ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 61, 2015-11-10 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ח בחשוון התשע"ו, 10 בנובמבר 2015.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה לזכויות הילד בעקבות דיון מהיר בהצעה של חבר הכנסת אורי מקלב בנושא: מעטפת ביטחונית יעילה במעונות יום.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה כדי שתוכלו להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהיר בהלול יפתח היום את הנאומים בני דקה.

זוהיר בהלול: זה תקדים עולמי.

רויטל סויד: הוא אמר שהוא תמיד לוחץ ראשון ומקבל אחרון.

יולי יואל אדלשטיין: תשמע, לפי תורת ההסתברות באיזשהו שלב היית מגיע לזה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, אני מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: שלא תקבל התקף לב מרוב הפתעה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני אף פעם לא הייתי שני.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, בעודי חוגג את הרגע המרנין הזה בקריירה האישית שלי, לדבר ראשון בנאומים בני דקה, אני מצר מאוד על המציאות שבה אנחנו חיים, מכיוון שרק היום אנחנו התוודענו לעוד נתונים שאמורים להדיר שינה מעיני לא מעט אנשים, ובעיקר של דיירי המקום הזה.

זוהיר בהלול: המכון הישראלי לדמוקרטיה פרסם את הדוח השנתי שלו, או הדוח המחזורי שלו, ובו נתון שאמור לזעזע את אמות הספים של החברה בישראל, אם בכלל עדיין ברבדים מסוימים בחברה הזאת הערכים הקיומיים והנשגבים מלבלבים ומבעבעים.

זוהיר בהלול: 37% מקרב האוכלוסייה בישראל מצדדים בטרנספר של האוכלוסייה הערבית ממדינת ישראל.

זוהיר בהלול: משמע, החברה הישראלית הפכה להיות אולי אחת מהחברות הגזעניות ביותר בעולם המודרני.

זוהיר בהלול: האם אין זו סיבה להדיר שינה מעינינו ולהחסיר פעימה מלבותינו?

זוהיר בהלול: אני חושב שהבניין הזה אמור להפיץ רוח של פיוס, ולאו דווקא רוח של הדרה.

זוהיר בהלול: אני קורא לכל חברי הכנסת: חברותי וחברי, תנסו להציל את הדורות הבאים, כי אם נמשיך במגמה הגזענית הזאת, שמפרידה ובוקעת את היחסים בין ערבים לבין יהודים עד כדי כך שמדברים על טרנספר בחוצות העיר ובכיכרות המרכזיות בערי ישראל, אנחנו בעצם מכלים כל סיכוי לדורות הבאים לחיות בצלם אנוש.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, עמדת באתגר.

יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו אתגר נוסף, לחברת הכנסת ענת ברקו, לא זכור לי שהיא אי-פעם הייתה שנייה בדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה ידבר חבר הכנסת איציק שמולי.

ענת ברקו: תודה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא לכם מכתב שכתבתי להולנדים: הולנדים יקרים, מה מצאתם אתם בחברת הכנסת זועבי שהזמנתם אותה לשאת דברים בעצרת לציון "ליל הבדולח", שהיה יריית הפתיחה לשנים של רצח חסר תקדים באופיו, בהיקפו ובאכזריותו של העם היהודי?

ענת ברקו: כ-75% מיהודי הולנד נכחדו בשואה האיומה הזאת, שגבתה 6 מיליון קורבנות מהעם היהודי.

ענת ברקו: מה מצאתם דווקא בה, מכל 120 חברי הכנסת, ולמה היא הייתה צריכה לשאת דברים באירוע שכזה?

ענת ברקו: ייתכן שהיא מסמלת את מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית, הנותנת לאזרחיה, ובכללם לחברת הכנסת זועבי, שוויון זכויות?

ענת ברקו: הנה, כבת למיעוט הערבי היא חובשת את ספסלי הפרלמנט הישראלי ומעידה כאלף עדים שישראל אינה הדמון שאויביה מנסים לצייר, והיא בכללם, ובטח לא מדינת אפרטהייד.

ענת ברקו: אך לא הפגנתם רגישות; כשמציינים את "ליל הבדולח", זהו אירוע שבו צריך לשוב ולבקש את סליחתו של העם היהודי שנטבח, ולציין את העובדה כי האוד המוצל מאש הגיע לארץ אבותיו והקים על בסיס החלטת האו"ם מדינה ליהודים, מדינה לתפארת – מדינת ישראל, שממנה לא יוצאים אלפי פליטים לבקש מזור ומרפא מהאירופים.

ענת ברקו: לא הפגנתם רגישות.

ענת ברקו: לא הכרתם את פועלה של חברת הכנסת זועבי לפילוג, לשנאה, לתמיכה בפעילות טרור, לשפיכות דמים – במשטים, בקריאה לאינתיפאדות – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ענת ברקו: – – וגם בחוסר הכרה בסמלים של המדינה.

ענת ברקו: עלילות הדם מ"ליל הבדולח" הן אותן עלילות דם שהיא מביאה גם עמה.

ענת ברקו: אסיים בכך, ואולי אומר – אדוני, רק דקה אחת – שחברת הכנסת זועבי ומי שהיא מייצגת, אם היו לוקחים ולו מעט, פרומיל, ממה שהיא מצפה מהישראלים, מההתנהגות שהיא מטיפה לה, הסכסוך עם הפלסטינים היה מגיע אל פתרונו ואולי בכלל לא היה פורץ; רק קצת מהדברים הללו.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ענת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, חבר הכנסת איציק שמולי, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני, חברת הכנסת ברקו, מצטרף לגינוי של האמירה של חברת הכנסת זועבי, אבל כשמגנים הסתה, אלימות וגזענות צריך לגנות אותם בכל הצדדים.

איציק שמולי: והיום היה אירוע חמור מאוד בוועדת הפנים של הכנסת.

איציק שמולי: ועדת הפנים הפכה למגרש הפרטי של ארגון להב"ה והעומד בראשו, שמפיץ דברי הסתה ובלע ברחובות ירושלים; שרודף אחרי מיעוטים וזוגות חד-מיניים; שמטיל אימה ופחד וטרור על אוכלוסיות שלמות; שמעניק בירושלים תעודות כשרות לעסקים שהם נקיים מערבים, ועם כל זה, לנוכח כל הרקורד הזה, מצאה לנכון ועדת הפנים להזמין אותו היום לדיון, במחיר זה – בידיעה שנציגי משרד המשפטים, נציגי הפרקליטות, לא יוכלו לשבת בוועדת הפנים באותו רגע בגלל ההליכים שמתנהלים נגד הבן-אדם הזה.

איציק שמולי: ואני חושב שזה רגע של שפל גדול מאוד.

איציק שמולי: כנסת ישראל לא צריכה לשמש בית, היא לא צריכה לתת פתח, לאנשים מהסוג הזה.

איציק שמולי: יש טרור יהודי, והיום הוא הגיע במלוא תפארתו לוועדת הפנים של הכנסת, וזה שפל מסוג חדש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איציק שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, תרשה לי לדחות בשאט נפש את דברי ההסתה של חברת הכנסת ברקו.

ג'מאל זחאלקה: הם אפילו לא ראויים לשום תשובה, כי לא היה לה שום ארגומנט חוץ מהסתה.

ג'מאל זחאלקה: אני פונה לחברי הליכוד, שלא יבחרו חברי כנסת כאלה, שיבחרו חברי כנסת קצת יותר אינטליגנטים וקצת יותר ראויים, שישרתו באמת את הציבור – יחשבו על בעיות הכלכלה, בעיית התחבורה – –

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – בעיות הביוב, בעיות החינוך, ולא יתעסקו בהסתה כל הזמן.

קריאה: איזו הסתה – – –

ג'מאל זחאלקה: יש חברי כנסת שאין להם מה לעשות.

קריאה: – – –

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: אין להם מה לעשות – – –

אורן אסף חזן: אתה מסית – – –

קריאות: – – –

ג'מאל זחאלקה: אין להם מה לעשות בכנסת חוץ מלהסית נגד חברי הכנסת הערבים.

ג'מאל זחאלקה: תפסיקו כבר.

ג'מאל זחאלקה: נמאסתם.

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: זה מגיע, אני לא יודע לאיזה נומך אתם יורדים.

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: בבקשה, אם יש לכם טיעונים אינטליגנטיים, תביאו אותם, נתווכח – –

קריאה: – – –

עודד פורר: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – ארגומנט מול ארגומנט, נעשה דיבייט רציני.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש – – –

ג'מאל זחאלקה: יהיה ויכוח אמיתי, ולא דברי הסתה בזויים – –

אורן אסף חזן: אתה משווה את ישראל לנאצים?

ג'מאל זחאלקה: – – שאין להם – – –

אורן אסף חזן: אתה משווה?

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע.

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות מבחני אינטליגנציה לפני שנכנסים לכנסת.

אורן אסף חזן: – – –

ג'מאל זחאלקה: כמה מחברי הכנסת לא היו נכנסים בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה היום להתקבל לעבודה – –

אורן אסף חזן: אתה הראשון שלא צריך להיות פה.

ג'מאל זחאלקה: – – בכל מקום עושים לך בחינה פסיכוטכנית – –

אורן אסף חזן: אתה הראשון שלא צריך להיות פה.

ג'מאל זחאלקה: – – של – אפילו בחינה של שפיות.

אורן אסף חזן: – – – לדבר – – –

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת חזן, אם הייתה בחינה של שפיות – –

אורן אסף חזן: – – –

קריאה: – – –

ג'מאל זחאלקה: – – בכניסה לכנסת, אני לא יודע אם אתה ואחרים היו נכנסים.

אורן אסף חזן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.

נורית קורן: מזל שאתה לא יושב בוועדת הבחירות.

אורן אסף חזן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שפגיעה אישית בחבר כנסת זה דבר מיותר לגמרי במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, תודה, ואני – למי נתתי זכות דיבור?

יולי יואל אדלשטיין: לא נתתי זכות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: אני נותן זכות דיבור לחבר הכנסת יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס למחאת הגז וליחסה של המשטרה אל פעילי המחאה, ואני רוצה להתחיל ולומר שהשר לביטחון פנים, גלעד ארדן, קצת מיתמם; יחסה של משטרת ישראל כלפי פעילי מחאת הגז מעלה את הרושם שהיא פועלת על-פי רוח המפקד – ראש הממשלה נתניהו, שמבקש לקדם את מתווה הגז על חשבון האינטרסים של אזרחי מדינת ישראל.

יוסי יונה: הזכות להפגין, בתיאום עם משטרת ישראל, היא זכות יסוד בחברה דמוקרטית.

יוסי יונה: פגיעה בזכות זו מאיימת לכרסם ביסודות הדמוקרטיים שלנו ולדחוק אותנו אל עבר קהילת המדינות הטוטליטריות.

יוסי יונה: המעצר של פעילי מאבק הגז ועיכובם לחקירה יוצרים תחושה כבדה שהדבר נועד למנוע מהם לממש את זכותם הבסיסית למחות בדרכים דמוקרטיות נגד מדיניותה של הממשלה בנושא הגז.

יוסי יונה: משטרת ישראל הוכיחה בעבר ומוכיחה בהווה את יכולתה לפעול באופן עצמאי וללא תלות באינטרסים צרים של פוליטיקאים.

יוסי יונה: היא נדרשת לעשות זאת גם הפעם.

יוסי יונה: אסור שייווצר רושם בציבור שמשטרת ישראל פועלת, כפי שטוענים פעילי המאבק בגז, בהנחיית הממשלה כדי להשתיק את מאבקם.

יוסי יונה: טוב תעשה המשטרה אם תבטל את צעדי המנע שהיא נוקטת נגד המחאה ותאפשר את המשך קיומה.

יוסי יונה: זו זכותו הבסיסית של הציבור בחברה דמוקרטית.

יוסי יונה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

מיקי לוי: – – – לקחת את זה הפוך.

מיקי לוי: שמע, המשטרה – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי יונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בן צור – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי ראש העיר אילת מר מאיר יצחק הלוי וחברי מועצה נכבדים, ראשית, ברצוני לברך את יושב-ראש הכנסת על ההכרה ביום אילת במשכן הכנסת.

יואב בן צור: ביום זה דנה הכנסת על ועדותיה השונות בכל האמצעים לקידומה, פיתוחה וביסוסה בנושאים רבים ומגוונים: הפיכת אילת למרכז בין-לאומי למדעי הים, הקמת בית-אבות, קידום ופיתוח בית-החולים יוספטל, הרחבת חוק אזור סחר חופשי, מענקי איזון, פיתוח עסקי וגיוון מקורות תעסוקה.

יואב בן צור: אין לי ספק כי כעת, עם הרחבת סמכויותיו של כבוד השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, הרב אריה דרעי, יהיה אפשר לקדם תוכניות אלו ביתר שאת.

יואב בן צור: העיר אילת, אשר שוחררה במלחמת העצמאות, שימשה תחילה בעיקר כמחנה צבאי, אך כעבור כחמש שנים, משנת 1952, החלה לקיים אורח חיים אזרחי וזכתה לתנופת בנייה והתחדשות, ממש יחד ובד בבד עם מבצע "קדש", מבצע צבאי אשר למרבה הפלא הוא אשר נתן לעיר אילת תנופה, תנופת בנייה ותקומה, והיא החלה מתפתחת, הן בתור מועצה מקומית – הן הנמל שבה והן ניצול יתרונה התיירותי.

יואב בן צור: בהחלט אפשר לומר שסיפורה של העיר אילת הוא סיפורו של עמנו, שעליו נאמר: "ואמר לך בדמיך חיי ואמר לך בדמיך חיי".

יואב בן צור: אין לנו ספק שההתפתחות המואצת, קליטת העלייה שבעיר, מוסדות החינוך שבה, יעידו כאלף עדים על נחיצות ההשקעה בעיר זו, ואין לי ספק שהיום הזה יוסיף לעיר אילת ולכנסת כולה דברים טובים ומגוונים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יואב בן צור.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מרב מיכאלי – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מיקי לוי.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חברי, חברותי חברות הכנסת, אני לא יודעת מי החליט או החליטה לעשות יום מיוחד בכנסת לאילת, אבל יש בזה משהו ממש משמח.

מרב מיכאלי: רק המחשבה על אילת, אני חושבת שזה דבר כזה לכל הישראליות והישראלים.

מרב מיכאלי: כן, יש המון ערים נפלאות במדינת ישראל, ולכל אחת מהן תכונותיה התרומיות שלה, אבל אילת, יש בה איזה משהו ייחודי.

מרב מיכאלי: את רק מגיעה לאילת, לא משנה אם באוטו, או במטוס – את רק נוחתת, יש איזו אנחת רווחה כזאת.

מרב מיכאלי: נכון?

מרב מיכאלי: יש איזה אוויר.

מרב מיכאלי: הוא חם מאוד, אבל הוא פתוח יותר.

מרב מיכאלי: וגם הציבור, גם התושבות והתושבים באילת, זה משפיע עליהם; הן מאירות פנים.

מרב מיכאלי: מסבירי ומסבירות פנים.

מרב מיכאלי: לא יודעת אם זו התיירות עשתה להם את זה, או שבגלל הסברת הפנים הן נהיו כאלה תיירותיות.

מרב מיכאלי: אבל עדיין, אדוני היושב-ראש, עדיין צריך להגיד שאילת היא, היא רק, כמו שהיו אומרות ואומרים לנו בבית-הספר: הפוטנציאל.

מרב מיכאלי: הפוטנציאל.

מרב מיכאלי: כמה פוטנציאל.

מרב מיכאלי: וזאת חובה של מדינת ישראל, חובתה של הממשלה, להשקיע באילת, בשביל להפוך אותה להיות עוד יותרת זוהרת, עוד יותר פנינה.

מרב מיכאלי: להביא אליה ציבור מכל רחבי העולם, בהמוניהם ממש.

מרב מיכאלי: ולא פחות מזה, להביא אליה ידע.

מרב מיכאלי: כי בכל היופי והשמחה והאוויר, ידע הוא כוח לא רק ברמה האישית; הוא כוח לכל מקום שיש בו מצבור.

מרב מיכאלי: באילת יש פוטנציאל למחקר ימי יוצא מן הכלל, יש פוטנציאל לאקדמיה פורחת ומשגשגת.

מרב מיכאלי: זה הזמן לאפשר לה לפרוח.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי לא השתתפתי היום בישיבת ועדת הפנים של הכנסת.

מיקי לוי: מהמעט שצפיתי בערוץ 99, אנחנו, כולנו, יכולים להתבייש שראש להב"ה, גופשטיין, פאשיסט וגזען, מוזמן לכנסת כאשר חקירה פלילית נפתחת נגדו.

