ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 35, 2015-07-14 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ז בתמוז תשע"ה, 14 ביולי 2015.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הראשון שלנו הוא נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפעיל את ההצבעה על מנת שחברי הכנסת יוכלו להירשם – לצורך הרשמה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד בינתיים להזמין את חברת הכנסת סופה לנדבר לפתוח את הסעיף של נאומים בני דקה, ואחריה – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

סופה לנדבר: חברי חברי הכנסת, אני שוב רוצה לדבר על ניצולי השואה.

סופה לנדבר: קרה שבעצם בקדנציה הקודמת הממשלה הוסיפה לניצולי השואה כסף.

סופה לנדבר: הייתה כוונה טובה, אבל בסופו של דבר גם אכזבה גדולה.

סופה לנדבר: האנשים האלה איבדו 1,000–1,300 ש"ח בחודש.

סופה לנדבר: דנו בנושא הזה בוועדת העלייה והקליטה, וכתבתי מכתב לשר האוצר, כדי לא להמתין לחוקים, כי אנחנו צריכים עכשיו לעשות תיקונים בדברים של רשלנות, של ביזיון, של גנבה באמצע היום מניצולי שואה – 1,000 ש"ח, כאשר הרנטה שהם מקבלים היום נחשבת להכנסה, וכל ההטבות שהם קיבלו, כל ההטבות – אדוני יושב-ראש הכנסת, אני יודעת שהדבר קרוב ללבך, אני אומרת ששר האוצר וממשלת ישראל, שר האוצר צריך לקבל החלטה עכשיו, ויש לו דרכים לקבל אותה; לא להמתין לחקיקה, עד אז ימותו עוד אלפי אנשים או מאות אנשים.

סופה לנדבר: לניצולי שואה במדינת ישראל מגיע, וצריכים לעשות – דחוף – בכנסת כדי שהם יקבלו בחזרה, רטרואקטיבית, את הכספים שנפלו בין הכיסאות.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, ביהדות התורה לא מקובלת האמרה "הבטחתי אבל לא הבטחתי לקיים".

מנחם אליעזר מוזס: במה הדברים אמורים?

מנחם אליעזר מוזס: בהסכם הקואליציוני האחרון הכנסנו סעיף מרכזי: השבת קצבאות הילדים, בסך 2.6 מיליארד.

מנחם אליעזר מוזס: אין אפילו שקל אחד מעבר למה שביקשנו להשבת גזירות קיצוצי לפיד, פירון ושות' על המגזר החרדי, בבחינת "והשיב את הגזלה", ובראש ובראשונה קצבאות הילדים – קיצוץ אשר הביא לעוד 50,000 ילדים במעגל העוני, וראה דוח הביטוח הלאומי.

מנחם אליעזר מוזס: לבוא עכשיו ולדרוש מאתנו להמשיך את המצב הקיים, או לבטל את התשלום הרטרואקטיבי, כפי שהוסכם בהסכם הקואליציוני, רק חודשיים לאחר שנחתם, ולא יבש הדיו, זה בדיוק כפי שאמרתי בראשית דברי:

מנחם אליעזר מוזס: הבטחתי אבל לא הבטחתי לקיים.

מנחם אליעזר מוזס: מן הראוי לגנוז את הדרישה הזאת מבעוד מועד, ולמצוא סעיפי שומן תקציבי אחרים, ולא מה שנוגע לילדי ישראל אשר פת לחמם תלויה בזה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת דניאל עטר.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, היום נחתם הסכם היסטורי בין איראן לבין שש המעצמות והאיחוד האירופי בעניין תוכנית הגרעין, מה שנקרא, וכמובן העולם כולו מברך, חוץ מממשלת ישראל, שמפחדת מאותו הסכם, לדעתי מהסיבות הלא-נכונות.

באסל גטאס: ישראל צריכה אכן לפחד, אפילו לרעוד מההסכם, אבל לא בגלל שאיראן עומדת להתחמש.

באסל גטאס: להפך.

באסל גטאס: ההסכם הזה מביא להרבה יותר רצון אזורי שהאזור כולו יהיה מפורז מנשק גרעיני.

באסל גטאס: היא צריכה באמת לפחד כי המתווה הזה – צורת העבודה הזו, הבין-לאומית, של סנקציות מצד אחד ושל משא-ומתן – הוא כנראה מה שיהיה בעתיד הפתרון לסכסוך המקומי, והוא שיביא את ישראל בסופו של דבר לרצון אמיתי לסגת מהשטחים הכבושים ולייסוד מדינה פלסטינית.

ענת ברקו: – – –

איציק שמולי: הנשק האיראני לא יבחין בין יהודים לערבים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת באסל גטאס.

ענת ברקו: אתה משווה בין ישראל לאיראן?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל עטר – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דניאל עטר: אדוני היושב-ראש, חתימת ההסכם, הסכם הגרעין בין איראן לבין המעצמות, ומה שאמר כאן הדובר לפני, חבר הכנסת באסל – לפעמים זה נותן הרגשה או תחושה שאנחנו לא חיים באותה פלנטה.

דניאל עטר: כל מי שיודע ומכיר, מבין את הטקטיקה האיראנית ומבין שהיום זה יום קשה מאוד למדינת ישראל, שמחייב אותנו לעבור משלב הדיבורים והעימותים והוויכוחים לשלב שבו תוצג חזית פוליטית אחת, רחבה ביותר; לא חשוב מה המסגרת שלה, אבל זו חייבת להיות חזית אחת, וכל מפלגות הבית הזה, בוודאי המפלגות הציוניות, צריכות להתייצב כחזית אחת אל מול ההסכם הזה, שברור לכל בר-דעת שהוא רק נותן לאיראנים רווח של זמן להגיע למטרות שלהם.

דניאל עטר: וכולם מכירים את התפיסה האיראנית.

דניאל עטר: התפיסה האיראנית בנויה על שלושה שלבים: שני שלבים מתוכם הם בתוך הבית שלהם, באיראן, והשלב השלישי זה הפצת האידיאולוגיה השיעית, מה שהם קוראים לו "ייצוא המהפכה".

דניאל עטר: האחרונים שצריך להסביר להם את זה הם הסונים שנמצאים כאן, הם יודעים את זה יותר טוב מאתנו, והאיום הוא קודם כול עליהם ואחר כך על כל האחרים; אבל זה לא מעניין אותנו.

דניאל עטר: הדרך היחידה היא להתייצב בחזית אחת אל מול מה שקורה עם ארצות-הברית, אל מול מה שקורה עם מדינות אירופה.

דניאל עטר: זו הזדמנות יוצאת מן הכלל ליצירת חזית על בסיס של אינטרסים כמעט זהים עם כמה מדינות במזרח התיכון, שהבולטות שבהן הן מצרים, סעודיה, ירדן ועוד גורמים לא מבוטלים באזור הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

דניאל עטר: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, לסיום דברי, שלך באופן אישי יכול להיות חלק מכריע ביצירת הסיטואציה הזאת.

דניאל עטר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דניאל עטר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין – בבקשה, אדוני, ואחריו – חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חברי הנכבדים, אם בהסכם האיראני עסקינן, אני רוצה להצטרף לאלה שמברכים על השגת ההסכם, ואני חושב שגם הציבור בישראל צריך לברך על ההסכם.

יוסף ג'בארין: זהו ניצחון לדרך הדיאלוג ודרך המשא-ומתן על דרך המלחמות.

יוסף ג'בארין: אני חושב שלעמים מגיעה זכות לטכנולוגיה גרעינית למטרות שלום, ואני בטוח שהקהילה הבין-לאומית הגיעה להסכמות שיובטח כאן שימוש למטרות הללו.

יוסף ג'בארין: ואין לי ספק שבהסכם הזה יש גם כישלון של מדיניות ההסתה ואולי גם ההפחדה של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש גם את עמדתי, שאומרת – בכלל אני בעד פירוז כל המזרח התיכון מנשק גרעיני.

יוסף ג'בארין: אני מתייחס כאן לנשק גרעיני בישראל, שבינתיים אינו כפוף לשום פיקוח בין-לאומי, מה שאולי יכול לסכן את השלום באזור, אבל גם את האזרחים בישראל.

יוסף ג'בארין: לכן, שוב, אני אסיים ואגיד שזו העמדה הכוללת, שקוראת לפירוז כל המזרח התיכון מנשק גרעיני.

יוסף ג'בארין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, ואחריה – חבר הכנסת איציק שמולי.

קסניה סבטלובה: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, עכשיו אנחנו מתמודדים עם מציאות חדשה, כולנו, שאותה אי-אפשר להכחיש.

קסניה סבטלובה: אנחנו יכולים להיות בעד ההסכם, נגד ההסכם, לברך עליו, לבכות עליו, אבל המציאות לא תשתנה.

קסניה סבטלובה: לא שאלו אותנו בארצות-הברית, ואם התייעצו אז אולי נדע על כך אחרי זה, אבל בכל מקרה, מה שנעשה נעשה, ההסכם נחתם.

קסניה סבטלובה: המציאות הזאת מחייבת את מדינת ישראל, שעכשיו תחווה מציאות לא פשוטה ומציאות משתנה, לגיוס של כל החברים שלה, של כל הקשרים הבין-לאומיים, כי אנחנו נצטרך את כולם.

קסניה סבטלובה: אנחנו נמצאים עכשיו במצב שבו אנחנו יכולים רק להשגיח על המצב, לגרום לכך שכל הגופים הבין-לאומיים, בין אם מדובר בסבא"א, בין אם מדובר בחברים שלנו בארצות-הברית ובאירופה, ישקיעו את מרב המאמצים שלהם לבדוק שהצד האיראני אכן ממלא אחר הדרישות של ההסכם שזה עתה נחתם.

קסניה סבטלובה: יש לנו כמה קולות שמדברים עכשיו באיראן.

קסניה סבטלובה: יש קולות יותר מתונים ויש קולות רדיקליים מאוד, שמאיימים מדי יום ביומו בהשמדה של מדינתנו.

קסניה סבטלובה: האם הקולות האלה יגברו, איננו יודעים, אבל אנחנו כן יודעים שעלינו לדעת כל פסיק ופסיק.

קסניה סבטלובה: עלינו לעקוב מדי יום שאיראן אכן מבצעת את חלקה שלה בהסכם.

קסניה סבטלובה: אם היא לא תבצע אותו, ואם היא תערים קשיים על הפקחים שיבואו – ועל-פי ההסכם יש להם את הזכות לבקר בכל רגע בכל מקום גרעיני באיראן – אז הרי עלינו לכנס בדחיפות ועידה בין-לאומית ולדון במצב החדש הזה, שיחייב אולי את ביטול ההסכם ואת הקפאת משטר ההסרה של הסנקציות, שכרגע מובטח לאיראן; הסנקציות עוד לא מוסרות.

קסניה סבטלובה: אם האיראנים לא יעמדו במילתם ולא יעמדו בתנאי ההסכם, אז הרי עלינו באמת לדרוש את ההחזרה של הסנקציות במלואן וההכנסה של הסנקציות החדשות נגד המשטר האיראני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סבטלובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איציק שמולי, ואחריו – חבר הכנסת דוד ביטן.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: ראש הממשלה הוא שקבע את הנוסחה שלפני שאנחנו מתעסקים באיכות החיים נתעסק בחיים עצמם.

איציק שמולי: אז אנחנו ביום הקשה הזה לא מתכוונים לנצל את היום הזה דווקא לאיזושהי סגירת חשבונות פוליטיים.

איציק שמולי: אבל אני חושב שעוד הכנסת הזאת תצטרך לשאול את עצמה, וגם הממשלה, איך הגענו לכישלון הקולוסלי הזה.

איציק שמולי: אני רוצה גם להפנות הערה קטנה אליך, חברי חבר הכנסת גטאס, ולהסב את תשומת לבך לעובדה שהאיראנים עדיין לא פיתחו את הטכנולוגיה ששולחת לכאן טיל שיכול להבחין בין יישובים יהודיים ליישובים ערביים.

איציק שמולי: אז אני מציע לך וגם לאנשים אחרים כאן להיזהר גם בהשוואות מופרכות וחלולות בין ישראל לבין איראן – –

באסל גטאס: – – –

איציק שמולי: – – וגם להיזהר קצת יותר עם המשאלות שלך.

איציק שמולי: תודה.

דניאל עטר: תאמין לי שהוא יודע את זה לא פחות מאשר אתה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד ביטן – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

דוד ביטן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשבוע שעבר נחשף כי הסתדרות המורים הישראלית הגיעה לסיכום עם נציגי ארגון המורים העולמי, בשיתוף עם הפלסטינים, על מסמך הצהרה שעתיד להיות מוכרז מעל בימת הקונגרס של ארגון המורים העולמי, שיתקיים בעוד כמה ימים בקנדה.

דוד ביטן: המסמך מכיל למעשה תמיכה בחרם כלכלי על ההתנחלויות, בצורך בפירוק הגדר וכדומה.

דוד ביטן: אדוני היושב-ראש, לא ייתכן שארגוני עובדים, שאינם בקיאים בתחום הדיפלומטיה, ינהלו משא-ומתן בנושא הכרזות בין-לאומיות, שמסבות אחר כך נזק עצום לישראל במאבקה נגד ניסיונות החרם של ה-BDS ודומיהם.

דוד ביטן: הכרזות מהסוג הזה מעניקות רוח גבית לכל אותם ארגוני זכויות אדם כביכול, אשר חלקם מגובים וממומנים מכספי טרור מקטאר.

דוד ביטן: המאבק על צדקתנו, מאבק מול כוחות הממומנים מכספי טרור, הוא במאבק קשה מול שקרים, השמצות, כזבים ומסע אנטישמי חובק עולם, ומולו אנחנו חייבים לעמוד מאוחדים.

דוד ביטן: אני קורא להסתדרות המורים לחזור בה ולשתף את משרד החוץ והגורמים המוסמכים כדי לקבל הכוונה כיצד להתמודד בוועידה בין-לאומית מסוג שכזה ולגבות בצורה חד-משמעית את מדינת ישראל ותושביה.

דוד ביטן: הייתי מצפה גם שארגונים דומים בישראל המשתתפים בוועידות בין-לאומיות בעלות גוון פוליטי יתאמו את כל מהלכיהם בסוגיות כאלה מול הגורמים המוסמכים במשרד החוץ, שכן הנזק שנגרם לנו מטעויות כאלה הנו גבוה מדי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואחריו – חברת הכנסת ענת ברקו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסם אללה א-רחמאן א-רחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אדוני היושב-ראש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתמול הרשימה המשותפת הגישה הצעת אי-אמון על העוני ואי-העסקת נשים במגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ענה לה כבוד השר הרב דרעי.

קריאה: – – –

עבד אל חכים חאג' יחיא: דרעי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אריה מכלוף דרעי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בתשובה שלו, פשוט מה שהוא נתן זה נתונים שהם מאוד מצערים ומאוד קשים – קשים, לא שהמצב הקיים הוא קשה, אלא לעתיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר פה, העוני זה לא גזירה משמים, העוני הוא תוצאה ותולדה של מדיניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שיותר מ-50% מהערבים במדינה פה הם מתחת לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחוז האבטלה במגזר הערבי הוא לא מה שרשום, הוא לא אותו אחוז של הלא-מועסקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מצטט עכשיו מהנתונים של שר הכלכלה, שאומר: התוכנית היא שב-2020 נגיע למצב שיש לנו 41% מהנשים מועסקות ו-78% מהגברים מועסקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שזה אומר, שיותר מ-40% הם לא מועסקים, ואז לא פלא שאנחנו מתחת לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום כולם מדברים על מתווה הגז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מבלי להיכנס אם יהיה מונופול או לא מונופול, אנחנו 20% מהאזרחים פה, אנחנו צריכים לקבל את הזכות שלנו גם בהעסקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה חברות חדשות שיקימו אותן, ואפשר מראש להכניס 20% של העובדים בכל הרמות, מהמנכ"לים ועד אחרון העובדים, שיהיו ערבים, וכך אפשר להעסיק אותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אנחנו לא מחפשים את הקצבאות, אנחנו מחפשים מקומות עבודה, שנוכל לעבוד, להרוויח בכבוד ולהיות מעל לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם העסקת אקדמאים – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העסקת אקדמאים במגזר הערבי: מי שייכנס לכל האוניברסיטאות או המכללות ויבדוק את השמות, בין הסטודנטים וגם הבוגרים, ימצא את האחוז הגבוה של הסטודנטים הערבים, שהם גם מצטיינים ויכולים להשתלב גם בהיי-טק וגם בכל מקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, לצורך העסקת נשים צריך גם לבנות יותר ויותר מעונות יום ולהנגיש את מקומות העבודה, שיהיו יותר קרוב לבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת ענת ברקו, ואחריה – חבר הכנסת איל בן ראובן.

