסף?

קארין אלהרר: איפה הוא, אם לא לדברים האלה?

קארין אלהרר: באמת איפה הוא.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני יודעת, ואני לא מזלזלת בצרכים האחרים שאדוני נאלץ להתמודד אתם במשרד.

קארין אלהרר: אין קבוצה במשרד שלך שלא צריכה כסף.

קארין אלהרר: צריך הרבה כסף.

קארין אלהרר: שר האוצר צריך להבין את זה שצריך הרבה כסף.

קארין אלהרר: להפיל את זה בוועדת השרים זה החלק הקל.

קארין אלהרר: אתם תצביעו כנראה נגד, כי זה מה שהחליטה ועדת השרים, אבל אני שואלת אותך, אדוני השר: בתשובה שלך תגיד לי מה לענות לאנשים האלה, מה להגיד להם?

קארין אלהרר: מה אנחנו נגיד להם – שממשלת ישראל וכנסת ישראל, ואני לא מורידה אחריות מהכנסת – מה אנחנו נעשה בשבילם כדי שהמצב שלהם יהיה יותר טוב?

קארין אלהרר: האמירה היא מאוד ברורה, כמו שאני רואה אותה, גם בהמשך לשבוע שעבר: נכים, קשישים, אתם חשובים, אבל לא עכשיו.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני אומרת לך: הם חשובים, והם צריכים להיות עכשיו.

קארין אלהרר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יצחק וקנין: ישיב שר הרווחה, השר חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר, אני מאוד אוהב אותך ואני מאוד מכבד אותך, גם את החריצות שלך, גם את השקדנות שלך, גם את הנכונות שלך לעזור וגם את ההשקעה שלך בחקיקה.

חיים כץ: את יודעת בדיוק את עלויות החוק, ובדיוק בגלל זה לא הגשת את זה בכנסת הקודמת.

קארין אלהרר: לא נכון.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: באת ממפלגה ששר האוצר היה שלך, ושר הרווחה היה שלך, וידעת שהחוק הזה עולה כ-3 מיליארד שקל, וידעת שזה כל תקציב משרד הרווחה, וצריך לעזור לחלשים, וצריך לעזור לנכים וצריך לעזור לכולם.

חיים כץ: היום התפרסם דוח העוני.

חיים כץ: לצערי, יש שם מיליון ו-709,000 עניים.

חיים כץ: יש שם 277,000 אנשים שיוצאים לעבודה והם עניים.

חיים כץ: אנחנו נחותים ביחס ל-OECD ב-6%.

חיים כץ: 6% זה 70 מיליארד שקל, ומדינת ישראל השנה תשקיע 2.5 מיליארדי שקל באוכלוסיות המוחלשות יותר ממה שהיה בשנה שעברה.

קארין אלהרר: יפה מאוד.

קארין אלהרר: זה לא מספיק.

חיים כץ: יחד עם זה – הלוואי שהייתי יכול לעמוד פה ולתת בשורה, ואני יודע שצריך לעזור לאוכלוסיות האלה.

חיים כץ: יחד עם זה, את באה ואומרת: תשמע, אתה שר הרווחה, ואני מקבלת בשבילך את ההחלטה.

חיים כץ: קח את כל תקציב המשרד שלך ותיתן את זה לקצבאות, כי אנשים זקוקים, והם זקוקים.

חיים כץ: אין לי ספק ואין לי מחלוקת אתך שהם זקוקים.

חיים כץ: הם צריכים.

חיים כץ: הרבה מהם נמצאים במעגל העוני, וצריך להוציא אותם ממעגל העוני.

חיים כץ: צר לי שסדר העדיפויות במדינת ישראל – אף שהתקציב במשרד הרווחה היה הרבה יותר גבוה ממה שהוא היה בקדנציה הקודמת, יחד עם זה הוא לא מספיק.

חיים כץ: וצר לי שאני צריך לבקש מכנסת ישראל להצביע נגד החוק שלך, צודק ככל שיהיה.

חיים כץ: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע נגד.

חיים כץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר הרווחה, השר חיים כץ.

יצחק וקנין: חברת הכנסת קארין אלהרר, את רוצה עוד שלוש דקות?

יצחק וקנין: יש לך שלוש דקות נוספות לנמק, ומייד אחרי כן נעבור להצבעה.

יצחק וקנין: זו הצבעה שמית, לפי בקשת הממשלה.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

קריאה: בקשת הממשלה – – –

קארין אלהרר: אין מיקרופון.

יצחק וקנין: מיקרופון אין לה.

יצחק וקנין: אין מיקרופון.

יצחק וקנין: תדברי.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מבינה.

קארין אלהרר: אני מבינה את הדברים שאתה אומר.

קארין אלהרר: אני לא מבינה את זה שאתה טוען שלא העליתי את זה בקדנציה הקודמת כי ידעתי שזה יקר.

חיים כץ: העלית את זה?

קארין אלהרר: לא, לא העליתי את זה.

חיים כץ: טוב.

קארין אלהרר: אבל, אדוני השר, אני שמעתי שיש יותר כסף.

קארין אלהרר: אומר את זה שר האוצר.

קארין אלהרר: לא אני המצאתי את זה.

קארין אלהרר: אומר שר האוצר בכמה הזדמנויות, יש כסף.

קארין אלהרר: זה עניין של תקצוב, סדר עדיפויות.

קארין אלהרר: עכשיו אני אגיד לך: אני לא מצפה שמחר בבוקר פתאום הכול יסתדר.

קארין אלהרר: מה אני כן מצפה ממך, אדוני השר?

קארין אלהרר: אני מצפה שנתחיל בתהליך הדרגתי: נעלה ב-200 שקלים, נעלה ב-300 שקלים.

קארין אלהרר: בוא נראה לאנשים שיש היתכנות.

קארין אלהרר: זו הנקודה.

חיים כץ: סבלנות, קארין, סבלנות.

חיים כץ: תראי, אמרתי לך: נראה אם משהו יבוצע.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, לפי בקשת הקואליציה – הממשלה – אנחנו עוברים להצבעה שמית.

יצחק וקנין: נא להקריא את שמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – בעד זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד באסל גטאס – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מסעוד גנאים – בעד משה גפני – אינו נוכח יעל גרמן – בעד אבי דיכטר – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – בעד שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – בעד ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד יואל חסון – בעד אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – אינו נוכח שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – בעד משה יעלון – נגד איתן כבל – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד עליזה לביא – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – בעד יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – אינו נוכח אברהם נגוסה – נגד משולם נהרי – נגד איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן – נגד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – נגד מאיר פרוש – נגד יעקב פרי – בעד עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – בעד נורית קורן – נגד יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד יובל שטייניץ – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח עפר שלח – בעד איציק שמולי – בעד סתיו שפיר – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: נא להקריא פעם שנייה, קריאה שנייה, לחברי כנסת שלא נכחו באולם בקריאה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת גילה גמליאל – נגד משה גפני – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד אורן אסף חזן – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – אינו נוכח יוסי יונה – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אראל מרגלית – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח מירי רגב – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

יצחק וקנין: רבותי, יש חבר כנסת שנמצא כרגע באולם המליאה ולא הצביע?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: תמה ההצבעה.

