ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 186, 2014-12-03 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"א בכסלו תשע"ה, 3 בדצמבר 2014.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת יצחק וקנין, זבולון כלפה ועמר בר-לב בנושא: פניות חקלאים בנושא העסקת עובדים פלסטינים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתות דחופות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להזמין את השר לביטחון הפנים חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ לעלות לדוכן כדי להשיב על שאילתה דחופה שמספרה 261, מאת חבר הכנסת משה מזרחי, בנושא: פגיעה בשכר חוקרי מחוז ש"י.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מזרחי מתבקש לגשת למיקרופון במליאה ולקרוא את נוסח השאילתה.

משה מזרחי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, ב-1 בדצמבר 2014 – מועד שכבר חלף – צפויה הורדת שכר מרמה א' לרמה ב' לחוקרי מחוז ש"י, דבר שיפגע במוטיבציה לשרת במחוז.

משה מזרחי: רצוני לשאול: 1.

משה מזרחי: כיצד יתמודד המחוז עם האי-שוויון מול תפקידים אחרים במחוז?

משה מזרחי: 2.

משה מזרחי: כיצד תפתור את בעיית המוטיבציה לשירות כחוקר במחוז זה?

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר.

יצחק אהרונוביץ': אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת משה מזרחי, ב-4 באפריל 2012 נחתם סיכום בין-משרדי – בין המשרד לביטחון הפנים למשרד האוצר – בדבר קביעת רמות הפעילות במשטרת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': כל מקצוע נבחן על-פי הפרמטרים בטבלת השקילה, ובהתאם לניקוד הכולל משולמת רמת הפעילות המתאימה.

יצחק אהרונוביץ': החל מ-1 במאי 2012 החוקרים בכל הארץ מתוגמלים ברמת פעילות חדשה הנקראת "שיטור חדש".

יצחק אהרונוביץ': על-פי ההסכם, העלייה בשכרם של החוקרים בכל הארץ בוצעה מייד, ואילו הירידה בשכרם של החוקרים במחוז ש"י לרמה ב' – שעל זה אתה מדבר – עוכבה למשך שנתיים, ואף ניתנה אפשרות ל"דור מעבר", המאפשר לשוטרים שטרם צברו ותק פעילות מינימלי בגין תפקידם לצבור את המינימום הנדרש.

יצחק אהרונוביץ': ב-1 במאי 2014 היו אמורים חוקרי מחוז ש"י לרדת לרמת פעילות ב'.

יצחק אהרונוביץ': בהמשך לבקשת המשטרה, התקיימה ישיבה עם גורמי המשרד לביטחון הפנים, המשטרה והאוצר, ובה הוסכם להמשיך לתגמל את חוקרי מחוז ש"י בפעילות א' עד ל-1 בנובמבר 2014.

יצחק אהרונוביץ': במהלך התקופה עד למועד זה התחייבה משטרת ישראל לבדוק את הנתונים שיועברו על-ידי המחוז ברמה פרטנית, כדי לוודא שזו אכן רמת הפעילות המתאימה לחוקרי מחוז ש"י.

יצחק אהרונוביץ': לאחרונה התקבלו הנתונים ועובדו על-ידי אגף משאבי אנוש במשטרה בהתאם לפורמט שאופיין על-ידי משרד האוצר, שכלל פירוט שמי של כלל חוקרי המחוז, יום בחודש שבו בוצעו הפעילויות מחוץ למשרד, שעות הפעילות ומיקומן.

יצחק אהרונוביץ': מנתונים אלה עולה כי הניקוד שניתן בטבלת השקילה, לפי הסיכום מ-4 באפריל 2012, מתאים למאפייני הפעילות של חוקרי מחוז ש"י, שכן נתוני פעילותם מחוץ למשרד אינם עולים על מחצית מזמנם במשרד.

יצחק אהרונוביץ': לאור האמור לעיל, חוקרי המחוז רואיינו באופן פרטני ועודכנו בכל הפרטים הקשורים למשמעות הכלכלית של ההורדה ברמת הפעילות.

יצחק אהרונוביץ': לנזקקים שבהם הוצע סיוע רווחתי.

יצחק אהרונוביץ': אציין כי תוספת רמת פעילות הנה תוספת הנגררת לפי הוותק, כך שרוב החוקרים כבר גוררים חלק משמעותי מוותק הפעילות.

יצחק אהרונוביץ': בנושא זה הוגשה תביעה לבית-הדין לעבודה על-ידי 64 חוקרים.

יצחק אהרונוביץ': בהמלצתו של בית-הדין חזרו בהם התובעים מהבקשה לצו מניעה.

יצחק אהרונוביץ': לעניין המוטיבציה לשירות במחוז ש"י – עד עתה לא הוגשו על-ידי החוקרים ממחוז זה בקשות לעזוב את התפקיד או את המחוז בעקבות הפגיעה בשכר.

יצחק אהרונוביץ': יחד עם זאת, מכיוון שהפגיעה בשכרם בפועל החלה רק במשכורת נובמבר 2014 אשר שולמה ב-1 בדצמבר 2014, שלשום, מוקדם עדיין לקבוע איזו השפעה תהיה לפגיעה בשכר ובמוטיבציה להמשיך בתפקיד חוקר במחוז ש"י.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת משה מזרחי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה מזרחי: אדוני, אתה היית מפקד מחוז ש"י, ואתה יודע שהתפקיד של חוקר במחוז ש"י הוא ייחודי ויוצא-דופן ביחס לחוקר ביישוב הישראלי הרגיל והמקובל; ואתה יודע שתנאי עבודתו של החוקר שם שונים לחלוטין.

משה מזרחי: אתה גם יודע שתפקידם של החוקרים במחוז ש"י מאוד ייחודי, מאוד תובעני וחשוב מאין-כמותו, ומיטב החוקרים גם צריכים להיות שם.

משה מזרחי: מאחר שהתוספת של רמה א' ניתנת למי שנמצא שם בשטח – שזה הפך להיות התבחין המרכזי למתן התוספת – אני חושב שזה היה לא-נכון להחיל את זה גם על החוקרים של מחוז ש"י, והיה צריך לייחד אותם.

משה מזרחי: לטעמי, אדוני השר, אתה צריך להיאבק על זה שהחוקרים של מחוז ש"י יהיו לא אלה שנופלים מהסייר שנמצא במחוז ש"י בשל מהות התפקיד היוצא-דופן שלו.

משה מזרחי: אני אודה לך אם תטיל את כובד משקלך כדי שלא לפגוע במערך החקירות, שהוא חשוב מאין-כמותו במקום הקשה הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה מזרחי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אהרונוביץ, השר לביטחון פנים, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שהייתי מפקד המחוז – הוא צודק – שלוש שנים, וגם מר מזרחי היה במחוז ש"י, ושנינו מכירים את המחוז מצוין, אני מצטרף אליו בנושא הכאוב הזה.

יצחק אהרונוביץ': אני בהחלט חושב שנעשה פה עוול לחוקרים שהם לא פחות מסיירים או בלשים או כל דבר אחר.

יצחק אהרונוביץ': אני קיבלתי את הנושא הזה מאחר שזה היה סיכום על דעת המשטרה, כל מה שקשור, אבל אני אבדוק שוב.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שפנית אני אעשה עוד הפעם בדיקה, ובמה שאני יכול לעזור אני אעזור לחוקרים.

יצחק אהרונוביץ': בהחלט יש מקום לנסות לפחות לשנות את רוע הגזירה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהשר נשאר אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: נמצאה האבדה?

יצחק אהרונוביץ': בעניין הרווחה ביקשו שאני אדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם שר הרווחה, חבר הכנסת מאיר כהן, עדיין שר הרווחה והשירותים החברתיים, אבל הוא כנראה בחר כבר להפעיל את מה שייכנס לתוקף רק בעוד 48 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת לא נמצא?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצא חבר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו פוטרים את השר אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים לך גם על הנכונות לעלות, אבל באווירת סוף הקורס כאן, כנראה, בכנסת, חבר הכנסת נמצא בישיבת הסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: אותו הדין, כנראה, עם שאר חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אז, גברתי המזכירה, את יכולה לצלצל לחקיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכריז על הפסקה של חמש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: השר לא יתנגד לענות לחבר הכנסת גפני?

יצחק אהרונוביץ': – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל בפני השר ומזמין אותו לעלות בחזרה.

יולי יואל אדלשטיין: נתחשב בכך שכל הסיעות יושבות בשעה זו עקב ההתכנסות שהייתה בלשכתי סביב נושא מועד הבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: מה אתה מחייך, השר שמיר?

יולי יואל אדלשטיין: זה חלק מהעניין.

יולי יואל אדלשטיין: מי אמר שאין בישראל בחירות אמצע הקדנציה?

יולי יואל אדלשטיין: יש גם בישראל בחירות אמצע הקדנציה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני ייגש למיקרופון ויקרא את נוסח שאילתה מס' 265 בנושא: הנחיה להוצאת ילד עם מוגבלות מוחלטת ממוסד על"ה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, בשם שר הרווחה והשירותים החברתיים, השר אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר לביטחון פנים, ראשית, אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, שאישרת לי את השאילתה, ואני מודה לשר לביטחון פנים שהסכים לענות עליה.

משה גפני: אני חושב שהדבר היחיד שבגללו אני מצטער על נפילת הממשלה – בגלל השאילתה הזאת, אבל ככה אני שמח שהממשלה נופלת.

משה גפני: אדוני השר, משפחתו של הילד – שלא ציינתי את שמו אף שזה מופיע הרבה מאוד בתקשורת בשנה האחרונה, אבל זה קיבל ממד נרחב – קיבלה הודעה ממשרד הרווחה על הפסקת שהות הילד במוסד על"ה, במידה שהמשפחה לא תיקח על עצמה את המימון לסייעת צמודה.

משה גפני: רצוני לשאול: 1.

משה גפני: האם העובדות מדויקות?

משה גפני: 2.

משה גפני: מה בכוונת המשרד לעשות עם הילדים שהטיפול בהם הופסק בשל ההנחיות החדשות?

משה גפני: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת גפני, מאחר שנתבקשתי לענות בשם שר הרווחה, החומרים כתובים ואני אקריא כפי שזה הועבר אלי מהמשרד: משרד הרווחה והשירותים החברתיים מופקד על האבחון ועל הטיפול באוכלוסיית האנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית בכל הגילים ובכל רמות התפקוד, והוא דואג לרווחתם של בני המשפחה של האדם עם המוגבלות השכלית-התפתחותית.

יצחק אהרונוביץ': עמותת על"ה מבני-ברק מפעילה עבור משרד הרווחה והשירותים החברתיים מעון לאנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית ומגבלות פיזיות קשות.

יצחק אהרונוביץ': במעון יש אגף שמוכר כבית-חולים סיעודי ומיועד לאנשים סיעודיים מורכבים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית.

יצחק אהרונוביץ': העמותה מפעילה גם מרכז-יום, שאליו מגיעים בכל בוקר בוגרים בעלי מוגבלות שכלית-התפתחותית מביתם לקבלת טיפולים שונים ומגוונים.

יצחק אהרונוביץ': על-פי בדיקה שערך המשרד, שערך השר, עם האגף לטיפול במוגבלות שכלית-התפתחותית במשרד, הפונה שאליו מתייחסת השאילתה מגיע לקבלת טיפול במרכז-היום.

יצחק אהרונוביץ': הגדרת מצבו הרפואי השתנתה לאחרונה עקב התדרדרות במצבו הרפואי מ"סיעודי" ל"סיעודי מורכב", וכיום הוא מוגדר, כאמור, כאדם סיעודי מורכב.

יצחק אהרונוביץ': במצב עניינים זה, על-פי הנחיות משרד הבריאות והצוות הרפואי באגף לטיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית במשרד הרווחה, אין באפשרות המשרד להשאירו באותה מערכת תמיכה שהייתה לו עד כה במסגרת היום שבה הוא שהה.

יצחק אהרונוביץ': מסגרת זו אינה ערוכה, אינה מתאימה לטפל באנשים במצב כזה מבלי שיתמלאו כמה תנאים, ובהם העמדה של מטפל צמוד.

יצחק אהרונוביץ': לפיכך, בפני המשפחה עומדות שתי אפשרויות: 1.

יצחק אהרונוביץ': במידה שהיא מעוניינת בהמשך שהייתו דווקא במסגרת זו, היא מחויבת, בין השאר, בהצמדת מטפל לבנה על חשבונה.

יצחק אהרונוביץ': יצוין כי המשפחה מקבלת קצבת שירותים מיוחדים מהביטוח הלאומי, והקצבה, על-פי הגדרתה, תפקידה לסייע למשפחה בטיפול היומי בילד.

יצחק אהרונוביץ': הדבר השני – במידה שהמשפחה מעוניינת בחלופה השנייה, של מסגרת ייעודית לטיפול באנשים העונים להגדרה של "סיעודיים מורכבים", יש אפשרות להשמת בנם במסגרת חוץ-ביתית ייחודית, שיש לה רישיון ממשרד הבריאות.

יצחק אהרונוביץ': במידה שתתבצע ההשמה כאמור לעיל, משרד הרווחה יוכל לתת מעטפת רפואית המוסכמת על משרד הבריאות והמשפחה, והמשפחה לא תידרש להוסיף כסף.

יצחק אהרונוביץ': יחד עם זאת, במקביל, הביטוח הלאומי יקזז את קצבת השירותים המיוחדים שניתנה למשפחה.

יצחק אהרונוביץ': לסיכום, אין בכוונת משרד הרווחה והשירותים החברתיים להפסיק את הטיפול בפונה.

יצחק אהרונוביץ': נהפוך הוא, מטרת ההנחיה היא לוודא טיפול מקצועי מיטבי העונה לסטנדרטים הרפואיים הנגזרים ממצבו.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש ואדוני השר, אני לא מפנה את השאלה אליך, אני יודע שאתה לא שר הרווחה והשירותים החברתיים, אני מפנה את זה כלפי כל העולם: מה שאמרת בתשובה, שהיא כמובן ברורה – קצבת השירותים המיוחדים זה כסף קטן לעומת הנושא של סייעת צמודה.

משה גפני: יש פה המסמך, שהיום, אדם שנגזר גורלו שיש לו ילד או אח או לא חשוב מה במצב של פיגור קשה והוא זקוק לטיפול הזה, הוא צריך להוציא אלפי שקלים בחודש, על-פי הנחיית המשרד; אלפי שקלים בחודש כדי לשים סייעת צמודה או סייע צמוד.

משה גפני: המצב הזה הוא בלתי נסבל במדינת רווחה.

משה גפני: הוא לא יכול להימשך, המצב הזה.

משה גפני: את הילד הזה – הוא לא ילד, הוא בן 43 – סילקו מהמעון על-פי הנחיית משרד הרווחה.

משה גפני: אני פונה מעל הבמה הזאת – היחידה שיש היום – למשרד הרווחה, קודם שיחזירו את האנשים האלה, את הילדים האלה, שיחזירו למעון, שיהיה להם טיפול, ואחרי זה, את החשבונות, מה שאמרת בצדק – עם הביטוח הלאומי, עם השירותים החברתיים – שאחרי זה יעשו את זה, אבל לא על גבו של אותו מסכן, שנגזר גורלו והוא בבית עכשיו בלי טיפול.

משה גפני: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: השר ודאי לא חייב להתייחס.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים לו על כך שקרא את התשובה של משרד הרווחה והשירותים החברתיים – השר אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: בכך סיימנו בעצם את פרק השאילתות, כי שני חברי הכנסת הנוספים שאושרו להם שאילתות, משום מה בחרו לא להגיע.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2608/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לחקיקה, חברי חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, יש כמה הצעות חוק של מה שנקרא הנמקה מהמקום, ולאחר מכן אנחנו עוברים לנושא המדובר, חוקים של כל סיעות האופוזיציה לפיזור הכנסת, להתפזרות הכנסת התשע-עשרה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל ראשון החוקים הוא הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – זכות להחלפת חברת ניהול), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: דקה לרשות אדוני לנמק.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אחרי 30 ומשהו שנים בכנסת, אולי זה החוק האחרון שאני מגיש בכנסת הזאת, ואולי גם בעתיד, מי יודע.