מיקי לוי: הגדיל לעשות היושב-ראש הזמני של הוועדה, חבר הכנסת סמוטריץ, שהוציא חבר כנסת מהוועדה שאליו גופשטיין פנה וכינה אותו "מחבל".

מיקי לוי: יתבייש היושב-ראש הזמני.

מיקי לוי: אותו חבר כנסת שהוביל את מצעד הבהמות יושב בינינו, וצריך לחשוב מי הוא מה.

מיקי לוי: ראוי שהיועץ המשפטי לממשלה יבחן בהקדם ויקבל החלטה של הוצאת תנועת להב"ה מחוץ לחוק.

מיקי לוי: תנועת להב"ה היא תנועה אלימה שמפעילה טרור במרכז העיר ירושלים, מפרה את החוק ואת הסדר הציבורי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, היום, כפי שאמרו לפני, התפרסם מדד הדמוקרטיה 2015, ולפי המדד הזה, בעצם יש מגמות מאוד ברורות.

עאידה תומא סלימאן: המגמה הראשונה שבולטת היא העובדה – כרסום באמון הציבור במוסדות של המדינה.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר הכנסת, הבית הזה, קיבל רק אמון של 35% מהציבור, באופן כללי, והממשלה – 36%, המשטרה – 42% – זה מסמל בעיני גישה או מגמה שצריכה להדליק נורה מאוד אדומה בפנינו, אנחנו, נבחרי הציבור שיושבים פה.

עאידה תומא סלימאן: אבל הייתה עוד מגמה.

עאידה תומא סלימאן: בשאלות שנשאלו בעניין היחסים בין יהודים וערבים בלטו התוצאות שאמורות לגרום לנו להזדעק, במצב הזה, של מגמות גזעניות כלפי האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: במקביל, האוכלוסייה הערבית דווקא ביטאה עמדות – נכון, פוליטיות, אבל בעיקר אין בהן גישות גזעניות.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, אם לוקחים אחד פלוס שניים, יוצא בבירור שיש כרסום בדמוקרטיה.

עאידה תומא סלימאן: מוסיפים לזה את ההסתה שנמשכת מתוך הבית הזה, שיש אנשים שבעצם קל להם להסית נגד חברי הכנסת הערבים על עמדות פוליטיות שהם מבטאים ועל תיאור מצב שהנה, מדד הדמוקרטיה מתאר ומזהיר מהמצב הזה – במקום זה, להשתתק כשאחד גזען, פושע, מוזמן לכנסת, מתלהם, עושה חגיגה בוועדת הפנים ומקבל את הבמה.

עאידה תומא סלימאן: זה מצב שאומר שאנחנו נמצאים בסכנה אמיתית, וכדאי מאוד שנתחיל להתנהג קצת, קצת, באחריות כלפי הציבור שבוחר בנו, נתחיל לרסן את עצמנו כאשר אנחנו מתבטאים, ונחשוב יותר איך אפשר לצאת מהמצב הזה, ולחזור לאט-לאט לבנות את הדמוקרטיה, שאנחנו חושבים שקיימת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמנואל טרכנטנברג – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת נורית קורן.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אנחנו מציינים את יום אילת היום, וזה יום חג לעיר ולנו בכנסת.

מנואל טרכטנברג: אנחנו חושבים על אילת כעיר תיירותית, כפנינה תיירותית, אבל מה שפחות ידוע בציבור הוא שיש באילת משאבים אקדמיים ומחקריים ממדרגה ראשונה, וכל העולם רוצה להשתתף ולבוא לשם כדי לחקור.

מנואל טרכטנברג: יש תוכנית מוכנה להקים שם מרכז בין-לאומי לחקר הימים וחקר האוקיאנוסים, על בסיס המרכז שכבר קיים שם.

מנואל טרכטנברג: יש מי שמוכן לתרום לזה כספים לא מעטים.

מנואל טרכטנברג: אבל ממשלת ישראל, עד היום, אחרי כמה שנים של פעילות בתחום הזה, לא השכילה לקבל החלטה חד-משמעית להוציא את התוכנית הזאת לפועל.

מנואל טרכטנברג: מדובר על השקעה ממשלתית לא גדולה, של כ-50 מיליון שקל, שעשויים לשנות את המציאות שם לחלוטין, וכאמור, להפוך את אילת למרכז שיבואו אליו מאוניברסיטאות וממרכזי מחקר אחרים בעולם.

מנואל טרכטנברג: אני קורא לממשלה לקבל החלטה על תוכנית לאומית כזאת, ולהקצות לזה בהקדם האפשרי את התקציב שיהפוך את אילת למרכז עולמי.

מנואל טרכטנברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נורית קורן – בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת תמר זנדברג.

נורית קורן: תודה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול צוין יום מבצע "קדש", ואני ייצגתי את הכנסת והנחתי את הזר בהר-הרצל.

נורית קורן: במבצע "קדש" בעצם שוחררו סיני, וגם מפרץ אילת והעיר אילת; יצא צירוף מקרים כזה שיום אילת והיום שציינו את מבצע "קדש" הם יום אחרי יום.

נורית קורן: אני חושבת שצריך לדאוג לעיר אילת, ואני קוראת מכאן לשר התחבורה שלא לסגור את שדה-דב, לספק לכל תושבי אילת שירותים בשדה-דב, ולדאוג לחלופה, כדי שהם יוכלו לנוע בצורה הטובה ביותר למרכז הארץ, וגם למשרד הבריאות ולשר הבריאות ליצמן – להפוך את בית-החולים למרכז מרפא שייתן גם לתושבים וגם לתיירים טיפול רפואי, והכול כדי שאילת תשגשג.

נורית קורן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קורן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תמר זנדברג.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אילת שוחררה שש שנים לפני מבצע "קדש" – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן.

דוד ביטן: – – –

נורית קורן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה; איננה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רויטל סויד – בבקשה, גברתי.

דוד ביטן: היית אומר בית-ספר – – –

מאיר כהן: – – –

רויטל סויד: היום אנחנו קודם כול מציינים כמובן את היום המיוחד לאילת; אדוני ראש העיר מאיר, נעים פה לראות את כולם.

רויטל סויד: לצד הדיונים האלה התקיימו היום שני דיונים שכחוט השני עברה בהם סכנה, סכנה גדולה מאוד – סכנה גדולה מאוד לדמוקרטיה.

רויטל סויד: אחד היה בשדולה שאני וחברתי חברת הכנסת קארין אלהרר עומדות בראשה, השדולה לביצור מעמדו של שלטון החוק, שבה כינסנו כינוס חירום לנוכח העובדה שבית-המשפט העליון נתון להתקפות קשות מאוד ומסיתות מבית-המחוקקים, בשם הדמוקרטיה, ובעצם נגד הדמוקרטיה.

רויטל סויד: חברי כנסת רבים הגיעו, תמכו, הביעו, וגם מהקואליציה הייתה חברת כנסת אחת נציגה, חברת הכנסת מירב בן ארי, ותודה רבה לך על זה.

רויטל סויד: במקביל התקיים דיון שבו – ארגון להב"ה השתלט על דיון שהיה בוועדת הפנים, חברי כנסת הוצאו ולא ניתן להם להביע את דעתם, אבל ארגון להב"ה, ארגון שצריך להוציא אותו מחוץ לחוק, הוא שקיבל שם ביטוי.

רויטל סויד: כל זה מצטרף לדאגה מאוד גדולה מחקירה, מעצרים ופתיחת תיקים של פעילי מחאת הגז אתמול, בין בחיפה, בין בבאר-שבע, בין בתל-אביב – פעילי מחאת הגז כרמל שצמן, מור גלבוע ואלון ויסר, שחלקם גם הורחקו מעיר מגוריהם בגלל מחאה לגיטימית והפגנה שניתן לה אישור המשטרה, ורק לאחר מכן המשטרה באה ואמרה: סליחה, התנצלנו, לא הרחקנו אתכם באופן שמותר על-פי דין, ואנחנו צריכים גם לטפל בתיקים שנפתחו נגדם.

רויטל סויד: מה זה אומר, כל זה?

רויטל סויד: זה אומר שכחוט השני – אנחנו רואים שהדמוקרטיה שלנו בסכנה; הזכות למחאה בסכנה, חופש הביטוי בסכנה.

רויטל סויד: יש חופש ביטוי גם לבקר את בית-המשפט, אבל חופש הביטוי וביקורת עניינית הם לא הסתה שתוביל בסוף לאלימות.

רויטל סויד: ואני רוצה לסיים בדבריו של מרטין נימלר, שנכתבו לפני הרבה מאוד שנים אבל הם מדאיגים מאוד ואפשריים גם היום: בגרמניה לקחו הגרמנים תחילה את הקומוניסטים – לא הרמתי את קולי, כי לא הייתי קומוניסט; ואז הם לקחו את היהודים – ואני לא הרמתי את קולי, כי לא הייתי יהודי; ואז הם לקחו את הקתולים – ואני לא הרמתי את קולי, כי הייתי פרוטסטנטי; ואז הם לקחו אותי, אך באותה עת כבר לא נותר אף אחד שירים את קולו למעני.

רויטל סויד: חברי, בוא נרים את קולנו אחד למען השני, ובעיקר למען הדמוקרטיה.

רויטל סויד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רויטל סויד.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי – בבקשה, גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אבו מערוף.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, ראשית, גם אני רוצה להודות לכל נציגי העיר אילת ולראש העיר על שהגעתם וכיבדתם אותנו בנוכחותכם.

מירב בן ארי: אני רוצה, ברשותכם, לספר לכם על מקום שהייתי בו אתמול, והוא היה מאוד מרגש ומאוד סימבולי; פחות קשור לעיר אילת, אבל בהחלט קשור לתפקיד שלנו כחברי הכנסת.

מירב בן ארי: אני הייתי ביומיים האחרונים בברלין, בכנס של חברי פרלמנט מכל העולם.

מירב בן ארי: היינו אני ועוד שלושה חברי כנסת, כמובן שניים מהקואליציה ושניים מהאופוזיציה, ופשוט נדהמנו לגלות כמה חברי פרלמנט לא יהודים, שחלקם היו אולי פעם אחת בישראל, אוהבים את ישראל ועוזרים לה, בעיקר בתקופה הזאת, גם של ה-BDS וגם של סימון המוצרים, ועוזרים להם בפרלמנטים שלהם בעולם.

מירב בן ארי: הכרנו חברי פרלמנט מאיטליה, מאנגליה, ממקדוניה, מאסטוניה, שהמטרה שלהם אחת, והיא לעזור למדינת ישראל, ובאמת למנוע את החרם.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר רק משהו אחד לסיום: בדרך חזרה אתמול בערב, כשנסענו לכיוון שדה התעופה, לא יכולתי שלא לחשוב שבדיוק אתמול לפני 77 שנה היה בברלין "ליל הבדולח".

מירב בן ארי: וזה נראה לי ניצחון שלנו, שאנחנו כחברי פרלמנט מגיעים לבונדסטאג ומקבלים באמת תמיכה כזאת מכל העולם, ובסוף, אם הולכים כמה שנים אחורה, מבינים שהמצב היה יכול להיות אחר.

מירב בן ארי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איל בן ראובן.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדד הדמוקרטיה שפורסם – ודיברו עליו לא במקרה, המחזה שהיה היום בוועדת הפנים – אחד קשור לשני, כי הדמוקרטיה באמת בסכנה, סכנה עצומה.

עבדאללה אבו מערוף: והרגולטור, אנחנו, כבני-אדם שחייבים לשמור על הדמוקרטיה, לצערי הרב נותנים יד להרס החברה.

עבדאללה אבו מערוף: יש ברפואה מושג של חיסון; אם אנחנו לא נמצא את החיסון הנכון או הטוב בזמן הנכון, המחלה תהרוס את כולנו.

עבדאללה אבו מערוף: מה שיש, ארגון להב"ה, זה לא רק סרטן; אם זה סרטן אז צריך לעקור אותו בטיפול רדיקלי, לפני שיעשה גרורות – ולצערי הרב כבר יש גרורות, ואחר כך אי-אפשר להשתלט על הגרורות.

עבדאללה אבו מערוף: המחזה שהיה – לא היה דיון בוועדת הפנים, שהיא ועדה מכובדת – מבייש את הכנסת, ולא לכבודה של ועדת הפנים ושל הכנסת.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן, יש שתי דרכים לטיפול במחלה קשה מאוד: או לעקור אותה בכלל, בטיפול רדיקלי, לפני המטסטזות, לפני הגרורות, או באמת לתת חיסון טוב – ואנחנו יודעים שהחיסון מכחיד את המחלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: לצערי הרב, אין לא זה ולא זה, והגיע הזמן באמת שאנחנו נמצא או את החיסון הטוב, או את הטיפול הרדיקלי, כדי לשמור על הדמוקרטיה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: בהזדמנות הזאת אני באמת מברך את ראש העיר אילת כאן, ובאמת, גם העיר אילת, שמה שמגיע לה – אני בעד שבאמת תצמח יותר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איל בן ראובן, ואחריו – חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, לפני שבוע פלוס, בביקור של קציני צה"ל בישיבת ההסדר הר-ברכה, קורא הרב מלמד, שעומד בראשה, לחיילי צה"ל לסרב לפקודת פינוי אם ממשלת ישראל תחליט על כך.

איל בן ראובן: אני קורא לשר הביטחון לבחון מחדש את נושא התמיכה בישיבת ההסדר הר-ברכה, שמנהיגה מוביל דרך ארוכת ימים שבה הוא בעצם מנצל את הדמוקרטיה והופך אותה באפשרות מסוימת לאנרכיה.

איל בן ראובן: גם בשם דבר תורה – ויש בי המון המון כבוד אליה – לא ראוי ולא מורשה אף אחד לקרוא בשום צורה לחיילי צה"ל לסרב פקודה.

איל בן ראובן: צה"ל הוא כלי לגיטימי בידי ממשלה לגיטימית, שתפקידה לקבל החלטות בדרך ראויה ולממש אותן.

איל בן ראובן: לא יעלה על הדעת שרב, מכובד ככל שיהיה, יערער על סמכות הריבון, המדינה, כאשר ניתנה בידו הזכות הגדולה לחנך צעירים לגיוס ולשירות בצה"ל.

איל בן ראובן: אני חושב שהרב מלמד פועל בדרך לא ראויה, ולא בפעם הראשונה, ואני קורא לשר הביטחון לבחון מחדש את תמיכת מערכת הביטחון בישיבת ההסדר הזאת – שקיבלה, כמו שאמרתי, זכות גדולה לחנך לשירות, ולצערי קוראת לעתים לדרכי פעולה מנוגדות לדמוקרטיה הישראלית.

איל בן ראובן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, ואחריה – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת היקרים, ראש עיריית אילת, ידידי היקר, הנושא שאני בחרתי לדבר עליו היום הוא הטבות מס לפריפריה.

טלי פלוסקוב: אתמול היו בכנסת יותר מ-40 ראשי רשויות, מכל הקצוות הפוליטיים, מכל המדינה, מכל חלקי הפריפריה, צפון ודרום – כולם עזבו את עבודתם והגיעו לכאן כדי לקרוא לנו, לחברי הכנסת, להגן עליהם ולאשר ליושב-ראש ועדת הכספים להעביר מתווה צודק, שוויוני, לכל ערי הפריפריה.

טלי פלוסקוב: אלא מה?

טלי פלוסקוב: היום אני מקבלת הודעה שפרקליטות המדינה הודיעה לבג"ץ שאין הליך חקיקה להטבת המס.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת שהמדינה מודיעה שהיא לא מקדמת את הסדרת הטבות המס.

טלי פלוסקוב: זה נורא, חברים.

טלי פלוסקוב: ומכאן אני קוראת לראש הממשלה, שהמפתח אצלו, ואנחנו יודעים שהמפתח אצלו: 750,000 אזרחים שלך מחכים להחלטתך.

טלי פלוסקוב: הביטחון הכלכלי-חברתי לא פחות חשוב מביטחון המדינה.

טלי פלוסקוב: יהיה זה יום שחור אם בג"ץ יפסול את מפת ההטבות ויעשה מה שעל הרשות המחוקקת לעשות.

טלי פלוסקוב: 30 בנובמבר זה היום האחרון שבו אנחנו צריכים לחוקק את הנושא.