יצחק וקנין: נא להגיש לי את תוצאות ההצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הכפלת קצבת נכות בהגעה לגיל הזכאות לקצבת זיקנה), התשע"ה–2015 – להלן התוצאות: בעד – 37, מתנגדים – 39.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק לא נתקבלה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/806/20; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק-יסוד: שוויון האוכלוסייה הערבית, של חבר הכנסת יוסף ג'בארין וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק וקנין: יציג את ההצעה חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: עשר דקות לרשותך.

יצחק וקנין: יש בקשה של הרשימה המשותפת להצבעה שמית.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, לרשותך עשר דקות.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ארצה בעיקר להסתכל בעיני חברי חברי הכנסת בקואליציה ולשאול אותם: מי מפחד משוויון?

יוסף ג'בארין: השר כץ ישיב לי, נכון?

יוסף ג'בארין: השר ישראל כץ, מי מפחד משוויון?

אחמד טיבי: – – – לענייני מודיעין.

יוסף ג'בארין: השר בינתיים עסוק.

יוסף ג'בארין: הבנתי שאתה השר לענייני מודיעין, ואומרים שאתה תשיב על ענייני ערבים.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת טיבי תוהה מה הקשר.

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: אני אשיב.

יוסף ג'בארין: חברי הנכבדים, כל מה שאני מציע בהצעת החוק זה פשוט הכלל הבסיסי הפשוט ביותר, שאומר שבמדינה מתוקנת צריך להתקיים עקרון השוויון.

יוסף ג'בארין: אם לא הייתה מוגשת הצעת חוק כזאת הייתי מצפה שדווקא חברי בקואליציה היו יוזמים הצעה כזאת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לקרוא את ארבעת הסעיפים של ההצעה, ואני אשמח להבין מהשר המשיב למה הוא מתנגד; מה יש בדברים שאני מציע שהממשלה מתנגדת?

יוסף ג'בארין: אני פותח את הצעת החוק בעקרון יסוד.

יוסף ג'בארין: השר יריב לוין, במיוחד שהיינו יחד על אותם ספסלי לימודים בפקולטה למשפטים – –

יריב לוין: ואתה היית – – –

יוסף ג'בארין: – – אתה בטח זוכר שהעיקרון המרכזי שלמדנו עם פרופסור דוד קרצמר זה עקרון השוויון.

יוסף ג'בארין: עקרון היסוד הראשון שאני קובע הוא זכויותיהם של האזרחים הערבים בישראל, ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלה מושתתת על ההכרה בערך השוויון, על הכרה בערך האדם ועל עקרון כבוד הבריות.

יוסף ג'בארין: זה עקרון היסוד.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע מי מתנגד לעקרון היסוד הזה.

יוסף ג'בארין: מטרתו של חוק-היסוד היא להגן על כבודם, על חירותם ועל זכויותיהם של הערבים אזרחי המדינה כאזרחים וכמיעוט לאומי.

יוסף ג'בארין: מישהו כאן לא רוצה להגן על זכויותיהם ועל כבודם של האזרחים הערבים?

יוסף ג'בארין: כאן אני בא לשני העקרונות המרכזיים שמוצעים בהצעת החוק.

יוסף ג'בארין: העיקרון הראשון אומר: כל ערבי אזרח ישראל זכאי לשוויון מהותי ולהיעדר אפליה בזכויות חברתיות, כלכליות, תרבותיות ופוליטיות.

יוסף ג'בארין: שוב – אני קורא שוב את העיקרון מפאת חשיבותו: "כל ערבי אזרח ישראל זכאי לשוויון מהותי ולהיעדר אפליה בזכויות חברתיות, כלכליות, תרבותיות ופוליטיות".

יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות שכולם מסכימים עם העיקרון הזה, במיוחד בספסלי הקואליציה.

יוסף ג'בארין: העיקרון השני, שכל ערבי אזרח ישראל זכאי לשוויון מהותי ולהיעדר אפליה בחינוך, בדיור, בתעסוקה ובקניין.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שאני אומר דברים ברורים מאליהם, שכולם בבית הזה מרגישים שהם באמת מחויבים להם.

יוסף ג'בארין: החלק השני של הצעת החוק מבקש פשוט לעגן את השמירה על הזהות הקבוצתית, הזהות הלאומית של האזרחים הערבים כקבוצת מיעוט לאומי בתוך מדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: לכן הסעיף בדבר הזהות הלאומית מציע בחלקו הראשון שהמיעוט הערבי בישראל זכאי לטפח את זהותו הלאומית, הערבית-פלסטינית; הוא זכאי לעצבה ולפתחה באופן חופשי ולהנחיל זהות זו לדור הצעיר; פשוט, עיקרון מאוד מתבקש במדינה שחי בה מיעוט לאומי שהוא גם מיעוט ילידי גדול המהווה 18% מאוכלוסיית המדינה.

יוסף ג'בארין: כפי שאתם יודעים זה מיעוט לאומי, מיעוט תרבותי, מיעוט לשוני, מיעוט דתי.

יוסף ג'בארין: לכן הגנה כזאת על זהותו של המיעוט היא הגנה מתבקשת.

יוסף ג'בארין: החלק השני של סעיף הזהות הלאומית זה החלק שמבקש שגם מערכת החינוך תיקח תפקיד חשוב בשימורה של אותה זהות, והוא קובע שהחינוך הערבי יהיה מושתת על ערכי התרבות הפלסטינית, הערבית והאנושית – אלה שלושת מעגלי התרבות; על הקשר המיוחד עם שאר העם הפלסטיני, על הזכות לאזרחות שווה ומלאה ועל דו-קיום עם העם היהודי בישראל על בסיס של שוויון זכויות וכבוד הדדי.

יוסף ג'בארין: אם כן, הסעיף הזה מעגן את רצוננו לעגן בחוק את מטרותיו ואת יעדיו של החינוך הערבי במערכת החינוך בישראל.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שהסעיף הזה מוסכם כיום על הפעילים הפוליטיים ועל עובדי מערכת החינוך שתומכים בהגדרת יעדי החינוך הערבי בחוק.

יוסף ג'בארין: אחר כך, כמובן, צריך לקבוע שאין רואים כאפליה פסולה פעולה שנועדה לתקן אפליה קודמת או קיימת של המיעוט או שנועדה לקדם את השוויון של המיעוט.

יוסף ג'בארין: כמובן, הרעיון כאן שאם תהיה – משהו תיאורטי כיום – פעילות של העדפה מתקנת, אז שהפעילות הזאת לא תיראה אפליה.

יוסף ג'בארין: כמובן, אני סוגר את הצעת החוק בהדגשה שכל רשות מרשויות השלטון חייבת לכבד את הזכויות שלפי חוק-יסוד זה.

יוסף ג'בארין: אם כן, יש כאן הצעה שהיא מאוד מתבקשת בכל שיטת משפט שטוענת להיותה שיטה דמוקרטית.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שדווקא בגלל היעדר עקרון השוויון ובגלל העובדה שהמשפט הישראלי מפגר כאן אחרי שיטות משפט אירופיות, אחרי שיטות משפט של ארצות-הברית, של קנדה, כשאני נשאל אם מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית, אני חושב שאתם תעזרו לי מאוד אם החוק הזה יתקבל; כי העיקרון המרכזי בדמוקרטיה הוא עקרון השוויון.

