ישיבת מליאה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 9, 2015-05-14 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ה באייר תשע"ה, 14 במאי 2015.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני נשיא המדינה ראובן רובי ריבלין ורעייתו נחמה; אדוני ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, והגברת שרה נתניהו; ראש האופוזיציה המיועד, חבר הכנסת יצחק הרצוג; שרי הממשלה הנכנסים ובני משפחותיהם; חברי הכנסת בעבר ובהווה; מזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ; מנכ"ל הכנסת רונן פלוט; היועץ המשפטי לממשלה עורך-דין יהודה וינשטיין; היועץ המשפטי לכנסת עורך-דין איל ינון; אורחים יקרים ביציע, בשעה טובה ומוצלחת ממשלת ישראל ה-34 עומדת לצאת לדרך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש, ראשית, לברך את הממשלה הנכנסת ואת העומד בראשה.

יולי יואל אדלשטיין: מעבר לכל מחלוקת, הצלחתה של הממשלה היא הצלחתו של העם בישראל, ואני מקווה שכל היושבים כאן שותפים לתקווה שהממשלה תצליח לעשות את המיטב לרווחתו ולביטחונו של האזרח ולשגשוגה של המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: אני משוכנע שתהיה זו ממשלה שתפעל למען אזרחי ישראל כולם, ללא הבדלי השקפה ומגזר.

יולי יואל אדלשטיין: היא תהיה ממשלתם של אלה שתמכו במפלגות המרכיבות את הקואליציה החדשה וגם של אלה שלא תמכו בהן.

יולי יואל אדלשטיין: זוהי ממשלת ישראל כולה, ועל כן כולנו מאחלים לה דרך צלחה.

יולי יואל אדלשטיין: רבותי, כל אזרח מן השורה חש היטב כי הדרך עד הלום הייתה מפרכת.

יולי יואל אדלשטיין: בלי להיכנס לסיבות לכך, והן רבות, תחושת האזרח בבית היא שמשהו כאן לא עובד היטב; ששיטת הממשל הזאת איננה יעילה דייה ואיננה ראויה.

יולי יואל אדלשטיין: צאתה לדרך של כל ממשלה היא לכאורה סיבה לחגיגיות, אולם בנסיבות שנוצרו אני מוכרח לומר שגם באולם הזה וגם בקרב החלק הקואליציוני שלו אני מתקשה לראות שמחה מתפרצת.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמובן הקלה גדולה, אבל אם יורשה לי לומר, גם תחושה מעט חמוצה שניתן וצריך להפוך את מלאכת המרכבה הזאת ליעילה יותר ומייגעת פחות.

יולי יואל אדלשטיין: כמעט חודשיים תמימים חלפו מאז יום הבוחר, והציבור עומד ומשתאה כמה זמן באמת נדרש כדי לצרף אלו לאלו, את מי שהוגדרו שותפות טבעיות.

יולי יואל אדלשטיין: האומנם נדרש פרק זמן כמעט אין-סופי זה, במונחי המתנה של אומה שלמה?

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון וראוי לאפשר מצב שבו חמישה חודשים וחצי יפרידו בין יום ההחלטה על פיזור הכנסת התשע-עשרה ועד כינון הממשלה החדשה?

יולי יואל אדלשטיין: אני סבור שיש לתת את הדעת על משך הזמן הקבוע בחוק-יסוד: הממשלה, ולקצר את פרק הזמן הקבוע בו הניתן בידי המועמד שהנשיא הטיל עליו את הרכבת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מעבר לכך, עמיתי חברי הכנסת, לטעמי יש עוד איזה פיל שכמו ניצב כאן באולם, ונוכחותו ניכרת עוד יותר בעקבות מה שעברנו כולנו בחודשיים האחרונים; ניתן לכנות אותו בשם הכולל "שינוי שיטת הממשל".

יולי יואל אדלשטיין: הצורך הזה כבר איננו מותרות, הוא צורך אמיתי, הוא צורך בוער.

דב חנין: ראינו לאן הובילה אותנו המשילות שלכם.

יולי יואל אדלשטיין: זה שם כולל לסדרה של כשלי תפקוד הממשל שלנו, ואין זה המקום להיכנס לפרטים ולהמלצות הרבות, שכבר עלו במקומותינו בשנים האחרונות.

יולי יואל אדלשטיין: אבל השורה התחתונה היא שכל אזרח ואזרחית מבינים שמשהו חייב להשתנות בשיטה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: יש הכרח להגביר את היציבות השלטונית, את יכולת המשילות האפקטיבית ואת יכולת הפיקוח הפרלמנטרי על הרשות המבצעת.

יולי יואל אדלשטיין: לפיכך, בכל מה שנוגע לחלק שלנו, של הרשות המחוקקת, בכוונתי לפעול בכנסת זו כדי למצוא דרכים להגברת הפיקוח היעיל שלנו על הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני שב ומאחל לממשלה הצלחה רבה, שבעזרת השם תפעל טוב למען כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת בנימין נתניהו להציג את הממשלה ה-34 ואת קווי היסוד שלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איציק שמולי: חצי ממשלה – לא ממשלה.

איציק שמולי: חצי ממשלה.

בנימין נתניהו: אדוני הנשיא, רעיית הנשיא, מכובדי הרבים, אדוני יושב-ראש הכנסת וחברי חברי הכנסת, קהל נכבד, הערב, בעזרת השם, נקים ממשלה בישראל.

בנימין נתניהו: נשמור על הביטחון, נחתור לשלום – –

מסעוד גנאים: איזה שלום?

מסעוד גנאים: איזה שלום אתה מבטיח?

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – נפתח את הכלכלה – –

קריאה: שלום עם סילבן שלום תעשה, שלום תעשה עם סילבן.

בנימין נתניהו: – – ונצמצם את הפערים בחברה, ונעשה את כל זה לטובת כל אזרחי ישראל – – –

מסעוד גנאים: לא מוכנים לשמוע ראש ממשלה שהסית נגד מגזר במדינה.

מסעוד גנאים: הוא הסית נגד הערבים.

מסעוד גנאים: לא מוכנים לשבת – – –

דב חנין: אמרת את זה לפני ארבע קדנציות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

מסעוד גנאים: לא, הוא התחיל בשקר – המילה "שלום".

מסעוד גנאים: הוא הסית נגד הערבים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הפתיל שלי מאוד קצר היום.

יולי יואל אדלשטיין: הפתיל שלי מאוד קצר היום, לא כדאי לנסות אותו.

מסעוד גנאים: אנחנו לא נשב לשמוע דברי הסתה נגד האזרחים הערבים, נגד 20% – – –

יולי יואל אדלשטיין: עוד מילה ואתה תוצא מהאולם.

מסעוד גנאים: זו ממשלה צרה – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם.

מסעוד גנאים: לא מוכנים לשבת ולשמוע – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: (חבר הכנסת מסעוד גנאים יוצא מאולם המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: ) חברים ביציע, אם עוד פעם, אם עוד פעם יהיו מחיאות כפיים אני פשוט אפנה את היציעים, והישיבה פשוט לא תהיה חגיגית.

יולי יואל אדלשטיין: אם עוד פעם יהיו מחיאות כפיים – יפונו היציעים.

עיסאווי פריג': מה זה צריך להיות?

עיסאווי פריג': – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יחיאל חיליק בר: חבר'ה, הוא מתכוון לשלום בינו לבין ליברמן, למה אתם ישר – – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: את מה שנעשה, נעשה למען כל אזרחי ישראל – – –

ג'מאל זחאלקה: לא מאמינים לך, לא מאמינים לך – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מצביעים כמו אזרחים ואתה לא מכיר בזה.

ג'מאל זחאלקה: בושה וחרפה.

בנימין נתניהו: את מה שנעשה, נעשה למען – –

ג'מאל זחאלקה: תתבייש לך, תתבייש לך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

ג'מאל זחאלקה: "שלטון הימין בסכנה" – תתבייש לך – "הערבים נוהרים לקלפיות" – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם.

ג'מאל זחאלקה: "שלטון הימין בסכנה" – – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם, חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: נא לצאת מן האולם, חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימשיך.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, כמו שהזהרתי, אני בדרך כלל לא כזה, אבל מספיק.

ג'מאל זחאלקה: "שלטון הימין בסכנה", "שלטון הימין בסכנה", "הערבים נוהרים לקלפיות".

ג'מאל זחאלקה: (חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה יוצא האולם המליאה.

ג'מאל זחאלקה: )

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימשיך.

בנימין נתניהו: – – הבוחר – נאפשר לאנשים לעשות את בחירתם הדמוקרטית.

טלב אבו עראר: "הערבים נוהרים לקלפיות", "הערבים נוהרים לקלפיות".

באסל גטאס: "שלטון הימין בסכנה", "שלטון הימין בסכנה", "הערבים נוהרים בכמויות לקלפיות".

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

באסל גטאס: "שלטון הימין בסכנה", "הערבים נוהרים בכמויות לקלפיות", "צאו להצביע".

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

באסל גטאס: "ארגוני השמאל מביאים אותם באוטובוסים".

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גטאס, קראתי אותך לסדר בפעם השלישית, נא לצאת מן האולם.

יולי יואל אדלשטיין: (חבר הכנסת באסל גטאס יוצא מאולם המליאה.) בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: הבוחר נתן לנו את אמונו, והתוצאות של הבחירות היו חדות מאוד.

בנימין נתניהו: הליכוד, בהנהגתי, קיבל 30 מנדטים, המחנה הלאומי קיבל 67 מנדטים.

בנימין נתניהו: זה היה מובהק, זה היה ברור, זה היה חד-משמעי.

בנימין נתניהו: אבל מייד עם סיום הבחירות התחיל תהליך לא פחות ברור, לא פחות חד-משמעי, של עיוות רצון הבוחר.

בנימין נתניהו: העיוות הזה התאפשר בגלל שיטת הממשל שלנו.

בנימין נתניהו: היא מתאפשרת – – –

מיכל רוזין: בגלל – – –

תמר זנדברג: – – –

בנימין נתניהו: – – – למשל, על-ידי כך שלקחו שישה קולות והעבירו אותם מצד לצד, נשארנו עם 61 – – –

מיכל רוזין: באמת חוצפה שיש – – – חצופים.

בנימין נתניהו: נשארנו עם 61 – – –

מיכל רוזין: חצופים.

בנימין נתניהו: הדבר הזה, עם שיטת הממשל שלנו, הדבר הזה מעודד דרישות יתר, דרישות מופרזות – –

תמר זנדברג: בוא נעבור למונרכיה.

בנימין נתניהו: – – גם מצד מפלגות, גם מצד יחידים.

בנימין נתניהו: אני אומר את הדברים כהווייתם – –

יואל חסון: אז למה נכנעת?

יואל חסון: למה אתה נכנע?

יואל חסון: תיאבק, תשנה.

בנימין נתניהו: – – וכל אחד מבין שבמצב הזה, שממשלות חוזרות אליו פעם אחר פעם – זאת הממשלה ה-34 של מדינת ישראל, אנחנו חגגנו את יום העצמאות ה-67 שלנו – –

תמר זנדברג: אתה ראש הממשלה השני – – – אחרי בן-גוריון, על מה אתה מדבר?

בנימין נתניהו: – – זאת אומרת שכל שנתיים בממוצע ישראל מחליפה ממשלה – –

קריאה: תחסוך את זה.

תמר זנדברג: – – –

בנימין נתניהו: – – ומתוך זה, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, מתוך זה – זה הדבר המדהים – מתוך זה כחצי שנה – – –

תמר זנדברג: – – –

בנימין נתניהו: – – – כחצי שנה אתה עסוק בבחירות ואחר כך – בהרכבת הממשלה.

בנימין נתניהו: השיטה הזאת חייבת להיות מוחלפת – – –

יואל חסון: אתה הפלת את הממשלות האחרות, אתה הפלת את הממשלה הקודמת.

בנימין נתניהו: ולכן אנחנו נרכיב ממשלה – –

תמר זנדברג: מונרכיה?

בנימין נתניהו: – – והממשלה הזאת תעבוד, עם מגבלות השיטה – –

אילן גילאון: מה קורה עם – – –

בנימין נתניהו: – – אבל אני משאיר את הדלת פתוחה – –

קריאה: – – –

בנימין נתניהו: – – להרחבת הממשלה, משני טעמים: הטעם הראשון, אני חושב שהמדינה זקוקה לזה בכל מצב; הטעם השני הוא שאני חושב שהדרך הזאת של הרחבת הממשלה היא הדרך היחידה לעשות את התיקון שכל אחד מאתנו שיעמוד, ישב בכיסא הזה שלי כראש ממשלה – ייתקל באותה בעיה, אם לא נחליף את שיטת הממשל לשיטה שמחזקת את המפלגות הגדולות ומחזקת את ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אחרת, נמשיך להקים ממשלה בממוצע כל שנתיים ולהרכיב ממשלה, לבחור ולהרכיב ממשלה בממוצע חצי שנה מתוך זה – – –

תמר זנדברג: גם הממשלה הקודמת שלך הייתה שנתיים, שתי ממשלות בארבע שנים – – –

בנימין נתניהו: כך אי-אפשר לנהל מדינה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת זנדברג, מספיק.

בנימין נתניהו: ויש מדינות, לא מעט, שהיו ידועות בחוסר היציבות שלהן, בשיטה דומה לשלנו, והן עשו את השינויים שאני מדבר עליהם, שהם טובים לכולנו, כך אני מאמין, כי כולנו חיים – – –

זהבה גלאון: לנו אין חוקה.

זהבה גלאון: יש להם חוקה, לנו אין חוקה.

זהבה גלאון: למה לנו אין חוקה?

מיכל בירן: קיבלת 30 מנדטים.

תמר זנדברג: שיטת הממשל – – –

בנימין נתניהו: הם שינו את זה, וכתוצאה מזה יש להם היום ממשלות יציבות.

בנימין נתניהו: ישראל מסוגלת לעשות בדיוק אותו הדבר.

בנימין נתניהו: ואני יודע שראש האופוזיציה, חבר הכנסת הרצוג, בוודאי – לא יודע, אבל אני משער – הוא בוודאי יגיד: אני לא אכנס לממשלה, אטרוק את הדלת.

בנימין נתניהו: אבל אני אומר, אני אומר לך, בוז'י, כולנו ניתקל בבעיה הזאת, ולכן אנחנו צריכים לחבור יחד ולשנות את השיטה.

בנימין נתניהו: זו הסיבה החשובה ביותר שאנחנו צריכים בגללה, בגינה, למענה, להרכיב ממשלה חדשה.

עיסאווי פריג': זה אסון – – –

אילן גילאון: – – –

תמר זנדברג: – – –

בנימין נתניהו: אני מבקש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימתין שנייה, אחרת יאשימו אותי בגזענות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת גילאון וזנדברג, אני קורא אתכם לסדר בפעם הראשונה.

זהבה גלאון: – – –

איתן כבל: אני חושב – – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: אני חושב שרוב אזרחי ישראל מבינים בדיוק מה שאמרתי עכשיו; הם מבינים את הנחיצות בשינוי השיטה, הם מבינים שיש כאן עיוות של רצון הבוחר ושל החלטת העם, והם מבינים גם שאולי יש גורמים, פה ושם, שוליים, מפלגות כאלה או אחרות, שאינן רוצות בזה.