טלי פלוסקוב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – חבר הכנסת אורן חזן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום השתתפתי בישיבה של השדולה לבריאות הציבור שיזמו חברנו חבר הכנסת דב חנין וחברת הכנסת יעל גרמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התבשרנו בתחילת שנות ה-90 על חוק חברתי, חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה בא לתת שוויון לכל האזרחים בזכות לקבל שירות רפואי – שווה לכולם, בין אם זה עני ובין אם זה עשיר, בין אם זה בפריפריה, בין אם זה בפזורה הבדואית – ששם אפילו אין לקופות-החולים סניפים, והם צריכים לנסוע הרבה קילומטרים כדי לתת תרופות, או לקנות תרופות, או לפגוש רופא כדי לטפל בילד, בתינוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה – הוא לא מיושם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה דומה בדיוק לחוק חינוך חובה חינם, שאין בו חינם, וההשתתפות של ההורים, ההשתתפות של המשפחות, היא גדולה, וגם בבריאות, אם אתה לא עשיר גם החיים שלך בסכנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו פה – המחוקק – צריכים לדאוג וחייבים לדאוג שתהיה לפחות הזכות הזאת של שוויון לכולם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורן חזן – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

אורן אסף חזן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, החלטתי להקשיב לעצתו המלומדת של ידידי יושב-ראש הכנסת ולא להגיב על דבריו הנמוכים של חבר הכנסת זחאלקה, ואני מתכוון לפנות עליו לוועדת האתיקה, על מה שעשה.

אורן אסף חזן: אני אנצל את הדקה שלי, ראשית, לברך את חברינו, אחינו ואחיותינו מהעיר אילת, שבאו לכבד אותנו בנוכחותם.

אורן אסף חזן: היום אנחנו מציינים את יום אילת, ואין אדם בבית הזה שלא רוצה לעשות הכול כדי לקדם עיר חזקה, שהיא גם נכס אסטרטגי למדינת ישראל.

אורן אסף חזן: ברוכים תהיו.

אורן אסף חזן: אני רוצה לדבר על דבר נוסף וחשוב לא פחות.

אורן אסף חזן: חברים, במקום שבו מערכת הביטחון מבקשת שנה אחר שנה תוספת של מיליארדי שקלים, לא בהכרח לביטחון, ולא מביאה בחשבון את שכר החיילים – אי-אפשר להעביר תקציב מדינה שלא מביא בחשבון את שכר החיילים, נקודה.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שנעזוב את הפופוליזם; הגיע הזמן שנאחד את השורות ונצביע יחד כדי לפתור את הבעיה, כדי שלא נמצא – כמו שאנחנו רואים היום את מחאת החיילים – חיילים עניים, אלא נמצא חיילים שנלחמים למען המדינה, עושים את שירותם באהבה.

אורן אסף חזן: חיילי צה"ל הם ילדי העם, צבא ההגנה לישראל הוא צבא העם, ותפקידנו לקדם אותו.

אורן אסף חזן: אני חוזר ואומר: אני קורא לשר בוגי יעלון למצוא את הדרך להגדיל ולחזק את שכר החיילים.

אורן אסף חזן: לא יהיה אפשר להעביר תקציב שלא יתחשב בהעלאת שכר החיילים שתהיה אמיתית, נכונה וצודקת.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חזן.

אלעזר שטרן: לאיזה שר אתה פונה?

מיקי לוי: אתה תצביע נגד התקציב?

מיקי לוי: אתה תצביע נגד התקציב?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת חיים ילין.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עקבתי היום אחר הדיון בנושא הפתרון למצוקת הדיור, בהשתתפות שר האוצר, בוועדת הכלכלה, ולא שמעתי שום הצעה קונקרטית לפתרון מצוקת הדיור לציבור החרדי, שלפי דברי שר הבינוי והשיכון במליאת הכנסת לפני שבועיים, זקוק ל-20% מהפתרונות.

מנחם אליעזר מוזס: במגזר החרדי הציבור מתגורר במחסנים ובחניונים מאולתרים.

מנחם אליעזר מוזס: הבאתי לפני חמש שנים, בהיותי גם חבר ועדת הכלכלה וגם יושב-ראש השדולה לדיור – לראות באיזה תנאים מתגוררים 500 מטר מכאן זוגות צעירים – באיזה תנאים לא תנאים.

מנחם אליעזר מוזס: וזה לא סוד שאם ראשי הערים מעוניינים באוכלוסייה מבוססת, ולא בזוגות צעירים, הם בוודאי לא מעוניינים בחרדים.

מנחם אליעזר מוזס: הבאתי כמשל את גורדי השחקים בגבול רמת-גן–בני-ברק, שבהם הנוף הוא בית-העלמין הבני-ברקי, ואף-על-פי-כן הקימו שם בניינים של 30 קומות, כדי למנוע זליגה, חלילה, של חרדים לתוך רמת-גן.

מנחם אליעזר מוזס: הקימו את גורדי השחקים ללא סוכות, ללא תנאים לציבור החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה ומצפה לשינוי, ואחד השינויים שאמרו לנו כאן ממשרד הבינוי והשיכון לפני שבועיים הוא שהפתרון הוא הסכמי גג עם ראשי הערים; שאומרים להם: נקים לכם כאן בית-תרבות, נקים לך עוד מרכז-פיס, נקים לך, בתנאי שתכניס אוכלוסייה של זוגות צעירים, כאלה שהם מחוסרי דיור, כאלה שזקוקים לדיור בר-השגה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שיעשו כך עם ראשי הערים גם לגבי הציבור החרדי – לאכלס אותם בתנאים כאלה בתוך הסכמי הגג בערים שבהן לא כל כך אוהבים לאכלס אותם.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מצפה לשינוי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, הפעם הפנייה היא אליך; לא לראש הממשלה, לא לאף אחד, רק אליך.

חיים ילין: היום היו כמה דיונים בוועדות השונות.

חיים ילין: באחד הדיונים, על שכר חברי הכנסת, הייתה התבטאות אומללה של חבר כנסת או של חברי כנסת מהליכוד, ודוד ביטן, כבוד היושב-ראש של הוועדה, התנצל בשמם.

חיים ילין: אני לא בא להגיד שום מילה על שום חבר כנסת, אבל בשום פנים ואופן – האמירה שכל חבר כנסת שהוא חלק מהאופוזיציה הוא לא רלוונטי – המשמעות היא שחברי כנסת לא מבינים מה זה דמוקרטיה.

חיים ילין: דמוקרטיה זה שלטון הרוב, זה לא עריצות הרוב.

חיים ילין: היא גם מכבדת את המיעוט.

חיים ילין: בשום פנים ואופן אין מצב כזה שאנחנו, אופוזיציה, לא משנה אם לוחמנית או לא לוחמנית – חברי הכנסת באופוזיציה לא שווים כלום.

חיים ילין: לא יכול להיות שאמירה של חבר כנסת או של חברי כנסת מהליכוד – בעצם באים ואומרים: חברים יקרים, חצי מהעם, שבחרו בכם, לא קיים בכלל.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אני אומר לך את זה כאחד שחווה דיקטטורה – וגם אתה חווית אותה; אתה יודע בדיוק מה הם הצעדים שמובילים לשם.

חיים ילין: בדיוק בנקודה הזאת אני מצפה ממך, באמת אני אומר לך את זה, שתהיה חובה על כל אחד ללמוד מה זה דמוקרטיה ודיקטטורה.

חיים ילין: כל חבר כנסת, לא נדרשת תעודה, לא פסיכומטרי, לא כלום – הבנה בסיסית, בשביל להבין שברגע שמושפל מיעוט בכנסת ישראל, מושפלת כל המדינה.

חיים ילין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: מילים כדורבנות.

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע על מה אתה מדבר בוועדת הכנסת, לא הובא בפני, אבל מסכים עם כל מילה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת עודד פורר.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, בימים אלה, כפי שחברי שקדמו לי תיארו את המצב, מה שהתגלה היום בדוח המכון הישראלי לדמוקרטיה; גם בנושא התנהגות המשטרה כלפי פעילי הגז; מה שהתרענו כאן, כפי שהתנהגו כלפי המחאה, לפני כמה שבועות, של המפגינים הערבים; גם מה שהיה היום בכנסת כשארגון פאשיסטי, גזעני, מוזמן וניתנת לו במה כאן, בעוד בחור צעיר בן 18 משפרעם נכלא עד תום הליכים בגלל שני משפטים שכתב בפייסבוק – לא מצאתי לנכון להגיד, חוץ מלהקריא את המילים שכתבה זאבה אחימאיר במכתבה ל"הארץ" לפני כמה ימים.

באסל גטאס: היא כותבת: "אבי, ד"ר אבא אחימאיר, הסופר והעיתונאי, יחד עם חבריו ד"ר יהושע ייבין והמשורר א"צ גרינברג, היו הראשונים שקראו להילחם בבריטים.

באסל גטאס: הם הקימו לשכם כך את 'ברית הבריונים'.

באסל גטאס: ממשיכיהם היו ארגוני המחתרת אצ"ל, לח"י ו"ההגנה", שנלחמו מלחמת טרור ושילמו על כך במעצרים, מאסרים ממושכים וגם בעלייה לגרדום".

מירב בן ארי: – – –

באסל גטאס: אני קורא – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס, כבר עברו שתי דקות.

באסל גטאס: אני לא אדבר – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, אתה כבר סיימת את זמנך.

באסל גטאס: "היום התהפך הגלגל ההיסטורי: מדינת ישראל הפכה למדינה כובשת הנוהגת בכוחנות, השפלה, גזל, עינויים, מאסרים, חילול מסגדים וכנסיות, הסתה לגזענות, דה-הומניזציה של העם שאותו היא כובשת והתרת דמם של ערבים.

באסל גטאס: ילדינו ונערינו מתחנכים לראות בערבים אנשים נחותים, שדמם הפקר.

באסל גטאס: "

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

באסל גטאס: תן לי משפט.

באסל גטאס: והיא מסיימת: "אני בטוחה שהם" – כלומר, אביה וז'בוטינסקי – "היו מוקיעים את חרפת ההתבהמות של החברה הישראלית והיו נלחמים בכל כוחם בעיוורון, בהכחשה, באטימות המוסרית ובאובדן המצפון האנושי של ראש הממשלה וחבר מרעיו, הבוגדים במורשת הוריהם ומובילים את החברה הישראלית ואת מדינת ישראל מאסון לקטסטרופה של אובדנה המוסרי והקיומי".

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עודד פורר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת דוד ביטן.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, אני לא תכננתי לדבר היום בנאומים בני דקה, אבל דווקא דבריו של חבר הכנסת זחאלקה בתגובה על האמירות של חברת הכנסת ברקו קוממו ברמה שאי-אפשר לעבור עליהם לסדר-היום.

עודד פורר: תראו, מארק טוויין אמר פעם:

עודד פורר: השקר יכול לעשות את דרכו סביב חצי עולם בעוד האמת עדיין לא סיימה לקשור את שרוכיה.

עודד פורר: חברת הכנסת חנין זועבי ממשיכה להפיץ את שקריה ולהסית נגד מדינת ישראל ולהשוות אותה לגרמניה שלפני המלחמה.

עודד פורר: קשה לאמוד את כמות השקרים שהפיצה חברת הכנסת זועבי בנאום אחד, אבל כמה מהם, חשוב שיעמידו פה מולם את האמת.

עודד פורר: האמת היא שגירוש אתני לא היה בארץ-ישראל ב-1948, אלא הוועד הערבי הוא שהורה לבני עמה לעזוב.

עודד פורר: אבל באותה עת כן היה גירוש אתני; היה גירוש אתני של היהודים ממדינות ערב.

עודד פורר: זה הגירוש האתני שהיה לאחר קום מדינת ישראל.

עודד פורר: ומעל לכול, החוצפה של חברת הכנסת זועבי להאשים את ישראל בהרג פלסטינים חפים מפשע זה שיא השיאים של ליבוי היצרים, ההסתה והחוצפה, בעיקר בתקופה כזו של פיגועים, ממש כפי שעשתה בעבר בריאיון לעיתון "חמאס" כשקראה לאינתיפאדה ולעלייה של מאות אלפי פלסטינים לאל-אקצא כדי לעמוד מול מזימה ישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עודד פורר: ראוי היה שחברת הכנסת זועבי תספר איך מדינת ישראל נלחמת מול כל הסביבה שמעוניינת להשמיד אותה, מול אסלאם קיצוני שמסית לטרור, ולא מוותרת על ערכיה הדמוקרטיים, שומרת על חופש הדת, חופש האדם וחופש הביטוי.

עודד פורר: אנחנו נדאג שחופש הביטוי לא יהפוך לחופש ההסתה, ומדינת ישראל תישאר יהודית ודמוקרטית על אפה ועל חמתה של חברת הכנסת זועבי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עודד פורר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד ביטן – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: מייד לאחר מכן נעבור לציון יום אילת בכנסת.

דוד ביטן: אני רוצה לדבר על הנושא של "גולן טלקום".

דוד ביטן: אני לא הייתי בוועדת הכלכלה, בגלל ועדת הכנסת.

דוד ביטן: אתם יודעים מה העמדה שלי לגבי רגולטורים: עד שסוף-סוף צריך אותם, אנחנו צריכים לחפש אותם.

דוד ביטן: כש"גולן טלקום" קיבלה את המכרז, האוצר ויתר על הכנסות בזיכיון.

דוד ביטן: ההכנסות בזיכיון היו הרבה פחות ממה שהאוצר קיווה.

דוד ביטן: אז קודם כול, קיבלו הנחה.

דוד ביטן: לאחר מכן הם לא עומדים בהסכם של התשתיות.

דוד ביטן: אז אם הם לא עומדים, צריך לבטל להם את הזיכיון, לזרוק את "גולן טלקום" החוצה ולמכור את החברה כפי שהיא, עם כל הלקוחות שלה, כי היא התבססה על הפחתת דמי הזיכיון, לחברה אחרת, ולא ל"סלקום".

דוד ביטן: סוף-סוף צריכים את הרגולטור, אז שיהיה במקום ויעשה את העבודה שלו.

מיקי לוי: אחלה אקזיט – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אחרון הדוברים בנאומים בני דקה, בבקשה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה לברך אותך על שהענקת היום חסות ל"עיטור האור" לאנשים שמטפלים בניצולי השואה.

אלעזר שטרן: כמי שמכיר בדיוק את העשייה שלהם, אני חושב שזה באמת לכבודה של הכנסת ולכבודנו שלנו.

אלעזר שטרן: יחד עם זאת, וצר לי שאני מחבר את זה, אני רק רוצה להוסיף קצת על כמה האור הזה, עם קשר ובלי קשר, לא יגבר על חושך שלצערי הרב מתרחש גם בתוך הבית הזה.

אלעזר שטרן: התרחש היום דיון, כמו שהבנו, בוועדת הפנים של הכנסת – אני חושב שאנחנו צריכים להיזהר מדיונים כאלה, הם לא מוסיפים לנו כבוד.

אלעזר שטרן: היה דיון בוועדת הכנסת, בראשותו של חברי חבר הכנסת דוד ביטן, על שכר חברי הכנסת.

אלעזר שטרן: אני באופוזיציה; הייתה לי דעה.

אלעזר שטרן: גם דעות אחרות לגיטימיות מאוד.

אלעזר שטרן: הדיון, ברובו, אני חושב שהיה דיון מכובד – אתה יודע, פולמוסי, כמו שמותר שיהיה כאן.

אלעזר שטרן: אבל גם שם, בוועדה הזאת, היו השתלחויות – גם גזעניות וגם שקריות.

אלעזר שטרן: אותם חברי כנסת, שהם לא פה אז אני לא רוצה לנקוב בשמותיהם, הכניסו לדיון הזה ספרדים ואשכנזים, מזרחים ומערביים, ולא פחות מכך, השתלחו גם – כשאני אומר דברים שקריים – גם הטיחו בראשי ערים.

אלעזר שטרן: אני אגיד שאין להם פנסיה תקציבית.

אלעזר שטרן: לי יש פנסיה תקציבית; כבר אין בצה"ל פנסיה תקציבית, אבל יש לי פנסיה תקציבית.

אלעזר שטרן: אני גאה על אותן שנים ששירתתי, ואותו חבר כנסת שהשתלח היה באותן שנים בקזינו, לפי מה שכולנו חושבים או יודעים.

אלעזר שטרן: הנקודה שאני מעלה פה, וגם זה סוג של פנייה כי אין לי פתרון: אתה השעית אותו מניהול המליאה הזאת.

אלעזר שטרן: אני מברך אותך על זה, אני חושב שמנעת חושך בתוך המליאה.