יוסף ג'בארין: לכן, כשהעיקרון הזה אינו קיים ואינו מעוגן ואינו מופיע בתוך המשפט הישראלי, אז יש פגם באותה דמוקרטיה.

יוסף ג'בארין: לכן לפעמים אני מתאר את הדמוקרטיה הישראלית – שהיא דומה בעצם לגבינה שוויצרית.

יוסף ג'בארין: מישהו מכיר את הגבינה השוויצרית?

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש – – –

קריאות: – – –

עאידה תומא סלימאן: – – –

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: הגבינה השוויצרית מאופיינת באותם חללים שיש באותה גבינה.

יוסף ג'בארין: כשאני מתאר את המצב בישראל כגבינה שוויצרית, אז אותם חללים, כנראה, אלה החללים שמאפיינים את היחס אל הציבור הערבי ואל האזרחים הערבים – שם אין גבינה.

אחמד טיבי: אם כבר מדברים על גבינה, התיקון הנכון של מדינת ישראל הוא "בלו צ'יז", והמבין יבין.

יוסף ג'בארין: כן, אבל הבעיה עם ה"בלו צ'יז", שהיא טעימה לפעמים, זה העניין.

אחמד טיבי: המבין יבין – – –

אוסאמה סעדי: תברך את התלמידים מסח'נין.

יוסף ג'בארין: ולכן, חברי הכנסת, אני חושב שאני מציע כאן חוק שצריך להיות חוק בסיסי במערכת המשפטית שלנו.

יוסף ג'בארין: כנראה היינו צריכים לחכות יותר מ-67 שנים כדי להגיע לרגע הזה שבו נעגן את עקרון השוויון.

יוסף ג'בארין: לכן אני פונה אליכם, ואני פונה בעיקר לחברי הכנסת מספסלי הקואליציה, לתמוך בהצעת החוק.

יוסף ג'בארין: כשאנחנו משוחחים אתכם אתם אומרים: אנחנו בעד שוויון, אנחנו רוצים את השוויון ואנחנו תומכים בשוויון.

יוסף ג'בארין: אז אם כך, זה המבחן, זה המבחן האמיתי, ואני רוצה לקוות שתעמדו במבחן.

יוסף ג'בארין: בהזדמנות זו ולפני שאני מסיים, אני רוצה לפנות לאורחים שלנו מהתיכון בסח'נין.

יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: תלמידי בית-הספר בסח'נין, ברוכים הבאים לכנסת, עוד מעט נצביע על חוק שוויון האוכלוסייה הערבית בישראל.

יוסף ג'בארין: זו ההזדמנות שלכם לראות כיצד הכנסת בישראל מתמודדת עם חוק מעין זה.

יוסף ג'בארין: ) אני שוב פונה לחברי ומבקש לתמוך.

מאיר פרוש: תביע צער על המקרה של הטביעה בבריכה אתמול.

יצחק וקנין: תודה.

יוסף ג'בארין: דווקא בגלל התלמידים הללו צריך לעגן את הזכות לשוויון, שיוכלו ליהנות משוויון בתחום החינוך, כאשר כולנו יודעים שהשוויון הזה לא מתקיים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

מאיר פרוש: – – –

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יצחק וקנין: ישיב בשם הממשלה שר הרווחה, השר חיים כץ.

יצחק וקנין: רבותי, הסיעה הרשימה המשותפת הגישה בקשה להצבעה שמית.

יצחק וקנין: הרשימה המשותפת.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק-יסוד: שוויון האוכלוסייה הערבית מבקשת לעגן ברמה החוקתית את הזכות לשוויון של ערבים אזרחי המדינה.

חיים כץ: נוסף על כך, ההצעה מבקשת לקבוע את זכותה של קבוצת המיעוט הערבי לטיפוח זהותה הלאומית הערבית-פלסטינית.

חיים כץ: הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

חיים כץ: ערך השוויון, המבטא הכרה עמוקה בשלמותו האנושית והמוסרית של כל אדם באשר הוא אדם, ללא קשר לשיוכו הקבוצתי או לתכונותיו האחרות, מונח ביסוד הקיום החברתי והוא מעמודי התווך של המשטר הדמוקרטי ואחד מהערכים המכוננים של מדינת ישראל למן היווסדה.

חיים כץ: מגילת העצמאות קבעה במפורש כי המדינה הצעירה תקיים שוויון זכויות גמור לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין, ומאז השוויון הוא עקרון-על, המשתקף בחקיקה הישראלית לאורכה ולרוחבה, והוא שזור בהלכה הפסוקה לאורך השנים.

חיים כץ: אומנם חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו לא מונה במפורש את הזכות לשוויון כאחת מהזכויות המעוגנות בו, אולם ההלכה המושרשת של בתי-המשפט בישראל היא כי הזכות לשוויון מעוגנת בחוק-היסוד, בהיותה חלק מרכזי של הזכות החוקתית לכבוד האדם, בהיבטים שבהם היא קשורה אליו בקשר ענייני הדוק, כמבטא אוטונומיה של הרצון הפרטי, חופש הבחירה וחופש הפעולה.

חיים כץ: לפיכך, אפליה על רקע השתייכות קבוצתית שעניינה גזע, דת, מוצא, לאום וכיוצא באלה, פוגעת בגרעין הקשה של הכבוד האנושי ומוחזקת כפגיעה בכבוד האדם, הנוגדת את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

חיים כץ: הזכות לשוויון אינה נזכרת בחוק-היסוד לגבי כלל האנשים ועל כן אף אינה נזכרת לגבי האוכלוסייה הערבית.

חיים כץ: אין בכך כדי לומר כי האזרחים הערבים, כמו כל אזרח אחר במדינה, אינם זכאים לשוויון זכויות מלא.

חיים כץ: לזכותו לשוויון של אזרח יהודי, כמו לזכותו לשוויון של אזרח ערבי, קיים כיום מענה מלא במשפט הישראלי, ואין זה נכון לתקן את חוק-היסוד כך שייחד אוכלוסייה אחת ויקבע ביחס אליה דין שונה.

חיים כץ: מעמדה ועוצמתה של הזכות לשוויון לכלל האזרחים מושרשים כבר היום בשיטת המשפט הישראלית, ושוויון הזכויות הפוליטי והאזרחי של אזרחי מדינת ישראל הערבים הוא אם כן עקרון יסוד מכונן ומוכר בדמוקרטיה שלנו, וזאת אף מבלי שעוגן במפורש בחוקי-היסוד.

חיים כץ: לאור זאת, מבקשת הממשלה להתנגד להצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לשר חיים כץ.

יצחק וקנין: אדוני חבר הכנסת יוסף ג'בארין, יש לך שלוש דקות אם תרצה לנמק או לשכנע את הממשלה שתסכים להצעת החוק.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

יוסף ג'בארין: תודה, כבוד היושב-ראש.

יוסף ג'בארין: האמת היא, כבוד השר חיים כץ, אני עקבתי מילה במילה אחרי מה שאמרת, וכל מה שאמרת – זו סיבה לתמוך בחוק.