בנימין נתניהו: אבל טובת המדינה, טובת המדינה מחייבת שינוי שיטת הממשל והעצמת המפלגות הגדולות.

בנימין נתניהו: אמרתי את זה בבחירות – –

עיסאווי פריג': מה – – – אותך, אדוני ראש הממשלה?

בנימין נתניהו: – – ואני אומר את זה גם עכשיו: זה משרת את המדינה.

מיקי רוזנטל: לא עשית שום דבר בשביל זה.

בנימין נתניהו: זה משרת את המדינה – –

מיקי רוזנטל: שום דבר.

בנימין נתניהו: – – וזה הדבר הנדרש.

בנימין נתניהו: כאמור, זה לא עומד לקרות הלילה.

בנימין נתניהו: אני מקווה שהדברים שלי חודרים – – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – – חודרים ללב וגם לשכל של כולם או של רוב האנשים שיושבים כאן, בוודאי של רוב האזרחים.

בנימין נתניהו: אבל זה לא יקרה הלילה.

בנימין נתניהו: הלילה נרכיב ממשלה, ונפעל בדרך הטובה ביותר שאנחנו יכולים לפעול למען אזרחי ישראל.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: ולפני שאקריא את השמות של חברי הממשלה – –

עיסאווי פריג': זה המעניין.

בנימין נתניהו: – – אני מבקש להודות לחבר הכנסת צחי הנגבי, שעמס על כתפיו לשנה הקרובה את ניהול הקואליציה ואת הנהגת ועדת החוץ והביטחון.

בנימין נתניהו: אני גם קורא לחברי גלעד ארדן לשקול מחדש – –

עיסאווי פריג': לחזור הביתה.

בנימין נתניהו: – – את אי-הצטרפותו; להצטרף לממשלה.

בנימין נתניהו: וכמובן, הדבר הזה יחייב שינוי ברשימה, בחלוקת התיקים שאני קורא לכם עכשיו.

איציק שמולי: מעניין מי הבא בתור בליכוד.

איציק שמולי: מי הבא בתור בליכוד?

מיקי רוזנטל: אולי תספר לנו איזה חזון יש לממשלה.

מיקי רוזנטל: התיקים?

מיקי רוזנטל: רק התיקים?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוזנטל, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

איציק שמולי: מי הבא בתור בליכוד?

בנימין נתניהו: להלן הרכב הממשלה: בנימין נתניהו – ראש הממשלה, שר הבריאות, שר החוץ, שר התקשורת והשר לשיתוף פעולה אזורי; דוד אזולאי – השר לשירותי דת; זאב אלקין – שר העלייה והקליטה והמיועד להיות השר לנושאים אסטרטגיים; אופיר אקוניס – שר; אורי אריאל – שר החקלאות ופיתוח הכפר – –

קריאות: שר מה?

קריאות: שר מה?

קריאות: שר ללא תיק.

בנימין נתניהו: – – זאב בנימין בגין – שר; נפתלי בנט – שר החינוך ושר ירושלים והתפוצות.

בנימין נתניהו: אני מציין, אדוני, שענייני ירושלים יועברו לאחריות ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אבי גבאי – השר להגנת הסביבה; יואב גלנט – שר הבינוי; גילה גמליאל – השרה לאזרחים ותיקים והמיועדת להיות השרה לשוויון מגדרי ושוויון מיעוטים, וכן לקידום הצעירים והאזרחים הוותיקים.

נחמן שי: אין מקום על הנייר.

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: דני דנון – שר המדע, הטכנולוגיה והחלל; אריה מכלוף דרעי – שר הכלכלה והשר לפיתוח הנגב והגליל; משה בוגי יעלון – שר הביטחון; ישראל כץ – שר התחבורה והבטיחות בדרכים ושר המודיעין; משה כחלון – שר האוצר; חיים כץ – שר הרווחה והשירותים החברתיים; יריב לוין – שר התיירות, השר לביטחון פנים והשר המקשר בין הממשלה לבין הכנסת; מירי רגב – שרת התרבות והספורט; יובל שטייניץ – שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, והמופקד על הוועדה לאנרגיה אטומית; סילבן שלום – המשנה לראש הממשלה ושר הפנים; איילת שקד – שרת המשפטים.

בנימין נתניהו: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

בנימין נתניהו: נעשה ונצליח.

בנימין נתניהו: תודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל, ואני מתכבד להזמין את ראש האופוזיציה המיועד, חבר הכנסת יצחק הרצוג, לשאת דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

קריאות: אורי, אל תלך.

קריאות: אורי, אורי.

קריאות: אורי, לא.

קריאות: אורי, לא.

קריאות: אל תעשה לנו את זה.

יצחק הרצוג: כבוד נשיא המדינה מכובדנו ראובן רובי ריבלין, ברוך שובך משליחותך; יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין; ראש הממשלה, חבר הכנסת בנימין נתניהו; חברות וחברי הכנסת, מכובדי כולם, יום השבעת ממשלה חדשה בישראל הוא בדרך כלל יום חג: יום חג לדמוקרטיה, יום חג לרצון העם בבחירות, יום חג לישראל.

יצחק הרצוג: היום הזה, לצערי, איננו יום חג, והיום הזה איננו יום של שמחה.

יצחק הרצוג: העם מביט בממשלה החדשה, אדוני ראש הממשלה, וזו לא הממשלה שהעם רצה.

יצחק הרצוג: זו אפילו לא הממשלה שחצי העם רצה.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, השותפים הטבעיים שלך כייסו אותך, ולכן לא הקמת ממשלה; הקמת קרקס, קרקס נתניהו.

יצחק הרצוג: ממשלת חטוף-כפי-יכולתך; ממשלה שהוקמה ברגע האחרון ממש, כמעט בחצות הליל, ועל חודו של קול.

יצחק הרצוג: ממשלה שהוקמה בכל מחיר ולמטרה אחת ויחידה: כדי שאתה תמשיך ותשרוד בכיסא ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: הקמת, אדוני, ממשלה ללא דרך וללא מצפן, ממשלה בלי חזון, בלי קווי יסוד אמיתיים – תראה איך חיפפת בהקראת מטרותיה – בלי תוכנית עבודה, ממשלה בלי תקווה.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, הבחירות הסתיימו והן מאחורינו.

יצחק הרצוג: נותרנו אנחנו, מנהיגי הציבור האחראיים, לאסוף את השברים ולרפא את הפצעים ולאחות את הקרעים.

יצחק הרצוג: מופע ההיסטריה שלך ביום הבחירות לא יישכח עוד זמן רב, וסיפורי הבדים שהפצת על האוטובוסים שמגיעים לקלפיות וההסתה והמדנים שחוללת כנגד חמישית מאזרחי ישראל, 20% מאזרחי המדינה, שאתה ראש הממשלה גם שלהם, יישארו צלקת מבישה ומכוערת עוד זמן רב.

יצחק הרצוג: השמעת ביום הבחירות דברים שאסור לו לראש ממשלת ישראל לומר על אזרחי ישראל, גם לא בעבור ניצחון בבחירות.

יצחק הרצוג: איך ייתכן שראש ממשלת מדינת היהודים ידבר כך על אנשים, אזרחים, ויפלה בין בני-אדם רק בשל דתם?

יצחק הרצוג: קנית שלטון בשקר, ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אומנם התנצלת על הדברים, אך זה היה בשפה רפה ולא בתום לב; זה היה מן הפה ולחוץ.

יצחק הרצוג: מההדר הבית"רי לא השארת רגב על רגב.

קריאות: גם שרה, שרת התרבות.

יצחק הרצוג: מההדר הבית"רי – – –

מירי רגב: למה מה קרה?

מירי רגב: רק לכם מותר להעיר לראש הממשלה?

מירי רגב: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירי רגב, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

קריאות: – – –

מירי רגב: תתבייש לך.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירי רגב, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

קריאה: מי שלא מוותר על קניית שלטון בכסף.

יצחק הרצוג: מההדר הבית"רי לא השארת רגב על רגב.

יצחק הרצוג: זאב ז'בוטינסקי היה מתבייש בך.

יצחק הרצוג: גם ממשיך דרכו, מנחם בגין, היה מתבייש בך.

מירי רגב: אוי, מה היה אומר עליך בן-גוריון?

יצחק הרצוג: ניצחת בבחירות בכל מחיר, אדוני ראש הממשלה, וכעת הקמת ממשלה בכל מחיר – –

יואב קיש: העם אמר את דברו.

יואב קיש: העם אמר את דברו.

מכלוף מיקי זוהר: בן-גוריון מתהפך בקברו בגלל איך שאתה מתנהל כמנהיג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: – – – בן-גוריון מתהפך בקברו.

יצחק הרצוג: – – הכול כדי שתמשיך ותישאר על הכיסא עוד ועוד ועוד – –

יואב קיש: תקבלו את החלטת הבוחר.

יואב קיש: העם אמר את דברו.

יצחק הרצוג: – – ואחריך המבול.

יצחק הרצוג: לשם מה?

יצחק הרצוג: לשם מה?

קריאות: – – –

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, למה אתה לא קורא אותם לסדר?

שלי יחימוביץ': בנאום ראש הממשלה קראת לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי כבר שלושה קרואים לסדר, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל הם, בשונה אולי מן המתפרעים, הבינו את הרמז – –

שלי יחימוביץ': יפה.

יולי יואל אדלשטיין: – – ובינתיים שומרים על השקט הראוי לראש האופוזיציה המיועד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

יצחק הרצוג: 9 מיליארד שקלים שילמת מכיסנו לשותפיך הקואליציוניים כדי שתצליח להישאר על הכיסא – על חודו של קול, ממש ברגע האחרון.

יצחק הרצוג: 20 מיליון שקלים לכל חבר כנסת.

יצחק הרצוג: 42 יום של משא-ומתן, שבהם התחייבת וזגזגת – –

מאיר פרוש: שקר.

מאיר פרוש: שקר.

יצחק הרצוג: – – התרברבת והתקפלת – –

מאיר פרוש: שקר.

מאיר פרוש: שקר.

מאיר פרוש: שקר.

יצחק הרצוג: – – איימת וזחלת.

יעקב ליצמן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יעקב ליצמן: – – – אתה הולך לשבת עוד עשר שנים באופוזיציה.

מאיר פרוש: זה שקר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ליצמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יעקב ליצמן: תתנצל, תתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

יולי יואל אדלשטיין: מספיק.

יחיאל חיליק בר: – – – מה קרה?

יחיאל חיליק בר: תירגעו קצת.

יחיאל חיליק בר: תירגעו קצת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיליק בר.

יצחק הרצוג: ואחרי משא-ומתן כזה, אתה עוד חושב שאתה הוא האיש שזכאי להשיא עצות לעולם כולו איך מנהלים משא-ומתן יותר טוב עם איראן.

יצחק הרצוג: אז שתדע: דרכי היא לא דרכך, דרכנו היא לא דרכך.

יצחק הרצוג: אני עומד בראש המחנה הציוני, שהוא האלטרנטיבה לליכוד בהובלת המדינה.

יצחק הרצוג: אני עומד בראש תנועת העבודה, שיש לה מניות יסוד בהקמת המדינה ובביסוסה.

מירי רגב: – – –

יצחק הרצוג: תנועתי היא התנועה שהכריזה על הקמת המדינה; מגל וחרב, דונם אחר דונם, חומה ומגדל, עלייה אדירה מכל קצוות תבל – עד שהגשימה את חזון הנביאים וכיסופי הדורות.

קריאה: – – –

יצחק הרצוג: אני עומד בראש תנועת העבודה, שאיחדה מחדש את ירושלים, בירתנו הנצחית.

יצחק הרצוג: אני עומד – – –

יואב קיש: אז תנו יד לשנות את השיטה, יחד נשנה את השיטה – – –

קריאות: – – –

מכלוף מיקי זוהר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת קיש, אתה קרוא לסדר בפעם הראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זוהר, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יצחק הרצוג: אני עומד בראש תנועת העבודה, שמנהיגיה, אבות האומה, אף פעם לא ראו את עניינם האישי לפני טובת המדינה, ואני עומד בראש מחנה שיש לו אחריות לגורלה ולעתידה, גם כשאיננו בשלטון.

יצחק הרצוג: ואנחנו מחויבים להתייחס לקווי היסוד, שרפיסותם בנוגע ליחסים עם שכנינו בולטת ומהדהדת בכל רחבי תבל.

יצחק הרצוג: רק היום ראינו שוב פיגוע נפשע בגוש-עציון, ומכאן שלוחה ברכת החלמה לפצועים.

יצחק הרצוג: במעמד כינון הממשלה הקודמת, במרס 2013, אתה אמרת: "הממשלה החדשה בישראל מושיטה ידה לשלום עם הפלסטינים – – – ישראל תהיה מוכנה לפשרה היסטורית שתסיים את הסכסוך עם הפלסטינים אחת ולתמיד".

יצחק הרצוג: בחלוף שנתיים, אדוני ראש הממשלה – רק שנתיים – מה נותר מכל זה?

יצחק הרצוג: בר-אילן הוא בר-מינן.

יצחק הרצוג: אין משא-ומתן מדיני, אין יוזמה מדינית, אין אופק מדיני, ולעומת זאת בשטח מתרבים כאמור הסימנים לעימות מתקרב.

יואב קיש: – – – ה"חמאס" לשלום.

יואב קיש: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת קיש, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יצחק הרצוג: את חדרי המשא-ומתן מחליפות זירות התכתשות, ממועצת הביטחון בניו-יורק, עבור דרך בית-המשפט הפלילי הבין-לאומי בהאג, הקמפוסים בארצות-הברית, ועד הפדרציה הבין-לאומית לכדורגל בשווייץ.

יצחק הרצוג: העוינות לישראל בעולם גוברת, ישראל מבודדת מתמיד, יותר ויותר גופים מחרימים את תוצרתנו, מוסדות אקדמיים מוחרמים.

יצחק הרצוג: ושיהיה ברור: אין כוונת הדברים, אין כוונת הדברים שרק או בעיקר ישראל אחראית למצב.

יצחק הרצוג: נהפוך הוא, לפלסטינים החלק העיקרי בקיפאון.

יצחק הרצוג: אבל, מר נתניהו, זאת המשמרת שלך.

יצחק הרצוג: אתה ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: ממנו מצפים אזרחי ישראל לפתרונות, ליוזמות, לתנופה מדינית.

יצחק הרצוג: על זה נאמר "עוז לתמורה בטרם פורענות".

יצחק הרצוג: אינך יכול להפקיר את הזירה המדינית, ולאור זאת אני מציע לך, אדוני ראש הממשלה, לא להמשיך ולהחזיק בידך את תיק החוץ כפיקדון.

יצחק הרצוג: תן את תיק החוץ כבר הערב לשר ממפלגתך.

יצחק הרצוג: שום מנהיג הגון לא יצטרף לקרקס נתניהו שהקמת ברגע האחרון ועל חודו של קול רק כדי להנציח את המשך שלטונך.

קריאה: בראבו.

יצחק הרצוג: הדבר הטוב והנכון לעתיד ישראל שתקדם האופוזיציה שבראשה אני עומד, הוא לנסות ולהקים ממשלה חדשה בישראל – –

מאיר פרוש: משה דיין – – –

יצחק הרצוג: – – שאתה אינך עומד בראשה, או ללכת בדלית ברירה לבחירות חדשות.

יצחק הרצוג: הדבר הטוב והנכון למדינת ישראל הוא לא לאפשר לך להישאר בכיסא ראש הממשלה בכל מחיר ולעזאזל המדינה.