ענת ברקו: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום, ביום הבסטיליה, המערב הושיט את ראשו לגיליוטינה האיראנית.

ענת ברקו: זה מה שקרה.

ענת ברקו: כל אותם עקרונות שבעצם הוכרזו במהפכה הצרפתית, חירויות הפרט, כל הדברים הללו היום נקברו בהסכם מביש של המעצמות.

ענת ברקו: ראינו את התמונה הקבוצתית הזאת של אנשים שבעצם בחרו באשליה, בהזיה, בהבטחות שברור שהן לא מקוימות, בהתנהלות שהיא מאוד מאוד בעייתית ובאי-דרישה של דברים כל כך בסיסיים, כמו למשל שלא יקראו להשמדה של מדינת ישראל.

ענת ברקו: אגב, לא רק המירוץ הגרעיני החל באזור אלא גם המירוץ בין "דאעש" לאיראן, האם להשליט את האסלאם הסוני או האסלאם השיעי על אירופה.

ענת ברקו: זה מאוד מצער – אנחנו נמצאים היום ביום האחדות, מצער אותי לשמוע שדווקא האופוזיציה לא עמדה לצדו של ראש הממשלה, שגילה מנהיגות יוצאת דופן במאבק בגרעין האיראני.

ענת ברקו: היום אנחנו גם רואים סדקים בעמידה: מדברים על הכרזה של איראן על השמדת מדינת ישראל, או הכרזה מהסוג הזה, ובעצם אנחנו לא רואים התייחסות כוללת של האופוזיציה, ואמירה: כולנו, מדינת ישראל, כאחד, עומדים כחומה בצורה כנגד הטרור האיראני, שמשליט את עצמו בכל מקום וגורם לקריסתן של מדינות, ללא גרעין איראני.

ענת ברקו: זאת אומרת שתחת המטרייה הגרעינית המצב יהיה הרבה יותר קשה, והמערב ישלם את המחיר של הכניעה המבישה בהסכם כה עלוב.

ענת ברקו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ברקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איל בן ראובן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יחיאל חיליק בר.

איל בן ראובן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על סוגיית סגן-אלוף נריה ישורון, מג"ד בצה"ל, שתמונתו מפארת את הכותרות בתקשורת כאדם שעשה מעשה לא ראוי בלחימה.

איל בן ראובן: אני רוצה להגדיר מטרה, ואני מניח שבגדול כולנו מסכימים לה: אנחנו רוצים צבא חזק, ערכי, מוסרי ומנצח.

איל בן ראובן: אין ספק שזה מורכב מול אויב שמנצל את מוסר המפקדים וחיילי צה"ל לצרכיו.

איל בן ראובן: אני לא נגד בדיקה וחקירה כאשר יש חשד למעשים לא ראויים.

איל בן ראובן: עם זאת, אסור לנו לאבד את האיזונים.

איל בן ראובן: לא ייתכן שמפקדים בלחימה יילחמו כשאיום תמונתם המתנוססת בתקשורת כאנשים לא ראויים מונח מעליהם.

איל בן ראובן: מרב האירועים צריכים להיגמר ברמת התחקיר הפיקודי, ואותם אירועים חמורים ייבחנו, ייחקרו, ואם צריך גם יועמדו מפקדים לדין.

איל בן ראובן: פרסום שמם ופרטיהם זה פגיעה הן בהם ומשפחותיהם והן במפקדים האחרים שצריכים להוביל בעתיד את חייליהם למשימות קשות ביותר, למשימה הקשה ביותר – שדה הקרב.

איל בן ראובן: יש לנו מפקדים צעירים ונפלאים, וחשוב שנשמור עליהם מפקדים וערכיים.

איל בן ראובן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איל בן ראובן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: קודם כול אני מבקש מחברי הקואליציה שלא לחלק לנו ציונים בנושא האיראני.

יחיאל חיליק בר: אני חושב שאנחנו, רובנו ככולנו, הבהרנו שאנחנו תומכים במאבק.

יחיאל חיליק בר: זה לא המאבק של נתניהו; זה המאבק של מדינת ישראל והקיום שלה והעתיד שלה.

יחיאל חיליק בר: נתנו גב מלא, כולל בהסברה שאנחנו נשלחים לעשות לא פחות ואולי אפילו יותר מחברי הקואליציה, ועושים אותה באהבה רבה.

יחיאל חיליק בר: אני אומר גם לידידי הערבים: הנושא האיראני, אי-הגעתה של איראן לפצצה איראנית הוא אינטרס גם שלכם, כאזרחי מדינת ישראל.

יחיאל חיליק בר: ביום שמשטר האייטולות המטורף הזה יחליט לפתוח במלחמה גרעינית עלינו, כנראה הנשק הזה לא יבדיל בין אחמד טיבי לבין חיליק בר או למישהו אחר.

יחיאל חיליק בר: אני כן מצטרף לידידי איציק שמולי ואחרים שאומרים שנתניהו צריך להבין שגם אם הוא יקבל גיבוי בנושא הזה, אנחנו דורשים ממנו לעטוף את זה במעטפת של מאמצים דיפלומטיים שנוגעים לקידום פתרון הסכסוך הישראלי–ערבי, ולהבין שכמו שיש לנו טילים חכמים ומדויקים, צריך שתהיה לנו גם דיפלומטיה ומערכת קשרים אזורית חכמה ומדויקת, ופה ראש הממשלה יכול להסתייע בנו.

יחיאל חיליק בר: התמיכה שלנו ניתנת, ואנחנו נעשה הכול בשביל שההסכם הזה לא יתקבל או ישופר.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה לעבור ולברך שני אורחים מחו"ל שהגיעו לתמוך בישראל בימים אלו: Efri Pedatsur from London and Helena Claudel from Poland, friends of Israel, thank you for coming and supporting Israel and welcome to the Knesset.

יחיאל חיליק בר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיליק בר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על הילדה נור אלחאג', בת שמונה מעזה, המאושפזת בבית-החולים רמב"ם.

אחמד טיבי: היא סובלת ממחלה שמאלצת את הרופאים לקבוע כי היא זקוקה להשתלת כבד וכליה.

אחמד טיבי: היא מאושפזת במחלקת ילדים א' ברמב"ם, והיא יחד עם משפחתה.

אחמד טיבי: היא עוברת דיאליזה באופן ממושך, והיא חייבת את ההשתלה.

אחמד טיבי: ההשתלה עולה כסף, היא עולה כמיליון שקל, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: פניתי אל סגן השר ליצמן, סגן שר הבריאות, ואני בקשר עם משרד הבריאות הפלסטיני.

אחמד טיבי: יש אנשים טובים רבים כאן בארץ מהחברה הערבית שאוספים עבורה תרומות.

אחמד טיבי: כרגע הם הגיעו למשהו כמו 230,000 שקל.

אחמד טיבי: אני פונה לסגן שר הבריאות ולמנכ"ל רמב"ם, פרופסור ביאר, להאיץ את ההחלטה החיובית לנתח אותה.

אחמד טיבי: יעלה הניתוח כמה שיעלה – יש להציל את חייה של נור למרות העלות הכספית.

אחמד טיבי: אני גם רוצה לומר כמה מילים בערבית כדי לסייע לנור ולהציל את חייה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: זו קריאה לאנשים טובים.

אחמד טיבי: נור זקוקה לעזרתכם.

אחמד טיבי: נור אלחאג', בת שמונה, מאושפזת כעת במחלקת ילדים בבית-החולים רמב"ם.

אחמד טיבי: היא זקוקה להשתלת כבד וכליה.

אחמד טיבי: אנשים טובים אספו משהו כמו 240,000 שקל.

אחמד טיבי: אני בקשר עם משרד הבריאות פה בישראל וכן עם הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: אני בטוח שנצליח בכך בסופו של דבר.

אחמד טיבי: נור, תהיי בריאה.

אחמד טיבי: חג שמח לכם.

אחמד טיבי: חג שמח לָךְ.

אחמד טיבי: הצלחה, בריאות ואושר לעמנו, לאומתנו האסלאמית ולכולם.

אחמד טיבי: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים האחרונים הייתה מתיחות בקרב תושבים בגליל העליון וקריית-שמונה, לא בגלל האויב מצפון אלא בגלל שאלות הבריאות של התושבים והיכולת להבטיח את מה שמתחייב מחיים תקינים במאה ה-21.

איתן ברושי: יושבת פה שרת הבריאות לשעבר.

איתן ברושי: הדברים לא התחילו היום.

איתן ברושי: מונתה ועדה, אבל ההפגנות האחרונות היו כנגד סגירת מוקד רפואי בקריית-שמונה.

איתן ברושי: ראש הממשלה מטעה – אני מניח, לא בכוונה – בניסיון לומר שאין בישראל פריפריה.

איתן ברושי: יש בישראל פריפריה ועוד איך, ויש פערים הולכים וגדלים, בוודאי בבריאות, בין המרכז לנגב, לגליל, ליישובים המרוחקים.

איתן ברושי: אני קורא גם לחברי חברי הכנסת הערבים, שבמסגרת הזמן שעומד לרשותם – צריך לדעת שמדובר פה על אוכלוסייה מגוונת.

איתן ברושי: בעניין הזה יש שוויון.

איתן ברושי: קבוצות רבות ומגוונות – התיישבות, ערים, ערבים, יהודים, דתיים וחילונים – נפגעות מקיפוח שקיים במשך שנים – ההבדל בין תל-אביב וסביבתה ובין הנגב והגליל והמקומות המרוחקים.

איתן ברושי: אני מציע, אדוני היושב-ראש, להקים ממשלת אחדות לטובת הנגב והגליל, לטובת הפריפריה.

איתן ברושי: יש שם מכל המפלגות, מכל הזרמים, וכל הממשלות, למרות כל הדיבורים, לא יוצרות את האיזון הנכון בין השאיפה לפיזור אוכלוסייה ובין מתן מענה נכון לצרכים המגוונים של החיים של כולם במאה ה-21.

איתן ברושי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה – חברת הכנסת מירב בן ארי.

איילת נחמיאס ורבין: קל לדבר היום על איראן, על ההסכם עם איראן, אבל אני בוחרת דווקא לדבר על דברים שקשורים בעקיפין לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: חברת רפא"ל הודיעה שהיא מבקשת לגייס 200 מהנדסים.

איילת נחמיאס ורבין: 200 מהנדסים – אני לא יודעת למי מכם זה נשמע הרבה, למי מכם זה נשמע מעט – זה די הרבה.

איילת נחמיאס ורבין: ביום חמישי האחרון ביקרתי יחד עם חברתי חברת הכנסת מירב בן ארי במכללה הטכנולוגית בבאר-שבע, ובאמת למדנו; אנחנו שתינו עוסקות הרבה מאוד בנושא החינוך הטכנולוגי, ולמדנו הרבה מאוד על הבעיות והמצוקות שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: כדי שאנחנו נבין, ברפא"ל מייצרים את "כיפת ברזל", מייצרים את "מעיל רוח", מייצרים את כל מה שבסופו של דבר אמור להגן על הציבור הישראלי, על כל האזרחים בישראל בלי יוצא מן הכלל, מפני דברים שעשויים לאיים על ביטחונם ושלומם.

איילת נחמיאס ורבין: אבל החינוך הטכנולוגי בישראל הוא דבר מוזנח; הוא דבר שבעצם לאף אחד כמעט לא אכפת ממנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מקווה שלשר הכלכלה, ואולי גם לשר החינוך – שאינו אחראי לחינוך הטכנולוגי, צריך להגיד – סוף-סוף יהיה אכפת מהנושא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: כי בעקיפי-עקיפין הוא קשור גם לנושא הגז.

איילת נחמיאס ורבין: לפני יומיים אנחנו התוודענו לאחד הנושאים במתווה הגז: הוסרה מעל חברות הדלק החובה להעסיק ישראלים, כי בעצם אין ישראלים שיכולים לעבוד בגז.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגלה לכם סוד: גם את נושא הגז לומדים היום במכללות הטכנולוגיות, גם בבאר-שבע וגם בכרמיאל.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, לומדים גם דברים מדהימים כמו מסילות ורכבות – זאת אומרת, אנשים יוכלו לעבוד.

סילבן שלום: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, השר סילבן שלום, לא ראיתי שאתה יושב כאן.

איילת נחמיאס ורבין: זה אפילו כתוב שם, במכללה הטכנולוגית בבאר-שבע.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אנחנו חייבים לתת את דעתנו.

איילת נחמיאס ורבין: ואולי, אולי דרך זה שחברת רפא"ל מגייסת 200 מהנדסים אנחנו נבין שהתעשייה כאן תשבוק ותמות אם לא יהיה כאן חינוך טכנולוגי אמיתי.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירב בן ארי, ואחריה – חבר הכנסת איתן כבל.

מירב בן ארי: יושב-ראש הכנסת, חברי וחברות הכנסת, אני דווקא לא רוצה להתייחס לאיראן, אלא אני רוצה להתייחס לימים שהיו כאן בדיוק לפני שנה.

מירב בן ארי: זה חלק מהנאומים בני דקה שלי כבר בחודשיים האחרונים, התייחסות ל"צוק איתן".

מירב בן ארי: אתמול, מי שלא שמע, נאם צור גולדין, אחיו של הדר גולדין, זיכרונו לברכה, בכנס השנתי של הנוצרים האוונגליסטים תומכי ישראל בוושינגטון.

מירב בן ארי: למי שלא ראה או שמע את הנאום של צור, אני אקריא לכם כמה מילים, ואני מאוד ממליצה לכם לקרוא: "אני צור גולדין, אחיו התאום של סגן הדר גולדין, אשר נרצח ונחטף על-ידי מחבלי 'חמאס', וגופתו המתה מוחזקת לשם כופר בתוך עזה.

מירב בן ארי: אני פה היום כדי להביא את אחי הביתה.

מירב בן ארי: כמוני, הדר גולדין היה קצין בכוחות המיוחדים של צה"ל.

מירב בן ארי: כמוני, הדר גולדין היה מפקד של בני ישראל.

מירב בן ארי: כמוני, הדר ידע להילחם מגיל צעיר מאוד, אבל לא כמוני" – זה מאוד מפריע לי, בעיקר גם כשיש שם חיילים.

מירב בן ארי: זה גם נראה לי קצת לא מכבד.

מירב בן ארי: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: – – –

מירב בן ארי: " הדר – – – לא חזר מהקרב האחרון שלו – – – מלחמה גובה מחיר מכל המשתתפים בה; ולכן זה מובן שסוף המלחמה מביא אתו תחושה מסוימת של הקלה.

מירב בן ארי: שלי לא הייתה ארוכה – – – המחבלים גררו את גופתו של אחי מתחת לאדמה אל מנהרה שממנה הוא מעולם לא שוחרר, לוקחים אותי ואת משפחתי מהאור אל החשכה, שממנה אני ומשפחתי והאומה שלי נחושים לצאת.

מירב בן ארי: אהיה ברור: מה שמחבלי 'חמאס' עשו ועושים על-ידי החזקת גופת אחי הוא פשע שערורייתי נגד האנושות, ואני לא הולך להשלים עם זה.

מירב בן ארי: אני דוחה את זה, וכל האנשים הטובים חייבים לדחות את זה אתי, ואנשי מצפון.

מירב בן ארי: כל האנשים שמעריכים את קדושת החיים האנושיים, בין אם הם ישראלים, אמריקנים, יהודים או נוצרים או מכל אמונה אחרת, חייבים להיאבק נגד הרוע הזה.

מירב בן ארי: זה רוע שרוצה לפגוע בלבכם כמו שהוא רוצה לפגוע בלבי.

מירב בן ארי: לכל אם בחדר הזה, ולכל אב פה, לכל אחות ששומעת את דברי ולכל אח שמבין את הקשר שעליו אני מדבר, יש תפקיד בהבטחת ניצחון הטוב על הרוע.

מירב בן ארי: " תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב רק להוסיף שדברים דומים שמעתי היום בלשכתי מאמם, אחיהם ואחותם של הדר, זיכרונו לברכה, וצור, שייבדל לחיים ארוכים.