יולי יואל אדלשטיין: מאחלים לך שנים רבות, או שאתה מרמז שתהיה שר בממשלה הבאה ולא תגיש חוקים.

מאיר שטרית: מי יודע?

מאיר שטרית: על כל פנים, היה לי חשוב להמשיך את העבודה עד ליום האחרון, עד הרגע האחרון.

מאיר שטרית: זו הצעת חוק שמוסכמת על הממשלה.

מאיר שטרית: הצעת החוק שלי דנה, עוד הפעם, בנושא של הזוגות הצעירים והמשפחות שקונים דירות.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, אדוני היושב-ראש, כשאדם קונה דירה בבניין חדש, בדרך כלל הקבלן מקים חברת ניהול ומחייב את הדיירים להיות קשורים לחברת הניהול לפחות שלוש שנים, במחיר שהם קובעים, ואין שום זכות דיבור לדיירים מול חברת הניהול.

מאיר שטרית: הצעת החוק שלי מציעה להפחית את המחויבות הזו לשנה אחת בלבד.

מאיר שטרית: בתום שנה, אם הדיירים רוצים את חברת הניהול הם יכולים להמשיך, ואם הם לא רוצים, הם יהיו רשאים להחליף את חברת הניהול.

מאיר שטרית: לכן, לפי חוק המכר לא יוכלו הקבלנים לקבוע שחברת הניהול, הדיירים יהיו חייבים להיות קשורים אליה שלוש שנים.

מאיר שטרית: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, לא נכון ופוגע בהרבה מאוד דיירים על אפם וחמתם.

מאיר שטרית: הצעת החוק, אני מקווה, גם אם בכנסת הזאת היא לא תעבור את כל המסלול, אני מתאר לעצמי, אבל ראוי שהיא תיאמר.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד תודה לאלה ששותפים אתי להצעת החוק: חיים כץ, גילה גמליאל, מירי רגב, דב ליפמן ואלעזר שטרן, שחתומים אתי על הצעת החוק.

מאיר שטרית: אני מקווה שאם לא אני, מישהו אחר יקדם בכל מקרה את הצעת החוק הזאת גם בעתיד.

מאיר שטרית: אני אודה לכם אם תתמכו בהצעת החוק ומבקש להעביר אותה לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: לוועדת הכלכלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש תשובת ממשלה?

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובת ממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: יש חבר כנסת שמתנגד להצעה?

יולי יואל אדלשטיין: לא נמצא כזה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – זכות להחלפת חברת ניהול), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת מאיר שטרית – קריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – זכות להחלפת חברת ניהול), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 12 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת לצורך הכנה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2640/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שימוש חוזר במים אפורים, התשע"ד–2014, מאת חבר הכנסת זבולון כלפה וקבוצת חברי כנסת – הנמקה מן המקום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כלפה – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מעדיף לדבר מן הדוכן?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אז בבקשה, אדוני, אין שום בעיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם הייתי ממליץ לך לקבל את ההנחיות וההוראות כלשונן.

יולי יואל אדלשטיין: כי בעצם, חברי הכנסת, יש תמיכת ממשלה, אבל זה על המכסה של סיעת הבית היהודי, לכן חבר הכנסת כלפה יכול לנמק עד עשר דקות מן הדוכן.

זבולון כלפה: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, השרים, הצעת חוק שימוש חוזר במים אפורים, קודם כול, בשינוי ממה שהיה נהוג, היא הצעה שמאפשרת בעצם הקמה של מתקנים לשימוש במים אפורים.

זבולון כלפה: מה זה מים אפורים, קודם כול?

זבולון כלפה: מים אפורים הם המים שאנחנו משתמשים בהם בבית, במקלחות, בכיורים, ובעצם במקום להזרים אותם לתוך מערכת הביוב בונים מערכת נוספת שבעצם תאגום את המים האלה ותאפשר לנו שימוש חוזר באותם מים לשימושים נוספים, אחרי שהמים עוברים הליך של טיפול מסוים.

זבולון כלפה: למהלך הזה, שאושר בממשלה בתחילת השבוע בוועדת שרים לחקיקה, יש חשיבות רבה מאוד מהרבה היבטים.

זבולון כלפה: הרבה מדברים פה על יוקר המחיה; הצעת החוק הזו נוגעת בדיוק בנקודה.

זבולון כלפה: חשבונות המים של כולנו – אנחנו מודעים לכך שבשנים האחרונות החשבונות גדלו במידה משמעותית מאוד.

זבולון כלפה: המהלך הזה עשוי להביא לחיסכון של כ-30% בחשבונות המים של כל משפחה שתתקין את אותו מתקן.

זבולון כלפה: המציאות של היום היא שאנשים משתמשים באותם מתקנים, אלא מה?

זבולון כלפה: יש פה שתי אלטרנטיבות: אלטרנטיבה אחת, הם לא מודעים לכך שכדי להתקין היום כזה מתקן אתה צריך בעצם אישור פרטני של משרד הבריאות על כל מקרה ומקרה ספציפי; תהליך ארוך ומייגע, ולכן אנשים לא מגיעים אליו.

זבולון כלפה: חלק גדול מהאנשים, ומדובר באלפים רבים, מתקינים את המתקנים הללו אחרי שהם קיבלו טופס 4, ואז לאחר מכן בעצם הם עושים פחות או יותר כמו שהם רוצים.

זבולון כלפה: הצעת החוק הזו באה בעצם למסד את העניין, ליצור לכך תקנים וסטנדרט כדי שזה יעמוד בתקנות הבריאות.

זבולון כלפה: רק כדי לסבר את האוזן, במדינות רבות מאוד בעולם כבר קיימים מתקנים כאלו.

זבולון כלפה: ארגון הבריאות העולמי נמצא במעקב אחרי המתקנים הללו ומדווח שאין נזק בריאותי לאנשים כתוצאה מהשימוש במתקנים הללו.

זבולון כלפה: הדבר הזה עשוי להביא, כמו שאמרנו, חיסכון כספי למשתמש ברמת הצרכן הפרטי, אבל לא פחות משמעותי – בנתונים הלאומיים של מדינת ישראל.

זבולון כלפה: אם אנחנו בוחנים את הבנייה החדשה שתיבנה פה עד שנת 2050, המתקנים הללו ייכנסו לשימוש באותם בתים – זה עשוי לגרום לכך שנחסוך לעצמנו את ההקמה של מתקן התפלה אחד, ואולי אפילו שניים, שלא נצטרך אותם בעתיד.

זבולון כלפה: ללא ספק, זה חיסכון גדול מאוד ומשמעותי מאוד.

זבולון כלפה: לפני שנבקש את תמיכתם של החברים בהצעת החוק, אני רוצה לציין קודם כול ששותפים אתי בהצעה חברי הכנסת וחברות הכנסת מירי רגב, תמר זנדברג, איילת שקד, שולי מועלם, מרדכי יוגב, יעקב מרגי, יריב לוין, גילה גמליאל ודב חנין.

זבולון כלפה: הצעת החוק הזאת גובשה בסיוע של הקואליציה למחזור מים אפורים בישראל, עם צוות היגוי גדול מאוד של הרבה אנשי מקצוע רבים וטובים מקשת מגוונת מאוד של הרבה מאוד אוניברסיטאות, ויחד אתם עמלנו במשך חודשים ארוכים על ההצעה הזו.

זבולון כלפה: אני אשמח אם ההצעה הזו תקבל את תמיכתכם ותעבור להמשך טיפול בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

זבולון כלפה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת כלפה.

יולי יואל אדלשטיין: השרה גרמן, את מעוניינת להשיב על הצעת החוק?

יעל גרמן: אשיב.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שימוש חוזר במים אפורים, התשע"ד–2014 – שרת הבריאות יעל גרמן תשיב לחבר הכנסת זבולון כלפה.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אז נכון לקדנציה הזו זאת התשובה האחרונה שאני נותנת כשרת הבריאות, לכן לא ויתרתי.

יעל גרמן: מים אפורים – הסיפור של מים אפורים נדון גם בכנסת הקודמת, והוא נדון כבר זמן רב.

יעל גרמן: האמת היא שלכאורה, באמת, להשתמש במים אפורים – יש בזה היגיון רב, מפני שזה מִחזור של מים, חיסכון רב, במיוחד חיסכון לאותם משקי-בית שהם אלה שמשתמשים במים אפורים.

יעל גרמן: עם זאת, אנחנו חייבים להיות מודעים גם לסכנות הבריאותיות, לבריאות הציבור, בכך שבמים ממוחזרים יש חיידקים שעלולים לגרום מחלות.

יעל גרמן: לכן, אנחנו בעד הצעת החוק של זבולון כלפה, אבל מבקשים שההצעה הזו תמתין – נעביר אותה בקריאה טרומית.

יעל גרמן: הממשלה, כשהייתי בתוכה, המליצה להעביר אותה בטרומית, ולהמתין 90 יום עד אשר הצעת החוק הממשלתית שמתגבשת ממש בימים האלה תוגש, ובה באמת יהיו כל אותם אמצעי זהירות נחוצים מבחינת בריאות הציבור.

יעל גרמן: אז בתנאים האלה בהחלט אנחנו בעד קבלת ההצעה בקריאה טרומית, להמתין ולעשות זאת בתיאום.

יעל גרמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשרת הבריאות חברת הכנסת יעל גרמן.

באסל גטאס: המצב הפוליטי יותר אפור מהמים האפורים.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני מבקש להתנגד להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, תוכל להתנגד להצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אתה זוכר ודאי שאתה לא תתמוך בהצעת החוק גם בהצבעה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, התקנון הוא דבר חשוב, כי היו פה כל מיני אירועים לפני שבוע שחששתי שעוד מעט הכול יתפרץ וילכו מכות עם יושבי-ראש פה.

ישראל אייכלר: אז טוב מאוד שאתם שומרים על התקנון, כי זה הדבר האחרון שמאפשר לנו – – –

יולי יואל אדלשטיין: ילכו מכות עם יושבי-ראש?

יולי יואל אדלשטיין: לא שמעתי דבר כזה.

ישראל אייכלר: ראיתי תמונות מאוקראינה, זה יכול לקרות.

ישראל אייכלר: היו פה כאלו צעקות בפעם הקודמת.

מנחם אליעזר מוזס: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לא לרמוז לחבר כנסת שאם יושב-ראש הכנסת הוא יליד אוקראינה, אז אנחנו פה נלך מכות.

יולי יואל אדלשטיין: זו הערה לא במקום.

ישראל אייכלר: צ'רנוביץ זה לא אוקראינה, צ'רנוביץ היא עיר יהודית.

ישראל אייכלר: אוקראינה היא משהו אחר לגמרי.

משה גפני: – – –

ישראל אייכלר: חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, עליתי פה, חבר הכנסת כלפה, עליתי פה לא מפני שאני נגד מים אפורים, אלא מפני שאני נגד מים שחורים.

ישראל אייכלר: רוצים להציף את ערוצי התקשורת בארצנו במים שחורים ולהשחיר ציבורים שלמים ולומר: אלה הם אויביך ישראל.

ישראל אייכלר: אל תחשבו על יוקר המחיה, אל תחשבו על יוקר הדיור, אל תחשבו על קיפוח, אל תחשבו על אפליות, אל תחשבו על ביורוקרטיה, יש חרדים, והם סגורים, והם פתוחים, והם לוקחים.

ישראל אייכלר: הם הולכים לקחת את הכסף של מעמד הביניים.

ישראל אייכלר: רבותי, הלקח של נפילת הממשלה הזאת, שאין לה שום היגיון בריא בשום מקום בעולם, וכל פסיכולוג מתחיל יגיד לכם שהאנשים שפעלו לפירוק הממשלה, פעלו באופן לא רציונלי.

ישראל אייכלר: הסיבה היחידה היא כי הקדוש-ברוך-הוא שמע את – "שוועת עניים אתה תשמע, צעקת הדל תקשיב ותושיע".

ישראל אייכלר: מה שהיה פה בקדנציה הקודמת, שהחרימו מיליון נפש בישראל, שזה 540,000 קולות של יהדות התורה וש"ס, וילדיהם, שאין להם זכות הצבעה, הם יותר מהם, וזה יותר ממיליון נפש, ואמרו: מיליון נפש אלה אינם לגיטימיים בהנהגה הציבורית, אינם לגיטימיים בארץ-ישראל, בארץ אבותיהם.

ישראל אייכלר: זה לא היה אופוזיציה וקואליציה – כבר הסברתי את זה ואני חוזר על זה, אדוני היושב-ראש, ויסולח לי על כך – כאשר בוחרי מרצ לא נמצאים בקואליציה, שערה משערות ראשם לא תיפגע, ואותן זכויות שיש לבוחרי ליכוד בשלטון יהיו לבוחרי מרצ.

ישראל אייכלר: הוא הדבר כאשר העבודה בשלטון; שום דבר מאנשי חרות ומק"י היום לא יקופח, לא בזמנים של השר שמיר ואבותיו, כאשר מי שהיה – בלי חרות ומק"י, ואז באמת מנעו עבודה מאנשים שהיו שייכים לחרות, אבל זה כבר מזמן נגמר.

ישראל אייכלר: היחידים שמערכות השלטון יודעות שאם הם לא בקואליציה מותר לפגוע בילדים שלהם, בנכים שלהם – אתם יודעים שעד היום לא היה תקציב לסייעות לילדים נכים בחינוך החרדי מפני שבמשרד החינוך שררה רוח רעה?

ישראל אייכלר: זו הסכנה הגדולה.

ישראל אייכלר: אנחנו לא נסכים בשום פנים ואופן להחרמת ציבור כלשהו, ואני כבר מודיע שאם מישהו ינסה להחרים ציבורים אחרים שאינם חרדיים אנחנו לא נרשה דבר כזה.

ישראל אייכלר: אפשר להקים קואליציות, אפשר להקים אופוזיציות, אבל לא לפגוע בזכויות האזרח בגלל מה שהוא.

ישראל אייכלר: זה דבר חמור מאוד, והציבור צריך לדעת – הציבור לא מטומטם, הוא לא יקנה עוד הפעם את הגל הזה, "החרדים", "החרדים".

ישראל אייכלר: כל מערכות התקשורת מחפשות לשמוע איזו מילה אחת שיש חיבור חלילה בין נתניהו והחרדים.

ישראל אייכלר: פסולים לבוא בקהל.

ישראל אייכלר: היה לא תהיה.

ישראל אייכלר: אנחנו לא חייבים לאף אחד שום דבר, לא לביבי נתניהו, לא לבוז'י הרצוג.

ישראל אייכלר: אנחנו נלך לבוחר, מה שהבוחר יחליט, והוא יביא את המפה לפנינו אחרי הבחירות, ולפי זה נחליט, והקדוש-ברוך-הוא יהיה בעזרנו.

ישראל אייכלר: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר, שנימק את כל הנימוקים המשכנעים למה לא צריך לחוקק את חוק שימוש חוזר במים אפורים התשע"ד–2014, ואנחנו נראה אם הוא אכן שכנע את המליאה או לא.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק של זבולון כלפה וקבוצת חברי הכנסת עולה להצבעה בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שימוש חוזר במים אפורים, התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 20 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת להכנתה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 10), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2742/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דוח מעסיק מקוון), התשע"ד–2014 – הנמקה מן המקום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת עדי קול וחיים כץ הגישו את ההצעה, ואני מניח שחברת הכנסת עדי קול תנמק את ההצעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: דקה לרשותך.

עדי קול: תודה לכבוד היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, זה קורה בעיקר לחיילים משוחררים: הם מתחילים לעבוד, המעסיק משלם עבורם ביטוח לאומי, וכעבור שנה הם מקבלים פתאום הודעה שחשבון הבנק שלהם עוקל.

עדי קול: למה זה קורה?

עדי קול: המעסיקים אשר משלמים מדי חודש לביטוח הלאומי עבור כל עובד מחויבים להעביר לביטוח הלאומי את שמות העובדים שלהם רק אחת לשנה.