קריאה: – – –

יצחק הרצוג: ולידידי שר האוצר המיועד משה כחלון, אתה ואני יודעים שאתה כבר מבין: הקרקס שאתה הצטרפת אליו הוא ממשלת מעבר עד הבחירות הבאות, שמחכות לנו ממש מעבר לפינה.

יצחק הרצוג: יותר משנתיים טרחת על תוכניות מפורטות לטובת הציבור הישראלי, למלחמה שאין חיונית וצודקת ממנה ביוקר המחיה ויוקר הדיור.

יצחק הרצוג: השגת הישג מרשים בבחירות, חבר הכנסת כחלון.

יצחק הרצוג: שנינו יודעים שלא תוכל להוציא את התוכניות שהגית, אפילו מהמגירה.

יצחק הרצוג: במקרה הטוב, תקים ועדה ותהיה כותרת בעיתון.

יצחק הרצוג: אתה יודע, ידידי משה, שזאת ממשלה שתלויה על בלימה, על חבל הלוליין בקרקס, ממשלה שלא תעסוק ברפורמות או בשינוי או בתיקון, ממשלה שלא תביא מזור לזעקתם של תושבי דימונה השובתים ולא תיקון למצוקתן של משפחות צעירות הנאבקות יום-יום כדי לשרוד בג'ונגל הכלכלי שנותר פה.

יצחק הרצוג: הממשלה הזו תדאג מבוקר עד ליל רק ל"חיים עצמם" – לחייה שלה, להישרדותה, לקיומה, לעבור עוד הצבעה בכנסת בשלום, על חודו של קול, עד ההצבעה הבאה.

יצחק הרצוג: עצתי החברית, ידידי חבר הכנסת כחלון, שים לזה סוף כבר בהתחלה.

יצחק הרצוג: תאמר את האמת לעם, שבחלקים גדולים שלו תומך בך ורוצה בהצלחתך.

יצחק הרצוג: זו איננה ממשלה שתמשול באמת, וככה אי-אפשר יהיה לנהל את המדינה.

יצחק הרצוג: ממשלה שנולדה בקלקול גדול היא אונייה שכבר לא תגיע לחוף מבטחים.

יצחק הרצוג: גם לך וגם לכל חברי הממשלה אני אומר: במדינת ישראל לא יכול שיתקיימו בכפיפה אחת שתי דימונה.

יצחק הרצוג: דימונה אחת שבה אחד ההישגים הטכנולוגיים המרשימים ביותר ומאבני היסוד של הביטחון הלאומי וקיומה של ישראל; ודימונה שנייה – בקשיים כלכליים, מפעלים שנסגרים, אבטלה, מחסור בהשקעות בחינוך ובפיתוח.

יצחק הרצוג: דימונה אחת, שלא תוכל להתקיים ללא מעטפת ביטחונית שתכריע כל אויב שיקום עליה; ודימונה שנייה, שהיא רק מנגנון ביטחוני, משוכלל ורב-עוצמה ככל שיהיה, שלא תוכל להישען על עורף אזרחי חלש ומפורר ותהיה חסרת משמעות.

יצחק הרצוג: רק דימונה אחת, זו המשגשגת, המפותחת, שמעניקה לילדיה חינוך מעולה, שההגירה אליה ולא ממנה, המצמצמת פערים חברתיים, שמגלה סולידריות וערבות הדדית – בין החזק לחלש, בין החולה לבריא, בין הצעיר לזקן, בין הוותיק לעולה החדש מאתיופיה ומחבר המדינות – ובו בזמן חזקה דייה כדי להגן על עצמה, היא התגשמות הציונות והערובה לקיומה של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, גם בנושא רצועת-עזה הגיעה העת לגלות עוז בטרם פורענות.

יצחק הרצוג: כל דברי הרהב שלך, שאתה חזק מול ה"חמאס", שתמוטט את ה"חמאס", תביא קץ לשלטון ה"חמאס", לא עמדו בצוק העתים וב"צוק איתן".

יצחק הרצוג: לא השכלת לעבור מהשלב הצבאי לשלב המדיני ולהתחבר אל המתונים בעולם הערבי כדי להוביל מהלך מדיני מול הפלסטינים.

יצחק הרצוג: התחקירים של מהלכי "צוק איתן" שהתפרסמו בשבועות האחרונים, מטרידים ומדאיגים מאוד.

יצחק הרצוג: בניית מנהרות חדשות ושיקום הישנות מדירים שינה מעיני הציבור בדרום ובעוטף-עזה.

יצחק הרצוג: הם, שעמדו בצורה כה מעוררת הערצה בארוכה שבמערכות ישראל מאז מלחמת העצמאות, זכאים לתשובות ולפתרונות בני-קיימא ולמעטפת ביטחונית, כלכלית וחברתית ראויה.

יצחק הרצוג: תושבי הדרום מבינים שלא עלה בידי הממשלה לספק תקופת רגיעה ממושכת באמצעים אלו בלבד, ובלא הסדר מדיני כלשהו, והם דורשים, ובצדק, חשיבה אחרת ופתרונות אחרים.

יצחק הרצוג: גם בגזרה זו אני שב ואומר לך, אדוני ראש הממשלה: עוז לתמורה בטרם פורענות.

יצחק הרצוג: ישראל לבדה לא אחראית למצב במזרח התיכון, וראו כמובן גם את חזית הצפון, לבנון וסוריה, אבל זו המשמרת שלך ועליך מוטלת האחריות המלאה והעליונה לנסות למנוע, ביוזמה ובמעשה, את המלחמה הבאה.

יצחק הרצוג: כבן להיסטוריון, מתי תבין שמנהיגות היא לא ישיבה אין-סופית על הכיסא אלא ניסיון אמיץ לשנות את ההווה והעתיד ולחולל היסטוריה?

יצחק הרצוג: האם זו לא חובתך, אדוני ראש הממשלה, לעשות הכול, הכול, כדי לנסות ולמנוע את המלחמה הבאה?

יצחק הרצוג: אזרחי ישראל, בזכות רבים ורבות מכם סיימנו את הבחירות עם הישג עצום.

יצחק הרצוג: אומנם לא הוטלה עלינו המשימה להרכיב את הממשלה, אבל המחנה הציוני בראשותי, שהוא ברית בין מפלגת העבודה ומפלגת התנועה, השיג בקלפי את ההישג הגדול שלו ב-23 שנים, מאז נבחר יצחק רבין, זכרו לברכה, לראשות הממשלה ב-1992.

יצחק הרצוג: עם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה, גם לא המחנה העצום והרב שלנו.

יצחק הרצוג: דרכנו צודקת.

יצחק הרצוג: חובתנו למצוא את הדרך ללב העם ולהשלים ניצחון מלא בפעם הבאה.

יצחק הרצוג: אני מביט בכם ומתחייב שנוכל למשימה זו.

יצחק הרצוג: בעזרת השם, ארכיב את הממשלה הבאה.

יצחק הרצוג: ועד אז נוביל אופוזיציה שקולה ואחראית.

ישראל אייכלר: 20 מיליון שקל לכל חבר כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אייכלר, נא לשבת מייד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת.

יצחק הרצוג: קצת יותר מ-4 מיליון אזרחים ישראלים הצביעו בבחירות.

יצחק הרצוג: אנחנו ננהיג מחנה של יותר מ-2 מיליון מצביעים שרצו שינוי ותקווה.

יצחק הרצוג: ובשם המחנה הזה, אני מזהיר אותך היום, אדוני ראש הממשלה: אם תרים יד על בג"ץ – אם תרים יד על בג"ץ של משה לנדוי וחיים כהן, שמעון אגרנט ומאיר שמגר, מנחם אלון ואהרן ברק, אדמונד לוי ומרים נאור – תמצא אותי עומד מולך ומחנה עצום מאחורי.

יצחק הרצוג: לא ניתן לך, אדוני ראש הממשלה – – –

מירי רגב: איזה איום.

מירי רגב: וואו, איזה איום.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רגב, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

מירי רגב: אתה כל כך ממורמר.

מירי רגב: תבין, הפסדת.

יצחק הרצוג: לא ניתן לך לפגוע בישראל היהודית והדמוקרטית.

יצחק הרצוג: בשם המחנה הזה אני מזהיר אותך, אדוני ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אם תרים יד על התקשורת החופשית, שמנחם בגין שמר על עצמאותה בכל כוחו, תמצא אותי, אדוני ראש הממשלה, עומד מולך ומאחורי מחנה עצום.

יצחק הרצוג: לא ניתן לך לפגוע בישראל החופשית.

מאיר פרוש: ב"ישראל היום".

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: והעיקר, אדוני ראש הממשלה, אם תרים יד על מיעוטים בחברה הישראלית, כפי שעשית במערכת הבחירות האחרונה, ותדבר אליהם ועליהם כפי שדיברת ביממה האחרונה לפני פתיחת הקלפיות, תמצא אותי עומד מולך ומחנה עצום מאחורי.

יצחק הרצוג: לא ניתן לך לפגוע במורשת נביאי ישראל.

יצחק הרצוג: לראש ממשלת מדינת היהודים אסור לדבר כך אף פעם על בני-אדם; אף פעם על אזרח מאזרחי ישראל.

יצחק הרצוג: לראש ממשלת מדינת היהודים אסור להפלות אזרחים מטעמי גזע, דת, נטייה מינית או צבע עור.

יצחק הרצוג: חברי וחברותי חברי הכנסת, היום, בדיוק לפני 67 שנה, ב-14 במאי 1948, בשעה 16:00, ערב שבת, הכריז דוד בן-גוריון על מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: היה במעשה הזה כל מה שאין היום: אומץ של מנהיג שהבין שמנהיגים חייבים לשנות את ההווה והעתיד ולחולל היסטוריה.

יצחק הרצוג: הזהירו את בן-גוריון שצבאות ערב יפלשו מייד וישמידו את המדינה שבדרך, שזה לא הזמן למעשה מדיני גדול, שצריך לחכות, שעדיף לדחות.

יצחק הרצוג: היה במעשה הכרזת המדינה גם סיכון פוליטי אישי גדול לבן-גוריון; רבים מחבריו הסבירו לו שזה לא הדבר הנכון לעשותו, והוא לא ישרוד על כיסאו.

יצחק הרצוג: אבל זה לא עניין את בן-גוריון.

יצחק הרצוג: כמנהיג, הוא לא ראה לנגד עיניו את עצמו, אלא רק את עמו.

יצחק הרצוג: הוא לא חשש להישרדותו בכיסא, אלא בחר בתקומת עמו ושגשוגו.

יצחק הרצוג: הוא ראה את הסכנה, אבל בחר בתקווה.

יצחק הרצוג: הוא הבין שקשיים יהיו עצומים, אבל החליט שההזדמנות גדולה ובלתי חוזרת.

יצחק הרצוג: מה מכל זה מזכיר את מה שעשית בתשע שנות כהונתך, מר נתניהו?

יצחק הרצוג: מתי תבין שטובת המדינה חשובה מטובתך האישית?

יצחק הרצוג: מתי תבין שתקומת עמך ושגשוגו חשובים יותר מהישרדותך בכיסא?

יצחק הרצוג: מתי תבחר בתקווה ולא תתמכר לסכנה?

יצחק הרצוג: כמה מצער המרחק בין אז להיום, כמה רחוקה תפיסת המנהיגות של אז מזו של היום; ואני אומר זאת כמי שמתכוון להיות ראש האופוזיציה של כולם.

יצחק הרצוג: האופוזיציה שאני אוביל היא קואליציה של חובשי כיפה וחילונים, מזרחים ואשכנזים, יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים, אזרחים מהנגב ומהגליל, מהמושבים ומהקיבוצים, מהערים הקטנות והגדולות.

יצחק הרצוג: אופוזיציה שלא תאפשר לך, אדוני ראש הממשלה, למחוק את מגילת העצמאות ממורשת עמנו.

יצחק הרצוג: אנחנו נוביל יחד אופוזיציה שלעולם לא תהיה נגד מדינת ישראל, שמאמינה במדינת ישראל, בעתידה, בשגשוגה ובאזרחיה, אופוזיציה שמתפללת וחולמת על שלום המדינה וביטחונה, על שלום אזרחיה ורווחתם, ונושאת בלבה כל יום את התפילה לשלום המדינה.

יצחק הרצוג: בשמם של 59 מנהיגות ומנהיגים בבית הזה – אנחנו נהיה אופוזיציה לממשלה.

יצחק הרצוג: נוביל אופוזיציה שיהיה לה רק סדר-יום אחד: מהו הדבר הטוב והנכון לעתיד ישראל.

יצחק הרצוג: והדבר הטוב והנכון לעתיד ישראל, אדוני ראש הממשלה, הוא שממשלת הקרקס הזאת, שהקמת ברגע האחרון ועל חודו של קול, לא תושבע כלל, ואם תושבע היום, לא תאריך ימים.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דוד ביטן: תאריך עד מאה-ועשרים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג, ראש האופוזיציה המיועד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו פותחים בדיון סיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: רק – לפני הדיון הסיעתי נבקש להיפרד מנשיא המדינה ורעייתו, שכיבדו אותנו כאן.

יולי יואל אדלשטיין: מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לקום ולכבד את יציאת הנשיא.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ) בבקשה לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, אנחנו פותחים בדיון סיעתי; תשע דקות לכל סיעה, מינימום זמן של שלוש דקות לכל דובר או דוברת.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם המחנה הציוני, הדוברת הראשונה היא חברת הכנסת ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: עד חמש דקות לרשותך, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נקפיד כולנו על מסגרת הזמן.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: אבקש שקט ביציעים.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

יולי יואל אדלשטיין: גברתי, אני מתנצל, שנייה אחת, אני לא הפעלתי עדיין את השעון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, או לשבת או לצאת, אבל לא לעמוד באמצע האולם.

יולי יואל אדלשטיין: סיעת כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: אורחים ביציע, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת בגין וחוטובלי, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ירון מזוז, הגב שלך מאוד יפה, אבל אני מעדיף שתשב.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר כץ, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מאיר כהן ואלאלוף.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני היושב-ראש, זה נראה כמו בגנון, הם לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני גם לא ראיתי את החברים שמפריעים לדובר מן הסיעה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הרצוג, אתה מעוניין לשמוע את דבריה של חברת הכנסת ציפי לבני?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמרת, אדוני היושב-ראש, בהגינותך, מהו המכנה המשותף היחיד שיש לאזרחי ישראל בערב הזה, וזאת תחושת החמיצות.

ציפי לבני: אז זה נכון שהשבעת ממשלה בישראל אמורה להיות אירוע מרגש ומשמח, תחושה של התחלה חדשה, של תקווה, של שינוי, אבל לא זאת ההרגשה, לא כאן בכנסת וגם לא ברחוב.

ציפי לבני: עם ישראל לא שמח בממשלה הזאת.

ציפי לבני: אבל, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבשורה הטובה היחידה שיוצאת מהערב הזה, מהבית הזה – ויש בשורה אחת טובה בערב הזה – היא שמול הממשלה הזאת, שאין בה בשורה או שמחה או תקווה, קמה היום אופוזיציה רחבה וחזקה, שבנויה על כוח וערכים ורוח לחימה.