אלעזר שטרן: יחד עם זאת, אני חושב שגם ליושבי-ראש ועדה, כשמתרחשים דברים מסוימים – ואני לא יודע איך; אני לא חושב שאפשר להשעות חבר כנסת מלהיות חבר כנסת בקלות כזאת, אבל יכול להיות שוועדת האתיקה צריכה לחשוב על כלים אחרים, משאי-אפשר להפעיל עליו סנקציות כאלה, שנדע אנחנו, חברי הכנסת כולנו – גם אני, לשים לעצמנו גבולות, כדי שכל האור שנוסיף פה לא ישאיר את כולנו למרות זאת בעלטה.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלעזר שטרן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהגיעו פניות רבות, גם במהלך הנאומים וגם בכתב ללשכתי מאתמול בערב, לאסור את כניסת אנשי להב"ה ואדם מוכר, שלא נזכיר את שמו במליאה, שמנהל את הארגון הזה, או מוביל את הארגון הזה, פניתי גם ללשכה המשפטית וגם לקצין הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שלא נמצאה סיבה חוקית לאסור את כניסתו לכנסת, אני לא יכולתי לאסור כניסה של אזרח ישראל שמוזמן לדיון בוועדה, אחרת, אנה אנו באים.

יולי יואל אדלשטיין: יש הרבה אנשים שמאוד לא הייתי רוצה לראות אותם במסדרונות הכנסת, או בוועדות הכנסת, כי הם פשוט לא ראויים להיות כאן, אבל אין דרך לעשות את זה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אני מצטרף לקריאות שכבר נשמעו כאן, שסוף-סוף גורמי אכיפת החוק ייקחו יוזמה ויכריזו על הארגון הזה מה שראוי להיות מוכרז, ואז זה יפתור אחת ולתמיד את כל הבעיה.

אלעזר שטרן: יושבי-ראש ועדות.

יולי יואל אדלשטיין: יושבי-ראש ועדות.

יולי יואל אדלשטיין: זה המשך – – –

אלעזר שטרן: – – – ארגון כמו להב"ה, הם חייבים להסכים?

יולי יואל אדלשטיין: לא, להפך.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא, בהמשך לשאלה שלך, ליושבי-ראש ועדות, שהם אנונימיים לגמרי, הם מיקרו-יושב-ראש הכנסת בוועדה שלהם, להיזהר כפליים, גם אם זה נותן כותרות טובות, ומצלמות טלוויזיה בתוך החדר – וזה, דרך אגב, מגיע לכולם, לא לצד זה או אחר.

יולי יואל אדלשטיין: היו דברים, גם בכנסת הנוכחית וגם בכנסת הקודמת, שהוזמנו אנשים שממש לא היו אמורים לתרום שום דבר לדיון פרט לסקנדל וכיסוי תקשורתי.

יולי יואל אדלשטיין: אם יושבי-ראש הוועדות ייקחו יוזמה ולא יזמינו את האנשים האלה – ניפטר.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה האחרונה, חברי הכנסת: דיברו כאן כמה אנשים על מדד הדמוקרטיה, ועל תדמיתה של הכנסת, ויחסי מיעוטים, וערבים ויהודים – בואו, בלי פילוסופיה; אנחנו יכולים לתרום לנושא הזה, כמו שבחצי השעה האחרונה תרמנו באופן שלילי לנושא הזה, אז כל אחד, במקום רק לדרוש ולספר מה היה אפשר לעשות ומה צריך לעשות – שנעשה, ואז הדברים, תאמינו לי, ישתפרו, גם מבחינת התדמית של הכנסת וגם מבחינת מה שהכנסת ומליאת הכנסת משקפות החוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אפרופו, גם בנושא של ועדת האתיקה, לתדהמתי ראיתי לפני כמה ימים שמתן שיניים לוועדת האתיקה הפך לנושא של קואליציה–אופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי פתרונים.

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע למה הנושא הזה צריך להיות בין קואליציה לאופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: חשבתי שאם ועדת האתיקה של הכנסת, שמורכבת באופן פריטטי מנציגים של האופוזיציה והקואליציה, יהיו לה שיניים, אז היא תוכל לטפל בחברי כנסת שפעם אחר פעם, ממש כרצידיביסטים, פוגעים בתדמית הכנסת.

אלעזר שטרן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: זה היה בהצבעה, תבדקו את תוצאות ההצבעה: אחד על אחד קואליציה–אופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי שום מושג למה זה הפך לנושא של אופוזיציה–קואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: חשבתי שהכנסת היא של כולנו, כפי שבצורה כל כך משכנעת דיבר פה חבר הכנסת חיים ילין.

יולי יואל אדלשטיין: ציון יום אילת

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אנחנו עוברים לציון יום אילת – הצעות לסדר-היום מס' 1554, 1570, 1571, 1574, 1591, 1593 ו-1595.

יולי יואל אדלשטיין: אתנו נמצא גם ראש העיר, והשורדים מכל יום הדיונים – בטח האחרים כבר רצו לתפוס מטוסים או אוטובוסים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מתנצלים בפניכם, אבל כידוע יש תקנון ויש סדר דיונים בבית הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו פותחים כעת דיון מיוחד בנושא יום העיר אילת, שנדון היום גם בוועדות הכנסת, ביוזמת חברתנו חברת הכנסת נאוה בוקר וכמה מציעים של ההצעה לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: לאילת נודע מאז ומתמיד מעמד מיוחד בנוף הישראלי; בראש ובראשונה זהו כמובן המקום המיוחד שלה, בקצה הדרומי של ארצנו, עם נוף בראשיתי של ההרים מזה והים מזה, וגובלת עם מצרים ועם ירדן משני עבריה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל כפי שאמרו חכמינו, "חן המקום על יושביו", ועם השנים עיצבו העיר הזאת ותושביה אופי מיוחד משלהם; קצב חיים, אוויר ואווירה שאין בשום מקום אחר בארץ, וצירוף מרכיבים מנצח המביא אליו מיליוני תיירים בשנה, מן הארץ ומן העולם, כבירת התיירות הבלתי-מעורערת של מדינתנו.

יולי יואל אדלשטיין: אילת היא גם מקום מגוריהם של יותר מ-62,000 תושבים, ובהם יותר מ-13,000 ילדים, על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מן השנה שעברה.

יולי יואל אדלשטיין: תושבי אילת חיים במקום עם מאפיינים מיוחדים ועם צרכים ייחודיים, ועל כן זכאים בדין להטבות מס, כמו גם להיותה אזור סחר חופשי, הפטור כידוע ממע"מ – כל זאת, כדי להעניק תמריצים הן לבעלי העסקים בעיר הזאת והן למי שבוחרים לחיות בה, על מקומה הגיאוגרפי המיוחד מאוד אבל גם המרוחק מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: ובל נשכח כי בשנים האחרונות היא נתונה מעת לעת לאיומי טרור, אפילו למתקפות טרור אלו ואחרות, בעיקר מכיוון סיני.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, נוכח חשיבותה האסטרטגית, טוב עושות הממשלה ורשויותיה כאשר הן משקיעות בעיר מחשבה מיוחדת, לרבות צוות שרים לעניין אילת בראשות ראש הממשלה, שכולנו תקווה שיפעל בצורה אינטנסיבית לשיפור מצבה של העיר.

יולי יואל אדלשטיין: ההשקעה ניכרת גם בפיתוח תשתיות, למשל בפרויקט החשוב של הרחבת כביש הערבה, שיש לקוות כי יימשך ויושלם.

יולי יואל אדלשטיין: יש למצוא כל דרך לחזק את העיר גם ביתר התחומים, כגון במערכות הבריאות והחינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אחד האתגרים שעמדו לפתחה של אילת לא מעט שנים היה מיקומו של שדה התעופה ממש בתוככי העיר, באזור החוף הצפוני וסמוך לאזור התיירות ולבתי-מלון.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלו מוקם, כידוע, שדה התעופה הבין-לאומי החדש רמון, שעתיד לתת מענה, כך כולנו מקווים, לצורכי התעופה לעיר וממנה, וכך יוכל להתפנות סוף-סוף שדה התעופה הנוכחי ממקומו הבעייתי מאוד בתוך העיר.

יולי יואל אדלשטיין: בד בבד מתוכנן פינויו של שדה-דב בתל-אביב, שהוא עורק תחבורה מרכזי לאילת, ויש לקוות שכל החלטה תתקבל גם בשימת לב להשלכות על העיר אילת.

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד הרבה מה לעשות לפיתוחה ולשגשוגה של אילת, גם כדי שתצליח לעמוד בהצלחה בתחרות על לבו של התייר מול עקבה השכנה, וגם כדי למשוך תיירות נכנסת במחירים תחרותיים.

יולי יואל אדלשטיין: אילת היא העוגן הדרומי של מדינת ישראל, ויש לקוות שייעשה כל שאפשר כדי לחזק את העוגן החשוב זה מכל הבחינות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה עוד פעם ליוזמת הדיון ולכל אלה שהצטרפו אליה, לראש העיר אילת ולפרנסי העיר, שהגיעו אלינו, ונקווה שהיום הזה יהיה לו גם המשך, לטובת העיר.

יולי יואל אדלשטיין: אני עובר להצעות לסדר-היום שבמסגרתן מתקיים הדיון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה – כאמור, חברת הכנסת נאוה בוקר.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חבר הכנסת אלי אלאלוף.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות כל דובר יעמדו חמש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב לכולם כבוד שר הפנים חבר הכנסת סילבן שלום.

נאוה בוקר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, ראש העיר אילת ואנשי אילת שהגיעו לכאן היום, אנו בסיומו של יום מיוחד בכנסת העוסק בעיר אילת.

נאוה בוקר: במהלך היום התכנסו ועדות הכנסת השונות ודנו בנושאים הקשורים לעיר אילת, לתושביה ולאופייה הייחודי.

נאוה בוקר: מי מאתנו לא נפש באילת ונהנה משפע האטרקציות שיש לעיר להציע, מהחמימות של תושבי העיר, מהנוף המדהים ומרצועת חוף הים האדום המרהיבה ביופייה.

נאוה בוקר: נוסף על כך אנחנו צריכים לזכור כי לעיר אילת יש אופי שונה במהותו משל ערים אחרות בארץ, הן מבחינה גיאוגרפית ואקלימית, כעיר המצויה באזור חם ויבש ומרוחקת מאות קילומטרים ממרכז הארץ, והן מבחינת אופייה של העיר, כעיר התיירות והנופש של ישראל.

נאוה בוקר: חברים, נקודות אלו יוצרות מציאות אחרת לחלוטין עבור תושבי העיר אילת, ויש להביא אותן בחשבון כמעט בכל נושא שקשור לחיזוקה ופיתוחה של העיר.

נאוה בוקר: פיתוח העיר אילת והדאגה לרווחת תושביה הם נושא חשוב מאוד עבור כלכלת ישראל בכלל וחיזוק ענף התיירות בפרט.

נאוה בוקר: בשעות האחרונות דנו בוועדות הכנסת בנושאים שונים הקשורים לפיתוח העיר אילת, ואני רוצה לפרט בפניכם כמה מההישגים המשמעותיים שהשגנו בוועדות: בוועדת החינוך, התרבות והספורט הוחלט לפעול מול משרד החינוך ומשרד האוצר לקידום הצעת חוק ממשלתית שתאפיין ותדגיש את אופייה הייחודי של אילת כעיר שהיא סופר-פריפרית, ובהתאם לכך יוצעו לה תקציבים לפיתוח מערכות החינוך והספורט.

נאוה בוקר: נוסף על כך הוחלט לפנות למשרד החינוך כדי שייצור מענקי עידוד והכשרה למורים בעיר.

נאוה בוקר: כמו כן, הוחלט לפנות לקרן קיימת לישראל בבקשה להקצות תקציבים עבור טיולים שנתיים של ילדי העיר אילת, כדי לסייע בעלויות הנלוות עקב המרחק הגיאוגרפי הרב.

נאוה בוקר: בוועדת הכלכלה נקבע כי מנכ"ל משרד ראש הממשלה וצוות המנכ"לים יבדקו את צורכי העיר אילת ויכינו תוכנית מקיפה בעבורה.

נאוה בוקר: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות הוחלט לפעול מול משרדי הבריאות, האוצר והרווחה להקמת צוות מיוחד לבניית תוכנית פיתוח לבית-החולים יוספטל בעיר, ולדאוג לאוכלוסייה הסיעודית והמבוגרת.

נאוה בוקר: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בראשות חבר הכנסת אלי אלאלוף, תעקוב מקרוב אחר ההתפתחויות בנושא.

נאוה בוקר: בוועדת הפנים והגנת הסביבה הוחלט כי חברי הוועדה יקיימו סיור מודרך בעיר בתוך זמן קצר, וכך יקדישו את מלוא תשומת הלב לטיפול בבעיות ובצרכים המיוחדים של העיר.

נאוה בוקר: לעיר אילת יש חשיבות אסטרטגית אדירה; לא סתם במלחמת העצמאות בן-גוריון לא פסק עד שלוחמינו הגיעו לאילת.

נאוה בוקר: נוסף על היותה עיר נמל עם כמה מעברי גבול, אילת היא בראש ובראשונה כיפת-הברזל של התיירות בישראל.

נאוה בוקר: אני מודה ליושבי-ראש הוועדות ולחברי הכנסת שהשתתפו בדיונים היום על הנכונות לפעול לקידום ולפיתוח העיר אילת, וליושב-ראש הכנסת – על קיום היום הזה.

נאוה בוקר: לסיום, נושא נוסף וחשוב לא פחות שאני רוצה להעלות בפניכם הוא מתחם חירום מיוחד וראשון מסוגו בישראל, שאנו פועלים להקמתו בעיר אילת.

נאוה בוקר: מתחם זה אמור לכלול את תחנת משטרת מרחב אילת, מגן-דוד-אדום, כבאות והצלה, שב"ס, מג"ב, רח"ל ונפת אילת.

נאוה בוקר: חברים, מתחם מהסוג הזה יכול לחסוך דקות קריטיות ביותר בדרך להצלת חיי אדם.

נאוה בוקר: המתחם הזה ייצור שיתוף פעולה מהיר ואיכותי ביותר בין כל גופי החירום.

נאוה בוקר: כמי שפועלת בימים אלה לקידומה של הצעת חוק לאיחוד מוקדי החירום בישראל וכיושבת-ראש ועדת המשנה לכבאות והצלה, אני מברכת את כל העוסקים במלאכה, ואני מקווה שמשרדי הממשלה הרלוונטיים יסייעו בקידום מהיר של התוכנית הזאת, והמתחם ייפתח בהקדם.

נאוה בוקר: המתחם הזה צפוי להיות מודל להקמת מתחמים דומים בערים נוספות בישראל.

נאוה בוקר: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי חברת הכנסת.

מאיר כהן: עמדת בחמש דקות בדיוק, על השנייה.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת אלי אלאלוף, יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מאיר כהן: אני מצטרף לברכות – מאיר יצחק הלוי, אדוני ראש העיר, ברוכים הבאים.

מאיר כהן: חמש דקות לרשותך, אדוני.

אלי אלאלוף: שלום לך, אדוני יושב-ראש הישיבה ידידי חבר הכנסת מאיר כהן, חברי חברי הכנסת, אדוני השר סילבן שלום, שלדבר אתו על הנגב ועל אילת זה לדבר על המשפחה.

מאיר כהן: על הבית.

אלי אלאלוף: ועל הבית.

אלי אלאלוף: ולידידי היקר מאוד מאיר יצחק הלוי, ראש העיר, שיש לי הזכות ללוות אותו מהיום הראשון שנבחר לראש העיר, ויש לי הרגשה שזה 100 שנה בערך.

מאיר כהן: חבר הכנסת שטרן.

אלי אלאלוף: הוא מהצפון, יש לו רגישות לצפון.

אלי אלאלוף: לא נורא.

אלי אלאלוף: אני שיניתי את הנאום שלי בעקבות כל מה שנאמר, ובאמת מה שאני הולך להגיד זה מהלב.

אלי אלאלוף: אני גיליתי, כאיש מקצוע, את אילת ב-1983, כנציג הסוכנות היהודית.

אלי אלאלוף: מאז, חוץ מאשר בתקופה שמאיר כהן מצא לנכון להטיל עלי משימה אדירה של התמודדות עם העוני והכנסת, אני כל הזמן הייתי באילת.

אלי אלאלוף: אבל לא אגיד ש"עבדתי", כי ההרגשה הייתה פשוט לעשות.

אלי אלאלוף: אילת זאת העיר האסטרטגית מספר אחת במדינה, ליד ירושלים.

אלי אלאלוף: בעיני, אילת מסמלת את החוזק של המדינה.

אלי אלאלוף: אם אנחנו לא נדע לתת לאילת בצורה שונה וחזקה, לא במנות קטנות, אלא במנות רצויות להתפתחות שלה, אנחנו חוטאים למטרה המרכזית: לעשות מאילת את העיר האסטרטגית שהיא באמת צריכה להיות.

אלי אלאלוף: כל תחומי החיים באילת זקוקים לתגבור, ללא השוואה עם אף אחד מהיישובים האחרים במדינה.