עדי קול: לכן יש פער של כמעט שנה וחצי מהרגע שבו אדם מתחיל לעבוד עד שביטוח לאומי מעודכן בכך.

עדי קול: המעסיק משלם ביטוח לאומי, הביטוח הלאומי לא יודע, והחוב של העובד תופח עד שחשבון הבנק מעוקל.

עדי קול: הצעת החוק של חברי חיים כץ ושלי מבקשת להחיל חובת דיווח על המעסיקים לביטוח הלאומי בתכיפות רבה יותר, כדי למנוע את האי-נעימות הזאת, שגורמת לעובדים עוגמת נפש רבה, ולעתים גם בעיות של ממש.

עדי קול: אבקש מכם לתמוך בהצעה ולהצביע היום בעדה.

עדי קול: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עדי קול.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת מאיר כהן להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש מישהו שתוהה, בין הצופים בבית או אולי ביציע – ששמעו על ההתפטרות של שרים מסוימים מן הממשלה, על מכתב ההתפטרות – למה הם עונים כשרים, אז חברי הכנסת ודאי זוכרים, אבל לטובת הצופים נגיד שההתפטרות נכנסת לתוקף רק כעבור 48 שעות ולכן השרים הם שרים לכל דבר ועניין.

יולי יואל אדלשטיין: אולי מחר גם יחזרו בהם.

יולי יואל אדלשטיין: אז – – –

אמנון כהן: הוא יכול לחזור בו.

אמנון כהן: תישאר, מאיר.

משה גפני: מאיר, תישאר.

משה גפני: מאיר, תישאר.

יולי יואל אדלשטיין: הלוואי עלי רמת פופולריות כזאת בסיעת ש"ס וביהדות התורה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר ישיב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

משה גפני: הוא יכול להישאר ולעבור לסיעת יהדות התורה.

משה גפני: את הזקן הוא לא הוריד.

מאיר כהן: גפני, אתה אומר, זקן יש לי.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת – –

אורי מקלב: אתם רק הורסים לו.

אורי מקלב: אתם רק מפריעים לו.

אורי מקלב: לא התכוונו.

מאיר כהן: – – אני מבקש לתמוך בהצעת החוק של עדי קול.

מאיר כהן: היא חשובה, זה תיקון מאוד חשוב בביטוח הלאומי.

מאיר כהן: נעשו הרבה מאוד נזקים ועוולות בגלל אורך הזמן הזה ומכיוון שהאינפורמציה לא מגיעה בזמן.

מאיר כהן: ההצעה ראויה.

מאיר כהן: חבר הכנסת גפני, אני מתפטר מהממשלה מכיוון שהוּבלנו לבחירות מיותרות, אבל אני רוצה לדבר בנימה אישית כשר הרווחה.

מאיר כהן: במכתב ההתפטרות שלי כתבתי שאני מאוד מקווה שכולם מבינים שבגלל הבחירות האלה הקשישים, 190,000 קשישים, לא יקבלו את הקצבאות שלהם החל מ-1 בינואר, את תיקון הקצבה.

מאיר כהן: אתם הייתם שותפים לזה.

מאיר כהן: הילדים של השירותים המיוחדים לא יקבלו את הקצבה שלהם, ואנחנו עכשיו מתרוצצים כדי שאולי נמצא פתח, למרות מה שראש הממשלה עשה, בהחלטה כזו שפוגעת באלפי ילדים עם מוגבלויות שלא יוכלו לקבל את הקצבה שלהם.

מאיר כהן: על זה ועל דברים אחרים אני מתפטר.

מאיר כהן: כולם קשורים לנימי הנפש שלכם, שאתם עמדתם כאן וזעקתם.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שהאנשים האלה יבינו בדיוק מי הפעם – אחרי שהבשילו כאלה חוקים טובים – מי הפעם פגע בהם.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני השר.

אורי מקלב: אני מקווה שיהיה המשך לחקיקה טובה.

אורי מקלב: אין ספק שיהיה.

אורי מקלב: דברים טובים, שגם אנחנו שותפים להם, כמו החוק שדיברת עליו, על קצבת שר"מ.

אורי מקלב: אף אחד לא יסבול, הפוך, אנשים יקבלו, ואף יותר.

אורי מקלב: רבותי, אם כך, אנחנו עוברים להצבעה אחרי התמיכה.

אחמד טיבי: לא.

אורי מקלב: אה, סליחה, יש גם התנגדות של חבר הכנסת אחמד טיבי.

אורי מקלב: בתמיכת ממשלה יש אפשרות להתנגד, אז אתה מתנגד לממשלה או מתנגד לחוק?

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, תכף תשמע מה הנימוקים להתנגדות שלי לחוק החשוב הזה.

אחמד טיבי: זו הצעה לתיקון של דוח מעסיק מקוון.

אחמד טיבי: הביטוח הלאומי הוא חלק ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים; משרד הרווחה והשירותים החברתיים הוא חלק מהממשלה, והממשלה היא ממשלה כושלת.

אחמד טיבי: ולכן אני רוצה להתנגד למדיניות הממשלה, לא לשר מאיר כהן, שהוא שר מצוין, שבתקופת היותו שר הטה אוזן לכל הנושאים שאני העליתי בפניו, לנושאי פריפריה – של היישובים הערביים.

אחמד טיבי: אבל עדיין מדיניות הממשלה, במקרו, גרמה לפגיעה קשה גם בפריפריה, גם ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: הממשלה לא נופלת בגלל נושאים מהותיים, אדוני היושב-ראש, מכובדי השר.

אחמד טיבי: היא לא נופלת בגלל נושאי מלחמה ושלום או בגלל נושאים חברתיים-כלכליים או בגלל נושאים של שיכון.

אחמד טיבי: היא נופלת בגלל אגו, בגלל חשש של ראש הממשלה שכיסאו מאוים; בגלל חיכוך בינו לבין שר האוצר, מנהיג רשימת ומפלגת יש עתיד.

אחמד טיבי: האם משחקי אגו אמורים לגרור את המדינה?

אחמד טיבי: ואני מדבר כחבר כנסת עכשיו, ומייד אני אומר, כחבר כנסת מן האופוזיציה: אני אוהב את העובדה שהממשלה הזאת מסיימת את עבודתה.

אחמד טיבי: מדובר בממשלה הנוראה ביותר מאז שאני חבר כנסת, מאז 1999; זו הממשלה הקשה ביותר, הקיצונית ביותר, המתלהמת ביותר.

אחמד טיבי: עד כדי כך היא הייתה מסוכנת, שראש הממשלה באופן חריג, חסר תקדים, התחיל להתנהג כמו דני דנון, כמו מירי רגב.

אחמד טיבי: פני המדינה הם כפני מירי, והקואליציה כפני אקוניס.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם שאקוניס הוא האיש שאמור לקשר בין מפלגות הקואליציה.

אחמד טיבי: זה נורא.

אחמד טיבי: ולכן, גם לאור העלאת אחוז החסימה, אדוני היושב-ראש, אנחנו התכנסנו, הסיעות הערביות, כדי לדון באפשרות הרצינית של הקמת רשימה מאוחדת מול הניסיון, על-ידי ליברמן, להעלות את אחוז החסימה ולהדיר אותנו מהכנסת.

אחמד טיבי: התשובה תהיה הפוכה: אני מבטיח לך שבכנסת הבאה יהיו יותר חברי כנסת ערבים מאשר בכנסת הזאת.

אחמד טיבי: אני לא בטוח איך תיראה הכנסת, אם היא תהיה יותר מתלהמת, יותר קשה, יותר מסוכנת, גם בנושאי חברה, גם בנושאי כלכלה, גם בנושא מלחמה, גם בנושא התהליך המדיני שלא מתקדם, גם בנושאים של הקשר עם הקהילה הבין-לאומית, שמתחילה להבין שזו ממשלה קיצונית, ולכן היא מכירה באופן חד-צדדי – הפרלמנטים בעולם – במדינה הפלסטינית, וטוב שכך.

אחמד טיבי: אני מברך על כך, חבר הכנסת נסים זאב, בניגוד לעמדתך.

אחמד טיבי: אני מקווה ואני קורא לשאר המדינות והפרלמנטים באירופה ללכת בעקבות בריטניה, ספרד, צרפת, ולהכיר בעובדה הכמעט-קיימת, הכמעט-קיימת, של מדינת פלסטין.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: זו הייתה עמדתי החד-משמעית הברורה לגבי הצעת החוק.

אורי מקלב: כמעט שכנעת אותי גם כן להתנגד, בגלל הסיפה של דבריך או עיקר דבריך.

אורי מקלב: אבל מכיוון שבסופו של דבר אנחנו מדברים על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דוח מעסיק מקוון), התשע"ד–2014, אנחנו נעבור, חברים, להצבעה בקריאה טרומית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דוח מעסיק מקוון), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אורי מקלב: 22 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

קריאה: – – –

רות קלדרון: – – –

אמנון כהן: – – –

אורי מקלב: אנחנו נוסיף את מי שביקש, אבל זה לא ישנה את תוצאות ההצבעה.

אורי מקלב: אנחנו מוסיפים גם את חבר הכנסת אילטוב וגם את חברת הכנסת רות קלדרון.

אורי מקלב: אנחנו אישרנו את החוק בקריאה טרומית, והיא תועבר – מתי, אני לא יודע – אבל היא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה – היום עוד?

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: בכל אופן, אנחנו נאפשר.

אורי מקלב: אנחנו מאפשרים לוועדה, בכל אופן.

אורי מקלב: אם ברצונה ותהיה לה היכולת והיא תעמוד בלוח הזמנים, היא יכולה להכין את זה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/1951/19; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אחרי אישור החוק הזה, אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד), התשע"ד–2013, של חברת הכנסת עליזה לביא להעלות את אחוז החסימה.

אורי מקלב: הנמקה מהמקום – בתמיכת ממשלה.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: יש עוד הצעת חוק באותו נושא – של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה שנמצאת פה.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי וחברותי חברי הכנסת, ההצעה שאנחנו מבקשים להביא – אין פה אופוזיציה, קואליציה, זו הצעה שחוצה מפלגות, מחנות – ההצעה שלי ושל השותפים שלי ליוזמה עלתה בעקבות מקרים חוזרים ונשנים שצפו ועלו על סדר-היום הציבורי ועסקו ביחסים מיניים ברמות שונות בין נערות לבין גברים המבוגרים מהן בשנים רבות.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק נועדה להתמודד עם המקרים האלה, שנפלו בין הכיסאות מבחינת ההסדרה בחוק העונשין, משום שהם לא נפלו אף לא לאחת מהקטגוריות הקבועות כיום בחוק של ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או השגחה, או תוך הבטחת שווא לנישואין.

עליזה לביא: לאור תופעות של מקרי ניצול מיני של קטינים ושל קטינות המהווים נורמות התנהגות פסולות, עולה הצורך להגביר את מערך ההגנה עליהם ולמנוע ניצול ציני של גילם הצעיר ופגיעותם היחסית למטרות מין.

עליזה לביא: התיקון שאנחנו מציעים מבקש להרחיב את ההגנה על הקטינים ולמנוע ניצול מיני במקרים של פערי כוחות וגילים אל מול הנאשם.

עליזה לביא: הצעת החוק מבקשת ליצור הגנה חדשה עבור קטינות וקטינים מגיל 16–17, כאשר מתבצעת בעילה אסורה בהסכמה, או מעשה סדום, ככל שאלה מתבצעים על-ידי מי שפער הגילים בינו לבין הקטין או הקטינה גדול מ-15 שנים.

עליזה לביא: בנוסף, הצעת החוק מרחיבה את טווח הגילים שעליו חל האיסור לקיים בעילה אסורה בהסכמה, או מעשה סדום, תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה, כך שהאיסור לא יחול רק על גילאי 14–16, אלא על גילאי 14–17.

עליזה לביא: אני מבקשת להדגיש, אדוני, שהחוק מאפשר הגנה לנאשם בין גילאי 14–16; זו הגנה לנאשם שהבדל הגילים בינו לבין הקטין או הקטינה לא יעלה על שלוש שנים אך הקטין הסכים למעשה, אם המעשה נעשה במהלך יחסי רעות רגילים וללא ניצול מעמדו של הנאשם.

עליזה לביא: בין גילאי 16–17 ההגנה היא דומה במהותה כשמדובר על פער גילים של עד 15 שנים.

עליזה לביא: ההצעה הזאת נוסחה בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית וארגון "נעמת", וקודמה בהסכמה עם משרד המשפטים ועם המשרד לביטחון פנים.

עליזה לביא: אני מבקשת מאוד להודות לכולם על שיתוף הפעולה ולבקש את ההסכמה בעת ההצבעה.

עליזה לביא: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: בשם הממשלה ישיב השר שמיר.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

יאיר שמיר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים, אני משיב בשם שרת המשפטים.

יאיר שמיר: הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד), התשע"ד–2013, של חברת הכנסת עליזה לביא ואחרים, מבקשת לקבוע חזקה חלוטה כי בעילה או ביצוע מעשה סדום במי שמלאו לו 16 שנים וטרם מלאו לו 18 שנים, תוך ניצול מעמדו של הנאשם וכאשר הפרש הגילים בינו ובין הקטין עולה על עשר שנים, הם בעילה או מעשה סדום תוך ניצול יחסי תלות, לפי העניין.

יאיר שמיר: הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד), התשע"ד–2013, של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ואחרים, מבקשת לקבוע כי בעילה או ביצוע מעשה סדום במי שמלאו לו 16 שנים וטרם מלאו לו 18 שנים תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד, הם בעילה אסורה בהסכמה, או מעשה סדום, לפי העניין.

יאיר שמיר: שתי הצעות החוק מעוררות קושי משום שהמונחים "ניצול מעמד" ו"ניצול מעמד ציבורי מיוחד" הם סובייקטיביים ועמומים ולכן אינם מאפשרים הכוונת התנהגות ואינם עולים בקנה אחד עם עקרון החוקיות.

יאיר שמיר: הממשלה תומכת בהצעות החוק רק בכפוף לשינויים הבאים: לגבי קטין שמלאו לו 14 שנים אך טרם מלאו לו 17 שנים – בשונה מ-16 שנים כקבוע בחוק היום – די בעצם מעשה הבעילה או מעשה הסדום כדי שהמעשה יהווה עבירה פלילית שעונשה חמש שנות מאסר.

יאיר שמיר: כמו כן, לגבי מי שמלאו לו 16 שנים וטרם מלאו לו 17 שנים תחול הגנה לגבי פער גילים של 15 שנים ולא שלוש שנים כפי שקבוע בחוק כיום, וזאת בהתקיים שאר התנאים הקבועים בחוק: המעשה נעשה במסגרת יחסי רעות רגילים וללא ניצול מעמדו של הנאשם.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני השר.

אורי מקלב: נראה שההסכמה בתמיכת הממשלה מביאה את חבר הכנסת אחמד טיבי להתנגד גם להצעת חוק זו.

אורי מקלב: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה נמצא באולם?

אורי מקלב: מכיוון שחבר הכנסת אחמד טיבי לא נמצא באולם – חבר הכנסת אחמד טיבי, סליחה, אני לא ראיתי אותך.

אורי מקלב: בבקשה, הבמה לרשותך.

אחמד טיבי: אני מתנגד סדרתי, לא הבנת את זה?

אחמד טיבי: אני תכף אסביר לך למה אני מתנגד.

אחמד טיבי: הצעת חוק העונשין – מי השר שעונה?

אורי מקלב: ענה השר שמיר.

אחמד טיבי: שר החקלאות ענה.

אחמד טיבי: שר החקלאות הוא חלק מהממשלה?

אחמד טיבי: הממשלה הזאת היא ממשלה רעה, ולכן אני מתנגד.

אחמד טיבי: איך אני יכול להסכים לדבר שממשלה רעה, כושלת, בכל תחום, יכולה לעשות?

אחמד טיבי: אבל ההצעה היא הצעה חשובה, מאוד חשובה.

אחמד טיבי: את עשית עבודה מצוינת.

אחמד טיבי: זאת את?

עליזה לביא: כן.