יוסף ג'בארין: כל מה שאני שמעתי – זו באמת סיבה לתמוך בחוק.

יוסף ג'בארין: אם עקרון השוויון הוא עיקרון שהמערכת מכבדת, ואם בית-המשפט מכבד את העיקרון, ואם הזכות לכבוד כוללת את עקרון השוויון, אז למה להתנגד?

יוסף ג'בארין: כבוד השר, אני רוצה להגיד לך שאני גם למדתי בפקולטה למשפטים משפט עברי.

יוסף ג'בארין: אולי – אחד הדברים שמאוד אהבתי שם הוא הביטוי "ואהבת לרעך כמוך".

יוסף ג'בארין: "ואהבת לרעך כמוך" זה עיקרון בסיסי, גם במורשת היהודית, של שוויון ושל התייחסות שווה לכולם.

חיים כץ: בעיקר במורשת היהודית.

חיים כץ: בעיקר במורשת היהודית.

יוסף ג'בארין: ואם כך, אז למה לא לבוא – הנה, חברת הכנסת ברקו שמחה – ולעגן את הזכות הזאת, במיוחד כשאנחנו יודעים שגם דוחות של מבקר המדינה, גם החלטות של בית-המשפט העליון, גם דוחות של המוסד לביטוח לאומי, גם דוחות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרים במפורש שהשוויון הזה, שעכשיו שמענו עליו, לא מתקיים בפועל.

יוסף ג'בארין: אם הוא לא מתקיים בפועל, אז פשוט תיתנו לנו את הכלים המשפטיים כדי שנוכל להגן על העיקרון הזה.

יוסף ג'בארין: ולכן, עם כל הכבוד לדברים ששמענו, שאני מסכים אתם ואני מצטרף אליהם, אני רק אומר:

יוסף ג'בארין: הם רק מחזקים את הדרישה שלנו לעגן את הזכות לשוויון כזכות בסיסית במסגרת המשפט הישראלי, כדי שיהיה לנו עוד כלי לקדם את הזכות הזאת.

יוסף ג'בארין: אז כמובן, עיגונה של הזכות בתוך החוק הוא לא חזות הכול.

יוסף ג'בארין: אם היום נעביר את החוק, זה לא שנקום מחר ויהיה שוויון.

יוסף ג'בארין: המסע עוד ארוך עד שנגיע לשם, אבל לפחות שהמסגרת הנורמטיבית, שהמסגרת החוקית תהיה מסגרת שתאפשר לנו לפעול לקידומו של השוויון.

יוסף ג'בארין: אני רק אסיים ואגיד, אומנם אנחנו מדברים על שוויון, אבל היה חשוב לי גם לומר שהמילה שוויון בערבית היא "מוסאוא".

יוסף ג'בארין: מוסאוא, חבר הכנסת בני בגין.

זאב בנימין בגין: נכון.

יוסף ג'בארין: זה התרגום שלה בערבית, מוסאוא.

יוסף ג'בארין: ולכן אני רוצה להגיד לכם, זו אולי המילה שתשמעו הכי הרבה בשיח בקרב האוכלוסייה הערבית – זה מוסאוא, מוסאוא, מוסאוא.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

טלי פלוסקוב: כאמור, ההצבעה, על-פי בקשת האופוזיציה, תהיה שמית.

טלי פלוסקוב: גברתי מזכירת הכנסת, נא להתחיל בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עבדאללה אבו מערוף – בעד טלב אבו עראר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד מיכאל אורן – נגד דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח אלי אלאלוף – נגד קארין אלהרר – אינה נוכחת זאב אלקין – נגד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד זוהיר בהלול – אינו נוכח נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מיכל בירן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח איתן ברושי – בעד עמר בר-לב – בעד ענת ברקו – נגד יוסף ג'בארין – בעד באסל גטאס – בעד אילן גילאון – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מסעוד גנאים – בעד משה גפני – נגד יעל גרמן – אינה נוכחת אבי דיכטר – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח יצחק הרצוג – אינו נוכח שרן השכל – נגד יצחק וקנין – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד חנין זועבי – בעד ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח תמר זנדברג – בעד עבד אל חכים חאג' יחיא – בעד ציפי חוטובלי – נגד אורן אסף חזן – אינו נוכח דב חנין – בעד יואל חסון – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד מנואל טרכטנברג – אינו נוכח מרדכי יוגב – נגד יוסי יונה – בעד שלי יחימוביץ – בעד חיים ילין – אינו נוכח משה יעלון – נגד איתן כבל – בעד אלי כהן – נגד יצחק כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד עליזה לביא – אינה נוכחת ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יריב לוין – נגד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מנחם אליעזר מוזס – נגד שולי מועלם-רפאלי – נגד ירון מזוז – נגד מרב מיכאלי – בעד אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – נגד אראל מרגלית – בעד אברהם נגוסה – נגד משולם נהרי – נגד איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח קסניה סבטלובה – בעד רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – נגד אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח רועי פולקמן – נגד עודד פורר – אינו נוכח טלי פלוסקוב – נגד מאיר פרוש – נגד יעקב פרי – אינו נוכח עיסאווי פריג' – בעד עמיר פרץ – אינו נוכח נורית קורן – נגד יואב קיש – נגד איוב קרא – נגד מירי רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד מיקי רוזנטל – בעד יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח נחמן שי – בעד סילבן שלום – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איציק שמולי – בעד סתיו שפיר – בעד איילת שקד – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: נא להתחיל בסיבוב השני, של חברי הכנסת שלא הצביעו עד כה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח רוברט אילטוב – אינו נוכח קארין אלהרר – אינה נוכחת דוד אמסלם – אינו נוכח גלעד ארדן – אינו נוכח אורי אריאל – אינו נוכח זוהיר בהלול – בעד נאוה בוקר – אינה נוכחת דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת אלי בן-דהן – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח איל בן ראובן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח יחיאל חיליק בר – אינו נוכח זהבה גלאון – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח יעל גרמן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד יצחק הרצוג – אינו נוכח ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח אורן אסף חזן – אינו נוכח יואל חסון – אינו נוכח מנואל טרכטנברג – אינו נוכח חיים ילין – אינו נוכח יצחק כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יעל כהן-פארן – אינה נוכחת משה כחלון – אינו נוכח עליזה לביא – אינה נוכחת ציפי לבני – אינה נוכחת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת ז'קי לוי – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח סופה לנדבר – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח איילת נחמיאס ורבין – אינה נוכחת בנימין נתניהו – אינו נוכח רויטל סויד – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח רחל עזריה – אינה נוכחת חמד עמאר – אינו נוכח עודד פורר – אינו נוכח יעקב פרי – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד מירי רגב – אינה נוכחת יואל רזבוזוב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח עפר שלח – אינו נוכח איילת שקד – אינה נוכחת

טלי פלוסקוב: האם יש חברי כנסת שלא השתתפו בהצבעה?

טלי פלוסקוב: בבקשה, יואב גלנט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יואב גלנט – נגד

טלי פלוסקוב: יש עוד חברי כנסת שלא הצביעו ומעוניינים?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: ההצבעה תמה.