יולי יואל אדלשטיין: ואני מציע לחברי הכנסת לא לשכוח שבזמן שאנחנו יושבים כאן במליאה מתבצע פשע מלחמה על-פי כל דין – החזקת שתי הגופות של חיילינו, ובכל הזדמנות להעלות את הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל – בבקשה, אדוני; דקה לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מסעוד גנאים.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, לפני שעה קלה שמענו את הנשיא אובמה במסיבת עיתונאים מכריז על ההסכם.

איתן כבל: ומייד אחריו שמעתי את מכונת המסרים אקוניס מאשים – מאובמה לאקוניס.

איתן כבל: מכונת המסרים אקוניס, על כל גבעה בא ומתנפל עלינו, אנחנו, האופוזיציה, שבעצם אנחנו אשמים.

איתן כבל: אז אמר לי אחמד טיבי: שתדע לך, תגיד שבכלל מי שאשם בכל ההסכם הזה זה בכלל ממשלת המערך.

איתן כבל: למה צריך להגיד שזאת האופוזיציה?

איתן כבל: ואני אומר את זה כך.

איתן כבל: באמת, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא זקוקים להטפה, לא מאקוניס ולא מאף אחד.

איתן כבל: הנושא האיראני מנקודת המבט שלי הוא עניין לכל אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: זאת איננה שאלה פוליטית, לטעמי.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, אני רוצה להזכיר לשר ולכולנו, ולכל מי שצופה, את הקילומטרז' שעשה ראש הממשלה בבחירות האחרונות האלה.

איתן כבל: מה הוא מלין שהוא פתאום נשאר לבד בכל התהליך הזה?

איתן כבל: רץ על כל גבעה, ותחת כל עץ רענן.

איתן כבל: ועכשיו הוא בוכה שהוא יתום, אחרי שהוא נכשל כישלון חרוץ בלהביא את העולם לצדנו במאבק הזה?

איתן כבל: אנחנו כולנו נתאחד נגד הגרעין האיראני, אבל לא נשכח מי הביא את הכישלון.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים – בבקשה, אדוני.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תחילה אני רוצה לברך את כל האזרחים המוסלמים בני האומה המוסלמית והערבית לרגל חג אל-פיטר שיהיה ביום שישי אינשאללה.

מסעוד גנאים: חג שמח.

מסעוד גנאים: (אומר בערבית: חג שמח.

מסעוד גנאים: מי ייתן ובעזרת האל נדע כולנו בחג הבא ברכה, אושר ושלום.

מסעוד גנאים: ) לא להיבהל.

מסעוד גנאים: בעברית: שהוא יהיה חג של שלום, של בטיחות ושל טוב לכולם.

מאיר כהן: – – –

מסעוד גנאים: היום הייתה ישיבה של הלובי למאבק בגזענות בראשות חברות הכנסת עאידה תומא ומיכל בירן.

מסעוד גנאים: המאבק הזה צריך להיות, לפי דעתי, מאבק של כל חברי הבית.

מסעוד גנאים: כל יום אנחנו נחשפים לגילויי גזענות במישורים שונים; אם זה פשעי "תג מחיר" וחילול מקומות קדושים או אפליה נגד ערבים; אם זה בשיווק דירות, בקרקעות, או בתעסוקה או מקומות עבודה.

מסעוד גנאים: הגורם העיקרי שמעכב, לפי דעתי, את השוויון, זה שלא מכירים בערבי כשונה.

מסעוד גנאים: ועל זה נאמר: אני לא יכול להיות שווה אם לא מכירים בי כשונה.

מסעוד גנאים: גילויי הגזענות והפשיעה מסוכנים, אבל יותר מסוכן זה ההצדקה והלגיטימיות ששואבים מעמדות פוליטיות ואידיאולוגיות שיוצרות אווירה גזענית.

מסעוד גנאים: כדי למגר הגזענות, לפי דעתי צריך שני דברים: חינוך ודוגמה.

מסעוד גנאים: ולצערי, שניהם אין – אַיִן, אלא להפך, יש פוליטיקאים שעשו ועושים הון פוליטי דרך הסתה וגזענות נגד ערבים.

מסעוד גנאים: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – בבקשה, אדוני, ואחריו – חבר הכנסת אורן חזן.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושש מההסכם שנחתם עם איראן פחות ממה שאני חושש ממה שקורה במדינת ישראל, כי אם אנחנו נהיה ראויים להתקיים כאן, בארץ הקודש, כבר נאמר: "כי לא יטֹש ה' את עמו ונחלתו לא יעזֹב".

ישראל אייכלר: עכשיו לנושא אחר לגמרי, כי עולם כמנהגו נוהג.

ישראל אייכלר: היועץ המשפטי לממשלה, באמצעות עורכי-הדין נטע אורן ואבישי קראוס – הם הודיעו לבית-המשפט כי כל התביעות נגד נהגים שנהגו בלי רישיון וקיבלו קנסות וכתבי-אישום על נהיגה בלי רישיון, בשים לב לזהירות הנדרשת שעה שעסקינן בפלילים – לא יוגשו הודעות תשלום קנס או כתבי-אישום כנגד נהגים שנהגו בלי רישיון ובלבד שלא יציגו תעודה של משרד הרישוי, וזאת בכפוף לכך שיובהר בצורה מפורשת, ברורה ובולטת, באופן שאינו עלול להטעות את האדם הסביר, כי מסמך זה אינו מהווה תעודת נהיגה מטעם ממשלת ישראל או גורם אחר המוסמך ליתן תעודת רישוי.

ישראל אייכלר: אתם לא מאמינים להודעה הזאת, נכון?

ישראל אייכלר: לא יכול להיות.

ישראל אייכלר: רישיון נהיגה שמישהו נתן?

ישראל אייכלר: אז אני אגיד לכם בדיוק איך הם כתבו, ועכשיו אני אדייק בציטוט: "ובשים לב לזהירות הנדרשת שעה שעסקינן בפלילים", וכו', "לא יוגשו – – – הודעות קנס או כתבי-אישום כנגד בעלי בתי-אוכל שלא יציגו את בית-האוכל במילה 'כשר', אך יציגוהו כ'מפוקח או מושגח על-ידי גורם פלוני', או במילים דומות, וזאת בכפוף לכך שיובהר בצורה מפורשת, ברורה ובולטת, באופן שאינו עלול להטעות את האדם הסביר, כי מסמך זה אינו מהווה תעודת הכשר מטעם הרבנות הראשית לישראל או מטעם גורם המוסמך ליתן תעודת הכשר".

ישראל אייכלר: הווי אומר, מהיום והלאה כל נהג יכול לשים על השמשה: שוטר יקר, היה לי מורה נהיגה מצוין, אבא שלי או דוד שלי, אני לא אומר שאני נוהג על-פי תעודה של משרד הרישוי.

ישראל אייכלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורן חזן – בבקשה, אדוני.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, 14 ביולי היום, יום הבסטיליה, יום המהפכה הצרפתית, סמל לחירותם של אזרחי צרפת.

אורן אסף חזן: ולצערי, ולצער רוב אזרחי המדינה ואזרחי העולם כולו, הוא ייזכר בימינו כיום המהפכה של איראן הגרעינית, שסוגר את הגולל על העולם החופשי.

אורן אסף חזן: אני שמעתי לפני רגעים אחדים – אני תכננתי לדבר על דבר אחר לגמרי אבל שמעתי את דבריו של חבר הכנסת איתן כבל, שחבל שיצא מהאולם, כשהוא בא ומנצל, תוך כדי ניצול פופוליסטי זול, את הבמה הזאת כדי להאשים את ראש הממשלה.

אורן אסף חזן: אני רוצה להזכיר לכולכם ובעצם למדינה כולה: האדם היחיד שבשנים האחרונות עומד, צועק, זועק מעל כל במה ובמה על הסכנה הקיומית שמרחפת מעל מדינת ישראל, הוא ראש הממשלה בנימין נתניהו.

אורן אסף חזן: תתביישו לכם, חבורת פחדנים, שאתם מנסים להתעטף בעטרת נוצות של אחרים ולקחת לעצמכם איזשהו שביב של ניסיון מחאה נגד הגרעין האיראני.

אורן אסף חזן: איפה הייתם – לא עכשיו ובתקופת הבחירות, איפה הייתם כל השנים האחרונות?

אורן אסף חזן: בימים האחרונים אני מדבר עם חברים, ודיברתי אתם גם היום, ואני שומע בקולם את הפחד האמיתי, כמו גם כתבים ושדרים בחדשות הטלוויזיה, ברדיו ובעיתונות, שבאמת חשים פחד אמיתי מהסכנה הקיומית הזאת, ומתלווה אליה גם הסכנה היומיומית שאנחנו חווים.

אורן אסף חזן: ובמילה אחת אני אגיד: הגיע הזמן שאנו בארץ-ישראל, מדינת ישראל, אחרי 67 שנה, נראה לכולם שאנחנו לא מתקפלים.

אורן אסף חזן: כי כשאנחנו מתקפלים אנחנו מקבלים פיגועים רצחניים, אנחנו מקבלים התעצמות של טרור ואנחנו מקבלים הסכם גרעין איראני.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חזן.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר סילבן שלום להשיב על שאילתה של חברת הכנסת סופה לנדבר.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: ביטול אשרות כניסה ממדינת בלרוס.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לנדבר, נא לקרוא את השאילתה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני צריכה להגיד שאני מרגישה לא נוח, בגלל שהאשמה לא עליך.

סופה לנדבר: היה שר לפניך והיה ראש הממשלה, לפני הממשלה הזאת, שנשאר אותו ראש ממשלה.

סופה לנדבר: העניין של רוסיה הלבנה נמשך יותר מדי זמן.

סופה לנדבר: העלייה מרוסיה הלבנה היא במקום השלישי במדינת ישראל, עם מיליון וחצי – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת לנדבר, הנוהל הוא לקרוא את השאילתה.

סופה לנדבר: אני מסיימת, אני מסיימת.

סופה לנדבר: אני פשוט רוצה שאנשים באולם וגם אלו שצופים בבית יבינו מה קרה.

סופה לנדבר: הייעוץ המשפטי לא נתן לנו אישור לאשר את זה בממשלה הקודמת.

סופה לנדבר: זה כבר חצי שנה אחרי שחתמנו עם רוסיה הלבנה על ההסכם על ביטול הוויזות מרוסיה הלבנה.

סופה לנדבר: אנשים ממתינים, עם רצון רב.

סופה לנדבר: אני שואלת: 1.

סופה לנדבר: האם הנושא הזה מוכר לך? 2.

סופה לנדבר: אם כן – מה נעשה בנדון?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת לנדבר.

סילבן שלום: תודה רבה, חברת הכנסת סופה לנדבר, 1–2.

סילבן שלום: כידוע לך, ומאחר שהודעתי לך באופן אישי, החלטתי לאשר את הפטור מוויזות לתיירים מבלרוס.

סילבן שלום: עשיתי זאת כמובן באופן מיידי ומהיר, למרות ההתנגדויות שישנן – וכידוע לך יש התנגדויות, ואת ציינת חלק מהן.

סילבן שלום: ההצעה כבר עברה לממשלה.

סילבן שלום: התבקשנו, בהתאם לתקנון, להניח את זה על שולחן הכנסת.

סילבן שלום: זה הונח על שולחן הכנסת, ועכשיו אנחנו צריכים להמתין את אותם 14 ימים שיעברו.

סילבן שלום: לצערי, הניחו את זה ביום חמישי, וזה נספר רק מיום שני שלאחר מכן, אז זה לוקח לנו עוד שבוע לאישור.

סילבן שלום: זה לא יהיה ביום ראשון הקרוב במליאת הממשלה, כי לא יעברו 14 יום.

סילבן שלום: ביום ראשון שלאחר מכן, לצערנו אין ישיבת ממשלה כי זה תשעה באב.

סילבן שלום: ביקשתי לנסות להעביר את זה במשאל טלפוני.

סילבן שלום: אם זה יאושר זה יהיה במשאל טלפוני, ואם לא, זה יהיה כמובן בישיבת הממשלה שלאחר מכן.

סילבן שלום: אבל ההחלטה הזאת היא החלטה שכמובן אני עומד מאחוריה.

סילבן שלום: פנו אלי גם יושב-ראש המפלגה שלך, חבר הכנסת ליברמן, גם את בעצמך, ויואל רזבוזוב, ופנו אלי עוד רבים וטובים.

סילבן שלום: אני כמובן חושב שזה רעיון טוב.

סילבן שלום: זה רעיון מצוין.

סילבן שלום: ולכל אותם אלה שחוששים – להזכיר להם את החששות הקודמים מהמדינות הקודמות?

יולי יואל אדלשטיין: רוסיה, אוקראינה.

סילבן שלום: גם שם דיברו על סחר בבני-אדם וסחר בנשים ועוד עבירות כאלה ואחרות.

סילבן שלום: בסופו של דבר זה הגדיל את מספר התיירים בצורה משמעותית, והחשש הזה לא היה לו מקום.

סילבן שלום: גם אם יש אחד פה אחד שם, זה עדיין טיפה בים לעומת היתרון הגדול שיש, כך שאני שמח לעשות את זה.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש שאלה נוספת לחברת הכנסת לנדבר?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

סופה לנדבר: זה מספק אותי, אדוני השר.

סופה לנדבר: אני רוצה לבקש ממך – מה שדיברנו עכשיו באולם, אני רוצה לומר לפרוטוקול: בעצם יש לך אפשרות לקצר את 90 היום; במקום 90 יום, כאשר ההחלטה מתקבלת בממשלה, אתה יכול לקצר את זה עד יום אחד.

סופה לנדבר: האם זה אפשרי והאם אתה מסכים?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, גברתי.

סילבן שלום: קודם כול, את מגלה לי סמכות שיש לי ואני לא מכיר אותה, אבל אם אכן הסמכות הזאת קיימת, היא כנראה ניתנה מסיבה מסוימת, לשקול 90 יום אחרי שזה עבר בממשלה.

סילבן שלום: אולי זה רק הכנות פרוצדורליות של מינהל האוכלוסין – –

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק, זה היערכות.

סילבן שלום: – – שצריך להיערך לזה מבחינת טכנולוגיה או משהו.

סילבן שלום: אני לא יודע מה עומד מאחורי זה, אבל אני אנסה לקצר את זה, כי ההחלטה שלי באופן עקרוני כבר התקבלה.

סילבן שלום: אז מה שנקרא, אומרים the sooner the better.

סילבן שלום: אסור לדבר פה אנגלית, אז – כמה שיותר מוקדם יותר טוב.

סילבן שלום: אני מאוד מקווה שאנחנו נעשה את זה.

סילבן שלום: בסך הכול מדובר במטרה טובה, חיובית, ואנחנו רוצים להמשיך ולהעמיק את זה.

סילבן שלום: אנחנו בקרוב נעשה זאת.

סילבן שלום: עשיתי את זה, דרך אגב, לאחרונה מול סין, בדרג הפקידותי, בדרג הביורוקרטי, ואני עומד להביא זאת מול כל אזרחי סין, כדי שתהיה לנו האפשרות לעשות זאת.

סילבן שלום: כמובן, הכול מבוסס על הדדיות, כך שאנחנו עושים את זה למדינה ההיא והיא עושה את זה עבורנו, כך שזה יקל.

סילבן שלום: ויש עוד מדינה.

סילבן שלום: צביקה, איזה מדינה?

סילבן שלום: הודו?

סילבן שלום: והודו.

סילבן שלום: גם סין וגם הודו, ואנחנו נביא את זה.

סילבן שלום: אני רוצה לפתוח.

מירב בן ארי: הודו זה חשוב מאוד.

סילבן שלום: אין לי שום בעיה לפתוח; כל הסגירות הזאת היא לפי דעתי ארכאית.

סילבן שלום: יש לפעמים – מיקי לוי יכול להגיד שיש מקרים מסוימים, אבל לא בגלל חטא של אחד על כל העדה תקצוף.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי גם תמיד רושם שאלה שהם באמת פושעים איכשהו יסתדרו, ויזה או לא ויזה, ואזרחים סתם סובלים.

סילבן שלום: זה נכון, אדוני היושב-ראש.

סילבן שלום: דרך אגב, אני רוצה לציין שגם אתה פנית אלי.

סילבן שלום: סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: היו דברים מעולם.

סילבן שלום: גם היושב-ראש פנה אלי, כמובן – –

סופה לנדבר: הרשימה ארוכה.

סילבן שלום: – – ודיבר אתי.

סילבן שלום: סליחה, לא ציינתי גם את היושב-ראש – –

יולי יואל אדלשטיין: מוותר על הכבוד, העיקר שהעניין ייפתר.