אחמד טיבי: כל הזמן בוועדה למעמד האישה את עשית עבודה מצוינת, חברת הכנסת עליזה לביא, דנת בנושאים חשובים, ואני רוצה לברך אותך על העבודה שלך בוועדה לקידום מעמד האישה.

עליזה לביא: תודה.

אורי מקלב: אבל?

אחמד טיבי: אבל האמת היא – – –

קריאה: – – –

אחמד טיבי: – – – האמת היא, ואני אגיד משהו שאני בטוח – – –

נסים זאב: אתה גם מנצל את המעמד שלך פה בכנסת.

נסים זאב: זו גם בעילה אסורה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב – – –

אורי מקלב: זו אמירה אסורה בטוח.

אחמד טיבי: אני הולך להגיד משהו, שאני לא בטוח שהוא חל לגביך, אבל זה בטח יתפוס ב"כנסת ברשת".

אורי מקלב: אולי בהצעת חוק.

אחמד טיבי: ירון אברהם בטח ישמח.

אחמד טיבי: תקשיב טוב, אדוני היושב-ראש, אני מסתכל על פני חברי כאן בכנסת, רובם ככולם כמעט לא רצו בחירות מוקדמות.

אחמד טיבי: אני מביט עליכם, רבותי, ולמרות חילוקי הדעות, אתם תיאלצו כנראה, חלק מכם, לבקר במקום הזה כמבקרים בלבד.

אריה מכלוף דרעי: למה?

אחמד טיבי: וזה חבל.

אחמד טיבי: לפחות שליש.

אריה מכלוף דרעי: למה אתה עושה את זה?

אריה מכלוף דרעי: למה?

אחמד טיבי: לפחות שליש.

אחמד טיבי: אריה, אתה יודע שאני צודק.

אחמד טיבי: לפחות שליש.

אורי מקלב: הוא לא התכוון לש"ס.

אחמד טיבי: לא, לא התכוונתי אליך, אפילו לא לנסים זאב.

אורי מקלב: הוא לא התכוון.

קריאה: תוריד את החיוך.

אחמד טיבי: הוא אומר לי "תוריד את החיוך כשאתה מדבר", כן.

אורי מקלב: הוא הסתכל שמאלה.

אחמד טיבי: בעיקר שמאלה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דרעי, אני בעיקר מסתכל שמאלה.

אריה מכלוף דרעי: אבל תגיד את זה מתוך כאב.

אחמד טיבי: כאב הוא לא תכונה נרכשת, אוקיי?

אחמד טיבי: זה אמור להיות ספונטני, לא רצוני, ולא הרגשתי כאב בחלק מהמשפט שאמרתי, אבל לפחות חלק מאלה שאני לא רואה פה היו חברי כנסת טובים, אדוני היושב-ראש, וחבל לי עליהם, אבל זה קורה תמיד בדינמיקה של בחירות מוקדמות.

אחמד טיבי: רוב הבית לא רוצה בחירות מוקדמות, ואז כולם מתחילים בתהליך של בחירות מוקדמות, ורצים, מי יבקש בחירות מוקדמות יותר מהמוקדמות – 10 במרס, 17 במרס.

אחמד טיבי: וכך, היום, אצל היושב-ראש, סיכמו רוב הסיעות על 17 במרס כתאריך בחירות.

אחמד טיבי: ואכן, צר לי שחלק מכם לא נוכל לראות כאן בכנסת.

אחמד טיבי: אבל אלה שלא רצו לראות כאן חברי כנסת ערבים, הנה לכם הבטחה: אתם תראו יותר חברי כנסת ערבים מאשר בכנסת הזאת.

אחמד טיבי: וזאת הבטחה.

אחמד טיבי: תודה רבה לך.

אורי מקלב: אתה גם לא בטוח שאלה שלא רצו לראות יישארו פה כדי לראות שהם נמצאים.

אורי מקלב: זה יכול להיות.

אחמד טיבי: אני לא בטוח שאלה שלא רצו אותנו יהיו פה כדי לראות אותנו כאן.

אחמד טיבי: תמיד אפשר להסתכל בערוץ הכנסת.

אורי מקלב: זה יכול להיות מאוד מעניין, החלק הזה.

אורי מקלב: אבסורד.

אחמד טיבי: מאוד מעניין, אבל תמיד אפשר להסתכל בערוץ הכנסת ולראות.

אחמד טיבי: איך אמר פעם איינשטיין?

אחמד טיבי: הוא קרוב משפחה שלך?

אורי מקלב: – – – ביהדות התורה.

אחמד טיבי: איינשטיין אמר ששני דברים הם אין-סופיים: היקום והטיפשות; לגבי הראשון אני בטוח, לגבי השני – תראה את הכנסת הזאת.

אורי מקלב: יופי.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: בכל אופן הצלחת לרומם קצת את האווירה פה ואת מצב-הרוח.

אורי מקלב: אנחנו מודים לך על כך.

אורי מקלב: אל תשכח רק להתנגד להצעת החוק.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד), התשע"ד–2013, בקריאה טרומית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד), התשע"ד–2013, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 34, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אורי מקלב: אם כך, אני קובע שהתיקון של חוק העונשין של חברת הכנסת עליזה לביא אושר, והוא יועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2734/19; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק דומה, של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, שהיא גם כן הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד), התשע"ד–2014.

אורי מקלב: הנמקה מהמקום.

אורי מקלב: בבקשה, גברתי, את יכולה לגשת.

אורי מקלב: רק לפתוח את המיקרופון.

אורי מקלב: יש לך דקה, אני מזכיר.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, עצם הצעת החוק הזו – תיקון לחוק העונשין שלא נתן את דעתו בכל מה שקשור במעמד רם, כגון אנשים שנמצאים בתקשורת היומיומית שלנו ונערות צעירות שמעריצות זמרים, דוגמנים ועוד ועוד.

פנינה תמנו: הרי ברור מאליו שהיינו צריכים לתת את דעתנו שמעמד רם כזה יכול להוביל לשימוש שאינו נכון, וכמובן, שימוש שמוביל לניצול של נערות בנות 16 ו-17.

פנינה תמנו: ההגנה הזאת נחוצה; כולנו נחשפנו לפרשות כאלה ואחרות.

פנינה תמנו: אני שמחה שבשנתיים האחרונות הצלחנו להניח על שולחן הכנסת לא מעט חוקים שבאים להגן על ילדי ישראל.

פנינה תמנו: לכן אני מבקשת מחברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק הזאת, שהיא חשובה, כמובן מתוך דאגה לביטחונם, בטיחותם ושלומם של ילדי ישראל.

פנינה תמנו: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

אורי מקלב: אני מבין שהשר ענה על הצעת החוק הקודמת, שהיא דומה – לשתיהן.

אורי מקלב: אז אם ככה – – –

נסים זאב: אני מבקש להתנגד לחוק הזה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: מה שמאפשר לך התקנון אני לא יכול למנוע ממך.

אורי מקלב: אבל אל תשכח, יש לך שלוש דקות, ואחרי זה אתה צריך להתנגד.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, מישהו יכול להסביר לי מה ההבדל בין בעילה אסורה בהסכמה, תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד, לבין – – –

מיכל רוזין: אני אסביר לך.

מיכל רוזין: שיעור פרטי אני ואתה, אני אסביר לך.

נסים זאב: רגע, אל תסבירי לי.

נסים זאב: – – – לבין החוק שאני הבאתי לגבי העלאת גיל הנישואים?

נסים זאב: שם אנחנו באנו ואמרנו, והבאתי הצעת חוק – – –

מיכל רוזין: – – –

נסים זאב: תסלחי לי, גם שם היה נושא שבהסכמה.

מיכל רוזין: – – –

נסים זאב: את מוכנה לשמוע?

נסים זאב: את כל הזמן מפריעה.

מיכל רוזין: אני מדברת עם הבוס.

נסים זאב: את במרצ אז יש לך הרבה מרץ, אבל עכשיו תני לי לדבר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, בזמנה הביאו את הצעת החוק לגבי העלאת גיל הנישואים מ-17 ל-18.

מיכל רוזין: העלינו.

נסים זאב: רגע, העליתם.

נסים זאב: ובאתי ושאלתי מה ההבדל בנישואים – כשזה על-פי ההלכה.

נסים זאב: אתם לא מסכימים שנערה בת 17 תינשא כדת משה וישראל, אבל נערה בת 16 יכולה להיות באיזה כפר שהוא, ומכיוון שזה בהסכמה שלה, נגד רצון ההורים, המשטרה לא מתערבת.

נסים זאב: היא מספיק בוגרת, יש לה מספיק חשיבה, יש לה מספיק הבנה.

נסים זאב: הכול בסדר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אם החוק הזה, שאנחנו תומכים בו – ותמכתי בהצעת החוק הקודמת – אם אנחנו תומכים בהצעת החוק הזאת, אז למה הצעת החוק שלי נפסלה?

נסים זאב: מדוע שרת המשפטים יצאה, איך אומרים, בשצף-קצף נגד הצעת החוק?

נסים זאב: עכשיו אני מבין למה ראש הממשלה פיטר אותה אתמול.

נסים זאב: עכשיו אני מבין.

נסים זאב: כי אין לפעמים שיקול דעת והיגיון בחשיבה שלה מתי צריכים לתמוך ומתי צריך להתנגד.

נסים זאב: אז אם אתם באים ואומרים שחייבים להעלות את גיל הנישואים, וזה מחייב מפני שהנערה הזאת צריכה להיות יותר בוגרת, אז אנא מכם, גם את גיל ההסכמה צריך להעלות מ-16 ל-18.

נסים זאב: ואם אתם מביאים את הצעת החוק הזו, שאני תומך בה, אז למה הצעת החוק שאני הבאתי, הפלתם אותה ואתם מפקירים את בנות ישראל?

נסים זאב: אני מודיע לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו מכירים מאות ואלפים של בנות ישראל בגילים האלה שההורים מתנגדים, מבקשים ומתחננים על בנותיהם, וההורים לא יכולים לעשות דבר וחצי דבר, אין לאל ידם לעשות ולפעול בעניין הזה.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, מה לעשות, הכנסת הזאת הולכת וחולפת מן העולם, לצערי הרב.

אורי מקלב: תודה.

נסים זאב: אם נגיד עליה קדיש או אשכבה אני לא יודע, אבל אני מקווה שבעזרת השם החוק שהצעתי ייפול על אוזניים קשובות.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אנחנו נעבור, חברים, להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, בקריאה טרומית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אורי מקלב: 28 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אורי מקלב: להוסיף את חבר הכנסת מרגי, את חבר הכנסת אמנון כהן, את חברת הכנסת שקד ואת חבר הכנסת הופמן גם כן לרשימה.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו קובעים שהצעת החוק הזאת אושרה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2749/19; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: הצעת חוק אבחון פסיכו-דידקטי לילדים נזקקים, התשע"ד–2014 – הנמקה מהמקום של חבר הכנסת אריה דרעי.

אורי מקלב: הנמקה מהמקום.

אריה מכלוף דרעי: לא, לא, אני – – –

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, אני לא רואה את שר הרווחה.

אורי מקלב: אולי הוא מושך את מכתב הפיטורים.

אורי מקלב: אולי הוא הלך למשוך את זה.

אריה מכלוף דרעי: מישהו אחר עונה במקומו?

אורי מקלב: אדוני, חבר הכנסת אריה דרעי, אחרי שתמכת בו והצעת לו להישאר, אולי הוא הלך – – –

אריה מכלוף דרעי: חבל, היה לי משהו אישי לומר לשר הרווחה – –

אורי מקלב: הוא עוד יגיע.

אריה מכלוף דרעי: – – שאני מברך אותו, ובירכתי אותו, על זה שהוא הקים את הוועדה והציף סוף-סוף – פעם אחת – את הנושא של העוני, בלי בושה.

אריה מכלוף דרעי: עד היום אנשים התביישו לדבר על הנושא, מכיוון שלא רצו להתמודד אתו.

אריה מכלוף דרעי: ולכן אני בירכתי, ואני מברך אותו היום, דווקא בעת סיום תפקידו, על הוועדה שהוא הקים ועל המסקנות שהגישו.

אריה מכלוף דרעי: צר לי שהוא לא שמע לעצתי לפני חודשיים-שלושה.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי לו שהעולם עגול; יום אחד אתה שר, ולמחרת אתה תחפש את עצמך איפה אתה נמצא, וחבל, אי-אפשר לסמוך על הפקידים שיממשו את הדוח הזה.

אריה מכלוף דרעי: הצעתי לו, ועשינו את העבודה, לקחנו את כל דוח ועדת אלאלוף והגשנו אותו בחוקים.

אריה מכלוף דרעי: והוא הסכים לכל החוקים, רק שהוא אמר: אין צורך בחוקים, אני מיישם את זה לבד.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי לו: מאיר ידידי, נער הייתי וגם זקנתי, ואנחנו יודעים איך הפוליטיקה הזאת מתנהלת – חראם.

אריה מכלוף דרעי: לא ידעתי שהנבואה שלי תתממש כל כך מהר, חשבתי שייקח לכם עוד קצת זמן, אבל חבל שלא עשינו את זה.

אריה מכלוף דרעי: ולצערי הרב, אני מאוד מפחד – כל הרצון של מאיר היה ליישם את ההמלצות הללו, והן ילכו לאיבוד ואף אחד לא יישם אותן.

אריה מכלוף דרעי: לכן, אני שמח שסוף-סוף – – –

אורי מקלב: אולי אתה תזכה ליישם אותן.

אריה מכלוף דרעי: בסדר.

אריה מכלוף דרעי: אני שמח שלכל הפחות נושא אחד, שהוא אומנם קטן אבל הוא חשוב מאוד – הצעת החוק שהגשתי, שגם היא חלק מההמלצות של דוח אלאלוף, של אבחון מוקדם לילדים נזקקים.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו יודעים של-10%–15% מאוכלוסיית הילדים בארץ יש הפרעות קשב.

אריה מכלוף דרעי: לצערי הרב, בגלל חוסר תקציב של כמה אלפי שקלים, הילדים הללו ממש נאבדים במערכת החינוך, ויוצאים, ונושרים, ואחר כך הם הופכים לנוער בסיכון, ואחר כך יש קושי גדול מאוד לטפל בהם.

אריה מכלוף דרעי: אני שמח שהממשלה החליטה לתמוך בזה.

אריה מכלוף דרעי: אני רק מבקש, אדוני היושב-ראש, אני מבקש מהממשלה: הכנסת מפזרת את עצמה השבוע, אני מאוד אשמח – מה זה?

אריה מכלוף דרעי: באמת, מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: – – –

אריה מכלוף דרעי: חברת הכנסת אורלי לוי, תודה רבה על ההערה.

אריה מכלוף דרעי: אני הייתי מאוד רוצה שאם כבר הממשלה – אולי זה גם יהיה סיום נכון – תתקן קצת את העוול ואת הנזק, ושהחוק הזה יעבור בשבוע הבא, שהוועדה שאליה הוא יורד, ועדת החינוך – הוא לא נמצא כאן, יושב-ראש הוועדה – יעשה מאמץ, כיוון שהחוק הוא פשוט, הוא ברור.

אורלי לוי אבקסיס: בזכויות הילד.

אריה מכלוף דרעי: איפה?

אורי מקלב: זכויות הילד.

אורי מקלב: היא מציעה לזכויות הילד.

אריה מכלוף דרעי: אוה, אני בעד מאוד, אבל הממשלה ביקשה שזה ירד לוועדת חינוך.

אריה מכלוף דרעי: אני מאוד אשמח.

אורי מקלב: אבל אני רק מציע שזה יהיה – – –

אריה מכלוף דרעי: כדי שבשבוע הבא נביא את זה לקריאה שנייה ושלישית, ונגמור עם זה.

אורי מקלב: אני מציע שתהיה דעה אחת בעניין הזה, אחרת זה צריך ועדת כנסת, ואז – – –

אריה מכלוף דרעי: אבל השאלה אם הוא מסכים.

אריה מכלוף דרעי: איפה יושב-ראש הקואליציה?

אריה מכלוף דרעי: אם הוא מסכים – איפה הוא, נמצא כאן?