טלי פלוסקוב: נא לסכם את ההצבעה.

טלי פלוסקוב: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 30 חברי כנסת; נגד – 38.

טלי פלוסקוב: הצעת חוק-יסוד: שוויון האוכלוסייה הערבית לא התקבלה.

אחמד טיבי: כמה?

טלי פלוסקוב: 30–38.

טלי פלוסקוב: [הצעת חוק פ/1068/20; נספחות.

טלי פלוסקוב: ]

טלי פלוסקוב: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק הבאה:

טלי פלוסקוב: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול הגבלת רישיון נהיגה), התשע"ה–2015, של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף וקבוצת חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: כן, אדוני, יש לך כרגע עשר דקות; עד עשר דקות בעצם.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, בחוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז–1967, נקבעו כמה מגבלות שניתן להטיל על חייבים לשם עידודם לשלם את החוב – תשימו לב למילה "עידודם" – וביניהן הגבלת חייבים מלהחזיק או לחדש רישיון נהיגה.

עבדאללה אבו מערוף: זוכים מבקשים מרשמי ההוצאה לפועל להחיל הגבלה זו כדבר שבשגרה, ובקשות אלה לרוב מאושרות.

עבדאללה אבו מערוף: החוק מאפשר לרשם ההוצאה לפועל שלא להטיל את ההגבלה אם שוכנע כי ההטלה אינה מוצדקת, עלולה לפגוע פגיעה ממשית בעסקו או בפרנסתו של החייב, או שהרישיון חיוני לבעל הרישיון עקב נכות או עקב פרנסה.

קריאה: – – –

עבדאללה אבו מערוף: אבל אם נדבר בצורה הוגנת, החריגה הזאת לא מתבצעת בכלל, כי כדי שלא תוטל המגבלה הזאת החייב נדרש להגיש בקשה מנומקת, הכוללת מסמכים רבים – – –

אחמד טיבי: חוק של ציפור נפש.

אחמד טיבי: חוק כל הזמן.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושבת-ראש, אפשר להמשיך?

טלי פלוסקוב: אפשר להבין מה זה הרעש הזה באולם?

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין, אנחנו מבקשים שקט, מתנהל פה דיון.

חיים ילין: זאת המפלגה שלו משתוללת, לא אני.

חיים כץ: א

חיים כץ: חמד טיבי – – –

טלי פלוסקוב: רבותי – – –

חיים ילין: הוא מסכים שאני אפריע לו.

טלי פלוסקוב: רבותי, אז אני מבקשת שקט באולם.

חיים ילין: הוא מסכים שגם אני אפריע לאחמד.

טלי פלוסקוב: אוקיי, סיימנו, אני מבקשת שקט באולם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

עבדאללה אבו מערוף: – – – החייב נדרש להגיש בקשה מנומקת, הכוללת מסמכים וניירת, שמטרתה להוכיח כי פרנסתו עלולה להיפגע מהטלת ההגבלה וכי הפגיעה אינה מוצדקת.

עבדאללה אבו מערוף: הגשת בקשה זו מאלצת חייבים רבים לשכור את שירותיהם של עורכי-דין שיציגו נאמנה את טענותיהם – –

טלי פלוסקוב: שנייה, אדוני.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חיים ילין.

טלי פלוסקוב: יופי, תנהלו דיון מחוץ לאולם.

טלי פלוסקוב: כן, אדוני.

עבדאללה אבו מערוף: – – כאשר הדבר כשלעצמו מהווה נטל כספי נוסף על החייב המתקשה בתשלום חובותיו.

עבדאללה אבו מערוף: כמה הוא משלם לעורך-דין?

עבדאללה אבו מערוף: התיק הפשוט ביותר עולה 3,000 שקל.

עבדאללה אבו מערוף: אז אם לחייב יש צו – בהוצאה לפועל יש לו אולי 2,000 שקל, אולי 3,000 שקל, אולי 5,000 שקל – הוא צריך לשלם 3,000 שקל לעורך-דין כדי שאולי אולי אולי, ממש אולי, הוא יזכה שרישיון הנהיגה יישאר אצלו.

עבדאללה אבו מערוף: זאת ועוד, רבים שהם חייבים בהוצאה לפועל אינם מצליחים לבטל את ההגבלה כאמור ולכן הם נאלצים, בלית ברירה, לנהוג ללא רישיון בתוקף ולבצע עבירות, עבירות נהיגה או אחרות.

עבדאללה אבו מערוף: רוב החייבים הם מעוטי יכולת, ואינם מודעים לדרכים שהם יכולים לנקוט על מנת להסיר את ההגבלה הדרקונית, והמערכת שוב דוחפת אותם להסתבכות מיותרת בנהיגה ובעוד עבירות.

עבדאללה אבו מערוף: ואם הוא רוצה לחדש רישיון נהיגה שנשלל לפני שנתיים, אז כמובן שהוא יצטרך רישיון מחדש.

עבדאללה אבו מערוף: והרישיון מחדש, כמה כסף הוא עולה לאותו חייב?

עבדאללה אבו מערוף: גם טסט, גם תיאוריה, גם מבחן וגם ימי עבודה, וכמובן, זה מכניס אותו עוד פעם למעגל סגור של אי-פתרון.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חושבים, אני חושב, שדי בהגבלות האחרות המפורטות בסעיף 66א כדי להביא לתשלום החוב, ואין הכרח בהטלת סנקציה גורפת נוספת של הגבלת רישיון נהיגה.

עבדאללה אבו מערוף: ההגבלה הזו מיותרת, גורמת נזק רב לחייבים, ולפעמים אף מונעת את השגת המטרה, שהיא הגבייה.

עבדאללה אבו מערוף: החוב הזה מכניס שוב אנשים לעוני.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא במקרה שהעלאת הצעת התיקון – זה לא חוק, זה רק תיקון – באה ביום של הגשת דוח העוני, ומיותר לומר הרבה דברים.

עבדאללה אבו מערוף: יכול להיות שזה צירוף מקרים או, איך שאומרים, זה מן אללה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו בחוק הזה, בפסקה הזאת שבחוק, אנחנו עוד מחמירים את העוני ועוד דוחפים אנשים לעוני, שהם לא יצאו ממנו.

עבדאללה אבו מערוף: החוב הוא בסך הכול לפעמים כספי, סכומים מעטים שהם חייבים להוצאה לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: לאור האמור, ונוכח היותה של ההגבלה מלהחזיק רישיון נהיגה סנקציה דרקונית, אני מציע ומבקש לבטל אותה.

עבדאללה אבו מערוף: ואני חושב שזאת בקשה מוסרית אנושית, וזה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה; זה עניין מוסרי אנושי לעזור לאנשים.

עבדאללה אבו מערוף: ואני בטוח שלחברי הכנסת מהקואליציה בכלל אין אומץ להתנגד להצעה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין את המצב שקיים.

עבדאללה אבו מערוף: הממשלה, לצערי הרב – ועדת השרים החליטה לא לתמוך בזה, לא ברור למה, העניין הוא טכני – או מפני שההצעה באה מהאופוזיציה.

עבדאללה אבו מערוף: זה חוק אנושי לחלוטין, אני אומר.

עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת, לאור המצב הנוכחי, אני מציע שנעביר את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט ונמשיך.

יואל חסון: אתה רוצה להפוך את זה להצעה לסדר-היום?

עבדאללה אבו מערוף: הצעה לסדר-היום, כן.

יואל חסון: הצעה לסדר-היום.

חיים כץ: הממשלה מסכימה.

יואל חסון: הממשלה מסכימה.

חיים כץ: גם להעביר את זה לאן שהוא מבקש, לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יואל חסון: אנחנו נעבור להצבעה בכל זאת – לאשר להעביר את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

חיים כץ: אנחנו בעד.

יואל חסון: אמתין שתגיע למקומך.

קריאה: הם לא מרגישים טוב שהם בעד.

יואל חסון: בבקשה, הצבעה.

יואל חסון: מי שבעד להעביר לוועדה, יצביע בעד.

חיים כץ: חוק ומשפט.

יואל חסון: חוקה, חוק ומשפט.

יואל חסון: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להפוך את הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול הגבלת רישיון נהיגה), התשע"ה–2015, להצעה לסדר-היום ולהעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יואל חסון: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

טלב אבו עראר: טלב אבו עראר.

יואל חסון: אני מוסיף את חבר הכנסת טלב אבו עראר.

יואל חסון: יועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יואל חסון: [הצעת חוק פ/2283/20; נספחות.

יואל חסון: ]

יואל חסון: עוברים להמשך סדר-היום: הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשע"ו–2015, של חברי הכנסת יואב קיש, אלי כהן וישראל אייכלר.

יואל חסון: ינמק חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

חיים כץ: נקווה שלא שעה.

יואב קיש: לא, לא, אין מצב.

יואל חסון: עשר דקות עומדות לרשותך.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: לא אצטרך את עשר הדקות.

יואל חסון: מה שתרצה.

יואב קיש: סך הכול ההצעה הזו עברה פה בשבוע שעבר.

יואל חסון: זה לא נצבר לפעם הבאה, אתה יודע.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, שרים, חברי כנסת, אני פה מסיבה מאוד פשוטה.

יואב קיש: לפני שבוע הצעה דומה עברה ברוב של המליאה בקטע גם מאוד מרגש, אני חושב – איחוד בין השמאל לימין בעניין הזה.

יואב קיש: ובעצם, כשההצעה שלי, יחד עם אלי כהן ואייכלר, עלתה, זה היה באמת כדי לחזק את הקולות בתוך הקואליציה שתמכו במהלך הזה.

יואב קיש: המהלך הזה הצליח; הצלחנו באמת לייצר תמיכה.

יואב קיש: המשמעות שאנחנו כן רוצים להתייחס אליה היא שהתפיסה שלנו – קודם כול, החוק הזה כמובן יוצמד לחוק ממשלתי, בהובלתו של השר חיים כץ, שר הרווחה – אבל המשמעות היא שזה צריך להיות פרק ראשון; פרק ראשון בתמיכה ובטיפול ובעזרה לכל בעלי המוגבלויות התלויים, כל אלו שלמעשה תלויים בהורים שלהם או במשפחות שלהם ולא מצליחים להגיע לעצמאות.

יואב קיש: הפרק הראשון דן כמובן באוטיזם, ושם בפירוש יהיה מענה לכל הספקטרום, מהחלק הרך, כמובן, לחלק הקשה יותר.

יואב קיש: אני חושב שראוי שהבית הזה יתאחד לתמוך בהצעה הזו; כך הפעולות שהובלתי יחד עם חברי מהקואליציה נשאו פרי.

יואב קיש: אני רוצה רק להודות לאורלי לוי, כמובן, כראשונה שהעלתה את העניין הזה, עוד בכנסת הקודמת; לחבר הכנסת מאיר כהן, שלצערי לא נמצא פה היום, שהוביל את החוק הנוכחי; וכמובן, לידידי השר חיים כץ, שהסכים, ונאמרו לו דברי התודה והשבח כבר לפני שבוע, אז אני מצטרף אליהם.

יואב קיש: תודה רבה.

יואל חסון: תודה רבה לך, חבר הכנסת קיש.

יואל חסון: ישיב בשם הממשלה השר כץ, בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה תומכת בצירוף – בהצמדת הצעת החוק של יואב קיש לשתי הצעות החוק, של יאיר לפיד ושל אורלי לוי אבקסיס.

חיים כץ: יואב קיש, יחד עם שני חברי הכנסת האחרים, ימתין להצעת חוק ממשלתית שתוגש בהתאם.

חיים כץ: אני מבקש לתמוך.

יואל חסון: תודה רבה לך, השר כץ.

יואל חסון: אנחנו עוברים להצבעה.

יואב קיש: הצבעה אלקטרונית.

יואל חסון: בבקשה.

יואל חסון: הצבעה.

יואל חסון: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשע"ו–2015, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יואל חסון: 27 בעד, אין מתנגדים.

יואל חסון: אני מוסיף את קולה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ – בעד, אני משער, נכון?

יואל חסון: בעד, כמובן.

יואל חסון: בסדר גמור.

יואל חסון: הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות תועבר להכנה לקריאה ראשונה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יואל חסון: המשך סדר-היום: הצעת חוק לעיגון מעמדם של בתי-המשפט הצבאיים, של חברת הכנסת – – –

ענת ברקו: זה נדחה ליום רביעי הבא.

יואל חסון: אני לא מכיר את זה.

יואל חסון: זה מופיע כרגע בסדר-היום.

ענת ברקו: אני דיברתי עם נאזם.

יואל חסון: היא אומרת שזה נדחה.

יואל חסון: חברת הכנסת ברקו, אנחנו יכולים לקבל את בקשתך להעביר לשבוע הבא, אבל לא מתחייבים שזה אכן יעלה בשבוע הבא.

ענת ברקו: למה?

יואל חסון: יש מכסות ויש עניינים.

ענת ברקו: זה לא שייך למכסה.

ענת ברקו: זה עבר ועדת שרים.

יואל חסון: הנושא ירד מסדר-היום.

יואל חסון: עשרות-אלפי יחידות דיור משווקות ברחבי הארץ במסגרת מחיר למשתכן תוך הדרת החרדים

יואל חסון: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום.

יואל חסון: הצעה לסדר-היום מס' 1894 בנושא: עשרות-אלפי יחידות דיור משווקות ברחבי הארץ במסגרת מחיר למשתכן תוך הדרת החרדים.

יואל חסון: חבר הכנסת מרגי, יש לך הצעה לסדר-היום שעולה כעת.

יואל חסון: עשר דקות, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני, אני לא אנצל את עשר הדקות.

יואל חסון: אנחנו רחוקים מזמן הדלקת הנרות, אז אתה יכול.

יעקב מרגי: לא, יש דברים שהם – אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, זכינו והממשלה הזאת ומשרד הבינוי והשיכון, יחד עם משרד האוצר, מקדמים פרויקטים רבים בתחום הדיור במגמה להתמודד עם הצרכים, עם צורכי השוק, וכולנו תקווה שיבוא היום שהמהלכים של הממשלה יקדימו את כוחות השוק.