סילבן שלום: – – שפנה אלי, כמובן, בעניין הזה של בלרוס, ואני מצרף גם את היושב-ראש.

סילבן שלום: פשוט פרח לי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

סילבן שלום: תודה.

סילבן שלום: [מס' כ/598; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 1796; נספחות.

סילבן שלום: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, הלוא הוא חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בפתח דברי אני רוצה לשבח מאוד את חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שחוקקה חוק שבאמת עוזר – על אמת, כמו שאומרים – לאנשים.

ניסן סלומינסקי: אבל זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אתם יודעים, אנחנו לפעמים מחוקקים חוק, עשינו "וי", ממשיכים הלאה.

ניסן סלומינסקי: היא לא.

ניסן סלומינסקי: היא המשיכה לעקוב והיא רואה שהחוק הזה – הוראת השעה – נגמר.

ניסן סלומינסקי: שוב, עם כל המאמצים והכול, מחדשים אותו.

ניסן סלומינסקי: מההתלהבות שלה גם אנחנו נדבקנו, ובאמת בתקופה קצרה – קריאה ראשונה, הכנה לקריאה שנייה ושלישית, ועכשיו שנייה ושלישית, ובעזרת השם, אנחנו מקווים שיאשרו את זה.

ניסן סלומינסקי: תורף החוק הוא, איך אומרים, לתת עדיפות לאנשי הטקסטיל כשמדובר במכרזים למערכת הביטחון ולמשרד לביטחון פנים.

ניסן סלומינסקי: מדובר על טקסטיל תוצרת הארץ.

ניסן סלומינסקי: זה ממש הצלה לענף הזה, לאותם אנשים, שאפשר להגיד, לפעמים קשי-יום, ואם לא זה, אני חושב שהמפעלים היו נסגרים, והם היו נשארים מחוסרי עבודה – אולי היו עוברים למקום אחר, למדינה אחרת, מה שהתחיל.

ניסן סלומינסקי: וזה מציל אותם ממש.

ניסן סלומינסקי: אז ממש יישר כוח לך, שלי, בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: רק כדי שיהיה – טיפה מההיסטוריה: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה), התשע"ה–2015.

ניסן סלומינסקי: לפני למעלה מארבע שנים חוקקה הכנסת הוראת שעה לתקופה של שנתיים שקבעה כי במכרזים לרכישת טקסטיל עבור מערכת הביטחון והמשרד לביטחון פנים תינתן העדפה לרכישה של טקסטיל מתוצרת הארץ.

ניסן סלומינסקי: מכוח הוראת השעה הותקנו תקנות שאפשרו את הפעלת ההסדר.

ניסן סלומינסקי: לאחר תום תקופת הוראת השעה היא הוארכה בשנתיים נוספות.

ניסן סלומינסקי: לפני כשבועיים פקעה הוראת השעה.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הזאת מבקשת לחוקק מחדש את הוראת השעה.

ניסן סלומינסקי: הפעם, כדי שלא ניכנס לשנתיים ושנתיים, ואז זו כנראה הייתה מעין נבואה שאחרי שנתיים מתחלפת ממשלה, אז עכשיו עושים את זה לחמש שנים; יכול להיות שגם זה איזה רמז שהממשלה הזאת תהיה אולי חמש שנים, אי-אפשר לדעת.

ניסן סלומינסקי: אבל בכל אופן, הפעם אנחנו עושים את זה לחמש שנים.

ניסן סלומינסקי: שוב, לנוכח העובדה שהתקנות שהותקנו מכוח הוראת השעה המקורית פקעו, קובעת הצעת החוק כי תוך 30 יום מיום שהוראת השעה תיחקק מחדש, אני מקווה מהיום, תביא הממשלה תקנות חדשות לאישורה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: אבל אנחנו מכירים ויודעים שהלוואי שזה יהיה תוך 30 יום, ו-30 יום יכולים ליפול בפגרה, ומה יקרה בינתיים?

ניסן סלומינסקי: ואז, אפילו אם יביאו בעוד 30 יום, מה יקרה ב-30 יום האלה?

ניסן סלומינסקי: ואם לא יביאו, או שזה יהיה בפגרה וכו'?

ניסן סלומינסקי: אז נישאר בלי תקנות.

ניסן סלומינסקי: ובלי תקנות – כולם יודעים שהחוק לא קיים אם אין תקנות.

ניסן סלומינסקי: לכן החלטנו, זה מופיע בחוק שאתם תאשרו, שכל עוד לא מוגשות תקנות חדשות אנחנו פועלים לפי התקנות הקודמות.

ניסן סלומינסקי: כך שיש לנו חוק שאנחנו מאריכים אותו, פועלים לפי התקנות שהיו, וברגע שהמדינה תעביר אלינו את התקנות החדשות וועדת החוקה תתכנס ותאשר אותן, יוחלפו התקנות.

ניסן סלומינסקי: כך יהיה לנו רצף מלא בחוק המכרזים הזה, שנותן את העדיפות לתוצרת הארץ בטקסטיל כשמדובר על משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים.

ניסן סלומינסקי: זהו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאין הסתייגויות ואין גם בקשות לרשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: לכן אני פונה לחברי שכולנו ביחד – זו הצעת חוק מצוינת, חברתית מאוד – שכולנו נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: ושוב, יישר כוח לשלי, שדחפה, מובילה, ושיהיה לך כוח להמשיך הלאה בחוקים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אז תודה לך, והתודות, תוכלי אחר כך לעלות ולהגיד למי שצריך.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, אין הסתייגויות, אין בקשות דיבור, ואנחנו נוכל לעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני עובר להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע – הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה).

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמעוניין יכול להצביע – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 24 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אוכל להזמין את יוזמת החוק, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, לפרק התודות לכל אלה שעסקו במלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייבת לומר שזה החוק ה-47 במספר שחוקקתי, ושום חוק שלי לא עבר במהירות כל כך כל כך גדולה.

שלי יחימוביץ': המהירות הזאת נדרשה כיוון שלו פג תוקף החוק, אותם 1,200 עובדים – ואפילו יותר, במעגלים השניים – שמתפרנסים בזכות החוק הזה, היו יכולים להיות מושלכים לרחוב.

שלי יחימוביץ': החוק הזה, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, מייצר העדפה של תוצרת הארץ במכרזים של המשטרה, שירות בתי-הסוהר, כוחות הביטחון, צה"ל כמובן, גם אם ההצעה הישראלית יקרה ב-50%.

שלי יחימוביץ': זה חוק כלכלי, זה חוק מוסרי, זה חוק נדרש כדי להציל את פרנסתם של בני-אדם שלא היו מוצאים פרנסה חלופית לו מקום העבודה שלהם היה נסגר.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להודות בראש ובראשונה, על מהירות השיא שבה החוק הזה עבר, ליו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שהפגין אכפתיות רבה מאוד וקבע ישיבות מעכשיו לעכשיו, והבין את הנחיצות, וניהל ביעילות וברגישות את הישיבות.

שלי יחימוביץ': תודה גדולה לסיגל ואג, מנהלת ועדת החוקה, חוק ומשפט, שעשתה בייביסיטר לחוק הזה באופן צמוד ביותר.

סילבן שלום: דורית ואג.

שלי יחימוביץ': סליחה – – –

יולי יואל אדלשטיין: דורית ואג וסיגל קוגוט.

שלי יחימוביץ': כן, כן, סליחה, סליחה, דורית ואג.

יולי יואל אדלשטיין: הן עשו בייביסיטר בתורנות, לכן – כל כך מהר.

שלי יחימוביץ': עברתי עכשיו לשורה השנייה, לסיגל, אבל תודה גדולה לדורית ואג, מנהלת הוועדה היקרה, שדאגה לחוק הזה כאילו מדובר בתינוק שהיא רק ילדה זה עתה.

שלי יחימוביץ': רדפה אחרי, קבעה מועדים, שכנעה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אז באמת תודה רבה.

שלי יחימוביץ': וגם כמובן לסיגל קוגוט, היועצת המשפטית, ולעורך-הדין אלעזר שטרן שליווה אישית את החוק, וגם לאפרת חקאק, נועה ברודסקי-לוי, ניצן רוזנברג וגור בליי, כולם מהלשכה המשפטית.

שלי יחימוביץ': וליועצי הפרלמנטרי המוכשר תומר קרמרמן, שעבד על החוק מצד הלשכה שלי.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להודות גם לכל חברי ועדת שרים לחקיקה, שתמכו פה אחד בחוק הזה.

שלי יחימוביץ': לא הזכרתי את שותפי לחוק, כי השארתי את הדף הזה על השולחן, אבל אני רואה כאן את חבר הכנסת מאיר כהן – – –

יולי יואל אדלשטיין: מרדכי יוגב, משה גפני, יצחק וקנין ומאיר כהן.

שלי יחימוביץ': יפה.

שלי יחימוביץ': אז אני מודה לכולם.

שלי יחימוביץ': הפריסה הרחבה של חברי הכנסת מכל סיעות הבית מעידה על הקונסנזוס העמוק סביבו.

שלי יחימוביץ': ועוד תודה אחרונה, ליו"ר ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, שבסבב הראשון של החוק – אני חייבת לספר סיפור קטן של מאחורי הקלעים: כשלא הצלחנו בשום פנים ואופן לשכנע את האוצר לתמוך בהצעת החוק, על פני הרבה מאוד זמן, כינסת את כולנו בחדר האחורי של ועדת הכספים והמתקת סוד עם אנשי האוצר, ואמרת להם: אם תתמכו בחוק, אני אשיג לכם את התמיכה של שלי בשינוי החוק לעידוד השקעות הון.

שלי יחימוביץ': מה שהם לא ידעו זה שאני תומכת בחוק הזה ממילא, ומכרת להם סחורה שכבר הייתה מכורה.

שלי יחימוביץ': אבל הם מאוד התלהבו מהרעיון, ובתמורה תמכו בחוק הצודק הזה.

שלי יחימוביץ': זה מה שנקרא כישורים פרלמנטריים עילאיים.

שלי יחימוביץ': אז אני מאוד מאוד מודה לך.

שלי יחימוביץ': בעיקר צריך לזכור שהחוק הזה מבטיח פרנסתם בכבוד, אם כי בשכר דל, של בני-אדם, ובסופו של דבר אחד היסודות של כבוד האדם וחירותו הוא פרנסה בכבוד, ועל זה עמלנו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ ושאר היוזמים.

יולי יואל אדלשטיין: גם זכינו בחוק טוב וגם זכינו בחשיפה של מאחורי הקלעים של העבודה הפרלמנטרית.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/599; "דברי הכנסת", חוב' י"ב, עמ' 1915; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף הבא הוא הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

): ברשותך, יש לי גם עוד שתי הצעות עם הצבעה.

): אתה רוצה שנעשה את זה אחרי הדיון הזה או לפני?

יולי יואל אדלשטיין: כן, לפי סדר-היום אתה יכול להציג – אומנם רשומה לי אחת:

יולי יואל אדלשטיין: הודעת ועדת הכנסת להקמת ועדה מיוחדת.

): לא, יש לי שתיים שלא רשומות בסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אז אנחנו נעשה מזה סעיף נפרד, לא נבלבל את חברי הכנסת.

): בסדר.

): לגבי הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, קריאה שנייה ושלישית – אני מתכבד להציג בפני חברי הכנסת את החוק, את הצעת החוק.

): חוק יסודות התקציב קובע כי תקציב משרד הביטחון יידון בוועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון.

): לפי תקנון הכנסת, ועדת הכנסת בוחרת את יושב-ראש הוועדה המשותפת מבין חברי הוועדה ששמה נזכר ראשון בחוק המסמיך, כלומר ועדת הכספים.

): מוצע לקבוע, כהוראת שעה לשנתיים, כי יושב-ראש הוועדה המשותפת יכול שיהיה מבין חברי ועדת הכספים או מבין חברי ועדת החוץ והביטחון, כפי שתקבע ועדת הכנסת, כך שתינתן לוועדת הכנסת האפשרות שהייתה לה בעבר להפעיל שיקול דעת מי ימונה ליושב-ראש הוועדה המשותפת מבין חברי שתי הוועדות, בהתחשב בבקיאות בענייני תקציב המדינה מחד ובהיכרות עם מערכת הביטחון מאידך.

): ההצעה אושרה פה אחד גם בקריאה הראשונה וגם בוועדת הכנסת, ואבקש את אישורה של הכנסת בקריאה השנייה והשלישית.

): תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות, אין גם בקשות דיבור.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, קריאה שנייה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 19 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 19, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה) עברה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה), התשע"ה–2015, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 19, נגד – אין, אין גם נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 47 – הוראת שעה) אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין פעם נוספת את יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת דוד ביטן למסור למליאה הודעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין מיושב-ראש ועדת הכנסת שיש צורך בהצבעה לאחר מסירת ההודעה.

): אני מתייחס להצעת ועדת הכנסת להקים ועדה מיוחדת לפי סעיף 108 לתקנון הכנסת.

): שם הוועדה: הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, התשע"ה–2015.

): סמכויות הוועדה: הוועדה תכין לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, התשע"ה–2015.

): הרכב הוועדה: הוועדה תהיה בת 13 חברי כנסת.

): לסיעת הליכוד, שני נציגים – חברי הכנסת דוד ביטן ויואב קיש; לסיעת המחנה הציוני, שני נציגים – חברי הכנסת איציק שמולי ודניאל עטר; לסיעת הרשימה המשותפת, נציג אחד – חבר הכנסת יוסף ג'בארין; לסיעת יש עתיד, נציג אחד – חבר הכנסת מאיר כהן; לסיעת כולנו, שני נציגים – חברי הכנסת אלי כהן ורועי פולקמן; לסיעת הבית היהודי, נציג אחד – חבר הכנסת ינון מגל; לסיעת ש"ס, נציג אחד – חבר הכנסת יואב בן צור; לסיעת יהדות התורה, נציג אחד – חבר הכנסת אורי מקלב; לסיעת ישראל ביתנו, נציג אחד – חבר הכנסת רוברט אילטוב; לסיעת מרצ, נציג אחד – חבר הכנסת עיסאווי פריג'; יושב-ראש הוועדה יהיה חבר הכנסת אלי כהן, אבל זה יועמד להצבעה בוועדה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, יש צורך בהצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי בעד ההודעה, מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת ועדת הכנסת – 18 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הקמת ועדה מיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, התשע"ה–2015, נתקבלה.

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: 18 הצביעו בעד, אפס הצביעו נגד ואפס נמנעים.

שי פירון: ההצעה עברה.

שי פירון: ["דברי הכנסת", חוב' זו, עמ' 2157; חוב' י"ב, עמ' 1959]

שי פירון: הודעה נוספת ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, לא מבינה למה אתה יורד.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט תעמוד – – –

): מה אני אעשה, צריך ללכת להצביע.

מיקי רוזנטל: תגיד שיוסיפו אותך לפרוטוקול.

): – – –

איילת נחמיאס ורבין: זה יפה שאתה חש אחריות להצביע למרות – – –

): כן, כן.

): יש לי שתי הצעות, בשתיהן הצבעה.

): אני אקריא את הראשונה ואחר כך את השנייה.

): החלטה ראשונה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום שני, כ"ו בתמוז התשע"ה, 13 ביולי 2015, להעביר את הצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 7) (הקמת הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התשע"ה–2015, לוועדת הכלכלה.

): יושב-ראש ועדת הכספים ביקש להעביר את ההצעה הנ"ל מוועדת הכלכלה לדיון בוועדת הכספים.

): ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את ההצעה האמורה מוועדת הכלכלה לדיון בוועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: איפה היא?

): זה בהסכמת יושב-ראש ועדת הכלכלה.

מיקי רוזנטל: בהסכמה?

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

עיסאווי פריג': אבל כתוב כאן – – –

): לא, זה לא שם.

שי פירון: זה הוספה לסדר-היום.

שי פירון: אנחנו ניגש להצבעה.

שי פירון: בבקשה, חברים, מי בעד, מי נגד – יצביע.

שי פירון: הצבעה מס' 7 בעד הצעת ועדת הכנסת – 18 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 7) (הקמת הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התשע"ה–2015, מוועדת הכלכלה לוועדת הכספים נתקבלה.

): – – –

שי פירון: אנחנו נוסיף את חבר הכנסת ביטן אחר כך.

שי פירון: הספקת, לא הספקת, בסדר.

): תוסיף אותי, בבקשה.

שי פירון: 18 חברים הצביעו בעד, נוסיף את חבר הכנסת ביטן.