אורי מקלב: אם תהיה רק דעה אחת, אם כולנו – – –

אורלי לוי אבקסיס: – – –

אריה מכלוף דרעי: אולי הממשלה תסכים?

אריה מכלוף דרעי: אבי, אם תסכימו שזה ירד לוועדה לזכויות הילד, כדי שבשבוע הבא נגמור עם זה באמת – – –

אורי מקלב: אנחנו נעשה את זה בהתניה.

אורי מקלב: אם כולם יסכימו אז – – –

קריאות: – – –

אריה מכלוף דרעי: אם ככה, בעזרת השם – יופי, נגמור את הכנסת הזו לכל הפחות עם חוק טוב אחד בעניין הזה של זכויות הילד.

אריה מכלוף דרעי: תודה רבה.

אורי מקלב: זה לא רק זכויות הילד, זה גם זכויות למציע.

אורי מקלב: אדוני השר, השר שמיר, אתה עונה גם על הצעת החוק הזאת?

אורי מקלב: אה, אבי, סליחה.

אורי מקלב: בבקשה, סגן השר, חבר הכנסת אבי וורצמן, בשם שר החינוך.

אורי מקלב: אתה תסכים, אדוני, שזה יעבור לוועדה לזכויות הילד?

אברהם וורצמן: אני מסכים.

אברהם וורצמן: אין בעיה.

אורי מקלב: בסדר, אז יש כאן הסכמה.

אורי מקלב: אנחנו נציע רק זכויות הילד.

אברהם וורצמן: אדוני היושב-ראש, שלום, גברתי מזכירת הכנסת, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את חבר הכנסת אריה דרעי על הצעת החוק החשובה הזאת.

אברהם וורצמן: הצעת החוק לאבחון פסיכו-דידקטי לילדים נזקקים נדונה בישיבת ועדת שרים לענייני חקיקה בתאריך 30 בנובמבר 2014, ואושרה בכפוף להסכמתם של משרדי הרווחה, הכלכלה, החינוך, האוצר והמשפטים.

אברהם וורצמן: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי הוריו של ילד נזקק יוכלו להגיש בקשה למשרד החינוך לצורך קבלת מלגה בסכום של 2,500 שקלים להשתתפות במימון אבחון פסיכו-דידקטי.

אברהם וורצמן: מדובר בהצעת חוק חשובה העולה בקנה אחד עם מהלך רחב שמשרד יצא אליו החינוך לאחרונה.

אברהם וורצמן: לפני כשבועיים פרסם משרד החינוך מסמך התאמות חדש לילדים עם לקויות למידה בחינוך הרגיל, וזאת במסגרת התוכנית הלאומית ללמידה משמעותית.

אברהם וורצמן: מדובר במסמך הנחיות לצוותי החינוך, העוסק בהפחתת הצורך באבחונים לסוגיהם, הגברת האוטונומיה של הצוותים החינוכיים ומתן כלים להעצמת התלמיד; אני לא אקרא פה את כל הפרטים.

אברהם וורצמן: לאור האמור, ומפני שהצעת החוק עולה בקנה אחד עם המהלכים, הממשלה תצטרף להצעת החוק.

אברהם וורצמן: אנחנו ממליצים לתמוך בהצעת החוק.

אברהם וורצמן: זאת אכן הצעה ראויה וחשובה, כדי לדאוג לילדים ולחסוך למשפחות הללו את ההוצאות של האבחונים הפסיכו-דידקטיים.

אברהם וורצמן: אני רוצה לומר עוד משפט לחבר הכנסת אריה דרעי – אריה, אני מדבר אתך, אז שנייה.

אברהם וורצמן: קודם כול, אין בעיה שזה יעבור לוועדה לזכויות הילד, בשמחה, אצל אורלי; אין שום בעיה מבחינת הממשלה.

אברהם וורצמן: אני רוצה לומר לך שזאת הצעה חברתית חשובה, ואני ראיתי שבימים האחרונים גם דיברת על 30 שקלים כשכר מינימום, כאחת מהדרישות והדברים.

אברהם וורצמן: אז אני כבר שמח לומר לך שעוד לא אמרת, וכבר נפתלי בנט מיישם את זה.

אברהם וורצמן: אתה יודע שהייתה פגישה עם ראשי המעסיקים במשק ויושב-ראש ההסתדרות והוחלט להעלות את שכר המינימום ל-5,000 שקלים בהדרגה.

אברהם וורצמן: ברוך השם, ההצעות הללו, ברוך השם, מיושמות על-ידי הבית היהודי.

אורי מקלב: אתה יודע, אסור לעשות תעמולת בחירות מעל במת הכנסת.

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק אבחון פסיכו-דידקטי לילדים נזקקים, התשע"ד–2014, של חבר הכנסת אריה דרעי, בתמיכת הממשלה.

אורי מקלב: מי בעד? מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק אבחון פסיכו-דידקטי לילדים נזקקים, התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדה לזכויות הילד נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 40, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך הצעת חוק אבחון פסיכו-דידקטי לילדים נזקקים אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדה לזכויות הילד להכנה לקריאה ראשונה.

אורי מקלב: תודה רבה לכולם.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2784/19; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: נעבור להצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – נבחר ציבור שהורשע בעבירה שיש עמה קלון).

אורי מקלב: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה ויש תמיכת ממשלה.

אורי מקלב: בכל אופן, יש למציע משה מזרחי עשר דקות על חשבון המכסה.

קריאה: – – –

אורי מקלב: אני אמרתי, הוא ביקש מהמכסה שיש לכם.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת משה מזרחי.

אורי מקלב: אתה מוזמן, ואם אתה מוכן, אז גם לעלות.

אורי מקלב: השר שמיר יענה בשם שרת המשפטים בהצעת החוק הזו?

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

משה מזרחי: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי, זה אומנם קצת וירטואלי לדבר על הצעות חוק טרומיות בשעה שהקשב פה הולך למשהו אחר לחלוטין, אבל זו הצעת חוק מאוד חשובה, ואני רוצה להקדים להצגתה כמה דברים.

משה מזרחי: 1.

משה מזרחי: התפרסם מדד השקיפות הבין-לאומי שמודד את מצב השחיתות במדינות העולם.

משה מזרחי: אנחנו נמצאים במקום 37 – השתפרנו לרעה במקום אחד ביחס לשנה שעברה.

משה מזרחי: ביחס למדינות ה-OECD, אנחנו נמצאים במקום 24 מתוך 34 מדינות.

משה מזרחי: אבל יש סיבה לאופטימיות, כי בקרב מדינות המזרח התיכון וצפון-אפריקה אנחנו דווקא במקום השלישי, אחרי איחוד האמירויות ואחרי קטאר.

משה מזרחי: יש במה להתנחם.

משה מזרחי: ועוד מילה, בייחוד בימים האלה, שבהם באמת הציבור שלנו הולך לאיבוד ולא מבין מה קורה ועל מה ולמה אנחנו הולכים לבחירות, ותוהה על הסיבות האמיתיות שבגללן אנחנו הולכים לבחירות, ונותן לכנסת הזו במדד האמון שלה את הציון המחפיר של 78%, ותופס אותה כאחת מהסוכנויות היותר-מושחתות במדינת ישראל.

משה מזרחי: חמור מזה – הציון היותר-חריף – בתחתית, מתחת לכנסת, עומדות המפלגות, נדמה לי בממוצע של 80%, ככאלה שנתפסות כמושחתות בעיני הציבור.

משה מזרחי: איך, אלוהים אדירים, מחזירים את האמון במשכן הזה ובתרבות השלטונית שלנו, שנתפסת בצורה כל כך מחפירה על-ידי הציבור שלנו, וממקמת אותנו במקום כל כך נורא מנקודת המבט העולמית בכל מה שקשור למאבק בשחיתות?

משה מזרחי: הצעת החוק הזאת קודם כול באה להחזיר במעט לא רק את מדד ההרתעה למי שסרחו בתפקידם הציבורי, אלא גם את האמון בכנסת, ולכן החשיבות העצומה שבה.

משה מזרחי: לכל חלקי הבית אין שום סיבה שבעולם להתנגד להצעת חוק כזאת, שהופכת את מעמדו של נבחר הציבור לאחר מזה של האזרח הרגיל.

משה מזרחי: היא אומרת בפשטות שנבחר ציבור שבתפקידו כשר או כחבר הכנסת ימעל בתפקידו, אם נשפט ונגזר עליו קלון ונכנס לכלא, "הדלת המסתובבת" מהכלא למקום הזה תהיה הרבה יותר קשה ממה שהייתה קודם וממה שהייתה נוהגת לגבי האזרח הרגיל.

משה מזרחי: הצעת החוק הזאת מתייחסת ומתקנת גם מצב אנומלי שהיה קיים קודם, שבו המגבלות שהיו חלות על חברי הכנסת ושרים לא תפסו לגבי ראש הממשלה וסגני השרים.

משה מזרחי: הצעת החוק הזאת חובקת גם חברי כנסת ומחמירה לגביהם, כך שאם כשלו בזמן מילוי תפקידם, תקופת ההרחקה שלהם מהפעילות הציבורית תהיה 14 שנה – אף שבמקור ביקשנו לצמיתות.

משה מזרחי: הצעת החוק לא מדברת על כך שהיא תהיה רטרואקטיבית, אלא מי שתקופת ההתיישנות שלו נסתיימה עוד טרם ייכנס החוק לתוקפו, החוק לא יתפוס לגביו, אלא הוא צופה פני עתיד.

משה מזרחי: אני מבקש מכל חלקי הבית, גם בטרומית וגם לעתיד לבוא, להצביע על הצעת החוק הראויה הזאת, באמת בלי לעשות חישובים קטנים וקטנוניים.

משה מזרחי: אני לא רואה שום סיבה שבעולם שמישהו שיושב כאן, באולם הזה, יתנגד להצעת החוק הזאת, שאמורה להשיב מעט את האמון של הציבור במשכן הזה.

משה מזרחי: אני קורא גם למי שנדמה לו שזה אולי יכול להתייחס אליו לעשות מעשה גדול ציבורי, ערכי, לעשות תיקון ולהרים את ידו בעד הצעת החוק הזאת גם בקריאה הטרומית עכשיו, ולהקרין לציבור שאנחנו כולנו שותפים לקריאה הזאת, שמי שמועל בתפקיד שלו – הדרך שלו חזרה תהיה קשה ומורכבת ומסובכת.

משה מזרחי: אני רוצה להעיר עוד משהו: הצעת החוק הזאת עברה בשלוש קריאות כאן, ומתוך תקלה שאיש לא השגיח בה, שכחנו בדרך שהיא הייתה צריכה לעבור ברוב הנכון.

משה מזרחי: אני מאוד מקווה שאנחנו נספיק עוד טרם התפזרותה של הכנסת הזאת להביא לפחות לקריאה ראשונה את הצעת החוק הזאת, כדי שיהיו לה ממשיכים – כן, אדון זאב, אולי יקרו נסים, ואולי יהיו לה ממשיכים בכנסת הבאה מקריאתה הראשונה.

משה מזרחי: היא זקוקה, מכיוון שמדובר בחוק-יסוד: הממשלה, ל-61 חברי כנסת שיצביעו בעד.

משה מזרחי: אני רוצה רק להגיד מילה, כי לקראת הפינאלה באמת הציבור צופה בנו היום – חוק התפזרותנו עומד לעלות כאן:

משה מזרחי: תראו לציבור שמבחינה ערכית, לפני שאנחנו יוצאים לדרך אחרת ומתפזרים מפה, כל הבית הזה ירים את ידו בעד הצעת החוק הראויה הזאת, ותפגינו איזה סוג של מסר – איש לא מבין למה אנחנו הולכים אליהן, אבל הן רצויות מאין כמותן – שמשהו, איזה סימן חיובי בתחום הזה של המאבק בשחיתות עומד להתחולל בכנסת הבאה.

משה מזרחי: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת משה מזרחי.

אורי מקלב: השר שמיר יסביר, ינמק את תמיכת הממשלה בחוק הזה, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

יאיר שמיר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים.

יאיר שמיר: אני מתכבד להשיב בשם שרת המשפטים.

יאיר שמיר: ועדת השרים לענייני חקיקה התייחסה לתיקונים המוצעים בחוק-יסוד: הממשלה בלבד.

יאיר שמיר: תיקונים אלה נדונו במושב הקיץ האחרון, אך ההצעה לא התקבלה במליאת הכנסת ברוב של 61 חברי כנסת כדרוש, לפי סעיף 44 לחוק-יסוד: הממשלה.

יאיר שמיר: לפיכך הובאה ההצעה מחדש.

יאיר שמיר: הממשלה תמכה בתיקונים האלה בגלגולם הקודם ובהמשך, ולכן היא תומכת בהם גם עתה.

יאיר שמיר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יאיר שמיר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – נבחר ציבור שהורשע בעבירה שיש עמה קלון).

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה פטור מחובת ההנחה.

יולי יואל אדלשטיין: נציין לפרוטוקול – מאת חבר הכנסת משה מזרחי וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – נבחר ציבור שהורשע בעבירה שיש עמה קלון) לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 25 בעד, אין מתנגדים, יש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה – – –

קריאה: ועדת הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת, והוועדה תכריע.

איתן כבל: זהבה ביקשה להוסיף את שמה.

יולי יואל אדלשטיין: את התמיכה?

יולי יואל אדלשטיין: נציין לפרוטוקול את הכוונה הכנה של חברת הכנסת זהבה גלאון לתמוך בהצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: היא לא מימשה אותה, לכן זה רק יירשם בפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לדיון מוקדם, הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הלוואות ומימון), התשע"ה–2014, פ/2920/19, מאת חברי הכנסת זאב אלקין, משה גפני, איתן כבל, אילן גילאון, רוברט אילטוב, עפו אגבאריה, אחמד טיבי, אברהם מיכאלי, ג'מאל זחאלקה, איילת שקד, שאול מופז, עפר שלח ומאיר שטרית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מקבלים בברכה קבוצת סטודנטים מסדנת החקיקה של אוניברסיטת בר-אילן וקליניקת החקיקה במכללת ספיר שנמצאים בסיור בכנסת – בהדרכתו של היועץ המשפטי לכנסת עו"ד איל ינון.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שתראו מקרוב כמה דברים מעניינים, ודאי את סדרת החוקים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/3/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון על מנת להציג לנו את הצעת החוק שלה ושל קבוצת חברי הכנסת, הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: מי שישיב על כל ההצעות להתפזרות הכנסת הוא השר יובל שטייניץ, מטעם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כנסת חצי ריקה, אני חייבת לומר.

יולי יואל אדלשטיין: לא רוצים להתפזר.

זהבה גלאון: לא רוצים להתפזר, הא?

זהבה גלאון: פחות משנתיים אחרי שהוקמה הממשלה הגרועה הזאת, חברי חברי הכנסת, שמענו אתמול את ראש הממשלה פונה לציבור, וזה היה המסר שלו, שימו לב, למי שעקב אחריו: נכשלתי, הוא אמר, עכשיו תבחרו בי שוב.

זהבה גלאון: ביבי כנראה חושב שאם הוא יאשים אחרים בכישלון שלו, לא ישימו לב שהוא זה שנושא באחריות לביזיון שהיה כאן ב-20 החודשים האחרונים.

זהבה גלאון: ביזיון, ממשלת ביזיון, חברי חברי הכנסת.

זהבה גלאון: בערב האחרון של ממשלת ביבי השלישית הוא עושה בדיוק את מה שהוא עשה לאורך כל הקריירה הפוליטית שלו: בריחה מאחריות, פחדנות, התקרבנות ובכיינות.

זהבה גלאון: ועם זה ביבי הולך לציבור ומבקש אמון?

זהבה גלאון: מה הוא חושב, שאזרחי ישראל פראיירים?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני שומעת את הטענה הזאת:

זהבה גלאון: אנחנו עומדים בפני בחירות מיותרות; מה, עברו רק 20 חודשים; ונכון, זה עולה הרבה כסף.

זהבה גלאון: אני מבינה את הטענה הזו, אני לא יכולה להתעלם ממנה, כי מי הולך כל שנתיים לבחירות, חברי חברי הכנסת?