ציפי לבני: וכל מי ששמע את יושב-ראש האופוזיציה, שותפי לדרך, מתווה את הקו ואת הדברים ואת המאבק שהאופוזיציה הזאת תנהל מול הממשלה הרעה שקמה היום בישראל, יודע שהבשורה הטובה היחידה היא שיש אופוזיציה בישראל.

ציפי לבני: ולא הממשלה אלא האופוזיציה – –

ירון מזוז: זאת הממשלה הכי טובה שיש.

ציפי לבני: – – היא זו שתחזיר תקווה למדינת ישראל – –

ירון מזוז: זאת הממשלה הכי טובה שיש.

ציפי לבני: – – תקווה שנלקחה ממנה במערכת הבחירות הזאת, בימים האלה שעד הרכבת הממשלה, ובעיקר ביום האחרון הזה.

ציפי לבני: והתחושה הציבורית קשה, לא רק מפני שמדובר באותו ראש ממשלה שכבר ראינו מה הוא יודע לעשות, אלא בגלל המחירים שמדינת – –

ירון מזוז: – – –

ציפי לבני: – – ישראל, שאזרחי ישראל, שעם ישראל שילם – –

ירון מזוז: – – –

ציפי לבני: – – כדי שהוא יהיה שוב ראש ממשלה.

ירון מזוז: – – – מה עשיתם כשהייתם בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ירון מזוז, א.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת; ב.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ציפי לבני: לא רק המיליארדים על הבחירות והתשלומים הסקטוריאליים לשותפים הטבעיים; מחיר הרכבת הממשלה הזאת גבוה יותר מהכסף שנשפך: ערכים נזרקו לפח האשפה, בוטלו ההקלות בגיור והשוויון בנטל ובוטלו בפועל לימודי הליבה.

ציפי לבני: אבל הדבר הכי קשה בעיני הוא שבבחירות האלה ראש ממשלת ישראל פילג את המדינה לשבטים ואיחד כל שבט סביב עצמו וסביב הפחד מהאחר.

ירון מזוז: לא נכון.

ציפי לבני: רוממות האחדות בלשונו – –

ירון מזוז: זה לא נכון.

ציפי לבני: – – ופלגנות מעשיו.

ירון מזוז: זה לא נכון.

ציפי לבני: אפשר לדבר על מאבק בגזענות, לחנך לקבלת האחר ולדבר על אחדות העם מכאן ועד להודעה חדשה, אבל כשראש ממשלה בישראל טוען שחצי מהבית הזה, שמייצג חצי עם, הוא לא לגיטימי; כשראש הממשלה טוען שיריביו הפוליטיים, וזה אנחנו, משרתים את האויב, מכניסים את "דאעש" לירושלים – את זה לא יהיה אפשר למחוק.

ציפי לבני: והחלק העצוב הוא שאלה שבאו בהמוניהם להצביע עבורו, אנשים טובים שבאו לפי תחושתם להציל את המולדת – אבל לא מאויביה אלא מאתנו – נזרקו שוב בשולי הדרך.

ציפי לבני: ראיתי אותם במערכת הבחירות בהפגנה בדרום נשבעים שלא יצביעו שוב לביבי, אבל הם פטריוטים, והוא הרי אמר להם לשים את המדינה לפני עצמם, אז הם באו והצביעו עבורו.

ציפי לבני: ועכשיו מה?

ירון מזוז: למה שמרת על זכות השתיקה?

ציפי לבני: עכשיו הם נשארו לבד – –

ירון מזוז: למה שמרת על זכות שתיקה?

ציפי לבני: – – מול הבעיות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מזוז, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

ציפי לבני: כשראש הממשלה מבהיר רק השבוע שהדבר המרכזי שבו תטפל ממשלתו הוא האיום האיראני, במילים אחרות הוא אומר למפוטרי הדרום: חפשו אותי בסיבוב.

ציפי לבני: ויש איומים אמיתיים על מדינת ישראל, ומגיעה לישראל מנהיגות שתטפל בהם; זה לא ראש הממשלה.

ציפי לבני: ראש הממשלה הזה לא מטפל באיומים, הוא רק מדבר עליהם; הוא מספר על איומים מצד אויבים אמיתיים ושל אלה שהוא מתייחס אליהם כאויבים, כולל ארצות-הברית, בעלת-הברית החשובה ביותר לביטחונה של מדינת ישראל.

ציפי לבני: זה ראש ממשלה שמשתמש באיומים אמיתיים של אויבים ערבים בחוץ כדי להפחיד באזרחי ישראל ערבים ובשמאל, או במילים אחרות, מי שלא חושב כמוהו הוא מבחינתו אויב.

ציפי לבני: יש שם למדינות כאלה ולמנהיגים כאלה, וזאת ממש לא דמוקרטיה.

ציפי לבני: אבל יש דבר אחד טוב שקרה במערכת הבחירות הזאת – ברור היום שיש שתי דרכים: הדרך של הקואליציה שנבנתה היום מול עינינו, ודרכנו-שלנו באופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

ציפי לבני: ושאף אחד לא יטעה, הממשלה הזאת שקמה זאת הממשלה שנתניהו רצה.

ציפי לבני: הוא רצה אותה יותר רחבה, אבל הוא רצה אותה – –

ירון מזוז: ומה עם מפלגת קדימה?

ציפי לבני: – – בדרך הזאת.

ירון מזוז: מה עם החובות שהשארתם?

ציפי לבני: וככל שמתקדם הערב ומחולקים עוד תפקידים – –

ירון מזוז: מה עם החובות שהשארתם בקדימה?

ציפי לבני: – – מתברר עד כמה אנחנו נחוצים באופוזיציה.

ירון מזוז: תחזירו את החובות שהשארתם בקדימה.

ציפי לבני: כי הדרך של הממשלה הזאת – –

ירון מזוז: תחזירו את החובות שהשארתם בקדימה.

ציפי לבני: – – היא דרך שמובילה למדינה מסוגרת ומבודדת, מדינה אחת בין הים לירדן, זאת שיש בה רוב ערבי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ציפי לבני: ראש הממשלה נפנף, אדוני היושב-ראש, במיעוט של 20% מאזרחי ישראל הערבים, והוא מוביל למדינה שיש בה רוב ערבי, וזה האיום האמיתי על ישראל היהודית והדמוקרטית, איום אמיתי על הציונות.

ציפי לבני: לשם הוא מוביל.

ציפי לבני: ותשאלו את סגנית שר החוץ, ואת שר התיירות ואת שר המדע ושר הקליטה ושרת התרבות ושר החינוך ושרת המשפטים ושר החקלאות ועוד שר ושר, שלא ברורים – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

ציפי לבני: רק להשלים את דברי.

ציפי לבני: הייתה תקווה במערכת הבחירות הזאת, והמחנה הציוני היה התקווה הזאת ונשאר התקווה הזאת.

ציפי לבני: המחנה הציוני הוקם מתוך השקפת עולם ודרך שראויה לה, למדינת ישראל.

ציפי לבני: הגיע הרגע שבו – יגיע הרגע שבו אנחנו נממש את התקווה הזאת, ועד אז אנחנו לא נמעל באמון של כל אותם אנשים שבחרו בנו, ולא רק הם; כל אלה שמגיע להם ישראל טובה יותר, ממשלה טובה יותר, ראש ממשלה טוב יותר.

ציפי לבני: רבותי, הרגע שבו נולדת ממשלה הוא גם הרגע שבו נולדת אופוזיציה, ואנחנו כאן כדי לשמור על הדרך הזאת, על התקווה ועל הציונות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת ציפי לבני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, משפט.

עמיר פרץ: אני שוקל להצביע בעד הממשלה, כי בנאומו ראש הממשלה ציין את תפקידיו של צחי הנגבי.

עמיר פרץ: אני מאוד אוהב את צחי, וצחי הוציא הודעה שלא היה ולא נברא.

עמיר פרץ: אני מבקש ממך לקרוא לצחי שיבהיר לנו, כי זאת באמת התלבטות מאוד קשה מבחינתי.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

מיקי רוזנטל: הוא הוציא הכחשה ואנחנו צריכים להצביע.

עמיר פרץ: רק שנייה, רק שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ על דבריו החשובים.

יולי יואל אדלשטיין: בשם הרשימה המשותפת – חבר הכנסת איימן עודה.

יולי יואל אדלשטיין: עד תשע דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ומבקש מן הדוברים להקפיד על הזמן.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תרשו לי קודם כול לברך את ראש הממשלה מר בנימין נתניהו, שיצא בריא ושלם אחרי "ליל בובולינה" הארוך והמסויט שלו.

איימן עודה: למי שלא יודע, בובולינה היא הזקנה של זורבה היווני.

איימן עודה: זקנות הכפר עטו על השלל שהשאירה בעודה שוכבת על ערש דווי.

איימן עודה: הלילה של בנימין נתניהו היה מכוער כל כך – עד כדי כך שהריאליזם בלילה הזה עלה אף על הדמיון של מחבר הספר, קאזאנצאקיס.

איימן עודה: להגנתה של הממשלה אפשר לומר שהמלחמה על השלל הייתה כאן מקורית יותר, אכזרית יותר וחסרת בושה יותר.

איימן עודה: רק נאחל שלא יעוטו עוד זקנות ממפלגות אחרות על השלל, או על מה שנשאר ממנו.

איימן עודה: אבל זאת רק ההתחלה.

איימן עודה: הערבים אומרים שהגשם מתחיל בטפטוף, ואם זה הטפטוף, התכוננו למבול, אללה יוסתור.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, לדאבוני, איננו יכולים לאחל הצלחה לחברי ממשלה זו, כי הצלחתם פירושה הרס של כל חלקה טובה בחברה.

איימן עודה: הממשלה הרעה שעומדת לקום מייצגת חיבור בין קפיטליזם דורסני לבין לאומנות.

איימן עודה: הצלחת

איימן עודה: כם היא אסון לשני העמים ולכל האזרחים.

איימן עודה: איך אפשר לאחל הצלחה לשרת משפטים שמשנתה המוצהרת היא להחליש את מעמדו של בית-המשפט העליון?

איימן עודה: איך אפשר לאחל לה הצלחה, כשהיא משווה את הילדים הפלסטינים לנחשים, שצריך להרוג לפני שיגדלו?

איימן עודה: איך אפשר לאחל הצלחה לשר חינוך שהערבים בשבילו הם כמו רסיס בישבן?

איימן עודה: נאחל לו שיזכה להניח את ישבנו במנוחה, אך לא בכיסא של שר.

איימן עודה: איך נאחל הצלחה לסגן שר ביטחון שרואה בפלסטינים "חיות אדם, שאינם זכאים לחיות"?

איימן עודה: אוי לבושה.

איימן עודה: ולמעלה למעלה, בראש הפירמידה, איך אפשר לאחל הצלחה לראש הממשלה במשימתו אם הוא מכנה את הערבים "כמויות שנוהרות לקלפי"?

איימן עודה: ובכן, דגל שחור של גזענות מתנוסס מעל ממשלה זו.

איימן עודה: גם אם ממשלה זו נבחרה בצורה דמוקרטית, הדגל נשאר מונף.

איימן עודה: כי אין דו-קיום בין דמוקרטיה לגזענות.

איימן עודה: איך נאחל הצלחה לממשלה שבקווי היסוד שלה מופיעים האזרחים הערבים רק פעם אחת, וגם כאן במונח "בני הדתות", "בני העדות".

איימן עודה: באמת – – –

אוסאמה סעדי: כתוב "בני המיעוטים".

איימן עודה: "בני הדתות".

אוסאמה סעדי: "בני המיעוטים".

איימן עודה: באמת, זה מה שיצא לכם אחרי רצף דיונים?

איימן עודה: הרי נתניהו הכיר בנו כערבים, בניסיונו להרתיע מפנינו ביום הבחירות.

איימן עודה: אך באמת, מי הרשה לכם להגדיר את הערבים?

איימן עודה: אנחנו יודעים היטב להגדיר את עצמנו.

איימן עודה: מי מעז לערער על השיוך הלאומי שלנו?

איימן עודה: אנחנו בני עם אכת'ם בן סייפי, בלקיס, אלקס בן סאעדה אלאיאדי, הח'ליפה עומר אבן אל-ח'טאב, אבן רושד, אלאח'טל, אבן ח'לדון, והפלסטינים אלקאדי אלפאדל, אלשאפעי, כשאג'ם, אלאעסקלאני, אברהים טוקאן וד'אהר אלעומר אלזידאני.

איימן עודה: אבל הבעיה היא לא רק בעמדה ההצהרתית.

איימן עודה: הממשלה רודפת את האזרחים הערבים, ואני מציין את הנגב כדוגמה אחת מני רבות.

איימן עודה: בנגב, המכוסה אין-ספור גרגרי זהב, שהשמש מאירה אותו כמעט כל ימות השנה, ערביי הנגב מחפשים מקום תחת השמש.

איימן עודה: את ערביי הנגב הבדואים, הבדואים גאוות המדבר – טלב אבו עראר, הבדואים גאוות המדבר – פועלת המדינה לגרש ולרכז, כאשר יישובים יהודיים, לרבות חוות הבודדים, מפוזרים בכל רחבי הנגב וזוכים לכל השירותים.

איימן עודה: הממשלה נוהגת לומר שערביי הנגב מפוזרים על שטחים גדולים, אך האמת העירומה היא שערביי הנגב גרים רק על 5% מאדמות הנגב.

איימן עודה: הנגב נדיב, נדיב מאוד, ויכול להכיל את כל אזרחיו משני העמים.

איימן עודה: אך הוא יהיה מחניק אם הססמה תהיה "לגאול את אדמת הלאום מהפולשים הערבים".

איימן עודה: לאחרונה הוחלט להרוס את הכפר הערבי אום-אלחיראן, המונה 1,000 תושבים, כדי להקים במקומו את היישוב היהודי חירן.

איימן עודה: אבל מה הפלא?

איימן עודה: מחר, 15 במאי, אנחנו מציינים את יום הנכבה, היום שמסמל, בין היתר, את הריסתם של מאות יישובים ערביים והקמת יישובים יהודיים במקומם, עם שמות חדשים ומעוברתים: עין-איילה במקום עין-ע'זאל, צרופה במקום סרפנד וגבע במקום ג'בע.

איימן עודה: זו ממשלה שמתכחשת למחויבות של הנשיא הפלסטיני לפתרון שתי המדינות ופוחדת מההכרה בזכותם הצודקת של בני העם הפלסטיני.

איימן עודה: חזית הסירוב היא כאן.

איימן עודה: חזית הסירוב היא כאן.

איימן עודה: אך מכאן אני רוצה לברך את הכס הקדוש, האפיפיור פרנציסקוס, על ההכרה במדינה הפלסטינית על בסיס קווי 67'.

איימן עודה: יישר כוח.

ענת ברקו: – – –

איימן עודה: זו ממשלה שבורחת מבשורה, כי אין לה בשורה: לא לשלום ולא לכלל המוחלשים.

איימן עודה: אני רוצה לפנות ברגע זה דווקא אל חברי האופוזיציה, אליכם: האם יש לאופוזיציה האומץ הדרוש להניח קווי יסוד מקבילים לקווי היסוד של הקואליציה?

איימן עודה: קווי יסוד של שלום אמיתי לפי החלטות האו"ם, שוויון אזרחי ולאומי לאוכלוסייה הערבית, דמוקרטיה וצדק לכלל האזרחים.

איימן עודה: האם האופוזיציה תניח אלטרנטיבה אמיתית, או שמדובר באותה הגברת בשינוי אדרת?