שי פירון: אדוני, אני מבקש להוסיף – – –

קריאות: – – –

שי פירון: יש לי כל מיני פתרונות בעניין.

שי פירון: אם תיגש אלי אחרי, אני אסייע לך.

איציק שמולי: שי, תן לו, דחילק.

שי פירון: כן.

שי פירון: 19 הצביעו בעד, אחד נמנע ואפס נמנעים.

שי פירון: ההצעה עברה.

מיקי רוזנטל: אחד נגד.

שי פירון: אחד נגד, סליחה.

שי פירון: לא נמנע.

שי פירון: סליחה, אני מתנצל.

שי פירון: הודעה נוספת.

): הודעה נוספת, גם כן עם הצבעה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום שלישי, כ"א בתמוז התשע"ה, 8 ביולי 2015, להעביר את הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – השעיית מירוץ תקופת ההתיישנות), התשע"ה–2015, לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

): יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ביקש להעביר את ההצעה הנ"ל מהוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה – –

שי פירון: אם אפשר בבקשה מהחברים שם.

): – – ולהעביר את ההצעה האמורה מהוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

שי פירון: חברים, אנחנו נצביע שנית.

שי פירון: מי בעד – יצביע.

שי פירון: מי נגד?

שי פירון: מי נמנע?

שי פירון: בבקשה.

שי פירון: רק רגע.

קריאה: מה ההצעה עכשיו?

קריאה: להעביר לוועדת חוקה.

קריאה: זה גם הייעוץ המשפטי שקיבלנו.

קריאה: בסדר, אנחנו בעד.

שי פירון: אפשר להצביע.

שי פירון: בבקשה.

שי פירון: הצבעה מס' 8 בעד הצעת ועדת הכנסת – 17 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – השעיית מירוץ תקופת ההתיישנות), התשע"ה–2015, מהוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

שי פירון: אם כן, 17 הצביעו בעד, אחד הצביע נגד, אפס נמנעים.

שי פירון: אני קובע שההצעה הזו גם היא עברה וזה אושר.

שי פירון: [מס' כ/568; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 1545.

שי פירון: ]

שי פירון: אם כן, הסעיף הבא הוא הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה – – –

מיקי רוזנטל: ההודעה כבר הייתה, עכשיו יש רק הצבעה – לדעתי.

שי פירון: סליחה?

מיקי רוזנטל: ההודעה הייתה לפני שבועיים, אדוני – –

שי פירון: כן, אבל צריך הצבעה.

מיקי רוזנטל: – – עכשיו זה רק הצבעה על ההודעה.

שי פירון: כן, כן.

שי פירון: אני אומר, הצבעה על הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 159) (הגבלת התשלום בעד טיפול בתביעה).

שי פירון: אני מבקש להזמין את יושב-ראש הוועדה, בבקשה.

אלי אלאלוף: – – –

מיקי רוזנטל: אתה לא צריך – – –

שי פירון: לא צריך?

שי פירון: רק הצבעה?

שי פירון: בסדר גמור.

מיקי רוזנטל: זה רק הצבעה, אדוני.

מיקי רוזנטל: זה מה שניסיתי לומר לך.

שי פירון: תודה רבה לך, אני באמת שמח על העזרה שאתה מגיש לי.

שי פירון: אנחנו נצביע.

שי פירון: בבקשה, חברים.

שי פירון: הצבעה מס' 9 בעד הודעת הוועדה – 15 נגד – 1 נמנעים – אין הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 159) (הגבלת התשלום בעד טיפול בתביעה), התשע"ד–2014, נתקבלה.

שי פירון: אם כן, הצבענו על ההצעה הזו.

שי פירון: 15 הצביעו בעדה, אחד הצביע נגד, אין נמנעים.

שי פירון: גם ההצעה הזו עברה.

רויטל סויד: סליחה, סליחה.

רויטל סויד: אני הצבעתי בטעות בעד, אני רציתי להימנע.

שי פירון: להימנע.

שי פירון: אז אני מבקש, אם אפשר בבקשה: חברת הכנסת רויטל סויד רצתה להימנע – לפרוטוקול.

קריאה: – – –

קריאה: שכונת-הארגזים בדרום תל-אביב

שי פירון: הנושא הבא, הצעה לסדר-היום מס' 715: שכונת-הארגזים בדרום תל-אביב, של חבר הכנסת אורן אסף חזן – בבקשה, אדוני.

שי פירון: חבר הכנסת אורן אסף חזן.

שי פירון: תראו מה קורה פה.

שי פירון: חבר הכנסת אורן אסף חזן, אני קורא לך לבוא להציע הצעה לסדר-היום.

שי פירון: אני קורא לך פעם אחר פעם.

קריאה: הוא לא שומע – – –

אורן אסף חזן: אני קצת חולה, אני לא שומע, אני מתנצל.

שי פירון: ואיה סגן שר האוצר, חברים?

שי פירון: איה סגן שר האוצר, אדוני המזכיר?

אורן אסף חזן: אם הוא לא פה, אין מה להעלות את ההצעה.

מיקי לוי: גם אין שר, אדוני.

מיקי לוי: גם אין שר.

שי פירון: כן.

שי פירון: את זה התבקשתי לאשר באופן חריג בשל ישיבת הקבינט שאליה נקרא השר שלום, ואישרתי את העניין.

אורן אסף חזן: אם הוא לא פה, אנחנו נזיז את זה למועד אחר.

אורן אסף חזן: כי גם הבנתי שיש להם תשובה, אז אין טעם לדון – – –

שי פירון: אני יודע שסגן השר כאן, אז אולי – – –

קריאה: הוא עולה.

שי פירון: את יודעת שהוא עולה?

קריאה: כן.

אורן אסף חזן: אנחנו נמתין לו.

איילת נחמיאס ורבין: מי עולה?

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, מי עולה?

שי פירון: סגן שר האוצר, חבר הכנסת איציק כהן.

שי פירון: אפשר לשיר בינתיים שירה בציבור.

אורן אסף חזן: חשבתי, הוצאת לי את המילים מהפה.

שי פירון: אתה רוצה שנארגן?

אורן אסף חזן: הבעיה היא שאני ושירה לא, זה, וגם התקרה פה לא תעזור לגשם שירד עם השירה שלי.

אורן אסף חזן: מה שלומך, אדוני היושב-ראש, איך אתה מרגיש היום?

שי פירון: אני מרגיש מצוין.

איילת נחמיאס ורבין: הנה, בבקשה, רק דיברנו.

שי פירון: הגיע.

שי פירון: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: חיכינו לך, כבודו.

שי פירון: חשבנו כבר לארגן שירה בציבור, אדוני.

אורן אסף חזן: התחלנו לעבוד על התווים.

שי פירון: פיוטים, משהו, בקשות.

שי פירון: בבקשה, אדוני, תתחיל.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, סגן השר – –

שי פירון: חבר הכנסת ביטן, אני מתנצל – – –

אורן אסף חזן: – – חברותי וחברי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על נושא שהוא קצת פחות מעניין, לעתים רחוק מהעין, בעיקר רחוק מהלב של רבים.

אורן אסף חזן: אני רוצה לדבר על תושבי שכונת-הארגזים.

אורן אסף חזן: לפני 16 שנה בערך פורסם מכרז על-ידי מינהל מקרקעי ישראל ועיריית תל-אביב.

אורן אסף חזן: במכרז הזה פורסם והוחלט שכנגד פיצוי הולם והוגן תפונה השכונה עד שנת 2006.

אורן אסף חזן: במכרז זכו שתי חברות.

אורן אסף חזן: בואו נניח לרגע את העובדה שרובם המכריע של תושבי השכונה, שנולדו, גדלו וחיו בה במשך למעלה מ-60 שנה, כלל לא ידעו על המכרז הזה, לא היו שותפים לו.

אורן אסף חזן: הכול נעשה – אני לא רוצה להגיד במחשכים, אבל בדרך כזאת שהם לא רק לא היו שותפים – על ידיעתו – הם גם לא יכלו לעמוד בקריטריונים כי הם לא היו שותפים לקריטריונים.

אורן אסף חזן: אפשר להגיד, תרתי משמע, שהמכרז מכר את תושבי השכונה יחד עם הקרקע.

אורן אסף חזן: הפרידו את התושבים והשליכו אותם לציפורניים החמדניות של יזמי נדל"ן – דבר שקורה חדשות לבקרים במדינת ישראל.

שי פירון: חברים, אני רוצה שכולם יקשיבו.

אורן אסף חזן: באותה שעה זה קורה גם בצפון העיר, בנווה-עמל.

אורן אסף חזן: שם יש אנשים שמוכנים לקבל פינוי ופיצוי, מוכנים לקבל גם סכומים פעוטים וזעומים, רק שתהיה להם קורת גג, וגם שם היזמים עושים כל מה שניתן כדי להתעלם.

אורן אסף חזן: מאז שהיזמים זכו במכרז הפכו חיי התושבים בשכונת-הארגזים לסיוט מתמשך.

אורן אסף חזן: התושבים חיים באי-ודאות.

אורן אסף חזן: אני רוצה להזכיר עוד פעם שמדובר בקרוב ל-15 שנה.

אורן אסף חזן: רשות מקרקעי ישראל שבה והאריכה את תנאי המכרז, האריכה את הסכמי הפיתוח מעבר לתקופה הקצובה, וככה זה קורה כבר למעלה מתשע שנים.

אורן אסף חזן: הארכות הסכמי הפיתוח מהוות פגיעה קשה ביותר בתושבים, גורמות להם לסבל מתמשך ולחיים באי-ודאות, כמו שדיברנו.

אורן אסף חזן: מספר לא מבוטל של תושבים עם השנים גם הלכו לעולמם.

אורן אסף חזן: כנראה יש מישהו ששוב, כמו דברים אחרים אצלנו בחברה, זה נוח לו, ואותם תושבים שהלכו לעולמם לא זכו להגיע למנוחה ולנחלה.

אורן אסף חזן: לפני כמה שנים קרה דבר מפתיע: באופן לא ברור, יש לומר אולי אפילו בניגוד לחוק, מכרו היזמים שזכו במכרז, בהסכמת רשות מקרקעי ישראל, את החלק הדרומי במתחם, חלק של כ-550 יחידות דיור.

אורן אסף חזן: הם מכרו את זה לחברת "אלעד" שבבעלותו של יצחק תשובה; אני מניח שרובנו מכירים את האדון.

אורן אסף חזן: ואף שתשובה לא השתתף בכלל במכרז, לא היה חלק ממנו, אני חושב שאפילו לא קרא אותו, שלא לומר היה שותף מלא לפרויקט, היום הוא שותף מלא לפרויקט, והוא האיש שמחזיק דה-פקטו, בפועל, בשכונת-הארגזים.

אורן אסף חזן: חברים, מדובר בשערורייה ציבורית.

אורן אסף חזן: מדינת ישראל מפקירה בצורה הזאת מאות משפחות מוחלשות, ובאה בעיקר לידם ולטובתם של היזמים; למעשה נותנת להם יד חופשית לעשות כרצונם בשכונת-הארגזים, הכול בשם המכרז, טוהר המידות, ומכוח המדינה.

אורן אסף חזן: בימים אלה ממש מתוכננת סלילת כביש ברוחב 32 מטר ובגובה של 2 מטרים.

אורן אסף חזן: הכביש יעבור מעל בתיהם של חלק מהתושבים, יחצה את השכונה, ויקבור דה-פקטו, בפועל, חלק מהשכונה מתחתיו.

אורן אסף חזן: זוהי אותה הזנחה שיטתית שהתחילה בתנאי המכרז, בקריטריונים, בזילות שנמשכת כמה שנים.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שמישהו יבין שמדובר פה בסכנת נפשות של ממש.

אורן אסף חזן: אני רוצה לציין – יש משפחות שזכו לפיצוי בבית-המשפט כבר בשנת 2005.

אורן אסף חזן: למרות שהפינוי היה במתווה של פינוי-פיצוי, תחת מעטה של פינוי-פיצוי הוגן, היום ישנן משפחות רבות שכבר התפנו, אף שהתנאים של בית-המשפט קבעו שהן יתפנו רק כנגד תשלום שיעבור לחשבון הבנק שלהן.

אורן אסף חזן: בגלל הסחבת, בגלל הלחצים, בגלל המעטה שהמדינה נתנה ליזמים ולקבלנים בפועל, אותן משפחות עזבו, כ-60 משפחות במספר, ויש לומר בצורה חדה וברורה: לא קיבלו שקל.

אורן אסף חזן: אף אחד לא אוכף את הדבר הזה, אף אחד לא מגבה אותן, הפיצויים לא הופקדו, והדבר הזה עובר לסדר-היום, והגיע הזמן לעשות לזה סוף.

אורן אסף חזן: חברים, גם בעובדה שהקבלן העביר את הזכויות – אבל הוא העביר רק את הזכויות, לא את החובות בכלל.

אורן אסף חזן: הוא כאילו בא ואמר: יש לי מכרז, יש לי קרקע, ניתן לבנות עליה אלפי יחידות דיור – כ-550, אפשר להרחיב שם גם ל-1,500 – אבל בפועל שכח לציין פרט קטן וודאי: ישנן משפחות רבות שגרות שם עשרות שנים, משפחות טובות, משפחות שמשלמות – אנשי חינוך, אנשי צבא, אנשי ביטחון, אנשי רפואה, אנשים מהשירות האזרחי, אנשים שמשלמים מסים, אנשים שמשלמים מים, ארנונה וחשמל.

אורן אסף חזן: יש לומר בצורה ברורה: אנשים ללא דופי, אזרחים שווים לכל דבר ועניין.

אורן אסף חזן: אבל את הדבר הפעוט הזה בחר אותו קבלן – אולי מטבע בצע כסף, אולי מפרטים שמתגלים עם השנים, שייתכן שהוא בכלל נקלע לחובות ונמצא בהליכים של פירוק ופשיטת רגל – בחר למכור רק את הזכויות של הקרקע, ללא התחשבות בכלל בתושבים.

אורן אסף חזן: בפועל, לפני כמה חודשים התחילה בנייה של שלוש מגדלים – –

שי פירון: שלושה.

אורן אסף חזן: שלושה מגדלים.

אורן אסף חזן: כן, אני בדיוק – חוץ מזה אני ספרתי.

שי פירון: אני מקשיב.

אורן אסף חזן: בסדר גמור.

אורן אסף חזן: – – בני שבע-עשרה קומות.

שי פירון: שבעה-עשר.

אורן אסף חזן: זה היה בכוונה, הרמתי לך להנחתה.

אורן אסף חזן: אנחנו צריכים להמשיך בסדר.

אורן אסף חזן: וחמור מכך, ישנן דירות שנמכרות על הנייר, החברה של תשובה מוכרת דירות על הנייר, במקומות שבהם ישנם עדיין בתים של אנשים ממשפחות ותיקות שגרות שם.

אורן אסף חזן: אני רוצה לשאול כמה שאלות: אין שום גוף מטעם המדינה שמפקח על הדברים האלה?

אורן אסף חזן: אין שום כלי או דרך לפקח על מינהל מקרקעי ישראל, על המכרזים, לבקר את המכרזים?

אורן אסף חזן: הייתכן שיצא מכרז כבר בשנות ה-90 על שכונת-הארגזים, הוא מתגלגל עד היום ולאף אחד זה לא מפריע?

אורן אסף חזן: צריך שיהיה מי שיבדוק שכל פינוי-פיצוי ייעשה ללא עוול לתושבים.

אורן אסף חזן: צריך לוודא שהקבלן לא עושה מחדלים חוזרים ונשנים.

אורן אסף חזן: לא ייתכן שאנחנו, כשליחי הציבור, נגבה את המדינה, והמדינה, בדרך של העלמת עין, נותנת לקבלן פרטי סמכויות של מדינה שלמה.

אורן אסף חזן: הלכנו לאיבוד?

אורן אסף חזן: אולי אותו קבלן התמודד בבחירות ולא שמנו לב?

אורן אסף חזן: אולי הצבענו פה בשקט בשקט על העברת סמכויות של המדינה לידיהם של קבלנים פרטיים?

אורן אסף חזן: בהתקשר לשכונה עצמה, תוקף המכרז הוארך, כמו שאמרתי, כמה פעמים, למרות שבפועל הקבלן במשך כעשור לא ביצע שום פעולה לטובת שיקום השכונה – לא בנה, לא פיצה, לא העריך, לא ניקה.

אורן אסף חזן: גם בשעה שהיו פסקי-דין שקבעו שהקבלן צריך לפצות, צריך לעשות את השלב הזה של העברת הפיצויים, לא קרה שום דבר.