זהבה גלאון: אבל האמת היא שהבחירות שאנחנו הולכים אליהן הן לא רק מוצדקות, הן נחוצות מתמיד.

זהבה גלאון: ואנחנו עומדים כאן היום, חברי חברי הכנסת, כדי לומר שנמאס לנו.

זהבה גלאון: נמאס לנו מהממשלה הזו, שהביאה חוקי לאום; נמאס לנו מחברי כנסת ושרים הזויים שעולים להר-הבית; נמאס לנו משר החוץ והתוכניות שלו לטרנספר מכאן את הערבים; מכל מיני חוקי נאמנות ומשילות.

זהבה גלאון: נמאס לנו מסתימת הפיות, מהאלימות, מההסתה שהייתה כאן, מהגזענות המשתוללת; נמאס לנו מראש ממשלה שהוביל אותנו למלחמת דת, ונמאס לנו מבנייה בירושלים שנועדה לטרפד כל סיכוי להסדר.

זהבה גלאון: פשוט נמאס לנו מהממשלה הזו.

זהבה גלאון: ולכן מרצ מציעה היום את הצעת החוק לפיזור הכנסת.

זהבה גלאון: כשאני מסתכלת על ההתנהלות של ממשלת נתניהו כאן בחודשים האחרונים, אין לי דרך להגדיר אותה אלא כחבורה של תינוקות מגודלים.

זהבה גלאון: תינוקות מגודלים שהדבר היחיד שמנחה אותם זה כל מיני קרבות אגו, מי יקבל כותרות, כל מיני משחקי האשמות.

זהבה גלאון: איזו ממשלה זו?

זהבה גלאון: הגנון של הימין, חברי חברי הכנסת, שבר את כל השיאים.

זהבה גלאון: אבל בדיוק בגלל זה אנחנו צריכים להיפטר מהממשלה הזו.

זהבה גלאון: הכהונה שלה הייתה אומנם קצרה, קצרה מאוד, אבל אי-אפשר לפטור את השותפים שלה ולהסתפק באמירה שהם לא עשו כלום.

זהבה גלאון: זה ממש לא מדויק.

זהבה גלאון: שמעתי היום את – אני לא שומעת את עצמי, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת.

זהבה גלאון: שמעתי היום את אחד מחברי הכנסת מתראיין ואומר שהממשלה הזו לא עשתה כלום, ואני רוצה לומר שהנזק שממשלת נתניהו-בנט-לפיד הספיקה לעשות כאן ב-20 החודשים האחרונים, חברי חברי הכנסת, הוא הרי בלתי נתפס.

זהבה גלאון: תראו מה היה כאן:

זהבה גלאון: בריחה מחפירה מהתהליך המדיני שהביאה אותנו למלחמה מיותרת בעזה; אירועים אלימים ברחבי הארץ; בנייה בהתנחלויות; בידוד בין-לאומי חסר תקדים; מיטוט יחסי החוץ עם ארצות-הברית; שיאים בלתי נתפסים בשיעור העוני ופערים כלכליים; שני בני-הזוג עובדים והמשפחות שלהם מתחת לקו העוני; 35% מהילדים בישראל – האם זה נתפס?

זהבה גלאון: – חיים בעוני.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, גזענות הולכת וגואה; פגיעה קשה ומסוכנת בדמוקרטיה ובזכויות האזרח ובזכויות של אזרחי ישראל הערבים.

זהבה גלאון: ואולי, חברי חברי הכנסת, אפשר גם ללמוד משהו מהכהונה הקצרה של אחת הממשלות הגרועות בהיסטוריה: כדי לשנות ולהעיף את ראש הממשלה נתניהו, צריך להתחיל בדבר אחד – לפזר את הכנסת ולהחליף את ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אז גם אם הבחירות האלה חושפות פוליטיקה רקובה ומשחקי כוח עלובים, חברי חברי הכנסת, אנחנו רואים בהן הזדמנות עבור מפלגות המרכז-שמאל שמחויבות לסיום הכיבוש ומחויבות לפתרון שתי המדינות, מחויבות למאבק בגזענות, להגנה על הדמוקרטיה, לסגירת הפערים הכלכליים ולפתרונות ליוקר המחיה, ולראש ממשלה שהוא לא נתניהו.

זהבה גלאון: ואם מישהו לא הבין: רק לא ביבי, חברי חברי הכנסת.

זהבה גלאון: הממשלה הבאה היא רק לא ביבי.

זהבה גלאון: היא ממשלה של כוחות שרוצים כאן לשנות.

זהבה גלאון: כי הציבור הישראלי רוצה תהליך מדיני, והוא רוצה שיתוף פעולה יהודי–ערבי, והוא רוצה כלכלה הוגנת יותר, והוא מתנגד לחקיקה האנטי-דמוקרטית ולמינהלת זהות יהודית ולכפייה דתית.

זהבה גלאון: הציבור בישראל אומר: כן לדמוקרטיה, כן לשוויון, כן לשלום.

זהבה גלאון: אדוני ראש הממשלה, הציבור הישראלי יודע שנכשלת; הוא יודע שנכשלת, ביבי.

זהבה גלאון: הציבור הישראלי הוא ממש לא פראייר.

זהבה גלאון: ולציבור הישראלי מגיעה תקווה, חברי חברי הכנסת, וגם אם הדרך תהיה ארוכה וקשה, אנחנו לא פוזלים הצדה ולא מתפשרים על האמת שלנו, והשינוי קרוב והוא יבוא אם נמשיך להיאבק על הזכות שלנו לעצב את דמותה של מדינת ישראל.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, מנהיגות נמדדת באומץ וביכולת לייצר שינוי למען דור העתיד.

זהבה גלאון: ממשלה, ממשלת נתניהו, שהובילה אותנו ממבצע למבצע, היא ממשלה ללא מנהיגות, היא ממשלה שאין לה חזון, היא ממשלה שאין לה אופק.

זהבה גלאון: ואני מזמינה אתכם, חברי חברי הכנסת, להצביע אתנו, להעביר את נתניהו והממשלה הגרועה שלו לספרי ההיסטוריה, להקים כאן גוש חדש, קואליציה חלופית, גוש מרכז-שמאל שייתן לציבור תקווה.

זהבה גלאון: אנחנו לא רוצים יותר לראות את ההתכנסות של הכנסת הזו, איך קואליציה אוטומטית מצביעה בעד חוקים דרקוניים, חוקים גזעניים; איך קואליציה אוטומטית נתנה יד לחוקים שאני מקווה שלא יעברו וייקברו, חוקים שמכתימים את ספר החוקים הישראלי.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, מרצ הגישה את הצעת האי-אמון שלה – החוק לפיזור הכנסת.

זהבה גלאון: מבחינתי, היום זה יום דרמטי, חשוב, שבו אנחנו אומרים לממשלת נתניהו: די, מספיק, לכי הביתה, תתפזרי.

זהבה גלאון: נמאס לנו, הספיק לנו ממך.

זהבה גלאון: ואנחנו אומרים – חברי חברי הכנסת, שימו לב טוב, שימו לב טוב, תזכרו את המשפט הזה, אני חוזרת עליו שוב ואני אחזור עליו שוב: רק לא ביבי – הספיק לנו ממך.

זהבה גלאון: רק לא ביבי.

זהבה גלאון: ומי שלא הפנים, בפעם האחרונה: רק לא ביבי, חברי חברי הכנסת.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר יובל שטייניץ להשיב על הצעת – – –

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, אחד-אחד, הצעות שונות של סיעות שונות.

יצחק הרצוג: ואז מתי – – –

יולי יואל אדלשטיין: בתום כל תשובה של השר תתקיים הצבעה.

איתן כבל: אהבתו הגדולה.

יולי יואל אדלשטיין: תשמע, אני לא יכול לחסום שר בדישו.

יולי יואל אדלשטיין: זה מעבר ליכולות.

יובל שטייניץ: גבירותי ורבותי, חברי השרים, חברי הכנסת, שר האוצר לפיד – –

יאיר לפיד: עוד יום שלם.

יובל שטייניץ: – – אני רוצה לפתוח עם מישהי שאתה מכיר, שר האוצר לפיד.

יובל שטייניץ: בוא נראה אם הקול הזה מוכר לך, אני מצטט: "אני רוצה שנדבר על גברת כהן, אמרתי לבכירי האוצר לפני כמה ימים.

יובל שטייניץ: הם השתתקו, מופתעים.

יובל שטייניץ: היינו באמצע ישיבה רבת-משתתפים שעסקה כרגיל בניסיון לסגור את הגירעון".

ניצן הורוביץ: נכשלת, נכשלת, לך הביתה.

יובל שטייניץ: "הבעל שלה עובד בחברת היי-טק, במשרה לא בכירה, והם מרוויחים ביחד קצת יותר מ-20,000 שקל בחודש.

יובל שטייניץ: אנחנו יושבים פה, אמרתי, יום אחרי יום, ומדברים על איזון התקציב, אבל התפקיד שלנו הוא לא לאזן גיליונות "אקסל" אלא לעזור לגברת כהן.

יובל שטייניץ: " זה הפוסט על גברת ריקי כהן מחדרה, ואני רוצה לומר לך, שר האוצר לפיד, שר האוצר היוצא לפיד – – –

נחמן שי: כמה חיכית להגיד – – –

יובל שטייניץ: יושבת היום גברת ריקי כהן מחדרה ואומרת לעצמה: אלוהים, מה עשיתי?

יובל שטייניץ: איך הלכתי שולל אחרי הבלורית והתואר?

יובל שטייניץ: איך?

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: תכף אני – יש לי עוד מה לומר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, נא לשבת ולהקשיב לנימוקיו של השר.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן מחדרה לפני שנתיים התאהבה.

יובל שטייניץ: היה מישהו מאוד מוכר ונאה ממסכי הטלוויזיה, הוא קיבל את ברכת התקשורת, והגברת ריקי כהן התאהבה – התאהבה ביאיר לפיד וביש עתיד.

יובל שטייניץ: היום הלב של הגברת ריקי כהן מחדרה אולי שבור, אבל השכל עדיין עובד.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן מחדרה לא טיפשה; היא מבינה יפה מאוד – יפה מאוד מבינה הגברת ריקי כהן מחדרה – שאם הצלחת בפחות משנתיים להוביל את ישראל מהצמיחה הכי גבוהה במערב לצמיחה שלילית לנפש, היא, ריקי כהן מחדרה, ובעלה איש ההיי-טק – הם ישלמו את המחיר.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן מחדרה לא טיפשה.

יובל שטייניץ: היא מבינה שאם הצמיחה במשק היא פחות מחצי ממה שהייתה לפני שנתיים, שלוש שנים וארבע, והיא מבינה שאם הצמיחה לנפש, שהייתה הגבוהה ביותר במערב, הפכה לצמיחה שלילית, מישהו ישלם את המחיר.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן גם מבינה שאם עברנו ממגמה של העלאת דירוג אשראי להורדת דירוג אשראי, זה לא טוב.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן מחדרה תופסת היום את הראש, בתנועה כזאת, ואומרת: למה הלכתי שולל ולמה נתתי 19 מנדטים למפלגת אווירה, למפלגה שאין בה ניסיון לא בניהול הכלכלה הלאומית, לא בניהול הביטחון הלאומי?

יובל שטייניץ: מה עשיתי לעצמי ולנו?

באסל גטאס: מי עשה את המלחמה?

יובל שטייניץ: רבותי חברי הכנסת, האשליה התנפצה.

יובל שטייניץ: האשליה התנפצה.

יובל שטייניץ: הדבר הכי חשוב בכלכלה, הנתון הכי בסיסי בכלכלה, זה צמיחה כלכלית – –

באסל גטאס: זה השלום, למנוע מלחמה.

יובל שטייניץ: – – ורצוי ככל האפשר צמיחה שמבוססת על השקעות ועל יצוא.

יובל שטייניץ: מה ששר אוצר נבון מסתכל עליו כל חודש, כל רבעון, כל שנה, זה קודם כול הנתון הבסיסי שקובע את מצב המשק כולו: מה מצב הצמיחה, מה מצב ההשקעות בכלכלה הריאלית.

באסל גטאס: לא יהיו השקעות – – –

יובל שטייניץ: לפני שנתיים-שלוש מדינת ישראל הייתה בראש טבלת הצמיחה בכל העולם המערבי.

יובל שטייניץ: היא גם הייתה בראש טבלת הצמיחה בצמיחה לנפש בכל העולם המערבי.

יובל שטייניץ: היא הייתה המדינה היחידה מכל 50 מדינות העולם המערבי, מדינות אירופה וצפון אמריקה, היחידה שהעלו לה את דירוג האשראי.

אראל מרגלית: ואז מה קרה?

יובל שטייניץ: היום כל זה נעלם.

יובל שטייניץ: במקום העלאת דירוג אשראי קיבלנו הורדה; במקום הצמיחה הכי גבוהה לנפש במערב קיבלנו צמיחה שלילית לנפש; מהמקום הראשון בין כלכלות המערב מבחינת צמיחה וגידול בהשקעות הגענו כמעט למקום האחרון בצמיחה לנפש מכל מדינות המערב.

יובל שטייניץ: עכשיו, מר לפיד, אתה פנית כמובן לגברת ריקי כהן מחדרה, שמרוויחה יותר מ-20,000 שקלים.

יובל שטייניץ: אבל יש גם הגברת ריקי כהן מעפולה, שמשום מה אליה לא התייחסת, כי היא לא מהמצביעים שלך.

יובל שטייניץ: היא לא שייכת למעמד הביניים של ההיי-טק ושל אזור המרכז.

יובל שטייניץ: וגם הגברת ריקי כהן מעפולה מסתכלת על סדרי העדיפויות שלך – על כך שסדר העדיפויות של השקעות בפריפריה וצמצום פערים נעלם, על כך שדאגת קודם כול לחזקים – וגם בהם פגעת, כי הצמיחה משרתת את כולם.

יובל שטייניץ: והגברת ריקי כהן מעפולה מבינה יפה מאוד למה לא דאגת לה ולמה דאגת רק לגברת ריקי כהן מחדרה, ושתיהן – ריקי כהן גם מחדרה וגם מעפולה – –

עפו אגבאריה: מה עם הגברת – – –

יובל שטייניץ: – – מבינות יותר מתמיד שאסור לתת לידיים בלתי אחראיות ובלתי מנוסות לנהל את כלכלת ישראל, ושאסור לתת לידיים בלתי אחראיות ובלתי רציניות לנהל את ביטחון ישראל.

יובל שטייניץ: אני רוצה לפנות אלייך, הגברת ריקי כהן מחדרה: הלב שבור מאשליית לפיד ויש עתיד, אבל השכל בוודאי עובד עדיין.

יובל שטייניץ: אל תתפתי עוד הפעם למפלגות אווירה ולמפלגות נישה.

יובל שטייניץ: אל תתפתי עוד הפעם לכוכבים שבזכות החיוך או הבלורית והגימיקים התקשורתיים מנסים לתפוס את תשומת לבך.

יובל שטייניץ: הדבר הכי נכון והכי חשוב זה משילות, זה להצביע בעד מפלגה גדולה, זה לחזק את מפלגת השלטון – אם המרכז-ימינה, את מפלגת הליכוד בראשות נתניהו – והנה אני אגיד גם משהו לאופוזיציה – ואם המרכז-שמאלה.

יובל שטייניץ: אם את שייכת לשמאל, תצביעי בעבור מפלגת העבודה.

יובל שטייניץ: יש מקום לכך שיהיו שתי מפלגות גדולות בישראל, ונחזיר את המשילות, וכל מפלגות האווירה והבלורית, נדחק אותן הצדה.

יובל שטייניץ: הגברת ריקי כהן מחדרה מבינה עכשיו, כשהיא רואה את התוצאות הכלכליות, כשהיא רואה איך הידרדרנו מבחינה כלכלית מהמקום הראשון כמעט למקום האחרון, כשהיא מבינה את הנזק הנורא לכלכלת ישראל ולאזרחי ישראל, של הניהול הבלתי-אחראי של כלכלת המדינה; היא עכשיו מבינה מה קורה כשנותנים לבלורית לנהל את הכלכלה הלאומית.