אלי אלאלוף: אילת יכולה להיות דוגמה מדהימה, גם בנושא שלום, גם בנושא פיתוח כלכלי, כי יש בה סכנות מסוימות גם בזה וגם בזה.

אלי אלאלוף: לא לחשוב על אילת תיירותית בלבד.

אלי אלאלוף: אילת תיירותית בלבד זה אילת מסוכנת, מסוכנת לתושבים שלה: מקור תעסוקתי אחד ויחיד, כשהשכר הוא בדרך כלל נמוך מאוד, הוא סכנה להתפתחות הכלכלית והחברתית של העיר אילת.

אלי אלאלוף: אילת, ללא יכולת בתחום האקדמיה, הניצוץ שנולד שם לא יכול להישאר ניצוץ.

אלי אלאלוף: כבר שנים רבות אנחנו – הייתה לי הזכות ללוות – ואני מצטרף למה שאמר ידידי טרכטנברג: אילת היא פוטנציאל אדיר למחקר ופיתוח בתחום האקדמיה, ייחודי בעולם.

אלי אלאלוף: אילת לא יכולה להיות ברמת חינוך נמוכה, היא חייבת להיות גבוהה.

אלי אלאלוף: אילת חייבת כוח-אדם בכל התחומים ברמות גבוהות.

אלי אלאלוף: כל החלטה שיכולה להתקבל כאילו היא מנותקת מאילת – וראינו את זה היום בזכות חבר הכנסת יצחק וקנין: שינוי, סגירה, לא יודע מה יהיה עם שדה-דב – זאת פגיעה אדירה באילת, בהרגשה, בתחושת החיים של התושבים.

אלי אלאלוף: אני מאוד מציע ליושב-ראש הכנסת ולחברה נאוה בוקר, ובוודאי לראש העיר, שיום אילת יהיה יום דין-וחשבון של המדינה לעיר הזאת.

אלי אלאלוף: דין-וחשבון על העשייה שהעיר הזאת זקוקה לה.

אלי אלאלוף: אי-אפשר לבוא ולתת יום חגיגה – סלח לי, יצחק, בפנסיה גם אתה תעשה חגיגות, בינתיים עובדים.

אלי אלאלוף: חייבים לתת.

אלי אלאלוף: אם יש צוות בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הוא חייב להביא לכנסת בתוך פרק זמן סביר, של חודשים, לא שנים, תוכנית אסטרטגית לאילת.

אלי אלאלוף: היום בוועדה שלנו השקענו בשני תחומים.

אלי אלאלוף: הנושא של בית-החולים יוספטל באילת, שעד לפני כמה שנים היה סכנה למי שנכנס לשם והיום הוא מתחיל לתת את התשובות הנדרשות לאוכלוסייה – שהן לא על בסיס 62,000 תושבים; לא לשכוח את המספר הכפול של התיירים, של אנשי צבא שמסתובבים וכו' וכו'.

אלי אלאלוף: המקום היחיד שיכול במשברים קשים להיות התשובה הרפואית.

אלי אלאלוף: אנחנו גם דנו בנושא של טיפול בקשישים – אני כזה בגיל, לא מרגיש כזה בינתיים, ובעזרת השם נמשיך להרגיש כך – העיר אילת מוזנחת בנושא של טיפול בקשישים, לא ביום-יום, לא מה שהעירייה עושה, ועושה במסירות בלתי רגילה – בראייה לאומית.

אלי אלאלוף: היום לא כדאי, כלכלית, להקים בית-אבות, לא כדאי להקים יחידת סיעוד באילת, אבל חייבים לעשות.

אלי אלאלוף: הרגשת הביטחון של תושבי אילת בתחום האזרחי היא מאוד מאוד חשובה, ואתה כראש עיר לשעבר, בדימונה, אתה יודע כמה אנשים עזבו את העיר מפני שבתחושה – הבריאות, למרות השיפור האדיר שהבאת, בגלל הבריאות עזבו את העיר והלכו בגיל מסוים למקומות אחרים.

אלי אלאלוף: אנחנו כוועדה לקחנו שתי משימות: בתוך שישה חודשים להתמודד עם הנושא של בית-החולים יוספטל, עם תוכנית-אב לבית-החולים; אנחנו נדון בזה בחודש מאי, וגם תוגש לנו תוכנית על-ידי משרד הבריאות, בשיתוף עם האוצר, בנושא של בתי-קשישים.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם, ובכל מקרה: מזל טוב.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין להצעה לסדר-היום את חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש ועדת החינוך.

מאיר כהן: אדוני.

מיקי לוי: למה לא נגמור עם אילת?

מיקי לוי: הם צריכים לנסוע לאילת.

יעקב מרגי: אנחנו רק עם אילת, מיקי.

יעקב מרגי: זאת השעה.

מיקי לוי: הם הולכים הביתה.

מאיר כהן: אם אתה רוצה לעזור להם, בוא נמשיך בדיון.

מאיר כהן: עלא כיפאק.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי, כבוד השר, אדוני ראש העיר וסגניו, ברצוני תחילה להודות ליושב-ראש הכנסת על אישור יום מיוחד לציון ההזדהות עם אילת ולחברת הכנסת נאוה בוקר על ארגון היום הזה.

יעקב מרגי: התחלנו את היום בדיון אצלנו בוועדת החינוך.

יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על ייחודיותה של העיר אילת ועל הפוטנציאל הרב של העיר הזאת להפוך למעצמת חינוך ומחקר.

יעקב מרגי: אני חייב להזכיר בדברי את הפתגם שאמר מנהל מחלקת החינוך בעיריית אילת, מר גניאל – אבל אומר את זה בסוף.

יעקב מרגי: הוא פה, אני רואה אותו.

יעקב מרגי: אני אשאיר אותו לסוף, אני אחתום אתו, כי זה דבר טוב.

יעקב מרגי: הפתגם ביטא שכל מקור הבעיה הוא בהסתכלות על העיר אילת בצורה שוויונית בעין הביורוקרטית, אבל כפי שאמרתי, אעשה זאת בסיום.

יעקב מרגי: כל משרדי הממשלה והמשתתפים בדיון מבינים שיש צרכים מיוחדים לעיר אילת – הן בגלל המרחק, הן בגלל תנאי מזג האוויר והאקלים השוררים בעיר אילת, ופרמטרים נוספים – ייחודיותה של העיר אילת כמרכז תיירות בין-לאומי.

יעקב מרגי: מהדיון עלה שמשרד החינוך מודע לייחודיותה של העיר אילת על יתרונותיה וקשייה, אלא שהוא מתעדף אותה במגבלות הביורוקרטיה והתקציב.

יעקב מרגי: וכשאנחנו אומרים "במגבלות הביורוקרטיה", במגבלה של התקצוב השוויוני אין לצפות מראש הרשות – ואני אומר זאת: אין לצפות מראש הרשות שיסיט כמעט את כל תקציבי הרשות כולם לממן את אותן דֶלתות, הן בתחום החינוך, הן בתחום התיירות, הן בתחום הביטחון – כמעט אין תחום שראש העיר לא נדרש להסיט אליו יתרת תקציב ייחודית בגלל אותה מגבלה או ייחודיות של העיר אילת.

יעקב מרגי: דוגמה שעלתה – חבר הכנסת אלי אלאלוף – דוגמה שעלתה בדיון: לבנות בית-ספר חדש בעיר אילת.

יעקב מרגי: הפער בין העלות בפועל לבין ההרשאה להתחייב של משרד החינוך – כ-6 מיליון ש"ח.

יעקב מרגי: מה נאמר לו, לבנות בית-ספר יביל, מפלטות של פאנל?

יעקב מרגי: הוא צריך בית-ספר, הוא צריך בית-ספר ברמה גבוהה.

יעקב מרגי: אם המדינה לא תיתן ביטוי להפרשים האלה, הוא יצטרך להוציא את הכספים האלה ממה שהוא היה יכול למנף אתו את העיר הזאת עוד ועוד.

יעקב מרגי: דבר פעוט, שלכאורה הוא טריוויאלי.

יעקב מרגי: אנחנו לאחרונה מדברים פה על המובן מאליו, שכנראה צריך לדבר עליו, כי הוא מובן מאליו.

יעקב מרגי: טיולים שנתיים – הרי כל טיול שנתי לילדי אילת זה עוד יום נסיעות.

יעקב מרגי: הלוך-חזור – הלך להם יום.

יעקב מרגי: מי מממן את היום הזה, בעלויות הסעה, עלויות הזנה, עלויות לינה, מי אמור לממן את התוספת הזאת?

יעקב מרגי: אז יש תקצוב תוספתי של משרד החינוך, 100 ש"ח.

יעקב מרגי: זה לא מכסה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אתה השתתפת בדיון, תרמת את חלקך.

יעקב מרגי: באילת הוקם לפני יותר מעשור קמפוס, סניף של אוניברסיטת בן-גוריון, שהוגדר בתחילת דרכו כסיפור הצלחה, והוא עדיין סיפור הצלחה.

יעקב מרגי: וגם כאן מתייחסים אליו הגורמים הרגולטוריים, אל הקמפוס הזה, במדדים שוויוניים, וזה אומר, פועל יוצא: חניקה מתמשכת, כפי שציינת, זה יכול להיות עד אי-קיום או חיסול.

יעקב מרגי: יש יוזמות חשובות: להפוך את העיר אילת למרכז למחקר ימי בין-לאומי; אפשר להקים באילת מרכז הכשרה אקדמי לתיירות במימון בין-לאומי, בהשתתפות בין-לאומית.

יעקב מרגי: אבל השחקן המרכזי נעדר.

יעקב מרגי: יש רשות יוזמת, יש רשות מקומית יוזמת, יש רשות מקומית שדוחפת, יש גופים שמוכנים.

יעקב מרגי: השחקן המרכזי, הציר המרכזי, שזו הממשלה, נעדרת, ואי-אפשר לקדם פרויקטים כאלה בלי.

יעקב מרגי: לסיום, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אחת ממסקנות הדיון היום זה לקרוא לממשלה להעביר הצעת מחליטים שתעדיף את העיר אילת בשיפוי מלא באותן עלויות שציינו – בתחום החינוך, הרווחה, התיירות והתעסוקה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, לסיום, אם הממשלה לא תשכיל לעשות זאת, אנחנו חברי הכנסת צריכים לקדם חוק העיר אילת, שייתן ביטוי לכל מה שנאמר פה היום בדיונים, בדיון במליאה.

יעקב מרגי: וכפי שהבטחתי לכם, במשפט הסיום, אמירתו של מנהל מחלקת החינוך, שאמר בצורה הזאת, הכי פשוטה – היא כל כך שבתה את לבי, כי היא באמת אמירה פשוטה – חבר הכנסת עמר בר-לב, שמע אמירה פשוטה שתיהנה ממנה: אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב באופן שוויוני אנשים במצב לא שוויוני.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: תודה רבה לך, אדוני.

מאיר כהן: יעלה חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אנחנו עדיין על אילת, מיקיל'ה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, ראש העיר אילת, ידידי, תושבי אילת יקרים, ברוכים הבאים למליאה.

מיקי לוי: כיושב-ראש עמית של השדולה למען יישובי הערבה, חבל אילות ואילת והערבה התיכונה, אני רוצה לברך על היוזמה של היום הזה.

מיקי לוי: תרשו לי לפתוח בברכה לידידי ראש העיר אילת, מאיר יצחק הלוי, שאני מכיר אותו מקרוב, אני יודע שהוא לא בוחל בשום אמצעי, ונלחם בכל כוחו למען העיר אילת.

מיקי לוי: אני רואה בתפקידך, מאיר, שליחות ציונית, מעבר לשליחות הציבורית שאתה מוביל.

מיקי לוי: כל הכבוד ויישר כוח.

מיקי לוי: חברי חברי הכנסת, אילת היא מקרה מיוחד; עיר מיוחדת עם אתגרים שדורשים מענה ספציפי.

מיקי לוי: הבנו את זה גם בתפקידנו הקודם, ולכן גם בתקופה הקשה של גיבוש תקציב 2013–2014, עם גירעון עצום שנאלצנו להתמודד אתו, לא פגענו בהטבות שאילת זכאית להן.

מיקי לוי: במשך שבועות – אני יכול לספר פה סיפור אישי – כשהייתי מגיע למשרדי מדי בוקר, הייתי מוצא את ראש העיר אילת ממתין לי: אל תפגעו בהטבות המע"מ.

מיקי לוי: והבטחתי לו: למרות הקשיים התקציביים נעשה הכול – ועמדנו במילתנו, לא לפגוע באילת בנושא הפטור ממס ערך מוסף.

מיקי לוי: בין יתר הדברים, ביטלנו את המס על שירותי תיירות, שהופיע בחוק ההסדרים, שהיה עלול לפגוע בעיר – אף-על-פי שהמס הזה קיים במדינות רבות.

מיקי לוי: עשינו זאת כי אנחנו מבינים את הקשיים שהתיירות הישראלית מתפקדת בהם, והעיר אילת בפרט.

מיקי לוי: אילת היא חלק ממשבר עמוק יותר בתיירות שחוותה מדינת ישראל בתקופה האחרונה, משבר שמצריך התגייסות ממשלתית רצינית.

מיקי לוי: כי צריך להבין שתיירות היא מנוע צמיחה גדול שמספק מקומות עבודה רבים, ויש לה חשיבות כלכלית עצומה.

מיקי לוי: בין יתר הפעולות, צריך למצות כל סיכוי וכל הזדמנות לקדם את התיירות לישראל.

מיקי לוי: הזדמנות כזו יכולה להיות דווקא במשבר התיירות החמור שקורה בימים אלה בסיני עקב המצב הביטחוני שם.

מיקי לוי: יש פוטנציאל גדול לאילת, להביא אליה מיליוני תיירים.

מיקי לוי: זה תלוי בשיווק נכון וזריז, ואני בטוח ששר התיירות, ידידי חבר הכנסת יריב לוין, יפעל בנושא.

מיקי לוי: אין לי ספק בכוונותיו הטובות ובמרץ שלו, ובתמיכת הכנסת תהיה לו גם יכולת לתת לעיר את התמיכה שהיא זכאית וראויה לה.

מיקי לוי: לסיום, אדוני היושב-ראש, בתפיסות העולם שלי, כל עיר חזקה מתבססת על מערכת חינוך איתנה, ובכלל זה מוסדות אקדמיים להשכלה גבוהה.

מיקי לוי: אני יודע שבשנים האחרונות נפתחו שלוחות חדשות באילת, אך אני מכיר גם את החשש של קברניטי העיר כי מיזמי חינוך שונים, ובכלל זה מערכות חינוך בתחום ההשכלה הגבוהה, עשויים להפסיק את פעילותם בעיר ולא להרחיב את הפעילות לעיר הדרומית ביותר שלנו.

מיקי לוי: אני שותף לחשש הזה, וקורא לממשלה לעשות את כל המאמצים, ולא להוריד את הרגל מהגז בהקשר הזה, ולדאוג לפיתוח ההשכלה הגבוהה בעיר כדי למשוך אוכלוסייה צעירה וחזקה לעיר.

מיקי לוי: אני מברך אתכם על העלאת אילת לסדר-היום של הכנסת, מברך את האורחים שהגיעו מאילת ויושבים ביציע, ומקווה שנזכה כולנו לראות את אילת גדולה, מתפתחת למקום הראוי לה כעיר הנופש של מדינת ישראל.

מיקי לוי: יישר כוח, מאיר, יישר כוח לך, לכל העושים במלאכה, לאזרחים היקרים שלך, נעשה הכול כדי שתצליחו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

מאיר כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רשמת, חברותי וחברי חברי הכנסת, חברי, באמת חברי, ראש עיריית אילת, ורק שתדע שחבר הכנסת עמר בר-לב היה תושב אילת.

איתן כבל: יפה שאתה יודע.

איתן כבל: יפה, יפה.

איתן כבל: הנה, הוא יודע.

איתן כבל: אתה מן המפורסמות.

עמר בר-לב: שנתיים.

איתן כבל: שנתיים רק, שנתיים.

איתן כבל: לא צריך להתלהב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני אומַר פחות או יותר את מה שאמרתי גם בוועדה, ובכוונתי גם לקיים דיון.

איתן כבל: בוועדה קיימנו דיון וקיבלנו החלטות, ואמרתי, אם ביום הזה – חבר הכנסת אלאלוף, אם אחוז אחד מכל הדיונים, אחוז, תראה איזה צנוע אני, אחוז, יתממש – – –

מיקי לוי: נהיה כולנו מאושרים.

איתן כבל: אנחנו מאושרים, אנחנו דוהרים ונותנים רוח גבית לאילת.

איתן כבל: אבל בתוך כל התהליך הזה, ובתוך כל ההחלטות האלה, אני בכל זאת רוצה לגעת בנקודה שהיא דרמטית לעיר אילת, זה הסיפור של שדה התעופה שדה-דב באילת.