אורן אסף חזן: אם כך, אני בא ושואל, ומקווה לקבל גם תשובה: על סמך מה הוארך לו המכרז שוב ושוב ושוב – חוץ ממה שנראה לעין: על סמך טוב לבם וחולשתם של התושבים?

אורן אסף חזן: היום אנחנו למדים שהקבלן גם מכר, כמו שאמרתי, את הזכויות בשכונה.

אורן אסף חזן: הוא מכר אותן ליצחק תשובה.

אורן אסף חזן: האם בכלל ניתן לסחור במכרז?

אורן אסף חזן: מתוקף מה?

אורן אסף חזן: מאיזו זכות?

אורן אסף חזן: כל עוד לא הושלם הפינוי והפיצוי של התושבים, איך ייתכן שאנחנו נותנים לו לסחור במכרז עצמו?

אורן אסף חזן: אדם זוכה במכרז, לא עומד בתנאים ומעביר אותו, ואנחנו מחרישים.

אורן אסף חזן: אם מטרת הפינוי והבינוי הייתה לראשונה לשקם את שכונת-הארגזים, לעזור לתושבים הוותיקים שם, איך יוצא שבפועל אחרי 16 שנה תנאי המכרז השתנו, הוארכו, ובפועל נוצרה מציאות שהתושבים הוותיקים מצאו עצמם – וחלקם ימצאו את עצמם בקרוב מאוד – ללא שום דיור חלופי, כשבאותו זמן, כשני מטר מביתם נבנים מגדלי ענק על-ידי קבלן שבכלל לא היה שותף למכרז המקורי?

אורן אסף חזן: אני רוצה להגיד דבר אחד, ובזה לסיים: כשאותם תושבים פונים לקבלן שזכה ונמצא ומחזיק היום בפועל בקרקע, בזכויות שלה, הם נתקלים פעם אחר פעם בחסמים, בהתעלמות ובתשובה אחת: חברים, אני קניתי את זכויות הקרקע אבל אני לא לקחתי על עצמי את ההתחייבויות.

אורן אסף חזן: תפנו לקבלנים המקוריים שזכו במכרז.

אורן אסף חזן: בזה אני מסיים.

אורן אסף חזן: מדינת ישראל – הגיע הזמן שתפסיק לשים לב רק לצפון תל-אביב, תפסיק לשים לב רק לקיסריה, להרצליה-פיתוח, לאיפה שלאנשים יש ממון רב להתעמת עם החסמים, עם הביורוקרטיה, עם עורכי-דין מפולפלים.

אורן אסף חזן: הגיע הזמן שנתחיל לשים לב ולשנות את המציאות גם לאותם אנשים שקמים בבוקר לעבודה, חלקם קשי-יום אבל רובם, כמו שאמרתי, ללא דופי, עושים הכול כדי להביא פרנסה הביתה, ויותר מכול – כדי שתהיה קורת גג מעל ראשם, מעל ראש ילדיהם ובני משפחותיהם.

אורן אסף חזן: האם זו דרישה גדולה מדי?

אורן אסף חזן: אני רוצה גם לציין את חבר הכנסת יוסי יונה, שהצטרף אלינו, שעוזר להוביל את המאבק – –

שי פירון: ניתן לו אחר כך להתייחס, אחרי תשובת סגן שר האוצר.

אורן אסף חזן: – – מוביל ביחד את המאבק, מאבק מאוד מאוד קל ופשוט: חברים, יש מדינה, יש לה סמכויות, מי החוצפן שבזילות כזאת מעביר את הסמכויות לידם של קבלנים פרטיים?

אורן אסף חזן: האם אנחנו מתביישים?

אורן אסף חזן: אנחנו מפחדים להתמודד עם כמה לוביסטים שידפקו לנו על הדלתות?

אורן אסף חזן: עם אותם שדלנים שינסו לשכנע אותנו בפנים מחויכות שהכול פה טוב, וייבנו גנים ועצים ופרחים והשכונה תהיה יפה?

אורן אסף חזן: אבל מה עם אותם עשרות אנשים, אזרחים?

אורן אסף חזן: אני מזכיר שלפני 60 שנה, כשהיה פה קשה והיו פה פרעות, ההורים שלהם, הסבים והסבתות שלהם, באו ועשו את המאמץ כדי ליישב את הארץ, כשם שאותם מתיישבים עושים את אותו מאמץ, את אותה שליחות ציבורית, את אותה שליחות אמיצה של ציונות בהתיישבות היום.

אורן אסף חזן: אל לנו – לבריאות, אדוני היושב-ראש.

אורן אסף חזן: אומרים שעוד כמה פעמים כאלה ומגיע המשיח, אומרים 13 ברצף, אז בכבוד.

שי פירון: אני עובד על זה.

אורן אסף חזן: אסיים ואומר: חברים, מספיק לחייך, מספיק להיות נחמדים, מספיק להתהדר בקוקטיילים ומסיבות מהודרות של קבלנים כאלה ואחרים.

אורן אסף חזן: נבחרה פה ממשלת ימין, אבל מעל הכול היא ממשלה חברתית, ואנחנו נעשה את הכול בנושא הזה כדי להפריד את המחסה והמחסום שבין אופוזיציה לקואליציה, כדי לעזור לאזרחי ישראל באשר הם: בשכונת-הארגזים, בנווה-עמל, בבית-אל, ביתר ההתיישבות – גם באילת, גם בקריית-שמונה, וכן, גם בתל-אביב והרצליה.

אורן אסף חזן: כולנו אזרחים שווים, ואף אחד, לא משנה כמה הכיס שלו עמוק, לא מורם מעל החוק.

אורן אסף חזן: תודה רבה.

שי פירון: תודה רבה לחבר הכנסת אורן אסף חזן.

שי פירון: אני מזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת איציק כהן להשיב בשם הממשלה.

שי פירון: אני בטוח שחבר הכנסת פרופסור יוסי יונה, שיעלה אחר כך, גם הוא יחזק את רצונו של חבר הכנסת אורן אסף חזן בעניין שכונת-הארגזים בבית-אל, אבל זה יבוא אחר כך.

יוסי יונה: אכן, זה יבוא אחר כך.

דניאל עטר: אורן, בוא תסביר לפשוטי העם – – –

שי פירון: דני, הדיון הוא פה, לא שם.

שי פירון: אתה, אל תהיה לי יושב-ראש חלופי.

דניאל עטר: – – – נשמע את סגן השר.

שי פירון: חשבתי: את סגן יושב-ראש הכנסת.

שי פירון: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה, חברי, הצעתו של חבר הכנסת אורן אסף חזן – אביא לך את העובדות כפי שהן, מדויקות.

יצחק כהן: לא נעים להגיד שפה נשמעו דברים – צריך להיזהר כשמטיחים האשמות, לבדוק את העובדות.

יצחק כהן: על כל פנים, הרקע העובדתי, אוקיי?

שרון גל: אגב, אדוני, שים לב, הם הבינו מה זה הימין האמיתי ובאו לשבת – – – שיהיה לך קל, לא תצטרך להתאמץ.

שי פירון: אני יכול לומר לך, חבר הכנסת שרון גל, שמתוך היכרות עם דני עטר, אם הוא הימין האמיתי שלך, אתה במקום לא טוב, שרון גל.

יצחק כהן: מצבך לא טוב.

יצחק כהן: מצבך לא טוב.

דניאל עטר: לא לא, זו דעתו של שרון גל – – –

שי פירון: מצבו של הימין במשבר גדול.

אורן אסף חזן: – – – לא שלם הזהות שלו, אתה מבין?

יצחק כהן: הנה, ראית מה שעשית?

יצחק כהן: הוא קם וברח.

אורן אסף חזן: זה גירוש דה-פקטו.

דניאל עטר: זו דרכו של שרון להגיד לי שהסתיימה הישיבה.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: אז בהתאם לעובדות, ידידי חזן, א.

יצחק כהן: רשות מקרקעי ישראל פרסמה בשנת 1998 מכרז פינוי-בינוי לשכונת-הארגזים בדרום תל-אביב, כמובן, בשיתוף עם עיריית תל-אביב וחברת "מבני תעשייה".

יצחק כהן: מטרת המכרז הייתה להקים שכונה חדשה עם תשתיות מודרניות; ב.

יצחק כהן: מדובר בפרויקט מורכב, ובמהלך השנים התגלו קשיים לא מעטים, לרבות קשיים אובייקטיביים, בקשר למימושו; ג.

יצחק כהן: היזם הזוכה התחייב לפצות את הזכאים לפינוי בהתאם לקריטריונים שבתנאי המכרז; ד.

יצחק כהן: למכרז פורסמו – – –

אורן אסף חזן: רק תוסיף שזה היה לפני עשור.

יצחק כהן: מה?

אורן אסף חזן: תוסיף שזה היה לפני עשור.

אורן אסף חזן: אם נצמדים לעובדות, תיצמד אליהן עד הסוף.

שי פירון: הוא אמר זאת בפירוש, חבר הכנסת חזן.

יצחק כהן: ד.

יצחק כהן: במכרז פורסמה רשימה מנחה של הזכאים לפיצוי, וזאת בלי לגרוע ממחויבותו של היזם לפנות את כל השוהים במתחם, לרבות שוהים שלא כדין – ויש כאלה; ה.

יצחק כהן: יובהר שלא המחזיקים הם הזכאים לפיצוי; ו.

יצחק כהן: לפי תנאי המכרז, היזם קיבל ייפוי כוח מהיועץ המשפטי לממשלה, אך טרם הגשת התביעה כנגד בית אב העומד בתנאי הקריטריונים שבמכרז – להלן: זכאי – על היזם להציע לזכאי פיצוי של דיור חליף של דירה חדשה בת ארבע חדרים בפרויקט – –

שי פירון: ארבעה.

יצחק כהן: ארבעה חדרים.

יצחק כהן: – – וכן סכום פיצוי נוסף של 50,000 דולר, או פיצוי כספי לפי קריטריונים שצורפו למכרז, לפי בחירתו של הזכאי; ז.

יצחק כהן: חלק מן הזכאים בחרו לחתום על הסכם פינוי וקיבלו את הפיצוי האמור.

יצחק כהן: חלק אחר מהזכאים בחרו לפנות לבתי-משפט – וזאת זכותם – כדי שידון בשאלת גובה הפיצויים; ח.

יצחק כהן: הנהלת רמ"י – רשות מקרקעי ישראל – דנה בבקשות היזם הזוכה להאריך את הסכם הפיתוח, ולנוכח חשיבות המשכיות הפרויקט והמשכיות תנופת הבנייה המתקיימת דה-פקטו, המאפשרת בנייתן של מאות יחידות דיור בתל-אביב, היא האריכה אותו מעת לעת, וזאת לאחר דיון ענייני ומעמיק ושקילת מכלול השיקולים, לרבות החשיבות הלאומית בהגדלת היצע הדירות.

יצחק כהן: כמו כן אישרה הנהלת מינהל מקרקעי ישראל העברת זכויות בחלק מהמתחם, וזאת בלי לפגוע באחריות היזם הזוכה לפנות את כל הזכאים לפינוי על-פי תנאי המכרז; ט.

יצחק כהן: הנהלת רמ"י סבורה כי הארכת הסכם הפיתוח הכרחית להשלמת הפרויקט באופן המהיר ביותר, לטובת הציבור ותושבי העיר; י.

יצחק כהן: יצוין כי כיום מצוי המתחם בתקופת בנייה מסיבית של מאות יחידות דיור בתל-אביב.

יצחק כהן: קצת על ההליכים המשפטיים – בטח התעניינת ואתה מתעניין.

יצחק כהן: במסגרת הליכי הפינוי נדונה בערכאות בתי-המשפט השונות שאלת זכאותם של מספר משתכנים לפיצוי בהתאם לתנאי המכרז, וכן שאלת גובה הפיצוי.

יצחק כהן: כך, לדוגמה, בת"א 26860/01 נדונה שאלת זכאותם של כמה משתכנים לפיצוי.

יצחק כהן: בהליך האמור פסק בית-המשפט את סכום הפיצויים שעל היזם לפצות בו את המשתכנים.

יצחק כהן: המשתכנים הגישו ערעור לבית-המשפט המחוזי, שנדחה – ערעור ע"א (ת"א) 2399/05, מאיר לוי נגד מינהל מקרקעי ישראל – וכן הגישו בקשת רשות ערעור לבית-המשפט העליון, שנדחתה.

יצחק כהן: למותר לציין כי אנו רואים בהחלטות בית-המשפט שניתנו מחייבות.

יצחק כהן: יודגש שאין לאף גורם סמכות להורות שלא לפעול – איפה אתה?

יצחק כהן: נעלמת לי, היית מולי.

אורן אסף חזן: סימנתי לך – – –

יצחק כהן: אין לשום גורם סמכות להורות שלא לפעול לפי פסיקת בית-המשפט.

יצחק כהן: יצוין כי כיום מתנהלים הליכים משפטיים בעניין אופן הצמדת סכום הפיצויים שנפסק, נוכח חלוף הזמן ממועד מתן פסק-הדין, כעשר שנים.

יצחק כהן: נוכח קיומם של הליכים תלויים ועומדים בעניין, כאמור, אנו סבורים כי ראוי שעמדת המדינה תימסר במסגרת ההליך המשפטי, ולא במסגרת ההצעה לסדר-היום – נוהל תקין.

יצחק כהן: בשולי הדברים יוער כי לפי טענת בא כוח היזם, גם לאחר שנפסק סכום הפיצויים האמור בערכאות המשפטיות, היזם הציע גם בימים אלה לאותם זכאים דיור חלופי בפרויקט, על אף מה שנפסק בפסק-הדין.

יצחק כהן: עוד נציין כי לא ברורה לנו כלל הטענה שנטענה בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת חזן, שלפיה בית-המשפט לא אכף את הפסיקה שלו.

יצחק כהן: אין זה מתפקידו של בית-המשפט לדאוג לאכיפת פסקי-הדין.

יצחק כהן: הצדדים רשאים כמובן לפנות ללשכות ההוצאה לפועל לשם מימוש האכיפה של פסקי-הדין, כשם שאכן נעשה בענייננו.

יצחק כהן: למיטב ידיעתנו, מתנהלים הליכים בעניין מימוש ואכיפה של פסקי-הדין האמורים, התלויים ועומדים בפני לשכת ההוצאה לפועל בתל-אביב.

יצחק כהן: אלה העובדות, ידידי, כפי שהובאו, לאשורן.

שי פירון: ולכן אדוני מציע להסיר את ההצעה מסדר-היום?

יצחק כהן: להסיר את ההצעה מסדר-היום.

אורן אסף חזן: כמה פרטים קטנים.

שי פירון: רגע, רק שנייה אחת.

שי פירון: אני מבין שגם במפלגה שלכם עכשיו המנהג זה להגיד מה מקור השם יצחק.

שי פירון: אבל עד אז, חבר הכנסת פרופסור יוסי יונה מבקש להתייחס גם הוא, אז נאפשר לו מן הצד, ואחריו – לחבר הכנסת דני עטר.

יצחק כהן: דני עטר – – –

שי פירון: הימני.

יצחק כהן: הפרגמטיסט.

איילת נחמיאס ורבין: יפה, חבר הכנסת כהן.

יוסי יונה: סגן השר – – –

אורן אסף חזן: אתם צוחקים על דני, אבל הוא ביקש ממני לבוא לשבעה לנחם את משפחת – – –

יוסי יונה: סגן השר, תודה על – – –

יצחק כהן: אני יכול לשבת?

יוסי יונה: אני לא יודע, היושב-ראש – – –

שי פירון: כן כן, הוא יכול לשבת, שלא יתעייף.

שי פירון: הוא סגן שר, הוא עובד קשה.

שי פירון: תן לו לשבת.

יוסי יונה: כן.

דניאל עטר: אני יכול לעלות למעלה לדבר?

שי פירון: לא.

שי פירון: אתה פרגמטיסט, תשב.

יוסי יונה: אז קודם כול, אני רוצה להודות לך על התשובה המפורטת אך לא מספקת מבחינתנו.

יוסי יונה: אני רוצה לציין עובדה אחת או שתיים.

יוסי יונה: קודם כול, אני שמח שאתה עומד מולנו ואתה משיב על כך, כבוד סגן השר, כי אתה באמת נמנה עם המפלגה שמעלה על נס את השקופים, את אלה שבדרך כלל אנשים לא סופרים, ואני מקווה שלאחר דיון נוסף תראה שאכן נעשה לאנשים האלה עוול.