יעקב מרגי: כי התחושה היא שבשנים האחרונות, ככל שהממשלה עושה יותר, יש מי מכוחות השוק שבולם זאת ולא – – –

יואל חסון: חברי הכנסת מרגלית, רוזנטל, יחימוביץ, שומעים אתכם ממש, אז – – –

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, בעשור האחרון, כבר מ-2009, ממשלות ישראל משקיעות מאמצים רבים, נקרא לזה, בהרגעת שוק הדיור, במיתון העליות, בהדבקת הפער בין ההיצע לביקוש.

יעקב מרגי: והתחושה היא שיש בכוחות השוק מי שפועלים, שכנראה עושים הכול – וטוב להם שכך – כדי שמחירי הדירות לא ירדו.

יעקב מרגי: והנה, בתקופה האחרונה הממשלה הוציאה מכרזים רבים במסגרת מחיר למשתכן, וכולי תקווה – הייתי רוצה לשמוע את השר, כי עולה החשש שבתכנון ובפיזור של אותם פרויקטים במסגרת מחיר למשתכן לא מובאים בחשבון פרמטרים וצרכים שמאפיינים אוכלוסיות שונות בחברה הישראלית, וביניהן החברה הערבית והחברה החרדית.

יעקב מרגי: ידוע שצורכי הדייר החרדי הם קצת קצת שונים, וכנ"ל גם במגזר הערבי, והיינו מצפים שהפיזור של אותם מכרזים רבים של מחיר למשתכן יענה על צרכים של אוכלוסיות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: אין ספק שאופי הפרויקטים – גובהם, גודלם, צפיפותם – לא נותן תחושה שיש מענה על הצרכים של אוכלוסיות אלו, ולכן הוגשה – וזה מקומה של ההצעה הנוכחית לסדר-היום; אני מקווה שזה לא בא – כפי שנערכה כותרת ההצעה לסדר-היום – מתוך רצון להדרה.

יעקב מרגי: ההערכה שלי שזה בא אולי מתוך חוסר תשומת לב או אילוץ של לוחות זמנים, אבל לי אין ספק שזה לא בא מרצון של הדרה של אוכלוסייה כזו או אחרת.

יעקב מרגי: בהצעה הזאת לסדר-היום אני רוצה – כבוד השר לא שמע אותי.

יעקב מרגי: התחלתי בברכה.

יואב גלנט: שמעתי בטלוויזיה ועליתי, אבל אני מוכן לשמוע עוד פעם.

יעקב מרגי: התחלתי בברכה ואמרתי: זכינו שהממשלה הזאת מאיצה תהליכים, ובעשור האחרון, ובמיוחד מ-2009, אנחנו מנסים להרגיע את שוק הדירות.

יעקב מרגי: ממשלות ישראל הקודמות, והנוכחית במיוחד, מנסות להרגיע את הלהט בשוק הדירות ולהביא להדבקת הפער בין ההיצע לביקוש, הורדת מחירים, ויש תחושה שיש מי מכוחות השוק שכנראה נאבק בגלים האלה.

יעקב מרגי: אני מקווה שמלאכת ה' בידכם תצלח, ואכן בקדנציה הזאת נראה שינויים.

יעקב מרגי: כולנו רוצים לברך על המוגמר, שנראה שגם הפערים בין ההיצע לביקוש צומצמו וכן גובה מחירי הדיור יהיה מציאותי לשוק המקומי ולצרכים של החברה הישראלית.

יעקב מרגי: עלה נושא אחר שדיברתי עליו – בזה אני אסיים, אני לא רוצה להאריך – וזה האופי של אוכלוסיות: האם בפריסה של פרויקטים במחיר למשתכן הובאו בחשבון גם פרמטרים שמתאימים לציבור החרדי.

יעקב מרגי: ידוע שבניינים רבי-קומות וסוגי בנייה כאלה ואחרים לא מתאימים לציבור החרדי, והייתי רוצה באמת לשמוע שאכן בתוכניות הובאו בחשבון הצרכים של החברה החרדית, שהן מתאימות לאופי של המגורים ותנאי המגורים של החברה החרדית.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יואל חסון: תודה רבה לך, חבר הכנסת מרגי.

יואל חסון: שר הבינוי והשיכון, בבקשה, ישיב.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת מרגי, ראשית, אני שמח על השאלה.

יואב גלנט: לנוכח האמירות, ראשית עשינו בדיקה של הדברים.

יואב גלנט: אבל לפני שאני מגיב באופן פרטני, אני רוצה לומר מהי המדיניות.

יואב גלנט: המדיניות של משרד הבינוי והשיכון בכל מה שכרוך בבנייה לאוכלוסיות שונות היא מדיניות של שוויון.

יואב גלנט: הדבר הזה נובע קודם כול מתוך תפיסת עולם, והדבר השני – מתוך העקרונות שעליהם הושתתה מדינת ישראל: מדינת ישראל – במגילת העצמאות רשום – תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין, ובוודאי לא תפיסת עולם כזאת או אחרת, ותבטיח חופש דת, חופש מצפון, לשון, חינוך ותרבות, ואני ממשיך לכל היתר.

יואב גלנט: ולכן, התחזית שלנו היא תחזית פשוטה, והיא אומרת שאנחנו נזדקק ליותר ממיליון דירות ב-20 השנים הקרובות, ומתוכן סדר גודל של כ-20% יצטרך ללכת לאוכלוסייה החרדית בתוקף הצפי להתפתחות הדמוגרפית בתוך האוכלוסייה החרדית.

יואב גלנט: ולכן, מאחר שאנחנו יודעים שהאוכלוסיות במדינת ישראל אוהבות לפגוש האחת את השנייה במרכזי הקניות, במרכזי הספורט, הבילוי, בביקורים הדדיים, אבל לחיות כל אחת בתוך קהילתה, בהתאם לאורח החיים שלה, אנחנו מנסים להתאים את עצמנו לעניין הזה.

יואב גלנט: את תוכנית מחיר למשתכן אנחנו למעשה מייעדים, ללא הבדל קריטריונים וללא הבדל תפיסה, לכל שכבות האוכלוסייה.

יואב גלנט: יש רק קריטריון אחד: מי שאין לו דירה; אם זה זוג נשוי – בכל גיל, ואם זה אינו זוג נשוי – מעל גיל 35 לרווק או רווקה.

יואב גלנט: זה מה שאנחנו עושים.

יואב גלנט: זה נכון ליהודים ולערבים, לחרדים, חילונים, דתיים וכדומה.

יואב גלנט: תוכנית בניין העיר, דרך אגב, שאיננה מסורה ממש באופן ישיר לפיקוח הדוק שלנו, כי יש לה מעמד מעין עצמאי ברשויות התכנון, ובצדק מסוים, הרבה מאוד פעמים עושה את הדיפרנציאציה המתאימה על מנת להוביל או לסייע ברעיונות שלה לאיזה סוג אוכלוסייה הדברים מיועדים.

יואב גלנט: האוכלוסייה החרדית היטיבה לאורך השנים לעסוק בזה, ואגב, הנושא הזה גם עבר מבחנים של ועדות, של בתי-משפט ושל בג"צים שהוגשו, אוכלוסייה נגד אוכלוסייה, ובסופו של דבר הסימון הזה הוא סימון שכולם קוראים אותו בשטח.