יובל שטייניץ: זה מה שקורה, רבותי, כשנותנים לבלורית לנהל את הכלכלה הלאומית.

יובל שטייניץ: והגיע הזמן שאזרחי ישראל יבינו ששני התחומים המרכזיים של חיינו, של ניהול המדינה, תחום הביטחון הלאומי ותחום הכלכלה הלאומית, אי-אפשר להפקידם אלא בידי אלה שיש להם אחריות, רצינות וניסיון.

יובל שטייניץ: אי-אפשר להפקידם בידי הבלורית.

יובל שטייניץ: מילה אחרונה לשר האוצר לפיד – יש לי הצעה בשבילך, הצעה ידידותית, שתועיל גם לך וגם לנו: אתה לא בחור רע, אתה גם לא בחור טיפש.

יובל שטייניץ: הזלזול שלך בעקרונות הכלכלה ובפקידי האוצר נבע משחצנות, לא מטיפשות.

יובל שטייניץ: אתה היית פרזנטור מעולה בטלוויזיה.

יובל שטייניץ: גברת ריקי כהן מחדרה וגם עבדך הנאמן נהנו לראות אותך על המסך.

נחמן שי: מה עם ריקי כהן מעפולה?

יובל שטייניץ: גם בשם ריקי כהן מחדרה – – –

יולי יואל אדלשטיין: זה בתשובה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד שלוש תשובות.

יובל שטייניץ: בשם ריקי כהן מעפולה, בשמי ובשם רוב אזרחי ישראל – –

נחמן שי: – – – תעשה קיצור – – –

יובל שטייניץ: – – אני מציע לך, לפיד, תחזור לעסוק במה שאתה טוב בו.

יובל שטייניץ: קח לך את משבצת הפרזנטור, כמו שהתבטאה שלי יחימוביץ בטלוויזיה, ותשאיר את ענייני הכלכלה הלאומית והביטחון הלאומי לאנשים רציניים ואחראיים, שיטפלו בזה עם קצת פחות בלורית, אבל עם הרבה יותר רצינות ואחריות לטובת כל אזרחי מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אנחנו כמובן בעד המהלך לפיזור הכנסת.

יובל שטייניץ: מדינת ישראל חייבת משילות ואחריות, והקואליציה הנוכחית לא אפשרה את הרצינות, האחריות והמשמעת הנדרשות כדי להוביל את מדינת ישראל גם בהמשך לחוף מבטחים בתחום הכלכלי, בתחום הביטחוני וביתר התחומים החשובים.

יובל שטייניץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: לשאלתו של חבר הכנסת נחמן שי – יש ארבע תשובות: הראשונה זה חדרה, אחר כך עפולה צפונה, ולאחר מכן גדרה ודרומה, אני לא-יודע-מה.

יולי יואל אדלשטיין: אסור לקפח אוכלוסייה בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נגד הקיפוח.

נחמן שי: יהיה מיפוי של כל – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: לפני זה אני רק אגיד משהו טכני:

יולי יואל אדלשטיין: יש סיעות אופוזיציה שעוד אתמול הסכמתי לכך שגם הן יצטרפו עם הצעות לפיזור הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הייתה בעיה טכנית של הפטור, כרגע יושב-ראש ועדת הכנסת הודיע שהוא תכף יטפל בנושא הזה, ואז גם סיעות רע"ם-תע"ל-מד"ע, בל"ד וש"ס, אם אני לא טועה, יוכלו להגיש הצעות.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: וסיעת קדימה, כן.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, בינתיים, להצבעה על הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי כנסת, בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 84 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

אראל מרגלית: בעד לפזר את הממשלה הזאת לאלתר.

יחיאל חיליק בר: לזרוק – – –

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 84, אין – הלו, מה זה?

זהבה גלאון: אדוני, זה עוד לא קרה – – –

קריאה: צלמי את זה, צלמי את זה.

יולי יואל אדלשטיין: – – – מחיאות כפיים; מחיאות כפיים שלא נראה אותן בכנסת ה-20.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה באמת מחזה נהדר.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 84, אפס מתנגדים ויש נמנע אחד.

זהבה גלאון: אני לא מאמינה.

זהבה גלאון: אני לא מאמינה.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק של זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת אושרה בקריאה טרומית, ותועבר לוועדת הכנסת להכנתה לקריאה ראשונה, בתקווה שעוד היום היא תוכן לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/5/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, נמק.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

ישראל אייכלר: "כי תעביר ממשלת זדון מן הארץ".

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, ראש הממשלה, אדוני ראש הממשלה – – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, תן לי שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שאני מתייחס בכבוד לכולם, ובמיוחד לראש האופוזיציה – חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: תפסיקו, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: אווירת סוף הקורס קצת עולה על גדותיה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, לא עם פלאפון באמצע המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת ולהקשיב למנמקים.

יולי יואל אדלשטיין: סגנית שר הפנים, חברת הכנסת קירשנבאום, נא לשבת, גברתי.

פניה קירשנבאום: הוא יושב במקום שלי.

יולי יואל אדלשטיין: תתעלמו מן השעון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני ימשיך.

יצחק הרצוג: אדוני ראש הממשלה, אני עומד כאן היום, מביט בך מוקף בבדידותך, ובאמת עצוב לי לראות אותך כך במפלתך.

יצחק הרצוג: זו מפלה שאתה הבאת על עצמך במו-ידיך.

יצחק הרצוג: זה המחיר שאתה משלם על חטא היוהרה.

יצחק הרצוג: זה המחיר שמשלם מי ששם את טובתו האישית לפני טובתה של המדינה.

מירי רגב: זה אתה – אתה כזה.

מירי רגב: אתה כזה – אתה.

יצחק הרצוג: שמעתי עכשיו את חבר הכנסת שטייניץ, את השר שטייניץ, כאילו ראש הממשלה לא קיים, הליכוד לא קיים.

יצחק הרצוג: כל התחלואים של הממשלה הזאת – לא על הליכוד ולא על ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אז יש לי חדשות בשבילך, אדוני ראש הממשלה: אתה ראש ממשלה שרוצה לרַצות את שותפיו הקיצוניים ביותר יותר מאשר להעניק לאזרחיו עתיד ביטחוני וכלכלי טוב יותר.

יצחק הרצוג: הכיסא המרופד שלך חשוב לך יותר מהמקרר הריק של האזרחים.

זאב אלקין: בוז'י – – –

יצחק הרצוג: ההישג היחיד שלך הוא העובדה שהצלחת לשרוד.

יצחק הרצוג: מדינת ישראל הולכת לקלפיות פחות משנתיים אחרי הבחירות הקודמות, כי נתניהו היה מונע מאגו ולא מטובת המדינה.

יצחק הרצוג: אריאל שרון ידע ב-2001 לעבוד עם קואליציה יותר בעייתית מזו של נתניהו, כי אריאל שרון היה מנהיג – – –

זאב אלקין: ומפלגת העבודה ידעה לעבוד – – –

מירי רגב: מפלגת העבודה ידעה – – –

יצחק הרצוג: – – ונתניהו לא מנהיג.

יצחק הרצוג: ונתניהו מסית.

יצחק הרצוג: ואחרי שהוא מסית הוא גם מתבכיין.

יצחק הרצוג: תסתכלו סביבכם: מי נשאר לכם?

יצחק הרצוג: מי נשאר לך, אדוני ראש הממשלה שלא נמצא פה ויצא?

יצחק הרצוג: מה נשאר לך מכל הרוח והצלצולים?

יצחק הרצוג: 2 מיליארד שקל לבחירות שאתה יזמת, על-חשבונם של אזרחי ישראל?

יצחק הרצוג: כאשר אני חייב לומר שזה בפירוש הישג של האופוזיציה וכישלון שלך.

זאב אלקין: ממש, ממש – – –

יצחק הרצוג: הציבור בישראל – – –

זאב אלקין: – – – שכחת לספר – – –

גלעד ארדן: – – –

יצחק הרצוג: הציבור בישראל מאס בראש ממשלה שרק רוצה לשרוד.

יצחק הרצוג: הציבור בישראל רוצה ראש ממשלה שיציע חזון, ראש ממשלה שיעורר תקווה, ראש ממשלה שיטפל ביוקר המחיה.

יצחק הרצוג: נתניהו דחה כל דבר בכל נושא.

יצחק הרצוג: הוא דחה את הפתרונות הכי הגיוניים למשבר הדיור; הוא דחה את המאבק לצמצום הפערים החברתיים; הוא דחה את הטיפול ביוקר המחיה, את העיסוק ברווחה, את הסיוע לעולים, את קידום הוותיקים, את חיבור העדות והקבוצות בחברה הישראלית בעם ובמדינה, ודחה כל יוזמה מדינית משמעותית.

יצחק הרצוג: הוא דחה ודחה, ואזרחי ישראל הלכו מדחי אל דחי.

יצחק הרצוג: רק לפני שבוע – אתם זוכרים?

יצחק הרצוג: – הוא עמד כאן ונתן מופע סטנד-אפ תחת הכותרת: "לא פינית – לא עשית".

יצחק הרצוג: אז קבל תיקון, ראש הממשלה: דחית ולא עשית.

קריאה: פינית.

יצחק הרצוג: כעת, אדוני ראש הממשלה היוצא, הגיע הזמן לשלם את החשבון על שנים של חוסר עשייה, שנים של ניצול ציני של רגשות לטובת הון פוליטי.

יצחק הרצוג: זרעת פחד – ואנחנו נביא תקווה; גרמת לפילוג – ואנחנו נחבר; שתקת מול השנאה – ואנחנו נאחד.

יצחק הרצוג: מערכת הבחירות הזאת תהיה בין המחנה הציוני למחנה הקיצוני – –

זאב אלקין: – – – השמאל הקיצוני, הרצוג.

יצחק הרצוג: – – בין המחנה שמחויב לעתיד מדינת ישראל לבין המחנה ההולך שבי אחר הקיצונים; בין מחנה המסתכל אל העתיד לבין מחנה החי בעבר.

יצחק הרצוג: זו תהיה הבחירה של כל בוחרת ובוחר בקלפי.

יצחק הרצוג: אני מזהיר אותך, ראש הממשלה, ואתכם, השרים: ממשלת המחטף שבניתם הלילה – לא ניתן לכם לגנוב לא תקציבים, לא כספי המדינה ולא ג'ובים, ולמנות מקורבים לתפקידי מפתח שונים במהלך תקופת הבחירות.

יצחק הרצוג: אנחנו נפעל בכל יכולותינו, ואני באופן אישי, למען איחוד הכוחות, כי ביחד נוכל לנצח.

יצחק הרצוג: רק אם נשים את האגו בצד נוכל לבנות עתיד טוב יותר.

יצחק הרצוג: רק בעבודה משותפת נוכיח לציבור כי הצרכים שלו נמצאים בראש סדר העדיפויות: הדיור, העבודה, השלום, הביטחון.

יצחק הרצוג: אנחנו נהיה הנהגה שקולה ואחראית; כזו שרואה בעיניים את האזרחים, את הצעירים, את הקשישים, את העולים, את מבקשי הדיור, את האנשים עם המוגבלויות, את המובטלים ואת כל אזרחי ישראל, ללא קשר לדתם ולמוצאם.

יצחק הרצוג: מכובדי יושב-ראש הכנסת, המצע שלנו הוא מגילת העצמאות: מדינה יהודית, שבה כל אזרחיה שווים, ללא הבדל דת, גזע ומין.

יצחק הרצוג: מדינה שהיא אור לגויים, בית לאומי לעם היהודי – –

זאב אלקין: בוז'י, כל – – –

יצחק הרצוג: – – המעניקה לאזרחיה שוויון זכויות מלא.

זאב אלקין: מה קורה?

זאב אלקין: – – –

יצחק הרצוג: מי שמאמין בדרך הזאת, שיצטרף אלי ואל מפלגת העבודה, ובכוחות משותפים ננצח – –

קריאות: – – –

יצחק הרצוג: – – נחליף את השלטון ונביא מזור ופתרונות אמיתיים למדינת ישראל ולאזרחיה.

יצחק הרצוג: תודה רבה, ואני מבקש מחברות וחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג, ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר יובל שטייניץ להשיב בשם הממשלה.

איתן כבל: זה יהיה כמו בפעם הקודמת?

איתן כבל: אני רוצה ללכת לאכול.

יובל שטייניץ: אתה יכול גם לנסוע לחו"ל ולחזור.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו עפולה.

יובל שטייניץ: ידידי יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת בוז'י הרצוג, נשאת נאום יפה, ואני באמת מאחל לך הצלחה, כי אני, נדמה לי כמוך, בעד – – –

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: – – – אני, כמוך – – –

קריאה: שטייניץ.

יובל שטייניץ: לא, אני מחכה לקשב של יושב-ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: השר לפיד.

יובל שטייניץ: הנה, התפנה יושב-ראש האופוזיציה.

יובל שטייניץ: – – – מבחינה מסוימת יש לי הסכמה עם חלק מנאומך – עם הרעיון והרציונל שהבעת פעמים מספר, שראוי שאזרחי ישראל יגדילו את המשילות, יתייחסו לנושא הזה, של משילות, ברצינות, ויבחרו – או מפלגת שמאל, מרכז-שמאל, כמו העבודה בראשותך, או מפלגת מחנה לאומי, מרכז-ימין, כמו הליכוד.

יחיאל חיליק בר: אתם כבר מזמן המחנה הדו-לאומי.

יחיאל חיליק בר: אתם המחנה הדו-לאומי, לא הלאומי.

יחיאל חיליק בר: אתם חותרים למדינה דו-לאומית – – –

יובל שטייניץ: עכשיו, מצד שני – – –

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר.

יחיאל חיליק בר: אנחנו המחנה הלאומי, אתם המחנה הדו-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר, השר שטייניץ פונה בקריאה נרגשת להצביע למפלגת העבודה ואתה מפריע לו?

יולי יואל אדלשטיין: קצת היגיון.

יולי יואל אדלשטיין: קצת היגיון.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אה, לא מאמינים שמישהו יצביע, אתה אומר.

איתן כבל: תרחיק אותו.

איתן כבל: תרחיק אותו, הוא מתנפל על הדובר.

יובל שטייניץ: אני, דרך אגב, מתכוון ברצינות, למרות קריאות הביניים.

יובל שטייניץ: אם הייתי מחזיק בעמדות שמאל, לא הייתי מפלג את הקולות, הייתי מצביע בעד מפלגת העבודה, ואם אני שייך – – –

שלי יחימוביץ': אתה יכול לעשות את זה עכשיו.

יובל שטייניץ: כן, אני רק לא מחזיק בעמדותייך.

שלי יחימוביץ': הפעם אכזבת.

יובל שטייניץ: אני חושב שהסיפור של אבו מאזן, הרשות הפלסטינית – יש לי הרבה יותר חשדנות כלפיו.

יובל שטייניץ: אני חושב שהסיפור הזה, בעיקרון, לפחות עד היום הוא כישלון חרוץ, ואני לא מפתח אשליות שאם רק נפנה עוד שטח, או עוד יישוב, מייד יפרצו שלום ואחווה ומצבנו יהיה הרבה יותר טוב.

יובל שטייניץ: אני חושב שבדברים הללו אתם חיים באשליות.

יובל שטייניץ: וזה מביא אותי לחלק שאני פחות מסכים אתו בנאומך, חבר הכנסת הרצוג.

יובל שטייניץ: אמרת שהציבור מחפש חזון, והתחייבויות, והבטחות, ותקווה.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת הרצוג, הציבור שחיפש חזון, ותקווה, והבטחות חסרות בסיס, הלך למפלגת יש עתיד בבחירות הקודמות, ונֶכווה קשות.

יובל שטייניץ: נֶכווה קשות.

מרב מיכאלי: נִכווה.

יובל שטייניץ: נִכווה.

יובל שטייניץ: הציבור, מה שהוא באמת מחפש בראש ובראשונה, זו מנהיגות אחראית ורצינית.

יובל שטייניץ: הציבור באמת זקוק, בישראל, למנהיגות אחראית ורצינית בתחומים המרכזיים של ניהול המדינה, זה בתחום הביטחון הלאומי, בתחום הכלכלה הלאומית.