יוסי יונה: אם כל חטאת בהסדר המופרך באמת הזה, שהנה המדינה מוכרת קרקע או מעבירה במכרז קרקע ליזם יחד עם התושבים, משל הם עצמם חומר גלם.

יוסי יונה: מה שחסר בהסדר הזה, כבוד סגן השר, זה שהמדינה כל הזמן הייתה צריכה לעמוד לצדם.

יוסי יונה: היא זו שערבה לזכויות שלהם.

יוסי יונה: משעה שהדבר הועבר אל היזם, הוא מתעמר בהם.

יוסי יונה: כן, הוא מסרב להכיר במספר האנשים שזכאים לדיור שם, הוא מתמקח אתם על התנאים, למרות שצוין, כפי שאמרת, במכרז, שכך וכך מגיע להם.

יוסי יונה: הדברים הללו, מבחינה מעשית, אינם מקבלים ביטוי.

יוסי יונה: אני מלווה את האנשים הללו מזה חודשיים.

יוסי יונה: המצב שם באמת הוא נורא ואיום, והיום גם בונים על השכונה הזו, דבר שהוא מזוויע, מין איזשהו גשר שחוצה את השכונה מעל נשים זקנות, שבאמת המוצא האחרון שלהן זה פיסת הבית הזה, כדי לאפשר למשתכנים בגורדי השחקים להגיע מדרך משה דיין אל הבניינים האלו, כאשר הוא חוצה את השכונה בצורה הכי – – –

שי פירון: חבר הכנסת יונה, אני רק מבקש, אם תוכל, לקצר בבקשה.

יוסי יונה: אני באמת מסכם זאת: אני מצר על העובדה שלא הוחלט – שאתה מציע להסיר את ההצעה הזאת ולא להביא אותה לדיון מעמיק יותר באחת מוועדות הכנסת.

יוסי יונה: ואני מקווה שוב – לשיקול דעתך, כדי שכן יועבר.

יצחק כהן: פרופסור יונה רוצה שנטפל בנדון בוועדה – אין התנגדות.

שי פירון: אין בעיה.

יוסי יונה: כן, אנחנו נשמח מאוד.

יוסי יונה: תודה.

שי פירון: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת דני עטר, המכונה "הימני הפרגמטיסט", ביקשת גם אתה לומר משהו.

שי פירון: הבנתי, חבר הכנסת עטר, שכשאתה עולה לדבר עכשיו זה תמיד בצמד עם שרון גל, אבל אני רואה שעלית לבד, אז בבקשה.

דניאל עטר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אליך, כבוד סגן שר האוצר: אומנם אני לא רוצה להתייחס לדברים שהוצגו על-ידי חבר הכנסת חזן והורחבו על-ידי יוסי יונה, אבל אני בהחלט רוצה לנצל את ההזדמנות: אתמול התקיים דיון כאן, באחת הוועדות, על כל מה שקשור לקריסה של רשת "מגה" ולהסדר המוצע.

דניאל עטר: אני התייחסתי שם להסדר באופן כללי, לעובדה שזה מציל 6,000 עובדים, לתפקידה של ההסתדרות ולעובדה שטוב יעשה בנק הפועלים אם יקבל את ההסדר.

דניאל עטר: האמת היא שזו הייתה גם רוח הדברים בוועדה, והתעוררנו הבוקר עם אותן כותרות בעיתונים על זה שהבנק דחה את ההסדר המוצע במסגרת הוויכוחים שההוא ישלם וזה יוסיף וזה יגרע, וכן הלאה וכן הלאה.

דניאל עטר: אני רוצה, ברשותך, לחדד, בהמשך לשיחות שלנו, הרבות בתקופה האחרונה: יש קבוצת אוכלוסייה מאוד מצומצמת של חקלאים, שמעבדים את האדמות שלהם, משקיעים את כל הונם בתהליך הגידול והייצור של אותו מוצר טרי שמונח על המדפים, כדי שכל אזרח במדינה יוכל לבוא לסופר ולקנות, גם ברשת "מגה" וגם ברשתות אחרות, לקנות מוצר טרי.

דניאל עטר: ותמיד, איך שלא יהיה, איך שאנחנו לא מתייחסים, בכל סוג של זווית ראייה ופעולה, הגורם שהכי נדפק זה אותם חקלאים, שהפכו להיות שק החבטות של החברה הישראלית.

דניאל עטר: אני לא מצליח להבין למה.

דניאל עטר: אני לא מצליח להבין למה זה קורה, ולמה אנחנו, ואתם בממשלה – ואנחנו אתכם בעניין הזה – למה אנחנו לא מגינים עליהם?

דניאל עטר: אלה אנשים שמיישבים את הנגב, שמחזיקים יום-יום, שעה-שעה, ברצועה, בסובב-עזה – את כל מה שמדינת ישראל צריכה לייצג הם מייצגים שם, בחיי היום-יום שלהם.

דניאל עטר: זה נכון בגבול הלבנון, זה נכון ברמת-הגולן, זה נכון בבקעת-הירדן.

דניאל עטר: 360 מעלות, מסביב לכל מדינת ישראל, מי שמחזיק את הגבולות האלה, מי שמאפשר לנו לדבר כאן בביטחון כזה ובשקט וברוגע, זה אותם חקלאים שאנחנו בכל הזדמנות חובטים בהם.

שי פירון: חבר הכנסת עטר, אני רק מבקש ממך – – –

דניאל עטר: אני מייד מסיים, ברשותך.

שי פירון: תודה.

שי פירון: אין שום בעיה.

דניאל עטר: ואני חושב שדווקא אתה, עם כל כך הרבה רגישות והבנה של המצב הזה, ואני לא אומר את זה סתם כדי להחמיא לך, כי זה בדיוק העניין, אני מבקש ממך: קח את העניין הזה, תנסה לקדם אותו, תנסה לטפל בו.

דניאל עטר: והאוכלוסייה הזו נושאת על גבה – משלמת המסים הכי טובה במדינה, משרתים בצבא ברמות הכי גבוהות שיכולות להיות, באחוזי הגיוס הכי גבוהים, ביחידות הכי טובות של הצבא, מתנדבים לשנת שירות באחוזים הכי גבוהים בחברה הישראלית.

דניאל עטר: זאת אומרת, בכל פרמטר שאתה בודק את האוכלוסייה הזאת, שגרה בהתיישבות העובדת, המושבים והקיבוצים, אתה מוצא אותם ב-level העליון של תרומה למדינה.

דניאל עטר: במקום שבו המדינה צריכה לבוא לטובתם, היא אף פעם לא נמצאת שם, ואני מבקש ממך – תהפוך את המגמה.

דניאל עטר: תודה.

שי פירון: תודה רבה לחבר הכנסת דני עטר.

שי פירון: על זה נאמר: "חזקה, שליח עושה שליחותו".

שי פירון: מה רצית?

קריאה: – – –

שי פירון: זה מוסכם גם על חבר הכנסת יונה?

קריאה: כן, כן.

שי פירון: כן.

אורן אסף חזן: לא צריך הסכמה, אבל בסדר, בגלל שהוא חבר.

יוסי יונה: מוסכם.

שי פירון: אני שאלתי.

שי פירון: אנחנו נעבור להצבעה, בהסכמה.

שי פירון: אדוני, סגן שר האוצר, זה בהסכמתך?

יצחק כהן: אני חשבתי ועדה אחרת.

שי פירון: איזה?

יצחק כהן: העבודה והרווחה.

אורן אסף חזן: אנחנו יכולים לשכנע אותך שזה הפנים.

אורן אסף חזן: אני יכול לנמק מדוע גם?

שי פירון: אז אני מציע הצעה כזו: אנחנו נצביע על העברה לדיון בוועדה, ולאחר מכן הדיון יוכרע מול ועדת הכנסת, בסדר?

שי פירון: בסדר, חברים?

שי פירון: פנים.

קריאה: – – –

קריאה: תצביע.

שי פירון: פנים.

שי פירון: אוקיי, הוסכם.

שי פירון: מי בעד להעביר את הדיון בסוגיית שכונת-הארגזים, שבהמשך לדבריו של חבר הכנסת אורן אסף חזן – אני פשוט מושך זמן כדי שיוסי יונה יספיק להגיע למקומו.

שי פירון: ניגש להצבעה, בבקשה.

שי פירון: הדיון מועבר, אם נאשר את זה, לוועדת הפנים.

שי פירון: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

שי פירון: לא.

שי פירון: הם הסכימו: פנים.

שי פירון: כן, הסכימו, אדוני המזכיר.

שי פירון: הסכימו, הכול בסדר.

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: אני מודה לכם.

שי פירון: עשרה הצביעו בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

דניאל עטר: – – –

שי פירון: אם אפשר להוסיף את חבר הכנסת עטר – הוא לא שם לב – לפרוטוקול.

שי פירון: את חבר הכנסת דני עטר ואת חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין בבקשה להוסיף לפרוטוקול.

שי פירון: אני מודה לך.

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: הכרזה של סגן המזכיר – אדוני, בבקשה.

שי פירון: בינתיים סגן שר האוצר יתפוס את מקומו לקראת השאילתות.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת המלצת הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: אנחנו נעבור לשאילתות.

שי פירון: השאילתה הראשונה – על-ידי חבר הכנסת מיקי לוי; שאילתה מס' 18.

שי פירון: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר האוצר, בהסכמים הקואליציוניים נקבע כי נציגי המשרדים הרלוונטיים, ובכלל זה משרד האוצר, יימנעו מהטלת קנסות על עמותות או מוסדות המקבלים כספי תמיכה ונמצאים כעוברים על החוק.

מיקי לוי: ברצוני לשאול: 1.

מיקי לוי: האם נכון הדבר?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: אם כן – מה הן ההצדקות לכך?

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: האם תורה על אי-הטלת קנסות בגין עבירות של גופים נתמכים?

מיקי לוי: 4.

מיקי לוי: האם מערכי הביקורת והפיקוח יוחלשו?

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: אדוני, אתה מוזמן להשיב.

שי פירון: בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי מיקי לוי, 1–4.

יצחק כהן: השאילתה אינה מפנה למקורות שבגינם, כביכול, נכתבה הכתבה.

יצחק כהן: זה לא מפנה לאן.

יצחק כהן: מה המקור לשאילתה?

יצחק כהן: בחינות לנוהל נעשות מעת לעת.

יצחק כהן: ככל שתיקון מסוים מגיע לכדי בשלות, יפורסם הנוהל להערות הציבור.

יצחק כהן: בשלב זה, ידידי מיקי לוי, איננו עוסקים בבחינה של הנוהל בהיבטי השאילתה.

יצחק כהן: יעני, כולו חכאיאת.

מיקי לוי: אני אנסה לחדד: האם עמותה, גוף שנתמך כספית על-ידי מדינת ישראל, וגילו שבגוף הזה מתבצעת עבירה, דהיינו דיווחו דיווח – ואזהר בדברי, אני לא אגיד שקרי, אבל לא נכון, ויש שם חשש לפלילים; לצורך העניין, אם אותו גוף אמור לקבל 5 מיליון שקלים, והוא קיבל בגלל דיווח מוטעה, או שהוא הטעה את גופי המדינה, 5.5 מיליון, האם יקזזו לו רק את ה-500,000 שקל ובזה יעברו לסדר-היום, או שהנושא ייבדק, ייבחן, ואותו גוף יבוא על עונשו?

יצחק כהן: הלוא אתה היית סגן שר האוצר ואתה מכיר את הנוהל לא פחות מכל אחד אחר בבית פה, ואתה יודע שכשמתגלה דבר כזה יש הפסקת תקצוב מיידית.

יצחק כהן: לפעמים הפסקת התקצוב גם לא כל כך מוצדקת, כי לפעמים בתהליכי הבדיקה בודקים, אבל כשזה מוצדק, כפי שאתה מציין, יש הפסקה מיידית ויש טיפול מיידי.

יצחק כהן: יושב פה שר החינוך לשעבר, שיכול להגיד לך איך זה טופל.

יצחק כהן: אני לא יודע מאיפה אתה מביא את הדברים האלה, ואתה מכיר את זה היטב, אתה היית שם, אתה ישבת על הכיסא הזה.

מיקי לוי: אני הייתי שם.

מיקי לוי: אבל זה מכיוון שיש סעיף בהסכמים הקואליציוניים שמאוד מאוד מדאיג אותי – אבל אני אעקוב אחרי העניין.

יצחק כהן: לא, זה לא.

יצחק כהן: אני אמרתי לך, אם ייבדק הנוהל ויצטרכו לעשות בו שינויים, הוא יפורסם להערות הציבור.

יצחק כהן: שום דבר לא נעשה במחשכים, הכול נעשה בפרהסיה, בשקיפות מלאה.

יצחק כהן: ותאמין לי, אתה יכול לסמוך על התהליך שהוא תהליך הגון, ישר וטוב.

שי פירון: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי ועל תשובת סגן שר האוצר.

שי פירון: שאילתה נוספת, מס' 20, של חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

יצחק כהן: אתה פעיל היום, מיקי.

שי פירון: הוא פעיל תמיד, אני חושב, אם אתה שם לב, אדוני סגן – – –

יצחק כהן: אני אחזיר לך בשמחות, מיקי.

שי פירון: חבר הכנסת לוי, אני רק רוצה שפשוט תאתגר את סגן שר האוצר ותספר לו כמה נאומים אתה נאמת בכנסת הקודמת, שיאמר: מתי יגיעו מעשי לידי מעשי חברי.

שי פירון: כמה נאומים נאמת – – –?

דניאל עטר: הוא לא הפסיק לדבר בקדנציה הקודמת.

דניאל עטר: את זה אני אומר לזכותו.

שי פירון: אתה לא היית פה.

שי פירון: איך אתה יודע?

מיקי לוי: 384 נאומים.

יצחק כהן: כמה?

מיקי לוי: 384.

יצחק כהן: חז"ל היו אומרים: דבר מעט ועשה הרבה.

מיקי לוי: הייתי על הדוכן 384 פעמים.

שי פירון: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי סגן השר איציק כהן – –

יצחק כהן: אתה יכול להוסיף "ידידי", זה לא עולה כסף.

מיקי לוי: כן, כן.

מיקי לוי: חברי, אמרתי.

מיקי לוי: – – בהסכמים הקואליציוניים נקבע כי תבוטל התניית תקציב למוסדות הפטור, מה שיבטל את ההבחנה התקציבית בין מוסד פרטי לממלכתי.

מיקי לוי: לצורך העניין, על השולחן, כולנו מכירים את העניין, גם היושב-ראש – חוק נהרי.

מיקי לוי: רצוני לשאול: 1.

מיקי לוי: האם נכון הדבר?

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: אם כן – מה הן ההצדקות להחזרת החוק?

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: מה הן ההערכות התקציביות לעלות תיקון החוק?

מיקי לוי: כי מדובר במיליונים – עשרות או מאות מיליונים.

מיקי לוי: 4.

מיקי לוי: מה הוא המקור התקציבי לתיקון החוק?

מיקי לוי: 5.

מיקי לוי: כיצד תמנע פגיעה בבתי-הספר הממלכתיים ומעבר לבתי-הספר הפרטיים?

יצחק כהן: אני הייתי צריך לשאול מה היה ההיגיון שמונח ביסוד הרעיון לבטל את החוק.

יצחק כהן: הלוא החוק הזה היה קיים.

יצחק כהן: הוא בסך הכול בא לדאוג לילדי ישראל, שלא יישארו בלי קורת גג, בלי שולחן, בלי כיסא, בלי אחזקה, בלי אמצעי בטיחות.

יצחק כהן: מה היה ההיגיון המעוות הזה לבטל את החוק הזה?

יצחק כהן: זה בסך הכול בא לדאוג לילדי ישראל, שיקבלו את המינימום של המינימום.

יצחק כהן: איך לא רעדה לכם היד כשחתמתם על ביטול החוק הזה?

יצחק כהן: אבל לשאילתה עצמה: 1–5.

יצחק כהן: ככל שאכן תחליט הממשלה לתקן את חוק חינוך ממלכתי, התשי"ג, בהתאם לסעיף 62 בהסכם הקואליציוני, שנחתם ב-4 במאי 2015 בין סיעת הליכוד לתנועת ש"ס, נוסח סעיף 11א יוחזר להיות כפי שהיה לפני התיקון שנעשה בו בחוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013–2014), סעיף שאתה מכיר היטב, ולפיו רשות חינוך מקומית תשתתף בתקציבי מוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים הפועלים בתחומה בשיעור יחסי להשתתפותה בתקציבים של מוסדות חינוך רשמיים דומים הפועלים בתחומה, בכסף או בשווה כסף.