יואב גלנט: לגבי השאלה, אני רוצה ליידע אותך – יושב פה גם חברי השר לוין, שהיה פעיל בעניין הזה – שבבית-שמש התנהל מאבק גדול בקשר לעתיד אלפי יחידות דיור שאמורות להיות משווקות במסגרת מחיר למשתכן בשנים 2015 ו-2016.

יואב גלנט: כתוצאה מהפנייה של חברים אלי, גם מהציבור החרדי, גם ממפלגת העבודה, גם מהליכוד, שכולם עסקו בעניין הזה, נכנסתי בעובי הקורה.

יואב גלנט: ישבתי בבית-שמש, פגשתי את ראש העיר, את אנשי התכנון שלו, ישבתי עם מנהיגי הציבור החרדי במקומות שונים, כולל עם חלק מהשרים וחברי הכנסת כאן בכנסת, ובסופו של עניין הלכנו גם לעיר, ישבנו עם האנשים, ואני חושב שיש לנו בשורה בעניין הזה, כי יש לנו כבר הסכמים בראשי תיבות, שבגדול אומרים שבתוך סדר גודל של 8,000 יחידות דיור שיסופקו עד סוף השנה הבאה בבית-שמש, כמחצית ילכו לאוכלוסייה החרדית ומחצית לאוכלוסייה החילונית, לפי בקשת מועצת העיר וראש העיר שיושב בראש התהליך הזה, והייתי אומר חיבק אל לבו את האוכלוסייה החילונית על מנת לאפשר לה את קיום חייה בדרך שהיא רוצה, ואנחנו נמצא את נתיבי התנועה המתאימים וכן הלאה.

יואב גלנט: זו דוגמה אחת, ואולי הבולטת ביותר, ועד סוף השנה הזאת אנחנו נחתום את ההסכמים האלה ונצא לשיווק.

יואב גלנט: ואנחנו יודעים שהעיר בית-שמש מנקזת אוכלוסייה רבה – חלקה הגדול חרדית מירושלים, שלא מוצאת מענה, לא בירושלים ובנותיה, גם לא במעלה-אדומים, וחלק אפילו מגיעים ממקומות במערב, מבני-ברק, מקריית-יערים וממקומות אחרים.

יואב גלנט: אנחנו נבנה סדרי גודל – נוציא לשיווק 436 יחידות דיור ברמת-שלמה בירושלים, וההערכה היא שהן ילכו לציבור החרדי; 219 יחידות דיור בשכונת אחיסמך בלוד; 538 יחידות דיור, כנראה, בשכונת הר-יונה ג', בהשקעות מאוד גדולות – שם עלויות הפיתוח הן מאות-אלפי שקלים ליחידת קרקע כתוצאה מהשיפועים הגדולים, אופי הקרקע.

יואב גלנט: אני הייתי במקום, הסתכלתי, בדקתי, ואנחנו ממשיכים עם העניין הזה.

יואב גלנט: אני נותן את הדברים האלה כדוגמאות.

יואב גלנט: זה לא דבר שנעשה תמיד ובאופן אוטומטי.

יואב גלנט: מאחורי האמירה "שוויון לכולם" יש ביצוע ומעשים.

יואב גלנט: אינני אומר שזה מספיק, יש לנו בעיות בכולם, אבל אנחנו מניחים את היסודות.

יואב גלנט: אני הייתי לפני שלושה שבועות בחצור-הגלילית ביחד עם שר הבריאות וראיתי מה הוא עשה שם עם האוכלוסייה החרדית, על מנת ללמוד ולראות אם אפשר להעתיק את זה בשכונות נוספות גם שם.

יואב גלנט: זה עוד לא נכנס לפסי ביצוע.

יואב גלנט: הנושא עומד באותה עדיפות כמו בכל מקום.

יואב גלנט: יעידו על זה ראשי הערים החרדיות שהייתי אצלם: מודיעין-עילית, אלעד, קריית-יערים, בית-שמש – בכל המקומות האלה כבר ביקרתי פיזית וישבתי עם ראשי הערים ועם המועצות שלהם ביחד עם הצוות המקצועי על מנת לקדם את הדברים.

יואב גלנט: אני לא יודע אם אני יכול לומר "תנוח דעתך", אבל אני יכול לומר שיש למה לצפות, ואנחנו נעבוד בצורה משותפת על הדברים, וכך יהיה גם לגבי אוכלוסיות אחרות.

יואב גלנט: תודה רבה.

יואל חסון: תודה לך, השר גלנט.

יואל חסון: הבעת דעה של חבר הכנסת חנין, בבקשה.

יעקב מרגי: אני מסתפק.

יואל חסון: מסתפק בהודעת השר?

יעקב מרגי: תן לו, תן לו – – – בבקשה.

יואל חסון: יכולת להגיד את זה אחרי.

יעקב מרגי: לכן מייד – – –

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, שמחתי לשמוע את דבריך בנושא של ההצעה לסדר-היום.

דב חנין: אכן יש איזו רוח רעה שנושבת בארץ של אפליה והדרה בדיור, ויש לנו מקרים כאלה כבר בכל הארץ; שומעים על אפליה נגד ציבור חרדי, ושומעים על אפליה נגד יוצאי אתיופיה, ושומעים על אפליית מזרחיים ופרסומים שמציעים אזורים שאין בהם מזרחיים או פרויקטים של דיור שאין בהם מזרחיים, וכמובן יש אפליית ערבים.

דב חנין: אדוני השר, הכלים של המדינה להתמודד עם התופעות האלה לא מספקים, ולכן אני מביא ביום ראשון הקרוב בפני ועדת השרים לענייני חקיקה הצעת חוק שקובעת איסור אפליה בדיור, כדי לגרום לכך שתהיה בישראל נורמה שאומרת שאתה לא יכול להגיד לבן-אדם: אתה לא תוכל לגור כאן

דב חנין: כי אתה יוצא אתיופיה, כי אתה מזרחי, כי אתה ערבי, כי אתה הומו, כי אתה בעל מוגבלויות.

דב חנין: הדבר הזה ייאסר בחוק.

דב חנין: אני קורא לך, אדוני השר, ולשר לוין שנמצא פה ליד שולחן הממשלה, יחד אתך, לתמוך בהצעת החוק הזו ולהתחיל מאבק רציני נגד התופעה החמורה והמסוכנת הזאת.

דב חנין: תודה.

יואל חסון: תודה רבה לך, חבר הכנסת דב חנין.

יואל חסון: המציע הסתפק בהודעת השר.

יואל חסון: נעבור עכשיו להודעת סגן מזכירת הכנסת.

יואל חסון: בבקשה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטות ועדת הכספים בדבר הצווים האלה: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 11), התשע"ה–2015; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון והוראת שעה), התשע"ה–2015; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 15), התשע"ה–2015; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 12), התשע"ה–2015; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 16 והוראת שעה מס' 13), התשע"ה–2015.

נאזם בדר: תודה.

יואל חסון: תודה רבה לך, אדוני סגן מזכירת הכנסת.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יואל חסון: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ב' בטבת התשע"ו, 14 בדצמבר 2015, בשעה 16:00.

יואל חסון: ישיבת הכנסת נעולה.