איימן עודה: ממשלה הנשענת על 61 חברי כנסת היא ממשלה עצבנית, ואת המחיר שלה נשלם במלחמות ושיסוי ותוכניות נגד כל המוחלשים.

איימן עודה: הרי לנתניהו יש תרגיל קבוע: כשהכיסא מתנדנד – יפציצו המטוסים, כשהביקורות רועמות – ירעמו התותחים.

איימן עודה: ממשלה זו, ככל שימיה יתקצרו ייטב לשני העמים ולכל האזרחים.

איימן עודה: ואנחנו נדאג לכך.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איימן עודה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חיים ילין, ולאחריו – חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

יצחק וקנין: חיים ילין, לרשותך שלוש דקות.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מסתובב במדינת ישראל ואני רואה אוטוסטרדות, אני רואה גשרים חדשים ואני רואה דרכים שחוצות את כל המדינה, ורואה רכבות שמחברות את הפריפריה למרכז – הרבה דברים טובים; הרבה דברים טובים שמושקעים בהם הרבה מאוד כספים.

חיים ילין: אבל שימו לב, דווקא דברים שלא עולים כסף, ראש הממשלה לא מתייחס אליהם.

חיים ילין: הדרך שצריכה לחבר בין חילונים לדתיים, הדרך שצריכה לחבר בין מיעוטים למדינה, הדרך שצריכה להסתכל על העדה האתיופית בגובה העיניים ולקבל אותם לחיקנו, הדרך שיש בה חזון לאן מובילים את המדינה הזאת – ולכל מה שאמרתי לא צריך שום סעיף תקציבי.

חיים ילין: אין אפילו דרכים למפעלים בדימונה, אין אפילו דרך איך להוביל לשם תושבים, כי בעצם אנחנו רוצים להנציח פריפריה ענייה.

חיים ילין: ככה, כשנקים ממשלה, נוכל גם להציל אותם ולהגיד שאנחנו מצילים אותם.

קריאה: – – –

אלי אלאלוף: חיים, יש כאלה שמכירים את דימונה.

אלי אלאלוף: אל תגזים.

חיים ילין: אין גשרים אשר מחברים בין המדינות השכנות, אין דרכים אשר יכולות לתת אופק מדיני.

חיים ילין: אז איך אנחנו יכולים לברך ממשלה שאין לה שר חוץ?

חיים ילין: קל מאוד, אדוני היושב-ראש – וראש הממשלה לא נמצא פה ושר הביטחון לא נמצא פה – החלטה קשה לבוא, להוציא ולהכריז שאנחנו מוציאים את חיילינו להגן על מדינת ישראל.

חיים ילין: יותר מזה, קשה עוד יותר לשלוח את הבן שלך להילחם למען תושבי מדינת ישראל.

חיים ילין: הקושי הזה הוא קושי, אבל אם אתה יודע שראש הממשלה בסוף המערכה מביא את מדינת ישראל להסדר מדיני שיביא שקט – – –

יצחק וקנין: חיים, כדי שלא תהיה תקלה פה – רבותי, אני הודעתי שהדובר הבא הוא אביגדור ליברמן, חבר הכנסת אביגדור.

יצחק וקנין: מכיוון שהחלק מהדוברים הורידו את רשות הדיבור שלהם – כדי שלא תהיה פה תקלה אני אומר לכל הדוברים הבאים להיות נוכחים באולם כדי שלא ייווצר מצב שלא יוכלו לדבר אחר כך.

יצחק וקנין: אדוני יכול להמשיך.

חיים ילין: איך לאחר "צוק איתן" אף אחד לא דיבר עם אף אחד?

חיים ילין: איך מתנהלת המדיניות הזאת?

חיים ילין: אני לא מצליח להבין איך מנהלים מדינה שיש לה ניצחון צבאי, שמביאה ביטחון לתושבים, אבל כולם מחכים לסבב הבא.

חיים ילין: זה לא שייך בכלל – תבינו, אני רוצה שתבינו כולכם – זה בכלל לא שייך לשמאל וימין, זה בכלל שייך לנקודה מרכזית, איך מנהלים מדינה, וראש הממשלה לא מסוגל לנהל מדינה, כי הוא לא יכול לסגור אפילו עם חברי הליכוד את הממשלה.

חיים ילין: הוא לא מסוגל.

חיים ילין: הוא מפצל שרים; את הנגב הוא עוד מעט יפצל מהגליל, את המדע מהחלל, ותיקים חדשים צצים על שמאל ועל ימין.

חיים ילין: ואנחנו מצפים שראש הממשלה הזה ימשיך לנהל את המדינה שלנו?

חיים ילין: אני אומר, אני מחבק, אני מכבד את ממשלת ישראל – זאת ממשלה בלי צפון, בלי מצפן, בלי ערכים שיכולים להוביל את מדינת ישראל למקום אחר.

חיים ילין: אני רוצה – מילה אחת למפלגת כולנו.

חיים ילין: חברי ממפלגת כולנו, אני מחבק אתכם מעומק לבי – אמיתי; אני אוהב אתכם, אבל אני גם מרחם עליכם.

חיים ילין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אביגדור ליברמן; הוא יקבל את הזמן של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יצחק וקנין: אם כך, לך יש, אדוני חבר הכנסת ליברמן, תשע דקות.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי כנסת, מכובדים כולם, עברתי בעיון רב על קווי היסוד של הממשלה המוצגת כאן, ואני יכול להגיד לכם בביטחון, מדובר בממשלת כלאם פאד'י; הכול דיבורים, הכול סיפורים.

אביגדור ליברמן: וממשלה כזאת חייבת לבחור כהמנון ממשלתי – "פרולה פרולה"; יש שיר צרפתי נחמד שנקרא "פרולה פרולה".

אביגדור ליברמן: אני ממליץ לממשלה לאמץ אותו כהמנון לממשלת ישראל הנוכחית.

אביגדור ליברמן: שמעתי אתמול את חברי זאב אלקין מדבר על ממשלה לאומית, ממשלת ימין, ואני רוצה להגיד לחברי זאב אלקין כי כמי שחובש כיפה הוא חייב לדעת שזה ממש חילול השם; להגיד על הממשלה הזאת שזאת ממשלה לאומית זה חילול השם.

אביגדור ליברמן: אין לי פשוט שום הגדרה אחרת.

קריאה: – – –

קריאה: אל תפריע, אל תפריע.

אביגדור ליברמן: אני אתחיל מקווי היסוד, מהפסקה הראשונה בקווי היסוד: "לעם היהודי זכות בלתי ניתנת לערעור למדינה ריבונית בארץ-ישראל הלאומית וההיסטורית".

אביגדור ליברמן: הכול דיבורים, איפה מעשים?

אביגדור ליברמן: איפה חוק הלאום שאתה, אדון אלקין, השר המיועד, חתום עליו בכנסת התשע-עשרה יחד עם שני שרים מיועדים, איילת שקד ויריב לוין?

אביגדור ליברמן: איך זה שבהסכמים הקואליציוניים מופיע באופן מפורש ביטול הסנקציות בחוק השוויון בנטל, מופיע ביטול החלטות בתחום החלטות הממשלה בתחום הגיור, מופיעים מיליארדים לחינוך ללא לימודי ליבה, אבל לא מופיע חוק הלאום?

אביגדור ליברמן: איך אנחנו נדרוש מהפלסטינים, ממדינות ערב, ממדינות העולם להכיר במדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי כשממשלת ישראל ויתרה על זה בגלל דרישה של המפלגה הלא-ציונית?

אביגדור ליברמן: איך זה שלא מופיע בכל ההסכמים וקווי היסוד מיגור שלטון ה"חמאס", ואיך זה שלא מופיעה בנייה בשכונות היהודיות בירושלים ובגושי ההתיישבות?

אביגדור ליברמן: תפסיקו להתחפש לימין, תפסיקו להתחפש לממשלה לאומית – –

קריאה: – – –

אביגדור ליברמן: – – אנחנו לפני חג השבועות, לא לפני פורים.

אביגדור ליברמן: זו ממשלה של אופורטוניסטים שחיה על זמן שאול, שכל מטרתה היא הישרדות, והיא לא מסוגלת ולא תעמוד בלחץ בין-לאומי כבד שכבר התחיל ויגיע לשיאו לקראת ספטמבר, בזמן העצרת הכללית בניו-יורק.

אביגדור ליברמן: ראש ממשלה שהקפיא לפני הבחירות את העברת הכספים לפלסטינים בתגובה על פנייתם לבית-הדין הבין-לאומי הכללי בהאג ומבטל את ההקפאה מייד לאחר הבחירות, זה לא ימין.

אביגדור ליברמן: ומייד ראינו גם איך מפרשים את החולשה שלנו, כשבית-הדין בהאג דורש מישראל פרטים על מבצע "צוק איתן" והפלסטינים מבקשים עכשיו לא רק להצטרף לבית-הדין הבין-לאומי בהאג אלא גם לסלק אותנו מפיפ"א.

אביגדור ליברמן: ראש ממשלה שאומר לפני הבחירות שבמשמרת שלו לא תקום מדינה פלסטינית ונאום בר-אילן לא רלוונטי, ומייד לאחר הבחירות חוזר בו ומסביר שהובן לא נכון, זה לא ימין.

אביגדור ליברמן: לכן, צריך לאמץ במהרה מדיניות ברורה ונחושה, בלי להסתיר ובלי להסתתר, ולהבהיר את מהות המדיניות לאזרחי ישראל ולקהילה הבין-לאומית.

אביגדור ליברמן: מה שחשוב זה לחשוב מחוץ לקופסה, להיות גלויים עם עצמנו ועם אחרים, לא לגמגם ולא לזגזג.

אביגדור ליברמן: הסכם בילטרלי בין ישראל לפלסטינים נועד לכישלון מראש.

אביגדור ליברמן: לאור הניסיון, מאז חתימת הסכמי אוסלו ב-1993, ברור מעל ומעבר לכל ספק שזה המסלול הלא-נכון.

אביגדור ליברמן: אין שום סיכוי להגיע להסדר מדיני בינינו לבין הפלסטינים שמשמעותו סוף הסכסוך והיעדר תביעות לעתיד.

אביגדור ליברמן: מי שחושב שחזרה לגבולות 67', כולל חלוקת ירושלים, תביא לנו את השלום המיוחל, לקח כנראה הרבה עלים ירוקים מסוגים שונים.

אביגדור ליברמן: ראינו כבר ברצועת-עזה, שחזרה לגבולות 67' ופינוי כל היהודים לא מביאים שלום אלא רק "קסאמים", פצצות מרגמה, טרור ומלחמות.

אביגדור ליברמן: הסדר עם הפלסטינים בלבד, אין לנו בזה שום עניין ואין בזה שום תועלת.

אביגדור ליברמן: יש לנו עניין בהסדר אזורי כולל, עם כל מדינות ערב המתונות, שהסדר עם הפלסטינים הוא רק חלק ממנו, ולא החלק החשוב בו.

אביגדור ליברמן: אנו צריכים להגיד בפה מלא לקהילה הבין-לאומית: תפסיקו להרוס כל פינה אפשרית במזרח התיכון.

אביגדור ליברמן: מספיק הרסתם את לוב ואת תימן.

אביגדור ליברמן: הוכחתם שאינכם מסוגלים לעשות סדר, לא בסוריה ולא בעיראק, ועכשיו כל היוזמות וכל הפרמטרים שלכם רק יפגעו בדמוקרטיה היחידה המשגשגת והיציבה במזרח התיכון.

אביגדור ליברמן: צריך להגיד לצרפתים בפה מלא: היוזמה שאתם כרגע מגבשים לא שונה מהיוזמה שהביאה להסכם מינכן.

אביגדור ליברמן: גם בתור שר החוץ, בפגישה שקיימתי עם שני שרי חוץ, של צרפת וספרד, קושנר ומורטינוס, אמרתי להם בדיוק את המילים האלה.

אביגדור ליברמן: כמו שבזמנו המערב הקריב את צ'כוסלובקיה כדי לפייס את היטלר, כך כרגע מתכוונים להקריב את ישראל כדי לפייס את האסלאם הקיצוני.

אביגדור ליברמן: אנחנו צריכים להגיד לאותן מדינות מערב, כל אלו שמבקשות לבוא לידי ביטוי בזירה הבין-לאומית: יש לכם מספיק אתגרים בלעדינו.

זהבה גלאון: – – – ולחשוב שהיית שר החוץ.

אביגדור ליברמן: יש לכם מהגרים בלתי חוקיים, ויש לכם סכסוך באוקראינה, ועדיין יש ויכוח בקפריסין, ויש טרנסניסטריה, ויש בוסניה-הרצגובינה, ויש אפגניסטן, ויש לא מעט בעיות בים הסיני, ויש בעיות למכביר בכל העולם.

אביגדור ליברמן: יש כרגע התקוממות בבורונדי, ואני יכול למנות ולספור לכם על הגלובוס כולו, על פני העולם כולו – כמות הבעיות מספיקה ל-200 שנה קדימה.

אביגדור ליברמן: אם אתם רוצים לראות יציבות, שלום וביטחון במזרח התיכון, צאו משם, אל תתערבו.

אביגדור ליברמן: כל התערבות שלכם רק מרחיקה אפשרות לכל הסדר.

אביגדור ליברמן: ולכן אני מקווה שתנסו להתעסק בדברים אחרים.

אביגדור ליברמן: וכמובן, אנחנו חייבים וצריכים להגיד באופן ברור למדינות ערב המתונות – לסעודיה, למצרים, למִפרציות – הסיכוי היחידי שלכם לנצח במאבק בטרור האסלאמי הקיצוני בתימן, בסיני, בסוריה, בבחריין ובמקומות אחרים, זה בשיתוף פעולה עם ישראל.

אביגדור ליברמן: גם בהתמודדות מול אמביציות הכיבוש וההשתלטות של איראן אין תחליף לשיתוף פעולה מן הסוג הזה.

אביגדור ליברמן: כשבמקום להיות גאון, ונדיב, ואכזר אתה שבלוני, קמצן ולפלף, אין לך שום סיכוי במזרח התיכון.

אביגדור ליברמן: לכן אנחנו חושבים שלממשלה כזו אין זכות קיום והיא לא צריכה לקום.

אביגדור ליברמן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אביגדור ליברמן.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה – חברת הכנסת יעל גרמן, שתהיה אחרונת הדוברים.

זהבה גלאון: הקואליציה הסירה את הדוברים שלה.

זהבה גלאון: הקואליציה הסירה את הדוברים שלה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: לרשותך חמש דקות, חברת הכנסת גלאון, חמש דקות לרשותך.

זהבה גלאון: תודה, אדוני.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מדברת לכיסא הריק של ראש הממשלה – איזו בושה, איך גררת את כולם.

זהבה גלאון: אני רואה כאן את המשפחות של המועמדים לשרים במליאה, עם ילדים קטנים, עם הורים מבוגרים, נרגשים ומתרגשים.

זהבה גלאון: ואתה עולה על הדוכן, וגם כשאתה מנצח אתה מתבכיין.

זהבה גלאון: כולם אשמים שהשבעת הממשלה נדחתה ואז נדחתה, חוץ ממך.

זהבה גלאון: וכל פעם אתה מוצא סיבה.

זהבה גלאון: עכשיו בכלל יש בעיה בשיטת הממשל, כאילו הבעיה היא לא במושלים.