איתן כבל: תראו, שדה-דב הוא עורק חיים, הוא הרבה יותר ממה שאתה אומר, רק – זה כמו תחנת אוטובוס ליישוב, תחנת מוניות ביישוב, ממש, זה לא –.

איתן כבל: אני לא יודע איך להסביר כדי שמקבלי ההחלטות יבינו את העניין הזה.

איתן כבל: גם כך, עבורנו – אני רוצה להזכיר, חבר הכנסת אלאלוף; אתה יודע, רובנו חושבים שאילת היא דרך הערבה, כביש 90 ומזרחה.

איתן כבל: לא מבינים שגרים שם 60,000 איש – 60,000 איש.

איתן כבל: כמה מהאנשים שמגיעים לשם מביטים מערבה ומנסים לראות מי גר שם, איך גרים שם?

איתן כבל: זה קצה העולם, ואני אומר את זה במובן החיובי של המילה.

איתן כבל: וכל מה שאנחנו בוכים על מה שקורה לנו כאן, צריך לקחת את זה, אדוני ראש העיר, ולהכפיל, ולשלש, בתעסוקה, בכל תחום.

איתן כבל: ולכן גם ועדת הכלכלה, בזמן הקרוב, מייד אחרי דיוני התקציב, תקיים דיון בשאלה של שדה-דב.

איתן כבל: הרי לא מתקבל על הדעת – אפילו שעובדה שזה כן מתקבל על הדעת – שמקבלים החלטה לסגור את שדה-דב בלי שיש חלופה.

איתן כבל: יש אירועים שתמיד אני אומר שבחלם – סיפר את זה ינון מגל, ואני מביא דברים בשם אומרם ונתלה באילנות גבוהים – או לא, ינון?

איתן כבל: אני מצטט אותך, אמרתי, המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם – אני נתלה באילן גבוה או בשיח?

ינון מגל: 1.73.

איתן כבל: עלא כיפאק.

ינון מגל: יחסית אליך זה די גבוה.

איתן כבל: כן, בשבילי זה – מה שאני אומר, הוא אמר שבחלם מספרים בדיחות עלינו, וכאן כל פעם מתגלים – זה היה על שדה התעופה בהרצליה; שדה-דב לא פחות, אם לא יותר, מורכב ומסובך, כעורק חיים מרכזי לאילת.

איתן כבל: אם אתה מעביר את זה לשדה התעופה, חבר הכנסת אלי אלאלוף, כבר עדיף לנסוע באוטו.

אלי אלאלוף: להרצליה יש ביטוח – שדה-תימן.

אלי אלאלוף: לשדה-דב אין.

איתן כבל: ואני אומר את זה, זה נשמע אולי – אבל זה כך.

איתן כבל: התהליכים שאתה עובר או עלול לעבור בשדה התעופה, וההגעה לשם והיציאה משם, ושאלות נוספות, מייתרים את המהירות שאתה יכול לצאת בבוקר, עובר תהליך של דקות, 20 דקות, חצי שעה, טס, ו-20 דקות חוזר בחזרה.

איתן כבל: חברי אדוני ראש העיר, אני אומר את זה לך, יש כאן הזדמנות לכנסת ישראל להציל את העיר אילת.

איתן כבל: עקבה – פעם כשהיינו נוסעים לאילת אפילו לא היינו מפנים את מבטנו: 20 מיליארד דולר; העיר היום מונה כ-150,000, עיר משגשגת.

איתן כבל: ומה ששארם כמעט עשתה לאילת, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו, ובגדול, שזה קורה לנו כמטחווי קשת מאילת, עם עקבה, שהיא תהיה התחליף לאילת, ואסור שזה יקרה.

איתן כבל: יש כאן עניין לאומי מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: ובמה שתלוי בי, ואני מקווה שתלוי בכל חברי הכנסת מכל המפלגות, כך אכן יהיה, ונציל את העיר.

איתן כבל: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: אני מזמין את חבר הכנסת ינון מגל, האילן הגבוה.

איתן כבל: רק אל תתלהב, ינון, גבוה זה מושג יחסי.

איתן כבל: זה כמו "והדרת פני זקן", זה לא זקן באמת, זה זקן ממך בחוכמה.

איתן כבל: אז קח את זה בעירבון מוגבל.

מאיר כהן: חמש דקות לרשותך, אדוני.

מאיר כהן: בבקשה.

ינון מגל: כבוד היושב-ראש, תודה, חברי הכנסת, שדה-דב – שלום, כבוד ראש העיר ואורחים נכבדים, מילאתם את היציע.

ינון מגל: תראו, דגל הדיו שהורם באילת – – –

מאיר כהן: במרץ.

ינון מגל: כן, אבל מתי זה היה?

ינון מגל: מרס?

מאיר כהן: מרס 1949.

ינון מגל: מרס 1948 – – –

מאיר כהן: 9.

ינון מגל: 9?

מאיר כהן: מרס 1949.

דב חנין: מרס 1949.

ינון מגל: מרס 1949.

ינון מגל: זכור לכולנו, ברן הרים אותו, לא?

מאיר כהן: ברן, ודאי.

עמר בר-לב: ברן, ברן, מ"פ בגדוד של אבא שלי.

מאיר כהן: חידשת לנו.

ינון מגל: ברן, כן, טיפס על העמוד ושם את דגל הדיו.

ינון מגל: אז בסוף מדובר על הרגב האחרון, על כל דונם וכל רגב, ועל השוחה האחרונה.

ינון מגל: אילת זה סוג של רגב אחרון, שוחה אחרונה, וצריך לדאוג לה ככזאת.

ינון מגל: אז קודם כול, כעורק תחבורה, אני דיברתי גם בוועדה אצל חברי איתן כבל על החשיבות פה, כמו שהוא אמר, של שדה-דב.

ינון מגל: אין – לא יעלה על הדעת שהתושבים באילת גם עוברים לשדה התעופה בתמנע, שזה 20 דקות נסיעה בערך, וגם יעברו ללוד.

ינון מגל: אם אנחנו מדברים על פריפריה, אז שדה-דב זה לא רק של תושבי תל-אביב, זה גם של תושבי אילת, ותושבי אילת זכאים ורשאים שיהיה להם שדה תעופה שמביא אותם לתוך תל-אביב, שהם נוחתים, לוקחים מונית בתוך העיר וחמש דקות, עשר דקות, רבע שעה, הם נמצאים במקום, מאשר להוסיף לזה עוד 20 דקות משדה התעופה לוד.

ינון מגל: בכלל, אני חושב שלא הגיוני שמבטלים גם את שדה התעופה בהרצליה בלי חלופות ומבטלים גם את שדה התעופה שדה-דב.

ינון מגל: אני חושב שצריך להרבות בשדות תעופה במרכז הארץ, כי אנחנו ראינו מה קרה במלחמה האחרונה, ב"צוק איתן", שהשתיקו – לא השתיקו, אבל פגעו בתעופה האזרחית שלנו בלוד.

ינון מגל: אפשר להניח שזה יקרה גם במלחמות הבאות, רק ביתר שאת, ולכן חייבים שיהיו עוד שדות תעופה; חייבים שיהיה גם לוד, ואם לא הרצליה, אז במקום – בחולון, או אני לא יודע, שימצאו איזשהו מקום.

ינון מגל: היה עדיף שיהיו, בכלל, שלא יבטלו שדות תעופה.

ינון מגל: בעניין הזה אני חושב שצריך להקדיש תשומת לב רבה.

ינון מגל: אנחנו כמובן נדאג כאן, בכנסת, לראות שלפחות מצמידים את זה להחלטה שצה"ל יישאר שם עד שנת 2019.

ינון מגל: אין שום היגיון שצה"ל יישאר והשדה האזרחי לתושבי אילת ייסגר.

ינון מגל: אני מקווה שיימצא פתרון גם עם הנדל"ניסטים, שזה בסדר שהם רוצים לעשות כסף שם באזור ולבנות דירות; הכול טוב ויפה, אנחנו לא נגד, אבל לא יכול להיות שתושבי אילת, 60,000 אנשים – – –

אלי אלאלוף: – – – בפריפריה, הבנייה המסיבית בתל-אביב – – –

ינון מגל: בסדר, אבל אנשים קנו קרקעות, הם רוצים לממש את זה.

ינון מגל: אני לא מאלה שאומרים: ברוני הגז והנדל"ניסטים.

ינון מגל: זה טוב שאנשים עושים כסף, מעולה, זה מריץ את הכלכלה והכול.

ינון מגל: 10 במרס, כמו שאומרים בעברית, 1949, ט' באדר, נתלה דגל הדיו באילת.

מאיר כהן: צדק.

ינון מגל: תודה לחבר הכנסת מיקי לוי.

מאיר כהן: מבצע "עובדה".

ינון מגל: בעניין הזה צריך למצוא פתרון שמאפשר לאילתים לחיות.

ינון מגל: בגדול, זאת הנקודה המרכזית שרציתי לדבר עליה.

ינון מגל: אני חושב שנעשה פה איזשהו מהלך שהוא לא ברור לי מבחינת קבלת ההחלטות, איך התקבלו ההחלטות האלה.

ינון מגל: זה נכון גם לגבי שמטריד אתכם, לגבי שדה-דב, וזה נכון לדעתי גם לגבי הרצליה.

ינון מגל: אני מקווה שנוכל לפתור את הבעיה, ושדה-דב ימשיך לשרת אתכם, גם אם יישאר בסופו של דבר מסלול אחד, אבל שאתם לא תינזקו מהמהלך הזה.

ינון מגל: תושבי אילת, אני מבין שיש גם בעיות של טיול שנתי.

ינון מגל: תלמידים באילת צריכים לשלם יותר מתלמידים ממקומות אחרים בארץ.

ינון מגל: לא יעלה על הדעת שאילתים לא היו בירושלים; יש אילתים שלא מגיעים לירושלים כי זה עולה להם הרבה כסף, ולא לכולם יש כסף.

ינון מגל: יש אנשים שאין להם כסף, הם לא נוסעים, לא לתל-אביב, לא לירושלים, לא טסים ולא שום דבר.

ינון מגל: זה דבר ש – אני חושב שאנחנו צריכים לדאוג שיהיה איזשהו סוג של סבסוד, שתלמידים מאילת יטיילו בארץ ויכירו את הארץ בדיוק כמו כל תלמיד אחר, ויהיה איזשהו סבסוד שמגשר על הפער הזה.

ינון מגל: בסופו של דבר, אנשים שיוצאים לפריפריה – סליחה?

אלי אלאלוף: – – – שיישם את ההחלטה שלו, של – – – דיפרנציאלי ליישובים.

ינון מגל: בעזרת השם.

ינון מגל: אני חושב שאילת היא סימפטום של בעיה הרבה יותר עמוקה – שמדינת ישראל לא הצליחה בפיזור בפריפריה, ובאמת רוב האוכלוסייה מתרכזת בגוש-דן.

ינון מגל: אז אנחנו בוודאי צריכים לעזור לפריפריה, שאנשים יקבלו הטבות ויהיו להם תמריצים לגור מסביב למרכז, גם בגליל – אני אומר, הססמה "לייהד את הגליל", אפשר עדיין להגיד אותה – גם בנגב, גם ביהודה ושומרון גם בבקעה, בכל המקומות, שאנשים יוכלו, ויתגאו, ויהיו להם תנאים טובים לחיות בכל הארץ, ובטח ובטח גם באילת.

ינון מגל: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, אחרון המציעים – בבקשה, אדוני, ולאחר מכן ישיב לכל המציעים שר הפנים חבר הכנסת סילבן שלום.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, ברכות – לנו בכנסת על היוזמה הזאת, לחברת הכנסת בוקר, היוזמת, חברי הכנסת האחרים שהצטרפו; לך, אדוני, ראש עיריית אילת, לתושבי אילת, שכמה מהם בוודאי צופים בנו, ואלה שלא צופים בנו, אני מקווה שישמעו שהכנסת מתעניינת ועוסקת בסוגיות אילת.

דב חנין: אני מצטרף לדברי חברי בכל הקשור לצורך להמשיך את תמיכת המדינה בעיר אילת, ולחזק את התמיכה הזאת.

דב חנין: ואנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על כמה ממדים.

דב חנין: אחת לכמה זמן חוזר גם לכנסת רעיון העוועים הזה, לבטל את הפטור ממע"מ באילת.

דב חנין: אני מקווה שאנחנו כולנו, כל חברי הכנסת שדיברנו כאן מעל הדוכן, מבטאים בהתייצבות שלנו כאן גם את ההתנגדות לחזרה של הרעיון הזה, אם וככל שהוא יעלה.

דב חנין: בינתיים, בסיבוב הזה של חוק התקציב הוא לא עלה, ואני מציין את זה לזכות שר האוצר הנוכחי.

דב חנין: אבל אם וככל שהדבר הזה יעלה, אנחנו צריכים להתייצב כולנו נגד מהלך כזה.

דב חנין: לחזק את העיר אילת זה מהלך שיש לו היבטים כלכליים, יש לו היבטים חברתיים.

דב חנין: צריך לזכור שאילת איננה רק שורת המלונות שחלק מאזרחי ישראל מגיעים אליהם ונהנים מהם; לאילת יש גם שיכונים ושכונות, עם מורכבות חברתית לא פשוטה, וצריך לראות את התמונה הזאת.

דב חנין: צריך לראות את אילת במלוא מורכבותה החברתית, ולתת גיבוי לעיר הזאת, כי עם כל הקשיים וכל המורכבויות, זו עיר שמתמודדת עם עוד אתגר גדול, והוא אתגר הריחוק המאוד-מאוד גדול ממרכז הארץ.

דב חנין: אז דיברתי על הצד הכלכלי, הזכרתי את הצד החברתי, אבל כמובן, עמיתי חברי הכנסת, אני לא יכול לדבר על אילת בלי להתייחס לצד הסביבתי, כי אילת זה קודם כול מפרץ אילת, ומפרץ אילת זה מקום מיוחד במינו, שצריך להגן עליו מפני איומים רבים ומגוונים.

דב חנין: ואני גאה להגיד כאן, אדוני היושב-ראש:

דב חנין: מאז שנבחרתי לכנסת העברתי סדר גודל של 90 חוקים, בקריאה שנייה ושלישית, אבל החוק הראשון שהעברתי בקריאה טרומית היה חוק הגנת מפרץ אילת.

דב חנין: אדוני ראש העיר, אתה בוודאי זוכר.

דב חנין: אני חושב שתמיד זוכרים את היוזמות הראשונות, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, זוכרים אותן במיוחד, ואני גאה מאוד בחוק הזה, כי אני חושב שעל מפרץ אילת צריך להגן וצריך לשמור מכל ההיבטים ומכל הבחינות, וגם היום יש איומים על מפרץ אילת.

דב חנין: אם אנחנו מדברים על סכנה של זיהומי נפט, זה בהחלט קיים, וצריך לפעול, לא רק אנחנו, אלא גם שכנינו הירדנים בעקבה, וגם שכנינו המצרים; צריך פה שיתוף פעולה של כל המדינות ששוכנות סביב המפרץ כדי להגן על המפרץ מפני סכנות של זיהומים.

דב חנין: אני זוכר את המאבק הקשה שניהלנו נגד כלובי הדגים, מאבק שהסתיים בהצלחה ותרם לשמירה על המפרץ.

דב חנין: אילת היא לא רק מפרץ אילת אלא היא גם – – –

מאיר כהן: הועתקו משם, אדוני.

מאיר כהן: הועתקו משם כלובי הדגים.

דב חנין: כן כן, הועתקו.

דב חנין: המאבק הסתיים בהצלחה.

דב חנין: ואילת היא כמובן גם הרי אילת, ומי מהאזרחים שצופים בנו כרגע לא הזדמן לו להגיע לאזור הכל-כך מיוחד והכל-כך מופלא הזה של הארץ – יש שם מסלולי טיול נפלאים.

דב חנין: אני מדבר על כל האזור שמתמנע דרומה עד אילת.

דב חנין: הרים נפלאים, מסלולים נפלאים, אזורים נהדרים לביקור.

דב חנין: אני רוצה להצטרף לעמדתו של חבר הכנסת מגל, אבל רק בנקודה אחת, וזו ההתנגדות לסגירת שדה-דב.

דב חנין: זה מהלך שאין בו שום היגיון; השדה הרי הולך להמשיך לתפקד כרגע, השדה הצבאי.

דב חנין: למה לסגור?

דב חנין: למה המהלך הזה של הסגירה, כאשר בכלל ברור שעוד תוכניות בנייה במקום הזה זה עניין של העתיד היותר-רחוק.