יצחק כהן: בסך הכול שוויון, צדק, צדק חברתי.

יצחק כהן: לחלק השני – חלק מהרשויות המקומיות מקיימות סעיף זה כבר היום, אף שלא הייתה להם חובה חוקית לקיים זאת, וחלק מימנו זאת בעבר ויצטרכו לחזור ולממן זאת כפי שנעשה על-ידן בעבר.

יצחק כהן: מה רע בזה, מיקי?

מיקי לוי: אני ממש מסכים אתך בכל התשובה שלך, מלבד דבר אחד.

מיקי לוי: גם היושב-ראש – ידיעתו מורחבת וטובה הרבה יותר משלי, בהיותו – –

שי פירון: אבל הוא מנוע כיושב-ראש מלדבר, והוא יקפיד על – – –

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: – – בהיותו שר החינוך לשעבר.

מיקי לוי: אני הייתי נכון לקבל את התשובה שלך אילו רק היה שם סעיף אחד קטנצ'יק – –

יצחק כהן: – – –

מיקי לוי: – – שכבר שר החינוך הקודם הגיע לסיכום עליו עם גורמי מפלגתך: ילמדו לימודי ליבה – ואני אחבק אתכם ואבוא על סיפוקי.

יצחק כהן: מיקי, בוא נעשה איזשהו תרגיל אינטלקטואלי.

מיקי לוי: אוקיי.

יצחק כהן: בוא ניקח בוגרי ישיבות שהחליטו – זהו, הוא כבר לא יהיה גדול הדור, הוא החליט לצאת ללימודים אקדמיים.

יצחק כהן: הוא כל החיים למד בישיבה והוא הולך ללימודים.

יצחק כהן: והשר מכיר את זה היטב.

יצחק כהן: הוא הולך ללימודים אקדמיים.

יצחק כהן: תראו איזה פלא, החבורה הזאת היא החבורה הכי טובה באקדמיה.

יצחק כהן: אין מה לעשות.

יצחק כהן: הם לא למדו ליבה, הם עשו השלמות ידע של תקופה מסוימת, והם השפיצים של האקדמיה.

יצחק כהן: איך אתה מסביר את זה?

יצחק כהן: מה, הוקוס-פוקוס?

יצחק כהן: והם לא למדו.

יצחק כהן: ובואו ניקח את אלה שלמדו ליבה ונעשה קבוצות השוואה, ותגיד לי.

יצחק כהן: לא כולם, קח מדגם.

יצחק כהן: למה אתם מדברים על דברים שאתם לא מבינים בהם?

יצחק כהן: מיקי, אני מעריך אותך ומכבד אותך.

יצחק כהן: בחורי ישיבה – יגיד לך הרב פירון – שלמדו כל הזמן בישיבה, כשיחליטו ללמוד באקדמיה, הם יהיו המצטיינים של האקדמיה, וזו עובדה.

יצחק כהן: עובדה.

יצחק כהן: עם עובדות אי-אפשר להתווכח.

יצחק כהן: הם לומדים ללמוד, מיקי, עזוב אותך מהסיפורים, ליבה, ריבה.

יצחק כהן: הם לומדים ללמוד.

שי פירון: ריבה זה חבר כנסת אחר.

שי פירון: ריבה זה אילן גילאון.

יצחק כהן: נכון.

יצחק כהן: הוא עושה את זה מוורדים.

יצחק כהן: אגב, הם לומדים ללמוד, מיקי, והרב פירון יסביר לך מה זה לימודי גמרא, שהפוך בה והפוך בה והכול בה.

שי פירון: אני מרגיש שהדיון מרתק ומעניין, אבל אנחנו נעצור.

שי פירון: יש לך עוד שאלות נקודתיות, בבקשה?

יצחק כהן: לא, תקבל מה שאני אומר.

יצחק כהן: תבדוק אותי.

מיקי לוי: אני מקבל.

מיקי לוי: אני אומר לך, אני בא מבית דתי, ואני מאוד מכבד את בני הישיבות – –

יצחק כהן: זה לא קשור.

מיקי לוי: – – והחלק הזה הוא מרכזי בחיינו, ויש בינינו ויכוח – –

יצחק כהן: אין ויכוח.

מיקי לוי: – – הוא חסר.

מיקי לוי: יתרה מכך – – –

יצחק כהן: אין פה ויכוח.

יצחק כהן: יש עובדות, ותבדוק את העובדות.

שי פירון: ברשותך, אדוני סגן השר, אנחנו נשאיר גם את העובדות וגם את הוויכוח להמשך.

שי פירון: אני מזמין אתכם לנהל את הוויכוח ביניכם.

שי פירון: אדוני סגן השר ימשיך לשאילתה נוספת ואחרונה של חבר הכנסת מיקי לוי – –

יצחק כהן: שאילתה 69.

שי פירון: – – ואחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

שי פירון: יש לך עוד שתיים, אדוני, חוץ מזו.

מיקי לוי: באותו משרד שאתה יושב עכשיו – שהחלפתי אותך במשרד שאתה ישבת בו לפני כן – אז התחלתי לטפל בנושאים – – –

שי פירון: האם זה אומר שאתה מתכוון להחליף אותו שנית באותו משרד?

שי פירון: זה היה איזה רמז?

שי פירון: אני רוצה להבין את – – –

מיקי לוי: הם לימדו אותנו, אדוני היושב-ראש, הרב פירון, שהגלגל מסתובב: פעם אתה למטה, פעם אתה למעלה, והעיקר – להישאר על הגלגל.

מיקי לוי: כך אמר – –

יצחק כהן: אריק שרון.

מיקי לוי: – – שרון, זכרו לברכה.

מיקי לוי: דמי השירות למלצרים המשולמים לעובדים בענף המסעדנות אינם מוסדרים ואינם מדווחים – אני נפגשתי עם הוועד שלהם לפני כחודש ימים.

מיקי לוי: כתוצאה מכך, ברוב בתי-העסק הם אינם מגיעים לתוספת לשכר המלצרים.

מיקי לוי: שאלותי: 1.

מיקי לוי: מה ייעשה כדי לקדם הסדר הכולל?

מיקי לוי: ברשות המסים רוצים להסדיר את העניין.

מיקי לוי: אני רציתי להסדיר את העניין מתוך דאגה לנושא הסוציאלי, שמגיע להם, לטובת הסדרת דמי השירות בענף.

מיקי לוי: 2.

מיקי לוי: מה הוא המתווה או מסגרת הזמן לקידום תוכנית זו, אם יש דבר כזה בכלל?

שי פירון: תודה לך.

שי פירון: אדוני סגן השר, בבקשה.

יצחק כהן: אוקיי.

יצחק כהן: 1–2.

יצחק כהן: בעקבות פסקי-הדין בנושא פרסמה הסמנכ"לית לשומה וביקורת הוראת נוהל למשרדי השומה המביאה לידי ביטוי את הפסיקה ככל שהדבר כרוך בביקורות ניהול ספרים.

יצחק כהן: אוקיי?

יצחק כהן: מנהל רשות המסים מר משה אשר הקים צוות לבחינת הנושא, שכלל את נציגי מס הכנסה, מס ערך מוסף וביטוח לאומי.

יצחק כהן: הצוות סיים את עבודתו והמליץ ליזום הליך חקיקה הן בפקודת מס הכנסה והן בחוק מס ערך מוסף, אשר לפיו תקבולי התשר, מה שנקרא טיפים, הם הכנסה לכל דבר ועניין בידי בעל העסק, וכל העברת הכסף למלצרים היא משכורת על כל המשתמע מכך.

יצחק כהן: יצוין כי בדיון נוסף בבית-המשפט הגבוה לצדק בנושא – אסתר כהן – שלפיו נקבע כי הטיפ, התשר, הוא הכנסת עבודה שאינה ממעביד, והוא בעייתי מהיבטים רבים כגון ניכוי מס במקור, חובת העברת תשלומים סוציאליים, צורת תשלום מס הכנסה והדיווח.

יצחק כהן: הצעת החוק מוכנה ותיכנס לתוקף על-פי הליך חקיקה מסודר.

יצחק כהן: אוקיי?

שי פירון: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך, ברשותך, אדוני.

מיקי לוי: זה מגיע לי.

יצחק כהן: אבל זה לא חובה.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אבל בעניינים אחרים.

מיקי לוי: אם אתה יודע – תשיב לי, אם לא – אני אשמח אם תבדוק.

מיקי לוי: האם המחלוקת עם הרבנות הראשית, בין הרבנות הראשית ליבואני הבשר, נפתרה?

מיקי לוי: מחלוקת שהביאה לעלייה במחירי הבשר בעשרות אחוזים.

מיקי לוי: אם פתרתם את זה, רק תגיד לי.

מיקי לוי: אני אשמח מאוד, כי השווקים צועקים.

יצחק כהן: מה היה חשוב לך, המחלוקת או להגיד שבגלל הרבנות עלו המחירים?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מחירי הבשר, יקירי, חבר הכנסת סגן שר האוצר איציק כהן.

יצחק כהן: אז בוא אני אגיד לך: המחלוקת לא הייתה, המחלוקת נפתרה.

יצחק כהן: הצוותים יצאו.

יצחק כהן: הבשר יסופק, יהיה מספיק בשר לעם ישראל גם בחגים, והכול בא על מקומו בשלום.

יצחק כהן: והמחירים לא עלו בגלל הרבנות.

שי פירון: תודה רבה.

שי פירון: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת באסל גטאס לשאילתה מס' 69 בנוגע למצוקת הדיור בחברה הערבית.

שי פירון: אדוני, בבקשה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, סגן השר – –

יצחק כהן: ויין אל-כאפיה?

באסל גטאס: אתה עוד תגרום לי להפוך אותה – – –

שי פירון: אני רגיל להעביר את הישיבות שאני היושב-ראש בהן ברגיעה, אדוני.

שי פירון: אל – כאפיה – – –

באסל גטאס: החורף יתקרב אז נחזור לכאפיה.

באסל גטאס: מצוקת הדיור בחברה הערבית הנה בעלת מיוחדות, בשל המבנה החברתי והכלכלי השונה, וכך גם הצרכים וסוגי הפתרונות הנדרשים.

באסל גטאס: כיום יש צורך בכ-60,000 יחידות דיור חדשות בחברה הערבית.

באסל גטאס: רצוני לשאול: 1.

באסל גטאס: מה ייעשה להתמודדות עם בעיית הדיור?

באסל גטאס: 2.

באסל גטאס: האם נקבעה תוכנית מיוחדת לכך?

באסל גטאס: 3.

באסל גטאס: אם כן – מה היא? 4.

באסל גטאס: מה הוא התקציב שיועד לכך, וכיצד ייושם?

יצחק כהן: תודה רבה, חבר הכנסת באסל גטאס.

יצחק כהן: בהמשך להחלטת הממשלה שהתקבלה – – –

דניאל עטר: לא רק בשביל זה אני יושב פה.

יצחק כהן: מה זה?

יצחק כהן: באסל.

דניאל עטר: סליחה.

יצחק כהן: 1–3.

יצחק כהן: בהמשך להחלטת הממשלה שהתקבלה ב-21 בדצמבר 2014, התכנס בחודשים האחרונים "צוות 120 הימים", שכלל נציגים מכלל משרדי הממשלה הרלוונטיים, לדיון בפתרונות אפשריים בסוגיות הדיור ביישובי המיעוטים.

יצחק כהן: הצוות קיים התייעצויות עם גורמים שונים באוכלוסיית המיעוטים, ונציגי המגזר השלישי מאוכלוסיית המיעוטים לקחו חלק גם בישיבות הוועדה.

יצחק כהן: הצוות גיבש דוח הכולל מגוון פתרונות נרחב לסוגיות דיור ביישובי המיעוטים.

יצחק כהן: הדוח בכללותו פורסם באתר משרד האוצר ובאמצעי התקשורת.

יצחק כהן: אתה בטח נחשפת אליו.

יצחק כהן: עיקרי הפתרונות שהוצעו על-ידי הצוות: 1.

יצחק כהן: הקמת ועדת גבולות קבועה שתדון בגבולות יישובי המיעוטים; 2.

יצחק כהן: תיקון תמ"א 35 כך שיורחבו שטחי הפיתוח ביישובי המיעוטים; 3.

יצחק כהן: חיזוק ועדות מקומיות והקמת ועדות מקומיות נפרדות ליישובים אשר כיום מהווים חלק מהוועדה המרחבית; 4.

יצחק כהן: התאמת מנגנוני השיווק והפיתוח כך שיגבירו את סיכויי ההצלחה של מכרזים ביישובי המיעוטים; 5.

יצחק כהן: קידום הרישום, בין היתר על-ידי הפרדה בין חבות המס לאפשרות לבצע רישום של הנכס.

יצחק כהן: ב-22 ביוני 2015 קבינט הדיור בראשותו של שר האוצר מר משה כחלון אימץ עקרונית את הדוח.

באסל גטאס: – – –

יצחק כהן: שו?

באסל גטאס: באיזה תאריך?

יצחק כהן: ב-22 ביוני, לא מזמן.

יצחק כהן: הקבינט הורה לממונה על התקציבים, לנציג השרה לאזרחים ותיקים, לממונה על ענייני מיעוטים ולנציג משרד הבינוי לקדם את יישום ההמלצות בהיבטי תקציב.

יצחק כהן: כמו-כן הנחה הקבינט את שר האוצר, שר הבינוי והשרה לאזרחים ותיקים לקדם את יישום הדוח במסגרת החלטת ממשלה, וכן לקדם תיקוני חקיקה – כל אחד בתחום סמכותו – ככל שיידרשו, לשם יישום הדוח.

יצחק כהן: 4.

יצחק כהן: תוכנית מפורטת תכלול תקציב עת תתבהר תמונת התקציב לשנת 2016.

יצחק כהן: עוד שאלה?

שי פירון: שאלת השלמה.

שי פירון: ואני אתיר לך, חבר הכנסת עטר, לשאול מהמקום אם אתה רוצה, בסדר?

שי פירון: לפי התקנון.

דניאל עטר: – – –

שי פירון: אם תרצה להעיר הערה מהמקום אני אאפשר לך.

באסל גטאס: מתי, כבוד השר, מצפים שההמלצות האלה יובאו להחלטת ממשלה?

באסל גטאס: שאלה נוספת בעניין שיווק הקרקעות – הצטבר ניסיון מר ומצער, שאני מציע לך לבדוק אותו מקרוב.

באסל גטאס: אני יודע איך אתה מטפל בעניינים באופן רציני ביותר.

באסל גטאס: עד היום כל קרקע ששווקה על-ידי רמ"י במגזר הערבי הפכה להיות עניין של מסחר בקרקע בשוק הכמעט-אפור.

באסל גטאס: הצליחו להערים על כל החוקים, על כל התקנות הקיימות, כולל קבלנים יהודים שקיבלו זכות במקרקעין, לדוגמה בסח'נין – התגברו על המכשולים, והפכו את אותה קרקע – לסחור בקרקע; במקום לבנות ולמכור דירות הם סוחרים בקרקע לכל המרבה במחיר.

באסל גטאס: איך תתגברו על העניין הזה?

יצחק כהן: זה חמור מאוד, אני חייב לבדוק את זה.

יצחק כהן: אני לא יודע מה העובדות בעניין, אבל אני מבטיח לך שאני אעביר את זה לבדיקה.

באסל גטאס: אני יכול לספק לך את כל המידע.

יצחק כהן: אני אעביר את זה לבדיקה.

יצחק כהן: לגבי השאלה הראשונה, הנוספת, ששאלת, כפי שאמרתי, תוכנית מפורטת תכלול תקציב עת תתבהר תמונת התקציב ל-2016.

יצחק כהן: אוקיי?

יצחק כהן: תודה רבה, היושב-ראש.

שי פירון: יש עוד שאילתה אחת.

יצחק כהן: לא.

שי פירון: כן, אדוני.

שי פירון: אני מתנצל.

שי פירון: יש עוד שאילתה, של חברת הכנסת סופה לנדבר.

מיקי לוי: לא, זאת האחרונה.

מיקי לוי: היא שאלה – – – כי סילבן היה צריך ללכת.

שי פירון: אה, היא שאלה כבר.

שי פירון: אוקיי.

שי פירון: אם כן, תם סדר-היום.

שי פירון: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ח בתמוז התשע"ה, 15 ביולי 2015, בשעה 11:00.

שי פירון: ישיבה זו נעולה.