זהבה גלאון: נשנה את השיטה, אתה אומר, ניתן כוח למפלגה הגדולה, זה קורה ככה בכל המדינות בעולם.

זהבה גלאון: יש דבר אחד ששכחת לציין, אדוני ראש הממשלה, במדינות בעולם שזה קורה בהן יש חוקה, יש מגילות זכויות אדם שמגינה על מיעוטים.

זהבה גלאון: שם ראשי ממשלה לא מעזים לומר על ציבור אזרחים "הערבים נוהרים באוטובוסים, בואו להצביע".

זהבה גלאון: שם ראש ממשלה לא מעז להתייחס כך ל-20% מהאוכלוסייה שלו.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אומרים שההיסטוריה חוזרת פעמיים, פעם כטרגדיה ופעם כפארסה, והאמת שקשה לי לבחור תחת איזו הגדרה לשים את הקמת הממשלה שלך.

זהבה גלאון: מה שקרה כאן בחודשים האחרונים היה אולי מצחיק אם זה לא היה על חשבוננו, ומה שעשית, ראש הממשלה, קנית שלטון בכסף, באמצעות שוחד פוליטי.

זהבה גלאון: מי שעושה כאלה הסכמים קואליציוניים אינו ראוי לכהן כראש ממשלה.

זהבה גלאון: מי שקיבל 30 מנדטים והיה לו ניצחון אדיר ונאלץ לרפד כך את השותפים הקואליציוניים שלו – – –

יצחק וקנין: סליחה, זו טעות, יש עוד דוברים, עוד חמישה דוברים.

יצחק וקנין: ואת דוברת, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בסבב הבא.

עיסאווי פריג': אני?

יצחק וקנין: גם אתה, גם אתה.

עיסאווי פריג': במסך יש שמונה.

יצחק וקנין: כיוון שמחקו פה הרבה שמות ועשו קצת בלגן ברשימות.

יצחק וקנין: אנחנו נלך לפי הסדר.

יצחק וקנין: אנחנו מעדכנים את זה גם במחשב, כך שכל אחד ידע מתי התור שלו.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, ההסכמים שנחתמו בין הליכוד לשאר מפלגות הקואליציה הם שוד לאור היום של כספי ציבור עבור פוליטיקה קטנה וסקטוריאלית, חלוקת ג'ובים וריפוד הכיסים של מקורבים.

זהבה גלאון: אני שמחה לעדכן את הכנסת, למי שלא שמע, שהיועץ המשפטי לממשלה קיבל את העמדה של סיעת מרצ ביחס להסכם שנחתם בין הליכוד לבית היהודי בכל מה שנוגע להעברת כספים, 50 מיליון שקלים, לחטיבה להתיישבות.

זהבה גלאון: היועץ המשפטי אמר שהסעיף הזה בהסכם הוא לא חוקתי ובעצם קיבל את העמדה של סיעת מרצ שהסעיף הזה צריך להתבטל, ואני מקווה שבדיון בבג"ץ ההסכם הזה יתבטל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, היומיים האחרונים היו השיא.

זהבה גלאון: אחרי שראש הממשלה השתמש בכל מה שהיה לו כדי לרצות את יהדות התורה, את ש"ס, את הבית היהודי, הוא עשה כל מיני להטוטים באוויר כדי להרגיע את החברים מבית, וכמו שאנחנו רואים היום במליאה, הם ממש ממש לא רגועים.

זהבה גלאון: איפה גלעד ארדן, חברי חברי הכנסת?

זהבה גלאון: השר גלעד ארדן איננו.

זהבה גלאון: שמעתי את ראש הממשלה אומר כאן על הדוכן שהוא רוצה להודות לצחי הנגבי, ואני רואה הודעה של צחי הנגבי שבכלל לא היה סיכום כזה בינו לבין ראש הממשלה.

זהבה גלאון: זה ממש ממש מחפיר, אדוני היושב-ראש, הציניות והזלזול בציבור.

זהבה גלאון: כל המשחק הזה – תראו מה היה כאן.

זהבה גלאון: שמענו כאן את רשימת השרים המיועדים.

זהבה גלאון: אני חייבת לומר שחלק גדול מאוד מהשרים המיועדים הם ידידים אישיים שלי, חברים שלי, יש כאן מינויים ראויים, כל המינויים הם ראויים.

זהבה גלאון: אני רוצה לציין שניים במיוחד, את המינוי של שר הרווחה חיים כץ, ואני רוצה לברך על מינוי של שרה לשוויון מגדרי – ושלא ייעלבו לי שאר השרים, כולם מינויים ראויים ביותר, אבל אלה שני מינויים שחשבתי שראוי לציין.

זהבה גלאון: אבל תראו מה היה כאן, במשחק הזה של פיצול משרדי הממשלה.

זהבה גלאון: איזו יצירתיות; היצירתיות הזאת כבר עברה את גבול הטעם הטוב.

זהבה גלאון: כמה אנרגיה השקיע ראש הממשלה בפיצול משרד החארטה-ברטה לשניים – לאחד מינה את שר החארטה ולשני מינה את שר הברטה.

זהבה גלאון: זאת הממשלה.

זהבה גלאון: ואני מרשה לעצמי להשתמש במושג הזה כי ככה הממשלה הזאת מתייחסת לעצמה.

זהבה גלאון: במקום לדבר על השקעה של מרץ ולהיטות בדאגה לאזרחי ישראל, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה לא אמר מילה על טיפול ביוקר המחיה – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

זהבה גלאון: – – בעוני, בשביתה המתוכננת בדימונה; הצחיק את המליאה כשהוא אמר: הממשלה שלנו תחתור לשלום.

זהבה גלאון: אני הסתכלתי על ההסכמים הקואליציוניים – אין בהם חזון, אין בהם תקווה, אין בהם מילה על התקדמות בתהליך המדיני – –

יצחק וקנין: תודה.

זהבה גלאון: – – כאילו אם נתע

זהבה גלאון: לם מהפיל הזה שנמצא בחדר לא נוכל – – –

אוסאמה סעדי: אין המילה שלום.

זהבה גלאון: אין המילה שלום.

זהבה גלאון: הוא אמר עכשיו: נחתור לשלום; איזו בדיחה, איזה קשקוש.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, מדובר כאן בקרקס.

זהבה גלאון: אנחנו באופוזיציה נתאגד למאבק להוצאת הנשמה לממשלה הזו ונעשה הכול כדי לקצר את ימיה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת יעל גרמן – ואני אגיד את שמות הדוברים הבאים על מנת שיהיה סדר.

יצחק וקנין: אחריה ידבר חבר הכנסת עיסאווי פריג', ואחריו – חבר הכנסת יאיר לפיד, ואחריו – חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ואחרון הדוברים יהיה יריב לוין.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אם כן, חברת הכנסת יעל גרמן – חברת הכנסת יעל גרמן הייתה נוכחת עד לפני כמה דקות.

יצחק וקנין: אם כן, חבר הכנסת עיסאווי פריג', חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יצחק וקנין: רבותי, מאחר שהדיון סיעתי אני אעבור הלאה: חבר הכנסת יאיר לפיד, חברת הכנסת שלי יחימוביץ – כנראה מישהו פה החליט לעשות איזה תרגיל.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, חבר הכנסת יריב לוין יעלה.

מיכל רוזין: כמה זמן יש לו?

יצחק וקנין: כנראה הייתה לי איזו נבואה שהולך לקרות פה משהו, תאמינו לי.

יצחק וקנין: אמרתי שאת דוברת אחרונה, כן?

יצחק וקנין: לא ידעתי שהולך להיות פה איזה – טוב, אדוני, ארבע דקות לרשותך.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: כנראה הייתה לי רוח הקודש.

יריב לוין: אדוני יוסיף לי את הזמן, שלא נריב על שניות, אתה אומר.

יצחק וקנין: ודאי, ודאי, אני אוסיף לך את הזמן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מכובדי, אני הקשבתי לפחות לחלק מהנאומים – – –

יצחק וקנין: לפי בקשת היושב-ראש הזה, אני נותן לך תשע דקות – את כל הדקות של הליכוד.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': זה לא בניגוד לתקנון?

יצחק וקנין: לא, גברתי, זה לא בניגוד לתקנון.

קריאות: – – –

שלי יחימוביץ': תוך כדי דיון?

יצחק וקנין: תוך כדיו דיון אביגדור ליברמן עלה לכאן וביקש ממני לקבל את הדקות של אורלי לוי, ונתתי לו.

יצחק וקנין: לפני כמה דקות הוא עשה את זה.

קארין אלהרר: – – –

יצחק וקנין: רבותי, התקנון חד וחלק.

יצחק וקנין: אל תלמדו אותנו את התקנון.

קארין אלהרר: היא מהאופוזיציה.

יאיר לפיד: אורלי לוי היא מהאופוזיציה, כבודו.

יצחק וקנין: זה לא משנה מאיפה היא; התקנון נותן את רשות הדיבור על-פי זמן.

יצחק וקנין: ואל תגידו לי מה שלא צריך להגיד, רבותי, מכיוון שרק כרגע עשיתי את זה.

קארין אלהרר: – – –

קריאות: – – –

יצחק וקנין: חבל.

יצחק וקנין: רבותי, רבותי, תאמינו לי – – –

שלי יחימוביץ': – – –

יצחק וקנין: שלי, האמיני לי שאני מאוד הגון כדי שלא לעשות דבר שהוא בניגוד לתקנון.

יצחק וקנין: אני כבר עברתי מספיק בבית הזה כדי להכיר את התקנון.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: אדוני, ברגע זה אני מאפס את השעון.

יצחק וקנין: מאפס, עושה איפוס; נותן לך תשע דקות.

יצחק וקנין: בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני הקשבתי כאן לחלק מהנאומים, ואני מוכרח לומר שמצאתי את עצמי נדהם.

יריב לוין: היו כאן כל מיני אמירות על קרקס וכל מיני דברים מן הסוג הזה.

יריב לוין: אני חושב שהדבר היחיד שדמה כאן לקרקס היה אותם נאומים של נציגי האופוזיציה שעלו כאן זה אחר זה ודיברו – באמת, אני חושב שגם מי שהקשיב טוב לא ממש הבין על מה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אתה יודע, לפני כמה ימים היו בחירות בבריטניה.

יריב לוין: היו שם תוצאות.

יריב לוין: היו כאלה שהיו מרוצים יותר, והם ירכיבו ממשלה, והיו כאלה שהיו מרוצים פחות, והם, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, הלכו הביתה.

יריב לוין: הם לא עמדו כאן על הדוכן הזה ובעזות מצח, כאילו לא היו בחירות, כאילו אין דמוקרטיה במדינת ישראל, כאילו העם לא אמר את דברו – לא העזו לעמוד כאן על הדוכן ולומר דברים שבשום פרלמנט בעולם איש לא היה מקבל אותם.

יריב לוין: כאילו כלום לא קרה – לממשלה אין לגיטימיות; לראש הממשלה אין לגיטימיות.

יריב לוין: הם, אפשר היה לחשוב, בכלל ניצחו; רק איזו טעות מספרית שינתה את התוצאות.

יריב לוין: דיברו כל כך הרבה על חודו של קול.

יריב לוין: רבותי, גם חודו של קול זה רוב.

יריב לוין: ואני מוכרח לומר, אדוני היושב-ראש, שהפעם הזאת הרוב לא היה על חודו של קול, והעובדה שאנחנו מקימים היום ממשלה של 61 חברי כנסת איננה שיקוף נכון של תוצאות הבחירות.

יריב לוין: כי מה לעשות, בבחירות עצמן המחנה הלאומי זכה ברוב ברור, ברוב מוחץ, למרות V15, למרות הכספים, למרות כל הניסיונות; רוב ברור, מוחץ, של 67 חברי כנסת.

יריב לוין: ולצערי הרב – וכאן אני רוצה לפנות אליכם, חברי הטובים מסיעת ישראל ביתנו – ידידי חבר הכנסת אילטוב.

יריב לוין: חבר הכנסת אילטוב, ידידי, אני רוצה לפנות אליך, אני רוצה לפנות אל חבריך לסיעה, אל יושב-ראש ישראל ביתנו, שר החוץ לשעבר אביגדור ליברמן, אל שרת העלייה והקליטה, ששירתה אותנו בנאמנות בשנים האחרונות, השרה לשעבר, חברת הכנסת סופה לנדבר; אליך, אדוני חבר הכנסת אילטוב; אל ידידי חברי הכנסת חמד עמאר, אורלי לוי אבקסיס ושרון גל: תגידו, אתם באמת שייכים לאופוזיציה?

יריב לוין: מה יש לכם לחפש אתה?

יריב לוין: אתם לא במקרה יושבים פה, הרי זה לא איזה סידור מקרי, זה לא סתם; זה מה שהבוחר רצה: אתכם חלק מאתנו, חלק מהממשלה, שותפים מרכזיים חשובים, ואותם – ממול, באופוזיציה.

יריב לוין: ואני אומר לכם שבלבול היוצרות הזה יכול להיות זמני.

יריב לוין: אני קורא לכם מכאן, לכל אחת ואחד מכם: יש לכם אחריות, אכפת לכם ממדינת ישראל.

יריב לוין: אני מכיר כל אחת ואחד מכם היטב, היינו שותפים כאן להרבה מאוד דברים חשובים.

יריב לוין: אני פונה אליכם מעל הבמה הזאת בקריאה שמבטאת – ואין לי ספק בכך – גם את רצונו של רוב גדול בציבור וגם את רצונו של רוב גדול בציבור החשוב שתמך בכם ובחר בכם ושלח אתכם לכאן.

יריב לוין: אני פונה אליכם לעשות שיקול שני ולעשות חשיבה נוספת, ואומר לכם שידנו מושטת ודלתנו פתוחה ואנחנו רוצים לראות אתכם שבים להיות שותפים מרכזיים אתנו, בעשייה היומיומית בממשלה ובוועדות הכנסת; שם מקומכם, שם המקום שבו הציבור היקר שבחר בכם ובחר בנו רוצה לראות אותנו משתפים פעולה ביחד.

יריב לוין: אני מאוד מקווה שאחרי זמן קצר כאן, כאשר תראו לאן הם רוצים לקחת אותנו, כאשר תראו את ההצעות שהם מגישים, כאשר תראו את האלטרנטיבה שהם מציעים, תמצאו את הדרך לגשר על המחלוקות, לגשר אולי על תחושות קשות שקיימות, ולחבור חזרה אל המקום הטבעי שלכם – כאן, בצד הנכון של האולם, בצד שזכה לרוב, בצד שמנהל את מדינת ישראל.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אתה יודע – אוה, אני מברך את היושב-ראש הקבוע שלנו.

יריב לוין: אדוני, אני מוכרח לומר לך שמעמד השבעת ממשלה הוא באמת מעמד מרגש, הוא באמת מעמד מיוחד.

יריב לוין: אבל אני חושב שהמבחן הגדול באמת שלנו יהיה ביכולת שלנו לפעול בלכידות פנימית אמיתית, לשים בצד – קודם כול בתוך הקואליציה – מחלוקות קטנות, ויכוחים קטנים, חילוקי דעות שלפעמים ישנם, ולעבוד בשיתוף פעולה אמיתי.