דב חנין: במקביל לזה, צריך לפתח – – –

מאיר כהן: וברור שלא יהיו שם מחירים למשתכן וכו'.

דב חנין: אנחנו עדיין לא יודעים.

דב חנין: כן, אנחנו עדיין לא יודעים.

דב חנין: במקביל לכך, אדוני היושב-ראש, צריך לקדם שדרוג אמיתי של התחבורה היבשתית לאילת.

דב חנין: למשל, הגיע הזמן להכפיל את הנתיבים בכביש הערבה, שהוא כביש מסוכן, עד דימונה, אדוני ראש העירייה לשעבר של דימונה.

דב חנין: אנחנו צריכים כביש בטוח, דו-מסלולי, שאפשר לנסוע בו במהירות.

דב חנין: אין שום סיבה שאי-אפשר יהיה להגיע בנוחות, בפרק זמן של שלוש שעות, במסגרת החוק, לאילת, בנסיעה בכבישים מהירים.

דב חנין: ומשפט אחרון, אדוני היושב-ראש – אני גם רוצה להשמיע מילה של אזהרה.

דב חנין: יכול להיות שכאן יש ויכוח, אבל אני חושב שחובתי, למען העיר אילת, להציב את עמדתי על השולחן: אני חושב שרעיון הקזינו הוא רעיון מסוכן.

דב חנין: הוא רעיון מסוכן.

דב חנין: במדבר מדברים על פטה מורגנה, על משהו שאנחנו יכולים לראות בו איזה נווה-מדבר מלא מים, שהנה הוא קוסם לנו מאחורי הגבעה שלפנינו, אבל זה אכן פטה מורגנה.

דב חנין: בניית קזינו באילת, המשמעות שלה היא שינוי מאוד גדול באופייה של התיירות המגיעה לעיר, סכנות חברתיות ותרבותיות לדמותה של העיר הזאת.

דב חנין: אני בעד לפתח את התיירות לאילת; יש המון מה לעשות בתחום הזה – הוזכרה כאן עקבה, ובהחלט יש מה ללמוד – אבל לא בדרך של קזינו.

דב חנין: אני חושב שאילת יכולה להצליח, לשגשג ולהיות נפלאה גם בלי קזינו וגם בלי הימורים.

דב חנין: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה לך, אדוני.

מאיר כהן: ישיב לכל המציעים שר הפנים חבר הכנסת סילבן שלום.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי ראש העיר מאיר יצחק הלוי, אנשי אילת, קודם כול, צר לי, ידעתי שאם זה יהיה ביום שלישי אז מספר חברי הכנסת שיהיו כאן כמובן לא יהיה גדול, בואו נאמר בלשון המעטה.

דב חנין: אבל האיכות היא טובה – – –

סילבן שלום: ברגע שאני פה, אתה צודק.

סילבן שלום: מובן שזה היה בהומור – שזה יהיה לפרוטוקול.

סילבן שלום: תוסיפי בסוגריים: בהומור.

סילבן שלום: אני שמח להיות כאן, כי אני מלווה את אילת כבר הרבה מאוד שנים, והייתה לי הזכות – עכשיו אני אולי אסגיר את גילי המופלג – כבר לפני 30 שנה להיות זה שמוביל את כל נושא הסכם הסחר החופשי; כמובן לא כשר אז, אלא כיועצו של שר האוצר יצחק מודעי, שיזם את הפיכת אילת לעיר סחר חופשי, קרי ללא מע"מ, דבר שנתקל כמובן בקשיים נוראים אז, ובהתנגדות של כל הפקידות, ודיברו על השיירות של המבריחים, ועל המאפיה שתשתלט כדי לנצל את המע"מ, ואת המוצרים שייקחו מכאן לשם.

סילבן שלום: אני זוכר את כל אותם תיאורים מעוררי חלחלה ואימה, אבל הוא עמד על כך, ומאז העיר אילת היא עיר שונה מכל המקומות ומכל הערים, והיא לא משלמת מע"מ.

סילבן שלום: זאת אומרת, העירייה בוודאי שלא, כי כל העיריות לא בדיוק – הן משלמות, אבל הן לא יכולות להתקזז על המע"מ.

סילבן שלום: אבל העיר אילת היא מיוחדת.

סילבן שלום: רק ביום חמישי האחרון הייתי שם, ואני מבקר בה הרבה, הרבה מאוד פעמים.

סילבן שלום: אני אוהב את העיר הזאת.

סילבן שלום: נהגתי לבקר שם עם משפחתי כשהיו ילדים קטנים, היום הם כמובן רוצים ללכת בכוחות עצמם או עם החברה, אנחנו כבר לא שייכים לעניין, אז הם הולכים לשם לבד, אבל העיר הזאת היא מיוחדת, והפוטנציאל שלה הוא הרבה הרבה יותר גדול מהמימוש עד כה.

סילבן שלום: והמימוש לא נוגע לראש העיר, שעושה עבודה מדהימה, נהדרת; איש כלבבי, שעושה ככל יכולתו להמשיך ולחזק את העיר הזאת.

סילבן שלום: אבל זה דורש גם משאבים וגם התמקדות של המדינה עצמה בצרכים של העיר הזאת.

סילבן שלום: אנחנו מנסים לבוא לקראת העיר הזאת בהרבה מאוד אופנים; רק ביום חמישי האחרון הצלחנו לחנוך בפעם הראשונה אפשרות של כניסת עובדים ירדנים לענף המלונאות, שיהיו שם 1,500 עובדים, ונפגשנו אתם, ראש העיר ואני; כולם שוחרי שלום, כולם רוצים לבוא ולעבוד.

סילבן שלום: וגם כשמשלמים את שכר המינימום על-פי החוק הישראלי, זה פי חמישה או שישה ממה שהם משתכרים בירדן, בעקבה, על אותו סוג של עבודה בדיוק.

סילבן שלום: כך שאנחנו מאפשרים למלונאים באילת לקבל כוח עבודה.

סילבן שלום: זה כמובן לא במקום החיילים שעוסקים בעבודה מועדפת ועושים עבודה מסוג אחר, אלא זה במקום המסתננים שנכנסו לאילת במספרים ענקיים.

סילבן שלום: כאשר בית-המשפט העליון הורה לנו לשחרר אותם ממתקן "חולות", קבעתי שהם יוכלו להגיע לכל מקום בארץ למעט תל-אביב ואילת.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: כי שם מדובר במספרים עצומים, מספרים גדולים.

סילבן שלום: הובטח לנו שכל עובד שייכנס מירדן יהיה במקום מסתנן, ואתמול בית-המשפט המחוזי בבאר-שבע, או בית-המשפט לעניינים מינהליים, קבע שההחלטה לשלוח אותם למדינה שלישית היא החלטה חשובה ונכונה, ואלה שלא ירצו לצאת, ישהו עד אז במתקן הכליאה "סהרונים".

סילבן שלום: עד אז.

סילבן שלום: דרך אגב, אני רוצה להגיד, אולי בפעם הראשונה, שחלק מאותם מסתננים שיצאו למדינות שלישיות, קיבלו את אותם 3,500 דולר, עשו אחורה פנה וחזרו והסתננו לתוך מדינת ישראל.

סילבן שלום: אם זה לא נקרא צחוק מהעבודה, אז מה זה צחוק מהעבודה.

סילבן שלום: מובן שאנחנו נמשיך את העניין הזה בצורה מאוד משמעותית.

סילבן שלום: באותו יום חנכנו גם את הלשכה החדשה של רשות האוכלוסין באילת – משרד הרבה יותר גדול, הרבה יותר מרווח, שיאפשר לתושבי אילת לקבל את השירותים, וכמובן גם לתיירים שיש שם, גם לתושבי מדינת ישראל האחרים, אם הם רוצים לנסוע למצרים, לטאבה, לסיני או לעקבה ולפעמים נתקעים, מובן שהאפשרות שם תהיה אפשרות שתינתן להם בצורה מאוד מאוד משמעותית.

סילבן שלום: כשר לפיתוח הנגב והגליל – ואתה היית ראש המינהלת ברשות לפיתוח הנגב, והייתה לי הזכות למנות אותך לתפקיד – –

מאיר כהן: נכון, בוודאי.

סילבן שלום: – – כראש המינהלת עשית עבודה נהדרת, ואז גם פעלנו לטובת העיר אילת.

סילבן שלום: עשינו זאת בשורה ארוכה של דברים, אם זה לבית-החולים יוספטל, אם זה בכיתות חכמות, אם זה לנושא התיירות, אם זה למגרשי ספורט, "ססמה לכל תלמיד" – כל פרויקט אפשרי שהיה שם.

סילבן שלום: העיר הזאת היום עברה כמובן פיתוח אדיר מאז האלוף אברהם אדן עם דגל הדיו.

סילבן שלום: הוא הרים שם את הדגל, שרו שם את "התקווה", ומאז הימים שמי שהיו שם היו רק עובדי נמל וחלק מאנשי הצבא – –

אלי אלאלוף: ועובדי תמנע.

סילבן שלום: – – ועובדי תמנע, ועוד קבוצה מסוימת, של אנשים שקיבלו עונש, לפעמים במקום מאסר שלחו אותם לגלות באילת – אני לא יודע אם אתם זוכרים את התקופה הזאת – – –

מאיר כהן: עיר מפלט.

סילבן שלום: עיר מקלט.

סילבן שלום: אמרו להם: אתם תשהו באילת.

סילבן שלום: בכל מקרה זה שעות על שעות, אי-אפשר לצאת משם, ואתם תשהו שם.

סילבן שלום: כמה מהם מאוד מאוד ידועים; לא נאמר את שמם.

סילבן שלום: העיר התנהלה בקטנה, תחת אברהם זכאי, שהיה שם, והובילו את הדברים.

סילבן שלום: מובן שהיום העיר גדלה; הגיעו לשם גם מדימונה וגם מבאר-שבע, גם מתל-אביב וגם מהצפון, זו לא אותה דרך חתחתים שהייתה לוקחת יום שלם, או מטוסים קלים שהיו יכולים לנחות שם; היום זה כבר כבישים מסודרים, היום יש שדה תעופה, יש מטוסים שמגיעים.

סילבן שלום: כולנו רוצים לעשות את הרכבת.

סילבן שלום: דרך אגב, כל הפער שנותר הוא 170 קילומטר.

סילבן שלום: מנחל צין ועד אילת – 170 קילומטר.

סילבן שלום: זה מזכיר לי סיפור מאוד מפורסם על יושב-ראש הכנסת דאז, שהיה יושב-ראש הרכבת, מנחם סבידור.

סילבן שלום: מנחם סבידור נפגש עם מקבילו הסיני.

סילבן שלום: שואל אותו הסיני: תגיד, כמה קילומטר מסילה יש לכם?

סילבן שלום: הוא אמר – מה הוא יגיד לו, כמה קילומטר מסילה?

סילבן שלום: אין כלום.

סילבן שלום: אז הוא אמר לו: תשמע, לגבי האורך של המסילה, אני לא זוכר בדיוק את המספר, אבל הרוחב – זה בדיוק כמו אצלכם.

סילבן שלום: אז אני אומר – 170 ק"מ זה כלום.

סילבן שלום: הייתי בשבוע שעבר בסין, ורוצים שם להחזיר את דרך המשי.

סילבן שלום: רוצים להביא את הסינים לשווק את הסחורה שלהם לאירופה דרך נמל אשדוד.

סילבן שלום: הדבר הזה כמובן יהיה אפשרי אם תהיה רכבת שתוביל את כל המטענים עד אשדוד.

סילבן שלום: אז יוצאים וצועקים וצורחים – כל ארצות-הברית קמה על רכבת; לצערנו היה גם שימוש נורא ברכבת לבני עמנו, אבל כל היישובים שהוקמו בארצות-הברית – איפה שהייתה רכבת, קמה עיירה.

סילבן שלום: אפשר יהיה להגדיל את מספר התושבים, ואנחנו עושים את זה היום גם על-ידי אספקת מים נוספים לאילת ולערבה, על-ידי הקמת תחנת כוח שאנחנו עושים בעקבה במסגרת הסכם תעלת הימים – ואנחנו עומדים לצאת במכרז סוף-סוף, כותבים אותו, ואני מקווה שיהיה אפשר למצוא את הדרך לעשות את זה.

סילבן שלום: אבל מה זה 170 ק"מ?

סילבן שלום: זה כלום.

סילבן שלום: זה ישנה דרמטית.

סילבן שלום: זה יוכל להוביל 3.5 מיליון נוסעים, דרך הרכבת הזאת.

סילבן שלום: ואם היא תהיה רכבת טובה ומהירה, תהיה עצירה בדימונה, אחת – מה קרה?

סילבן שלום: או בבאר-שבע, משם ימשיכו.

סילבן שלום: זה יוכל להוביל אותם גם לדימונה–באר-שבע – – –

קריאה: – – –

סילבן שלום: תהיה עצירה אחת – אז זה יהיה רק בבאר-שבע, יהיו יותר עצירות – תהיה רכבת כזאת, רכבת כזאת.

סילבן שלום: אפשר יהיה לנסוע, אפשר יהיה לעשות, וזה החיבור האמיתי בין הפריפריה למרכז.

סילבן שלום: נכון שהכביש ככביש הוא דו-מסלולי עד לדרך מסוימת, זאת השקעה מאוד מאוד גדולה, אבל היום מקימים את שדה התעופה החדש, וזה יאפשר לפתח את העיר בצורה דרמטית.

סילבן שלום: שדה התעופה במקום שלו היום גם עושה את ההפרדה והופך את העניין ללא טבעי, שהעיר למעלה והמלונות למטה.

סילבן שלום: האפשרות הזאת לחבר את העיר כמובן תסייע גם על-ידי הבאת תושבים, מסחר, אם ירצו תעשייה – כל דבר שיהיה אפשר לעשות; כמובן, גם תיירות.

סילבן שלום: אני חושב שאנחנו רואים עיר בהתפתחות, צעירים שרוצים לבוא לגור שם, מקבלים היום שירותי בריאות יותר טובים, ויש שם אוניברסיטה.

סילבן שלום: יש שם אוניברסיטה.

סילבן שלום: כששואלים איך אפשר להקים אוניברסיטה בגליל ואני אומר: רב-קמפוסית, אומרים: מה זה רב-קמפוסית?

סילבן שלום: אני אומר: בן-גוריון, יש להם קמפוס בבאר-שבע, יש להם בשדה-בוקר ויש להם באילת.

סילבן שלום: האוניברסיטה העברית, יש לה בהר-הצופים, יש לה בגבעת-רם ויש לה ברחובות.

סילבן שלום: אין בעיה.

סילבן שלום: אפשר לעשות את אותו הדבר שם.

סילבן שלום: אני מאוד מקווה שאנחנו נמשיך ונפעל לפתח את העיר הזאת בכל אותם נושאים שהעיר הזאת יכולה באמת לתרום, גם לתושביה, גם לתושבי מדינת ישראל וגם למדינת ישראל בכלל.

סילבן שלום: יום אילת הוא יום חג.

סילבן שלום: אני מודה לכנסת שהחליטה לעשות את היום הזה, ואני שמח שנפלה בידי הזכות להיות זה שמשיב בשם הממשלה למען העיר אילת.

סילבן שלום: אני מודה לחברי הכנסת האמיצים שיושבים כאן ונשארו כאן, ובעזרת השם יחד נעשה ונצליח.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: מה אתה מציע, להסתפק בדבריך?

סילבן שלום: אני מציע שימשיכו בוועדות.

סילבן שלום: מה זה, ועדת הכלכלה?

מאיר כהן: כלכלה, חינוך, רווחה.

סילבן שלום: חינוך, רווחה, כל הוועדות.

מירב בן ארי: גם בוועדת החינוך יש – – –

סילבן שלום: כל נושא.

סילבן שלום: שהנושא לא ייפול.

סילבן שלום: תמשיכו בכל הוועדות, בכל אחת מהוועדות.

סילבן שלום: להעביר את זה, כל נושא, לאחת הוועדות.

סילבן שלום: נעביר את זה לוועדת הכנסת, והם יחליטו מה לעשות עם זה.

סילבן שלום: בסדר?

סילבן שלום: מקובל?

מאיר כהן: יש הסכמה של כולם?

מאיר כהן: גברתי, אפשר להימנע מהצבעה, נכון?

מאיר כהן: אז זה יעבור לוועדת הכנסת.

סילבן שלום: לא, הצבעה להעביר את זה לוועדה; חייבים.

מאיר כהן: הצבעה בכל מקרה.

מאיר כהן: אוקיי, אז אנחנו נצביע.

מאיר כהן: מי בעד ומי נגד להעביר לוועדת הכנסת, שהיא תחליט?

מאיר כהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

מאיר כהן: בעד – 10, אין מתנגדים.

מאיר כהן: הנושא עובר לוועדת הכנסת.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני השר.

מאיר כהן: אנחנו נוסיף את חבר הכנסת דב חנין.

מאיר כהן: אדוני ראש עיריית אילת, תודה רבה לך על היום המרתק.

מאיר כהן: תודה לכל חברי הכנסת.

מאיר כהן: היו מאושרים ובריאים.

מאיר כהן: נסיעה טובה.

מאיר כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/603); נספחות.

מאיר כהן: ]

מאיר כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מאיר כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 62) (הטרדת מוקד חירום), התשע"ו–2015, של חברי הכנסת עמר בר-לב, מרב מיכאלי וניסן סלומינסקי, לקריאה ראשונה.

מאיר כהן: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת עמר בר-לב.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: לאדוני יש עד עשר דקות.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, הצעת החוק עוסקת בהטרדות של מוקד חירום.

עמר בר-לב: אני רוצה להזכיר לכולנו מאיפה הגיעה הצעת החוק הזאת.

עמר בר-לב: זה התחיל, כפי שאנחנו זוכרים, ביוני שנה שעברה, כאשר בזמן שישבנו כאן, במליאת הכנסת, נחטפו שלושה נערים, לאחר מכן נרצחו – נפתלי פרנקל, גיל-עד שער ואיל יפרח, זיכרונם לברכה.

עמר בר-לב: בעצם מה שקרה אז, וזה התברר יום-יומיים אחרי זה, שגיל-עד הצליח לצלצל למוקד חירום של המשטרה, רק ההודעה שלו הייתה קצת לא ברורה, והמוקדנית, נדמה לי, שהייתה, חשבה שזו הטרדה או משהו כזה ולכן לא התייחסה לזה מיידית.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם היא הייתה מתייחסת לזה מיידית באותו רגע כמה זה היה משנה, אבל התופעה הזאת, שמישהו נחטף ומודיע, מצליח להודיע למשטרה, והמשטרה לא מצליחה להבין שיש כאן אירוע אמת – כמובן שזה יצר כעס גדול מאוד מאוד בציבור, עד שנכנסנו לעניין והתברר לנו שיש בין 30% ל-40% הטרדות שווא, חלקן כמעשי קונדס, חלקן כהטרדות מסיבות אחרות, שמגיעות למשטרה וגם למוקדי ביטחון אחרים, ובאמת, כמו בסיפור על "זאב, זאב", הרבה פעמים קשה מאוד לאותו מוקדן או מוקדנית להבדיל בין הקריאות השונות.

עמר בר-לב: לכן באה הצעת החוק הזאת, שהצענו כבר בכנסת הקודמת, גם אני, גם חבר הכנסת ניסן סלומינסקי ונדמה לי שגם מרב.

עמר בר-לב: היא עברה בקריאה טרומית, אבל בגלל התפזרות הכנסת הגשנו אותה שוב עכשיו.

עמר בר-לב: היא עברה בקריאה טרומית ועכשיו היא מגיעה לקריאה ראשונה.

עמר בר-לב: בגדול, הצעת החוק מטילה עונש על התרעת שווא.

עמר בר-לב: כמובן, אם יש התרעה שהיא התרעה בשוגג, לא לזה הכוונה – סליחה, לא התרעה בשוגג, התרעה שלא בשוגג – זה קורה לפעמים, ולכן לא לזה הכוונה, כי אם להתרעות שמטרתן להפריע לעבודת המוקד המשטרתי או למוקד חירום כזה או אחר.

עמר בר-לב: בין הקריאה הטרומית לבין הקריאה הראשונה עברה ההצעה כמה שינויים ותיקונים, נכנסנו לכמה דקויות, למשל איך בוחנים את הכוונה, כי בהצעה הראשונית דובר על כוונה של אותו בחור או בחורה, שבכוונתם להטעות את גורמי המשטרה – איך קובעים כוונה.

עמר בר-לב: שאלות אחרות עלו.

עמר בר-לב: הצעת החוק שופרה, היא עדיין לא אופטימלית, אין לי ספק שאחרי הקריאה הראשונה, עד הקריאה השנייה היא תעבור שינויים, עדכונים נוספים וחידודים נוספים, אבל אני חושב שיש לה שתי מטרות.

עמר בר-לב: מטרה אחת היא כמובן המטרה העניינית – להקטין את מספר התרעות השווא, והמטרה השנייה היא מטרה סמלית, שאומרת: אנחנו, אזרחי מדינת ישראל, שחיים במצב ביטחוני מאוד מאוד בעייתי, לא מוכנים לחיות עם התופעה הזאת.

עמר בר-לב: ואני מוכרח לומר שבעניין הזה קואליציה ואופוזיציה כאיש אחד – גם באלה שהציעו את הצעת החוק הזאת יש גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, ואני חושב שבנושא הזה יש כאן אחדות דעים מלאה.

עמר בר-לב: לכן אני רוצה שוב להודות לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי – אני לא יודע אם הוא עוד נמצא כאן; היה לו איזה עניין אז הוא היה חייב לזוז, אבל אין ספק שבזכות העבודה היעילה והמהירה שלו בוועדת החוקה, והנחישות שלו, הצעת החוק הגיעה במהירות מהוועדה הנה לקריאה ראשונה.

עמר בר-לב: אני משוכנע שאותה יעילות ואותה נחישות יהיו גם לאחר הקריאה הראשונה, ואני מאוד מקווה ומאמין שבקרוב נצביע עליה ונאשר אותה גם בקריאה שנייה ושלישית.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מאיר כהן: יש לפנינו רשימת דוברים.

מאיר כהן: תעלה ותבוא חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני, אני מאוד שמחה להיות ברגע הזה שעומדת לעבור בקריאה ראשונה הצעת החוק של חברי עמר בר-לב וחברי ניסן סלומינסקי.

מרב מיכאלי: אנחנו מקוות ומקווים מאוד שאכן היא תביא להרבה הרבה פחות הטרדות בקווי החירום.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שזאת תופעה שאם אתה חושב עליה, אדוני היושב-ראש, באמת, נדמה שאנשים רוצים לשחק באש, כאילו יש כנראה משהו מושך בלהתעסק עם החיים והמוות הזה, ולראות מה יקרה אם נעשה להם "כאילו".

מרב מיכאלי: אבל מה לעשות, זה חיים ומוות.

מרב מיכאלי: אלה באמת חיים שמוטלים על הכף פעמים רבות מאוד, וכל הסחה כזאת של מוקדי החירום, של תשומת הלב שלהם ושל המשאבים שעומדים לרשותם, כל הסחה שלהם מהדברים האמיתיים מסכנת את היכולת שלהם להיענות במקרה אמיתי, במקרה שבאמת חיים יהיו מוטלים על הכף.

מרב מיכאלי: מכאן החשיבות הכל-כך רבה של הניסיון להתמודד עם התופעה הזאת.

מרב מיכאלי: נגיד גם, בהמשך למה שאמר חברי עמר בר-לב, שאכן ההצעה מחמירה את העונש למי שיטריד, אבל יותר מזה – אם באמת נגרם נזק במשאבים, הקנס יהיה גדול אף יותר.

מרב מיכאלי: אני רוצה לומר מילה, ברשותך.

מרב מיכאלי: אנחנו מחוקקות ומחוקקים, אנחנו יכולות לקבוע נורמה, לקבוע סטנדרט, לייצר עולם שזה הפיגום שלו, אבל אחר כך צריך לשים על זה את החומר, אם תרצו, בדמות האכיפה.

מרב מיכאלי: ואני קוראת למשטרת ישראל לקחת את כל הדברים האלה, שעל פניהם הם נראים קטנים, ושלא שווה להם להטריח את עצמם אחר כך למשל לחפש של מי הטלפון הזה ובאמת להגיש כתב-אישום ולראות שהסים הזה, שממנו נעשתה השיחה הזאת, באמת הוא האיש שעשה.

מרב מיכאלי: זו באמת הרבה מאוד טרחה, ואז יש איזה מין תחושה שיש דברים כל כך רציניים וחמורים להתמודד אתם, שבזה אולי לא נשקיע, אם לא קרה שום דבר נורא.

מרב מיכאלי: אבל, א.

מרב מיכאלי: לפעמים קורה משהו נורא; וב.

מרב מיכאלי: אלה בדיוק הדברים שהופכים את החוק מדבר שמעצב את החיים שלנו לדבר שהוא אות מתה ואין לו השפעה על החיים שלנו, וחמור מזה – מוריד את רמת האמון של הציבור בחוק ובגורמי אכיפת החוק.

מרב מיכאלי: ודווקא במקום הזה, שהרגישות כל כך מובנית, אני חושבת, אצל כל אחת ואחד מאתנו, אז – א.

מרב מיכאלי: אני מודה לחברי וחברותי שמאשרים את החוק הזה; וב.

מרב מיכאלי: אני באמת קוראת למשטרה לא לוותר, לא לעצמה ולא לאף אחד ואחת אחרת, באכיפת החוק הזה.

מרב מיכאלי: אני רוצה כמובן להודות ליועצות הפרלמנטריות שלי על כל העבודה המדהימה שהן עושות כל השנה, אבל גם זאת שהביאה אותנו להעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה היום, מיכל גרא מרגליות, היועצת שעדיין אנחנו מתרגלות לעזיבתה, חן אריאלי, נעמה שחר וניר רוזן.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – לא נמצא; חבר הכנסת יוסי יונה – מוותר; חבר הכנסת אראל מרגלית – לא נמצא; חבר הכנסת נחמן שי – לא נמצא; חברת הכנסת זהבה גלאון; חבר הכנסת מנואל טרכטנברג – לא נמצא; חבר הכנסת איתן ברושי; חברת הכנסת תמר זנדברג; חברת הכנסת עליזה לביא; חבר הכנסת טלב אבו עראר; חברת הכנסת קסניה סבטלובה – לא נמצאת; חברת הכנסת רויטל סויד – לא נמצאת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – לא נמצאת; חבר הכנסת אורן אסף חזן – לא נמצא; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – לא נמצאת; חבר הכנסת מיקי לוי – מוותר, אדוני; חבר הכנסת באסל גטאס – מוותר, אדוני; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – מוותר; חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא – אינו נוכח.

מאיר כהן: חבר הכנסת דב חנין, הרי ידענו שזה יגיע.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

סילבן שלום: אחרון הדוברים?

מאיר כהן: אחרון הדוברים.

סילבן שלום: תודיע: אחרון הדוברים; שאחרי זה לא יהיה אפשר להירשם.

בצלאל סמוטריץ': שלוש דקות לרשות אדוני.

בצלאל סמוטריץ': בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, רבותי יוזמי החוק, אני רוצה לברך אתכם על הצעות החוק הזאת.

דב חנין: חברת הכנסת מיכאלי – מי עוד נמצא אתנו מהיוזמים?

דב חנין: חבר הכנסת בר-לב, סליחה, וחבר הכנסת סלומינסקי, שאינם אתנו.

דב חנין: אני חושב שזו יוזמה טובה, ואני מסכים אתך, חבר הכנסת בר-לב, שיש כמה דברים שאנחנו נצטרך, בזמן הדיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, לדייק בחוק הזה כדי שהוא באמת יפגע במטרה, שהיא אנשים מטרידנים, אבל לא ייצר איזשהו אפקט הרתעה מפני תלונה שאולי היא לא מדויקת במשהו, אבל בתום לב – בן-אדם מתלונן או פונה לרשויות העזרה ורשויות החוק.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, אני לא הייתי מלאה אתכם בשעה כזאת, שבה אנחנו כבר מסיימים את סדר-היום, רק כדי לומר את הדבר הזה מעל הבמה הזאת.

דב חנין: אני חושב שראוי שהכנסת לא תעבור לסדר-היום על פרסום התחקיר המטריד מאוד – ואני אומר את זה בשפה עדינה – על מותו הטרגי של יוסף סלמסה, אותו צעיר בן העדה האתיופית שמצא את מותו כמה חודשים אחרי אירוע טראומטי של מעצר אלים בידי שוטרים.

דב חנין: אני לא רוצה כאן, במסגרת הזמן הקצר שיש לי, לתאר את כל פרטי התחקיר הזה.

דב חנין: מי שלא ראה, זה שודר בתוכנית "המערכת" של מיקי חיימוביץ בערוץ השני, וזה ראוי לצפייה, כי מתעוררות המון שאלות מטרידות.

דב חנין: אבל אני עוזב בצד את התחקיר הספציפי ומדבר על התופעה הכללית, הרחבה, שאנחנו זכרנו להעלות אותה כשהייתה צעקה אדירה ברחובות, אבל איכשהו, כשקולות המחאה ברחובות דממו, גם קולה של הכנסת בעניין הזה משתתק, ואסור שכך יהיה.

דב חנין: התופעה הזאת, של הטרדה אלימה של בני, צעירי, יוצאי העדה האתיופית, היא תופעה שעד עצם היום הזה אנחנו מקבלים – אני מקבל – עליה תלונות מאנשים שמרגישים שאנחנו, בכנסת, לא שומעים את קולם, לא קשובים למצוקתם הנוראה, ואיכשהו, לא יודע, אולי ממתינים למחאה ההמונית הבאה של יוצאי אתיופיה.

דב חנין: אני חושב שהנושא הזה צריך להיות על סדר-יומנו באופן קבוע.

דב חנין: אני הצעתי פה בכנסת בזמנו להקים ועדת חקירה, ועדת חקירה ממלכתית, שתעסוק בכל הסוגיות של האפליה והפגיעה ביוצאי אתיופיה.

דב חנין: לצערי, הקואליציה הפילה את ההצעה הזאת.

דב חנין: אני חושב שחשוב ונכון לחזור ולהעלות את הנושא הזה, בין היתר בעקבות התחקיר שפורסם אתמול.

דב חנין: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אם כן, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 62) (הטרדת מוקד חירום), התשע"ו–2015.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 62) (הטרדת מוקד חירום), התשע"ו–2015, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': 12 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': ההצעה עברה בקריאה ראשונה, והיא עוברת לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

נחמן שי: בצלאל, תוסיף אותי בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת נחמן שי מבקש לצרף את תמיכתו בחוק.

אלי אלאלוף: גם אני, גם אני.

בצלאל סמוטריץ': גם חבר הכנסת אלאלוף.

בצלאל סמוטריץ': [נספחות.

בצלאל סמוטריץ': ]

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: החלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת אלי אלאלוף.

אלי אלאלוף: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מביא הצעת חוק במסגרת הצעת החוק ההתייעלות הכלכלית.

אלי אלאלוף: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015, נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ב-2 בספטמבר 2015 והועברה לוועדת הכנסת, והיא החליטה על חלוקתה לוועדות שונות.

אלי אלאלוף: ועדת הכנסת החליטה שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון, בין היתר, בסעיף 26(16), שעניינו גבייה וייעוד של דמי ביטוח לעובדים עצמאים שהם מובטלים.

אלי אלאלוף: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות החליטה להציע לכנסת לפצל את הסעיף ולהביאו כהצעת חוק נפרדת לקריאה שנייה ושלישית, כדי לאפשר לה לקיים דיון בנושא במנותק מהמסגרת הלוחצת בזמנים של הצעת חוק ההסדרים.

אלי אלאלוף: לפיכך, לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת, מליאת הכנסת מתבקשת לאשר את הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לפצל את הסעיף האמור.

אלי אלאלוף: תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים להצבעה על החלטת הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מי בעד לפצל?

בצלאל סמוטריץ': מי נגד?

בצלאל סמוטריץ': הצבעה מס' 4 בעד ההצעה – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015, נתקבלה.

בצלאל סמוטריץ': תוצאות ההצבעה: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

בצלאל סמוטריץ': הפיצול עבר.

בצלאל סמוטריץ': אני קובע שהחלטת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר פיצול הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015, התקבלה.

מירב בן ארי: – – – או שאפשר – – –

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עוברים – –

מירב בן ארי: – – –

בצלאל סמוטריץ': – – לסעיף הבא בסדר-היום: החלטת ועדת הכלכלה בדבר פיצול הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה–2015.

בצלאל סמוטריץ': אמור להציג את ההחלטה יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל, אשר איננו נוכח.

בצלאל סמוטריץ': מה אנחנו עושים עם זה?

קריאה: – – –

סילבן שלום: נגמר סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': האם אפשר להצביע בלי זה?

קריאות: – – –

דב חנין: – – –

בצלאל סמוטריץ': טוב, אנחנו לא יכולים לעבור לסעיף.

דב חנין: אפשר – – –?

קריאות: – – –

בצלאל סמוטריץ': תם סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ט בחשוון התשע"ו, 11 בנובמבר 2015, בשעה 11:00.

בצלאל סמוטריץ': ישיבה זו נעולה.