יריב לוין: אני עמדתי בקדנציה הקודמת מעל הדוכן הזה לא פעם, הזהרתי אז את חברי לקואליציה הקודמת ואמרתי להם: מי שלא יגלה אחריות, מי שלא יגלה מנהיגות, מי שלא יבין את נטל האחריות שמוטל עליו, מי שלא ידע לפעמים לשים את הנושאים האישיים בצד, ימצא את עצמו מהר מכפי שהוא חושב במקום שבו כל ההשפעה הזאת והעוצמה הזאת מתפוגגות, נעלמות.

יריב לוין: הציבור, רבותי, רואה את הדברים ואחר כך גם מעניש בקלפי.

יריב לוין: וזה קרה; זה קרה מהר מכפי שאנשים חשבו והאמינו.

יריב לוין: ואדוני היושב-ראש, כאשר זה קרה כבר היה מאוחר מדי עבור רבים שישבו אז בספסלים האלה והיום כבר אינם בכנסת, או אחרים שישבו סביב השולחן הזה והיום יושבים שם, בספסלי האופוזיציה.

יריב לוין: ואני מציע שהיום, כאשר נשביע את הממשלה החדשה, נסתכל לשם ונלמד את הלקח הזה, ונדע לעבוד באופן מלוכד, באופן אחראי, באופן רציני, באופן שיבטיח, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת, חרף הקושי העצום שבו היא נולדה – וצריך לומר, היו קשיים גדולים – תמשול, תחזיק מעמד, תאריך ימים, תעשה את הדברים הענקיים שאנחנו רוצים לעשות: בדיור, בהתיישבות, בהורדת יוקר המחיה ובשורה ארוכה ארוכה של נושאים חשובים שמונחים לפתחנו.

יריב לוין: ואם נשכיל לעשות את זה, אדוני היושב-ראש, אין לי ספק, אפילו לא צל של ספק, שיהיה תור ממתינים של אלה שהיום נשבעים מעל כל במה ואומרים: לא נצטרף ואין סיכוי שנהיה חלק מהממשלה הזאת.

יריב לוין: הטונים ישתנו, ההבנה שמישיבה חסרת תכלית בספסלים האלה לא עושים ולא מקדמים שום דבר אמיתי.

יואל חסון: אמרת שאנחנו מסוכנים למדינה, למה אתה רוצה אותנו בממשלה?

יואל חסון: למה?

יואל חסון: למה?

יריב לוין: חבר הכנסת חסון – חבר הכנסת חסון, קודם כול, לא כולכם, חלקכם.

יואל חסון: אי-אפשר להפריד; זה יחד הולך, רק יחד.

יריב לוין: שנית, חבר הכנסת חסון, אתה יודע שאתה אצלי תמיד רצוי, אז זה בסדר.

יריב לוין: סך הכול לך יש עוד שורשים טובים.

יריב לוין: אני מציע, אגב, חבר הכנסת חסון, שתסביר ליושב-ראש הסיעה שלך, חבר הכנסת הרצוג, שגם לתנועה הלאומית היו זכויות בהקמת המדינה, לא רק להם.

יריב לוין: כדאי שתסבירו לו את זה.

ציפי לבני: יריב, אני מסבירה לו, בחיי.

שלי יחימוביץ': – – –

יולי יואל אדלשטיין: תשאלי את חברת הכנסת ציפי לבני מתי הזמן שלה נגמר ומתי היא סיימה לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי שיקול דעת, ואני מבקש לא לתת לי עצות כשאני מנהל את הישיבה.

ציפי לבני: זה לא בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: לא בסדר?

יולי יואל אדלשטיין: תכתבי לי מכתב שלא בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לא לתת לי עצות.

יולי יואל אדלשטיין: את מלמדת גם חברי כנסת שהם יומיים בכנסת לתת לי עצות.

שלי יחימוביץ': הוא קיבל תשע דקות והוא עבר אותן מזמן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, נא לסיים.

שלי יחימוביץ': יש גבול לרמיסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: זה ממש לא ראוי.

יריב לוין: אני מסיים, אדוני, במשפט אחד.

יריב לוין: חברת הכנסת יחימוביץ, אני יודע שקשה לשמוע על הישגי התנועה הלאומית – אז, וגם לעתיד, בממשלה שאנחנו נשביע היום.

יריב לוין: אתם תשמעו כאן לא מעט.

יריב לוין: אתם גם תראו; אנחנו נעשה, ואני משוכנע שהממשלה הזאת, אדוני היושב-ראש, תגשים את הציפיות הרבות שהציבור כולו תולה בה.

יריב לוין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: יסכם את הדיון מטעם הממשלה השר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אורחים נכבדים, בני משפחות, אשתי וילדי, חברי הקואליציה, חברי האופוזיציה, אנחנו הערב מקימים ממשלה.

יובל שטייניץ: ראש הממשלה נתניהו הביא לאישור הכנסת ממשלה שמבוססת על קואליציה צרה, של 61 חברי כנסת.

יובל שטייניץ: זו לא הפעם הראשונה בתולדות ישראל שממשלה מבוססת על קואליציה צרה, על רוב קטן, אבל בהחלט, התופעות שראינו בדרך להרכבת הממשלה צריכות לעורר דאגה בלב כל אזרח ובלב כל חבר כנסת שחרד לשלומה של מדינת ישראל ולחוסנה של הדמוקרטיה הישראלית.

יובל שטייניץ: רבותי, דמוקרטיה היא שיטת הממשל הטובה ביותר, הנאורה ביותר, המכבדת ביותר, השומרת ביותר על זכויות – לא רק הרוב, אלא גם המיעוט, או המיעוטים.

יובל שטייניץ: אבל כדי שהדמוקרטיה תשרוד, תתפתח ותשגשג, הדמוקרטיה גם חייבת להיות לא רק שיטת משטר דמוקרטית, פתוחה, אלא גם שיטת משטר יציבה ויעילה.

יובל שטייניץ: ומה שאנחנו רואים הערב, ומה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, ומה שאנחנו רואים בעיקר בעשורים האחרונים, הוא ששיטת המשטר הפרלמנטרית שלנו הופכת לפחות ופחות יציבה, לפחות ופחות יעילה, וזה נכון לגבי ממשלות – – –

יואל חסון: ארבע ממשלות – – – ארבע ממשלות.

יובל שטייניץ: אני כבר מגיע לזה, חבר הכנסת – – –

יואל חסון: עוד שר ועוד שר.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת חסון, אני כבר מגיע לזה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, נדמה לי שאתה היית חבר בחלק מהממשלות האלה, מהממשלות האחרונות, וחלק מהקואליציות האחרונות.

יובל שטייניץ: אנחנו הגענו במדינת ישראל לרגע האמת.

יובל שטייניץ: ואני אומר את זה, ואני לא חושב שזה נושא של קואליציה ואופוזיציה, של שמאל וימין, של דתיים וחילונים, של ערבים ויהודים.

יובל שטייניץ: כל אדם, ואני מאמין שכל חברי הכנסת באולם הזה, גם אלה שמתנגדים היום להקמת הממשלה, כל אדם באולם הזה, חרד לדמוקרטיה הישראלית.

יובל שטייניץ: ומי שחרד לדמוקרטיה הישראלית צריך לדעת דבר אחד – דמוקרטיה לא יכולה לשרוד לאורך זמן אם היא לא מצליחה – בצד הבמה הפתוחה לוויכוחים, ובקרה, והחלפת שלטון, לעתים – לצד כל הדברים החיוניים הללו, אם היא לא מצליחה ליצור שיטת משטר יציבה ויעילה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, בשיטת המשטר שלנו, כפי שאנחנו רואים יותר ויותר לאחרונה, אין יציבות, והמשילות בעייתית ביותר.

יובל שטייניץ: העובדה שראש הממשלה – צריך להגיד ביושר – ממנה שרים וסגני שרים גם על-פי סחטנות קואליציונית או פנימית-פוליטית; העובדה שהשיקול הענייני הופך למשני בחשיבותו לעומת השיקול הפוליטי-כוחני, צריכה להדאיג את כולנו.

באסל גטאס: – – –

יובל שטייניץ: העובדה שלאחר ניצחון כל כך ברור בבחירות קשה, קשה מאוד, להרכיב ממשלה, חייבת להדאיג את כולנו, וכשאני אומר כולנו אני לא מתכוון רק לאחת המפלגות בבית הזה, שקוראים לה כולנו, אלא כולנו, 120 חברי הכנסת וכ-8 מיליון אזרחי ישראל מכל הזרמים, מכל הדתות, מכל המחנות, מכל המפלגות.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, קשה לשנות את שיטת הבחירות או שיטת הממשל, קשה מאוד, וצריך להיזהר גם משינויים שלא נבדקו כהלכה או שלא חושבו כהלכה.

יובל שטייניץ: אבל זהו כורח המציאות.

יובל שטייניץ: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לסוגיה שאני אישית ידוע כתומך בה, של חוק המפלגה הגדולה ביותר, או חוק 40:80, ששתי המפלגות הגדולות – אופוזיציה וקואליציה – מחלקות ביניהן לפחות את 80 המנדטים הראשונים, אבל אנחנו חייבים – אני לא מצליח לשמוע אותך, ידידי ד"ר טיבי.

אחמד טיבי: הצבעה ישירה.

יובל שטייניץ: ספר לי אחר כך, כי אני לא שומע, יש פה יותר מדי רעש.

יובל שטייניץ: – – – אבל אנחנו נצטרך לשקול את הדבר הזה ולבצע אותו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה הנוכחי והמיועד לממשלה החדשה, חברי חברי הכנסת, חברי הקואליציה והאופוזיציה, אני קודם כול, מעל במה זו, רוצה לומר שבצד כל הקשיים – וכאן אני אומר דבר אישי – יש קושי אחד שצורב את לבי, ואני אומר את זה בלי שמץ של ציניות:

יובל שטייניץ: אני מאוד מאוד מעריך, מכבד ואפילו מחבב את חברי גלעד ארדן.

יובל שטייניץ: הוא איש בעל יכולות, הוא איש אמיץ, הוא איש ישר.

יובל שטייניץ: אני מאוד מקווה שתימצא בהמשך הדרך, גלעד, לראות אותך שוב בתפקיד בכיר בממשלה.

יובל שטייניץ: אני לא מרכיב את הממשלה, אבל אני חושב שהדבר הזה אפשרי, ולפחות מבחינה אישית אני לא יכול שלא להזכיר בערב הזה אותך ואת הערכתי וידידותי אליך.

יובל שטייניץ: אני בטוח שגם לבך כבד.

איציק שמולי: מכאן זה נשמע כמו הספד.

יובל שטייניץ: זה לא הספד, תאמין לי, אנחנו רחוקים מלהספיד את גלעד ארדן.

איציק שמולי: כמו הספד, ממש כמו הספד.

איציק שמולי: הייתי בכמה לוויות, זה נשמע כמו הספד.

איציק שמולי: תאמין לי.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת שמולי, אף שאתה כל כך צעיר, יכול להיות שאנחנו נספיד אותך עוד לפני גלעד ארדן.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: סליחה, סליחה, לא התכוונתי לפגוע, זה בהומור ובידידות.

יובל שטייניץ: אם לא הובנתי נכון – אני גם מעריך ומחבב את חבר הכנסת שמולי.

יובל שטייניץ: אחרון חביב, אני רוצה לפנות לידידי יושב-ראש האופוזיציה בוז'י הרצוג – ואני אומר את זה תמיד.

יובל שטייניץ: ידידי יושב-ראש האופוזיציה יודע שאני תמיד הייתי ונשארתי גם בעד ממשלות רחבות, ממשלות אחדות לאומית, אבל אני רוצה לסיים את דברי בהערה אחת, ידידי בוז'י הרצוג.

יובל שטייניץ: באנגליה היו בחירות, השמרנים בראשותו של קמרון לא זכו ברוב של קולות המצביעים, רחוק מזה, אבל זכו ברוב מוחלט בפרלמנט הבריטי.

דניאל עטר: והקימו ממשלה בתוך שלושה ימים – –

יובל שטייניץ: נכון, נכון, נכון.

דניאל עטר: – – לא שלושה חודשים.

יובל שטייניץ: כי ברגע – – –

מיקי רוזנטל: קמרון לא אמר שהסקוטים נוהרים לקלפיות.

יובל שטייניץ: – – – כי ברגע שיש רוב מוחלט, באנגליה השיטה מבטיחה רוב מוחלט או כמעט רוב מוחלט, יש יותר יציבות – – –

עמר בר-לב: ברגע שיש מנהיג רציני.

יובל שטייניץ: אבל שימו לב, חברי המחנה הציוני הנכבד מאוד, לעוד הבדל: באנגליה היה מנצח, דייוויד קמרון, ומפסיד, אד מיליבנד.

יחיאל חיליק בר: באנגליה לא מסיתים, באנגליה לא מפחידים את הציבור.

יובל שטייניץ: באנגליה המנצח הרכיב את הממשלה והמפסיד התפטר.

יחיאל חיליק בר: באנגליה לא מפחידים ציבור שלם.

יובל שטייניץ: כאן המפסיד בבחירות – –

יחיאל חיליק בר: באנגליה לא משסים ציבור בציבור.

יובל שטייניץ: – – יושב-ראש המחנה הציוני, קורא למנצח להתפטר.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: יושב-ראש המחנה הציוני, שהוא בכל זאת, עם כל ההישג – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: – – –

יחיאל חיליק בר: לא מסיתים ציבור בציבור.

יובל שטייניץ: – – הפסיד בבחירות, קורא למנצח בבחירות, בנימין נתניהו, להתפטר.

יובל שטייניץ: באנגליה המפסיד התפטר, כאן בישראל עולם הפוך, קוראים למנצח להתפטר – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: – – –

יואל חסון: נתניהו לא התפטר ב-2006.

יואל חסון: הוא הוריד את הליכוד ל-12 מנדטים ולא התפטר.

יובל שטייניץ: – – אז טלו קורה מבין עיניכם.

קריאה: אל תשווה את עצמך לאנגליה.

יובל שטייניץ: טלו קורה מבין עיניכם, כבדו את תוצאות הבחירות.

יובל שטייניץ: איך אמר נשיא המדינה הנכבד ראובן רובי ריבלין?

יובל שטייניץ: גם רוב של קול אחד הוא רוב, ובדמוקרטיה אי-אפשר לזלזל ברוב של קול אחד או שני קולות.

יובל שטייניץ: ואני אישית כולי תקווה שהממשלה הזאת לא רק תצליח לקדם את ישראל ביטחונית, כלכלית, מדינית וחברתית אלא גם תתרחב בהמשך ותהפוך לממשלה רחבה יותר ויציבה יותר.

יובל שטייניץ: רבותי חברי הכנסת, כמו באנגליה, המנצח מרכיב את הממשלה.

יובל שטייניץ: לא ביקשתי שהמפסיד יתפטר, אבל שלא יקרא למנצח להתפטר, ואני קורא לחברי הכנסת לתמוך בממשלה המוצעת, לתפארת הכנסת והדמוקרטיה הישראלית – –

יואל חסון: מה זה לתפארת.

יחיאל חיליק בר: בושה לדמוקרטיה הישראלית.

יובל שטייניץ: – – שעומדת על העיקרון שגם רוב של קול אחד הוא רוב שצריך לכבד, וכך, אני מניח, תהיה גם התוצאה כאן בהצבעה הערב.

יובל שטייניץ: ברוב קטן, אבל רוב דמוקרטי מכובד, תוקם ממשלה חדשה בישראל, וכולנו נברך אותה בברכת הצלחה, כי הצלחתה של הממשלה, אדוני ראש הממשלה, הצלחתה של הממשלה היא הצלחתם של כל אזרחי ישראל, אלה שהצביעו למפלגות הקואליציה ואלה שהצביעו למפלגות האופוזיציה.

יובל שטייניץ: בהצלחה לממשלה החדשה, בהצלחה לכולנו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר שטייניץ שסיכם את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, יש פה חברים רבים שהפסידו אירועים.

יולי יואל אדלשטיין: מה?

עמיר פרץ: יש חברים רבים שהפסידו כאן אירועים.

עמיר פרץ: מבקשים, אם אתה יכול, לברך – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עד כאן הדיון הסיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: סיימנו.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה סיכמה את הדיון, ואנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא בעצם על הודעתו של ראש הממשלה על קווי היסוד והרכב הממשלה ה-34 של מדינת ישראל.

סתיו שפיר: אדוני היושב-ראש – – –

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד מביע אמון בממשלה; מי שמצביע נגד, בעצם זה אי-אמון – – –

סתיו שפיר: הייתה לנו בקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שנעבור להצבעה – אני לא שכחתי, גברתי – חברת הכנסת סתיו שפיר רוצה להפנות אלי שאלה, ואנחנו עדיין נאפשר לה לעשות זאת.

סתיו שפיר: כבוד היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, פניתי הבוקר ליושב-ראש הכנסת ולמזכירת הכנסת בנוגע לגילוי והנחה של כל ההסכמים וההסכמות הקיימים בין הבית היהודי לליכוד.

סתיו שפיר: סעיף 1 לחוק הממשלה, 2001, קובע: "נעשה הסכם בכתב בקשר לכינונה של ממשלה או בקשר להבעת אי-אמון בה או בקשר להצבעה על חוק התקציב, או בקשר לצירוף שרים נוספים לממשלה לאחר כינונה, או בקשר למינויו של סגן שר, ימסרו הצדדים להסכם את נוסחו המלא למזכיר הכנסת, בתוך שלושה ימים מיום החתימה ולא יאוחר מ-48 שעות לפני הבחירות או 24 שעות לפני כינון הממשלה או ההצבעה בכנסת – – – ".

סתיו שפיר: בשבוע האחרון פורסם בכמה כלי תקשורת כי נציגי הבית היהודי והליכוד הגיעו להבנות מסוימות אשר לא נכללות בהסכמים הקואליציוניים, בין היתר בנוגע לפיתוח ביהודה ושומרון, לכספים נוספים שעתידים לעבור, ועל כן אבקש לשאול את ראש הממשלה, ברשותך: האם כל ההסכמים שנעשו הונחו בפנינו?

סתיו שפיר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת סתיו שפיר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ראש הממשלה, האם כל ההסכמים הונחו על שולחן הכנסת?

בנימין נתניהו: התשובה היא כן.

יולי יואל אדלשטיין: התשובה היא כן.

יולי יואל אדלשטיין: התשובה התקבלה.

סתיו שפיר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: התשובה התקבלה במובן שאם יש לך מידע אחר, את יודעת איך לפעול.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הולכים להצבעה, כי גם מן הממשלה וגם מן האופוזיציה קיבלנו בקשה להצבעה שמית.

יולי יואל אדלשטיין: לא מפתיע.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אבקש ממזכירת הכנסת להתחיל לקרוא בשמות חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מבקש לשמור על השקט ולא להפריע להליך ההצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת)

ירדנה מלר-הורוביץ: טלב אבו עראר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד מיכאל אורן – בעד דוד אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד רוברט אילטוב – נגד אלי אלאלוף – בעד קארין אלהרר – נגד זאב אלקין – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – בעד זאב בנימין בגין – בעד זוהיר בהלול – נגד נאוה בוקר – בעד דוד ביטן – בעד מיכל בירן – נגד מירב בן ארי – בעד אלי בן-דהן – בעד נפתלי בנט – בעד יואב בן צור – בעד איל בן ראובן – נגד יחיאל חיליק בר – נגד איתן ברושי – נגד עמר בר-לב – נגד ענת ברקו – בעד יוסף ג'בארין – נגד באסל גטאס – נגד אילן גילאון – נגד שרון גל – נגד זהבה גלאון – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מסעוד גנאים – נגד משה גפני – בעד יעל גרמן – נגד אבי דיכטר – בעד דני דנון – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צחי הנגבי – בעד יצחק הרצוג – נגד יצחק וקנין – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד חנין זועבי – נגד ג'מאל זחאלקה – נגד תמר זנדברג – נגד עבד אל חכים חאג' יחיא – נגד ציפי חוטובלי – בעד אורן אסף חזן – בעד דב חנין – נגד יואל חסון – נגד אחמד טיבי – נגד מנואל טרכטנברג – נגד מרדכי יוגב – בעד יוסי יונה – נגד שלי יחימוביץ – נגד חיים ילין – נגד משה יעלון – בעד איתן כבל – נגד אלי כהן – בעד יצחק כהן – בעד מאיר כהן – נגד משה כחלון – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד עליזה לביא – נגד ציפי לבני – נגד אורלי לוי אבקסיס – נגד ז'קי לוי – בעד מיקי לוי – נגד יריב לוין – בעד אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – בעד סופה לנדבר – נגד יאיר לפיד – נגד ינון מגל – בעד מנחם אליעזר מוזס – בעד ירון מזוז – בעד מרב מיכאלי – נגד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד אראל מרגלית – נגד אברהם נגוסה – בעד משולם נהרי – בעד איילת נחמיאס ורבין – נגד בנימין נתניהו – בעד קסניה סבטלובה – נגד רויטל סויד – נגד ניסן סלומינסקי – בעד בצלאל סמוטריץ – בעד אוסאמה סעדי – נגד איימן עודה – נגד רחל עזריה – בעד דניאל עטר – נגד חמד עמאר – נגד רועי פולקמן – בעד שי פירון – נגד טלי פלוסקוב – בעד מאיר פרוש – בעד יעקב פרי – נגד עיסאווי פריג' – נגד עמיר פרץ – נגד נורית קורן – בעד יואב קיש – בעד איוב קרא – בעד מירי רגב – בעד מיכל רוזין –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מיקי רוזנטל – נגד יואל רזבוזוב – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד יובל שטייניץ – בעד נחמן שי – נגד סילבן שלום – בעד עפר שלח – נגד איציק שמולי – נגד סתיו שפיר – נגד איילת שקד – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

יולי יואל אדלשטיין: גברתי המזכירה, האם יש מי מחברי הכנסת שלא השיב לך?

יולי יואל אדלשטיין: כל ה-120 הצביעו.

יולי יואל אדלשטיין: נא לספור את הקולות ולהגיש לי את תוצאות ההצבעה.

יחיאל חיליק בר: היושב-ראש, אנחנו מבקשים לחשוף את ההסכמים בין שטייניץ לשמולי, אם אפשר – לשים אותם על השולחן.

יולי יואל אדלשטיין: אתה אחראי רק להסכמים מצד שמולי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נהיה אחראים לשטייניץ, אם נוכל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, התוצאה: בעד – 61 קולות, נגד – 59 קולות.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הממשלה זכתה באמון הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עכשיו נעבור להצהרת אמונים של השרים.

יולי יואל אדלשטיין: באותה הזדמנות אני בוודאי מברך את כל המשפחות שהגיעו לכאן ונמצאות כאן אתנו כמה שעות ארוכות, אבל בשביל הרגע שיבוא עוד מעט זה היה שווה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבטיח לכם, מניסיון אישי.

יולי יואל אדלשטיין: אני אזמין את השרים בסדר האל"ף-בי"ת, אבל מטבע הדברים הראשון – אני אבקש מחבר הכנסת בנימין נתניהו לעלות לדוכן ולהצהיר אמונים בפני מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כל אחד שיעלה יקרא את נוסח ההצהרה, יחתום עליה בפני מזכירת הכנסת ויתפוס את מקומו ליד שולחן הממשלה בליווי הסדרנים.

בנימין נתניהו: אני, בנימין נתניהו, בן צילה ובנציון, זכרם לברכה, מתחייב כראש הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כראש הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין נתניהו: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אזולאי ימתין עד שיברכו את ראש הממשלה והוא יחזור למקומו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אני, דוד אזולאי, בן מסעוד, זכרו לברכה, ופרלה, תיבדל לחיים טובים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דוד אזולאי: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב אלקין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כולנו מבינים את ההתרגשות, אבל נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: השר אזולאי ישב וחבר הכנסת אלקין יצהיר אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

זאב אלקין: אני, זאב אלקין, בן בוריס בנימין, זכרו לברכה, וליליה, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

זאב אלקין: (חותם על ההצהרה)

קריאה: אלקין, פה כולנו שמחים – – –

יולי יואל אדלשטיין: מרכז האופוזיציה הודיע שאצלם כולם שמחים על זה שאלקין הלך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר אקוניס – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: השר אלקין יתפוס את מקומו, ואני אבקש מכולם לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ילין, חבר הכנסת ילין, אני חושב שזה רעיון טוב שאתה תשב במקום בזמן ההשבעה.

חיים ילין: – – – נתפס לי הגב – – –

יולי יואל אדלשטיין: אם זה הגב, אני לא רופא, לא יכול לעשות עם זה כלום, אבל ראוי לכבד את החברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: אני, אופיר אקוניס, בן מיכאלה ומנחם, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אופיר אקוניס: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת.

אורי אריאל: אפשר?

יולי יואל אדלשטיין: תכף.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת גלאון, יונה, אם תשבו זה יהיה יותר מכובד.

יולי יואל אדלשטיין: גם אראל מרגלית, אני בטוח.

יולי יואל אדלשטיין: בסך הכול זה ספורט לא רע, לקום כל פעם לברך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אורי יהודה אריאל הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אורי אריאל: אני, אורי יהודה אריאל הכהן, בן נעמי ויצחק, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אורי אריאל: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

זאב בנימין בגין: אפשר, אדוני היושב-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: עוד שנייה, אדוני, תכף.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת זאב בנימין בגין יצהיר אמונים.

זאב בנימין בגין: אני, זאב בנימין בגין, בן עליזה לבית ארנולד ומנחם, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

זאב בנימין בגין: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נפתלי בנט.

נפתלי בנט: אפשר?

יולי יואל אדלשטיין: תכף.

יולי יואל אדלשטיין: השר בגין יתפוס את מקומו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נפתלי בנט יצהיר אמונים; בבקשה, אדוני.

נפתלי בנט: אני, נפתלי בנט, בן מירנה וג'ים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

נפתלי בנט: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אבי גבאי.

קריאה: הוא לא חבר.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, מר אבי גבאי.

יולי יואל אדלשטיין: אולי הוא דוקטור, אז אני בכלל אסתבך.

אבי (אברהם) גבאי: לא הספקתי.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, שנייה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: מר אבי גבאי ימתין עד שהמברכים יסיימו את מלאכתם.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, מר אבי גבאי.

אבי (אברהם) גבאי: אני, אבי גבאי, בן שרה ומשה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אבי (אברהם) גבאי: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואב גלנט.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ימתין, תכף אנחנו נארגן, ננסה לארגן סדר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הסיעה שלך הנרגשים גם ישבו, גם חבר הכנסת כחלון ישב לשמוע הצהרת אמונים של חבר רשימתו, וגם אייכלר ודאי ישב מתוך כבוד לחבר הכנסת גלנט ולכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יואב גלנט: אני, יואב גלנט, בן מיכאל גלנט, זכרו לברכה, ופרומה גלנט לבית סגל, תיבדל לחיים טובים וארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יואב גלנט: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: השר גלנט ישב תכף ואנחנו נשמע את הצהרת האמונים של חברת הכנסת גילה גמליאל.

גילה גמליאל: אני, גילה גמליאל דמרי, בת עליזה ויוסף, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

גילה גמליאל: (חותמת על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: השרה גמליאל, תשחררי לנו את הכנסת, צריכים להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני דנון.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע, רק רגע, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי סיעת הליכוד ישבו לכבוד חבר הסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

דני דנון: אני, דני דנון, בן יוסף, זכרו לברכה, ויוכבד, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דני דנון: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני רוצה לשמוע את הצהרת האמונים של חבר הכנסת דרעי ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אריה מכלוף דרעי: אני, אריה מכלוף דרעי, בן אליהו, זכרו לברכה, ואמי מורתי אסתר, תיבדל לחיים טובים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אריה מכלוף דרעי: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה יעלון.

יולי יואל אדלשטיין: דקה, אדוני, תכף נסיים את הברכות לחבר הכנסת השר אריה דרעי, ואז תצהיר אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה יעלון יצהיר אמונים.

משה יעלון: אני, משה יעלון, בן בתיה ודוד, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה יעלון: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה כחלון – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, נא לשבת ולשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: אני, משה כחלון, בן יהודה, זיכרונו לברכה, ומיסה, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה כחלון: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: שחררו את השר כחלון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ, אדוני ימתין עוד דקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: השר אופיר אקוניס, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוזנטל, אתה רוצה שנשביע אותך?

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רק נשאל את דעתו של ראש הממשלה ותכף נצטרף אותך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני יצהיר אמונים.

חיים כץ: אני, חיים כץ, בן חנה ואברהם, זכרם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

חיים כץ: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל כץ – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, תלוו את השר חיים כץ לשולחן הממשלה, והשרים וחברי הכנסת יקשיבו להצהרת האמונים של חבר הכנסת ישראל כץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: אני, ישראל כץ, בן מאיר, זכרו לברכה, ומלכה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

ישראל כץ: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מוזס, מגל, סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תפזרו קצת את ההתקהלות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: אני, יריב לוין, בן גאיל ואריה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יריב לוין: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מירי רגב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, השר יריב לוין ישב, המברכים יסיימו את הברכות.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, אנחנו נשמע את הצהרת האמונים של חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: אני, מירי רגב, בת מרסל ופליקס סיבוני, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מירי רגב: (חותמת על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, השרה מירי רגב תשב, תשב השרה מירי רגב, ואנחנו נשמע את הצהרת האמונים – לא, עוד לא נשמע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטייניץ, עוד חצי דקה, כי אנחנו רוצים לשמוע אותך באווירה מכובדת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יובל שטייניץ, נא להצהיר אמונים.

יובל שטייניץ: אני, יובל שטייניץ, בן מינה שטייניץ לבית אשכנזי, זכרה לברכה, ודן שטייניץ, ייבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יובל שטייניץ: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סילבן שלום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט.

יולי יואל אדלשטיין: השר חיים כץ ישב, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כולו שתי דקות ליד שולחן הממשלה, וכבר אין לך סבלנות לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אותו הכלל לגבי השר אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: שבו.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת סילבן שלום.

סילבן שלום: אני, סילבן שלום, בן שמעון, זכרו לברכה, ומרים, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

סילבן שלום: (חותם על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: אחרונה חביבה – חברת הכנסת איילת שקד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: תכף השר סילבן שלום ישב, ואנחנו נשמע את הצהרת האמונים שלך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

איילת שקד: אני, איילת שקד, בת אראלה בן שאול, זיכרונה לברכה, ומנשה בן שאול, ייבדל לחיים ארוכים, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

איילת שקד: (חותמת על ההצהרה)

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ברכות לכל השרים הנכנסים ולראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בהצלחה לממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום שני, כ"ט באייר התשע"ה, 18 במאי 2015, בשעה 16:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.