יובל שטייניץ: בשני הדברים הללו לא תמצא ראש ממשלה מנוסה יותר, אחראי יותר, חושב יותר, מבין יותר, גם בתחום הביטחון הלאומי, גם בתחום הכלכלה הלאומית – –

איציק שמולי: מעולם מצבנו לא היה טוב יותר.

יובל שטייניץ: – – מאשר בנימין נתניהו.

איציק שמולי: הכול טוב.

איציק שמולי: הכול טוב – – –

יובל שטייניץ: זה עולה גם בכל הסקרים – – –

יחיאל חיליק בר: ככה המדינה נראית – – – הכלכלה, עדיף שלא – – –

איציק שמולי: מעולם לא היה טוב יותר – – –

יובל שטייניץ: – – – זה עולה בכל הסקרים, שמצביעים על כך שנתניהו מוערך כמתאים ביותר לראשות הממשלה, בפער אדיר – –

נחמן שי: זה לא סקרים, זה שקרים.

יובל שטייניץ: – – על כל השאר – בפער אדיר על כל השאר.

יחיאל חיליק בר: זה כי אתם מזהירים אותנו מאיראן, ולא אכפת לכם מה שקורה לנו במקרר.

יחיאל חיליק בר: אנשים לא יכולים לאכול את הגרעין האיראני – – –

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: אלה עובדות.

יובל שטייניץ: הציבור מבין שבין כל ראשי המפלגות – –

נחמן שי: – – – סקרים – – –

יובל שטייניץ: – – וזה כולל לצערי גם אותך, בוז'י הרצוג, בין כל ראשי המפלגות אין אחד אפילו, אחד, שיש לו ניסיון מוכח ברמת הביטחון הלאומי – –

מרב מיכאלי: ניסיון רע.

מרב מיכאלי: רע מאוד.

יובל שטייניץ: – – וניסיון מוכח ברמת הכלכלה הלאומית – –

באסל גטאס: מה זה מוכח?

יובל שטייניץ: – – ואלה שצועקים "ניסיון רע" – – –

באסל גטאס: – – –

מרב מיכאלי: ניסיון רע מאוד.

יובל שטייניץ: – – – אלה שצועקים "ניסיון רע", רק לפני שלושה-ארבעה חודשים – –

איציק שמולי: תראה לאן הגעתם.

יובל שטייניץ: – – גיבו והעריכו את ההתנהלות של בנימין נתניהו – –

באסל גטאס: – – – זה מה שהיה – – –

יובל שטייניץ: – – במהלך מבצע "צוק איתן" – –

מרב מיכאלי: גיבו.

מרב מיכאלי: לא העריכו.

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: – – גם מהאופוזיציה וגם מיש עתיד.

מיקי רוזנטל: – – –

קריאות: – – –

מרב מיכאלי: גיבו – – – בשום אופן – – –

יובל שטייניץ: היום בבוקר שמעתי – –

קריאות: – – –

יובל שטייניץ: – – את אחד מחברי הכנסת – יולי, זה קצת מוגזם כבר.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, אני מציע לפתוח קלפי בברלין.

יחיאל חיליק בר: רוב האנשים עזבו בגלל הכלכלה – – –

יובל שטייניץ: היום שמעתי את אחד מחברי הכנסת – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בר, תן לשר להשמיע את טיעוניו.

יולי יואל אדלשטיין: נו, תקשיב.

מיקי רוזנטל: הוא הרי לא מאמין לעצמו.

יובל שטייניץ: היום שמעתי את אחד משרי יש עתיד אומר שהוא מאוד מודאג, מה יהיה אם יהיה משבר ביטחוני, מבצע צבאי, איך הוא יכול לסמוך על בנימין נתניהו – –

אילן גילאון: איך?

יובל שטייניץ: – – אבל אותו שר, רק לפני שלושה חודשים, ארבעה חודשים, במבצע "צוק איתן", אמר פעם אחרי פעם בתקשורת – וכך אמרו גם שרי יש עתיד האחרים – שהם מלאי הערכה לדרך התקיפה אבל הרצינית והשקולה שבה מוביל נתניהו את מדינת ישראל במבצע "צוק איתן".

יובל שטייניץ: אז מה, אתמול פוטרתם, והיום מה שלפני חודשיים-שלושה היה תמיכה והערכה מצד כל שרי יש עתיד להתנהלות התקיפה, השקולה והאחראית של ראש הממשלה במבצע "צוק איתן" – פתאום אתם חוששים שהוא לא יוכל לנהל מבצע נוסף מהסוג הזה, אם נידרש חלילה וחס?

יובל שטייניץ: אולי נסמוך על יאיר לפיד – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: – – שכמו שהוא הוביל את הכלכלה, הוא גם יוביל את הביטחון הלאומי?

נחמן שי: חזרנו ליאיר לפיד.

יובל שטייניץ: אולי נסמוך על זהבה גלאון או על בוז'י הרצוג?

יובל שטייניץ: הציבור לא מטומטם.

יובל שטייניץ: הציבור רואה באיזה מזרח תיכון אנחנו חיים.

יובל שטייניץ: הציבור רואה את האיומים.

יובל שטייניץ: הציבור רואה את ההסתה מצד אבו מאזן, שמנסה לחולל – –

מיקי רוזנטל: ולכן נשלח את ביבי הביתה.

יובל שטייניץ: – – מהומות דמים בירושלים.

יחיאל חיליק בר: למה אתם אף פעם לא מדברים על חברה וכלכלה – – – למה?

יובל שטייניץ: הציבור רואה את האיום האיראני, שאנחנו מטפלים בו ברגישות, במהלך מדיני מודיעיני רחב היקף, שלא את כולו אפשר לפרט, כדי למנוע הסכם גרוע עם איראן; הציבור רואה את האיומים מעזה ומלבנון.

יובל שטייניץ: והציבור אומר לעצמו: על מי אני יכול לסמוך?

יובל שטייניץ: והתשובה היא: אני יכול לאהוב יותר או פחות, זה לא עניין של אהבה, אבל אני לא סומך על יאיר לפיד, ולא סומך על בוז'י הרצוג, ולא סומך על ציפי לבני, אלא על בנימין נתניהו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש – –

באסל גטאס: זה בעיה שלך.

יובל שטייניץ: – – כלכלה לאומית וביטחון לאומי הם דברים רציניים.

יובל שטייניץ: אפשר להבטיח אין-ספור הבטחות, אבל כששר אוצר לא מנוסה, שגם מזלזל בכלכלנים, גורם לכך שישראל נופלת מהצמיחה הכי גבוהה במערב לצמיחה שלילית לנפש, כל ההבטחות האלה לא שוות את הנייר שהן כתובות עליו, כי מי שלא מסוגל להנהיג את הכלכלה להשקעות וצמיחה, לא יהיה מסוגל לממש אפילו אחוז בודד מההבטחות וההתחייבויות שהוא יכול להפריח כאן, במערכת הבחירות או מעל במת הכנסת.

יובל שטייניץ: אני, דרך אגב, רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, כשיאיר לפיד נכנס לתפקידו כשר האוצר אמרתי לו: אדוני שר האוצר, אתה מבטל את עידוד השקעות ההון במדינת ישראל – את החוק – או פוגע בתמריצים ליצוא ולהשקעות ליצוא, אתה תפגע בצמיחה.

יובל שטייניץ: בתוך שנה הצמיחה תרד, ההשקעות ירדו.

יובל שטייניץ: התשובה הייתה: אבל זה מה שהציבור רוצה, אלה הלכי הרוח.

יובל שטייניץ: אמרתי לו: הלכי רוח הלכי רוח, שר אוצר צריך לפעול בשכל, בהיגיון.

יובל שטייניץ: אם תפגע בתמריצים ליצוא ולהשקעות לטובת היצוא, תקבל אולי מחיאות כפיים עכשיו, אבל בתוך שנה תקבל ירידה בהשקעות וירידה בצמיחה.

יובל שטייניץ: זה בדיוק מה שקרה.

יובל שטייניץ: הזהרתי אותו שאם הוא יבטל את התקציב הדו-שנתי – עצם ההחלטה, עוד לפני שזה מתבצע בפועל, על החזרת ישראל לתקציבים כל 12 חודשים, תפגע בצמיחה.

יובל שטייניץ: הזהרתי אותו שהזלזול המופגן בכלכלנים של האוצר – מותר לשר אוצר להחליט אחרת, אבל הוא חייב להקשיב, לשמוע ולנסות להבין מה אומרים הכלכלנים – יפגע בצמיחה.

יובל שטייניץ: הזהרתי את מר לפיד שזה לא רק צעדים מזיקים, אדוני היושב-ראש, כמו ביטול התקציב הדו-שנתי או ביטול החוק לעידוד השקעות הון – שהוא בעצם חוק לעידוד ההשקעות ליצוא, למפעלי יצוא, לחברות היי-טק – שיפגעו בצמיחה, אלא מעבר לכל זה יש גם עניין של התנהלות כלכלית.

יובל שטייניץ: וכאן אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת: צריך לא רק לעשות צעדים נכונים בכלכלה, אלא לדעת איך להתנהל.

יובל שטייניץ: כששר אוצר מפגין זלזול מופגן, ציני, בכלכלני האוצר, הוא משדר מסר שלילי לגבי כלכלת ישראל לעולם כולו.

יובל שטייניץ: כששר אוצר לא מסוגל להגיע למנהיגות משותפת ולתיאום ושיתוף פעולה עם בנק ישראל, וכשנגידת בנק ישראל בנושא מסוים חולקת על דעתו, מכנים אותה "פקידה קטנה" – כך כינו שר האוצר או אנשיו את נגידת בנק ישראל ד"ר קרנית פלוג – זה משדר מסר שלילי כלפי העולם כולו.

יובל שטייניץ: ולכן, הירידה בצמיחה לא נובעת רק מטעויות כלכליות, היא נובעת גם מהפגנה של חוסר אחריות וחוסר רצינות: חוסר אחריות וחוסר רצינות בביטול של תקציב דו-שנתי בתוך יום, בלי לבחון את זה; חוסר אחריות וחוסר רצינות בביטול התמריצים להשקעות בהיי-טק וביצוא בלי לבחון את זה – תשאלו את חבר הכנסת אראל מרגלית, הוא מבין איזה משהו בעניין הזה; חוסר אחריות וחוסר רצינות בהצעת חוק מע"מ אפס, שהכלכלן הראשי, הדמות הכלכלית המרכזית, החשובה ביותר באוצר, ד"ר מיכאל שראל, מתפטר כי הוא לא יכול לשאת את החובבנות הזו; חוסר אחריות וחוסר רצינות בזלזול המופגן בכלכלני ובפקידי האוצר, וחוסר יכולת להבין שבתקופה כזו של טלטלה עולמית צריך ללכת יד ביד עם בנק ישראל ונגידת בנק ישראל.

יובל שטייניץ: לי, כשר האוצר, היו כמה ויכוחים קשים עם סטנלי פישר; כפיתי עליו, למשל, פיקוח של האוצר על השכר בבנק ישראל.

דב חנין: – – –

יובל שטייניץ: אבל הצלחתי להגיע עם סטנלי פישר למצב שבו כלפי העולם, וגם פנימה, בתוך מדינת ישראל, יצרנו שיתוף פעולה ואחדות, ופעלנו ביחד – סנטלי פישר כנגיד בנק ישראל ואני כשר האוצר – כדי להנהיג את הכלכלה ולשדר מסר לכל העולם שהממשלה ביחד עם בנק ישראל מובילים ביחד, באחריות, את כלכלת ישראל.

יובל שטייניץ: לאיפה כל זה נעלם?

יובל שטייניץ: לאיפה כל זה פרח?

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יסיים, בבקשה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, התיאום הזה עם בנק ישראל, וגם התמיכה הרחבה כאן בבית מחברי כנסת מכל המפלגות – הנה, מאיר שטרית, למשל, או שלי יחימוביץ, או דב חנין, וגם מהצד השני של המפה הפוליטית, מגפני ואחרים – אפשרו לי גם להעביר את המהלך העצום של מאות-מיליארדי שקלים של דוח ששינסקי.

יובל שטייניץ: איפה יש רפורמות בגודל הזה, מהסוג הזה, כאן?

יובל שטייניץ: לכן, אזרחי ישראל צריכים להבין שחייבים להחזיר את המשילות למדינת ישראל, ושוב, אני מתנצל שאני גם עושה אולי פרסומת למפלגת העבודה.

יובל שטייניץ: יש שתי מפלגות שלטון בישראל, עם מסורת, עם היסטוריה: האחת היא הליכוד, בראשות נתניהו, מפלגה לאומית מרכז-ימין; השנייה היא מפלגת העבודה.

יובל שטייניץ: מי שבשמאל – שיתלכד מסביב למפלגת העבודה.

יובל שטייניץ: אני חושב שזה בריא לדמוקרטיה.

יובל שטייניץ: לא אכפת לי שדעותיה, בעיני, מוטעות לחלוטין, אבל שיתלכד מסביב למפלגת העבודה.

יובל שטייניץ: מי שבמרכז-ימינה, שיתלכד מסביב לנתניהו ולליכוד.

יובל שטייניץ: אנחנו חייבים להחזיר את ישראל לממשלה יציבה, למשילות ראויה, ולא לתת עוד הפעם למפלגות נישה כמו יש עתיד, שבהן הדבר הכי בולט זה הבלורית אבל לא שום דבר מאחורי זה – לא לתת שוב לבלורית לנהל את כלכלת ישראל או את ביטחון ישראל, כי הדברים הללו בנפשנו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יובל שטייניץ: לכן יש לפזר את הכנסת.

יובל שטייניץ: אני מסכים עם הצעתו של בוז'י הרצוג – הממשלה תומכת בה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה – ללכת לבחירות מהירות ולהקים כאן ממשלה רחבה עם בסיס חזק, עם ראש ממשלה מנוסה בביטחון, מנוסה בכלכלה, שיהיה לו בסיס מפלגתי חזק.

יובל שטייניץ: יש אחד כזה.

יובל שטייניץ: בוז'י הרצוג, עם כל הידידות וההערכה, זה לא אתה, זה בנימין נתניהו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: מה, אדוני?

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי שתהה – אני כן זוכר שהשר משיב עד עשר דקות, אבל מכיוון שאנחנו פותרים בעיה של כמה סיעות האופוזיציה, שמבחינת תקלה טכנית כלשהי לא יכלו להעלות הצעות לפיזור הכנסת, אז אנחנו המתנו בסבלנות.

יולי יואל אדלשטיין: נתנו להם זמן להתארגן.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, כל חוק לפיזור הכנסת הוא – – –

קריאה: חצי שנה.

יולי יואל אדלשטיין: אז למה הוא לא עמד בסיכום?

יולי יואל אדלשטיין: – למחוק מן הפרוטוקול את הבדיחות של היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של חבר הכנסת יצחק הרצוג וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 62 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלעזר שטרן התכוון להצביע בעד, יש תקלה טכנית.

יולי יואל אדלשטיין: 63, אם כן, בעד, אין מתנגדים ואחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: התיקון נובע מתקלה בהצבעתו של חבר הכנסת אלעזר שטרן שישב במקומו.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני רואה שלא נגיע – מזל שלא צריך 61 בקריאה טרומית.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת החוק של חבר הכנסת יצחק הרצוג להתפזרות הכנסת התשע-עשרה אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכנסת להכנתה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/12/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת דב חנין לנמק את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אחד מהם, חבר הכנסת דב חנין, גם ינמק את ההצעה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הכנסת הזאת מתפזרת, וטוב שכך.

דב חנין: טוב שהכנסת הזאת מתפזרת, ואני מייד אומר למה.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, לפני שאנחנו מתפזרים אנחנו צריכים לעשות את חובתנו ולנסות לתקן בימים שנותרו לנו כמה מהנזקים שהכנסת הזאת עשתה.

דב חנין: זו כנסת שקידמה מדיניות כלכלית-חברתית של אי-שוויון קיצוני.

דב חנין: מאות-אלפי ישראלים נמצאים מתחת לקו העוני.

דב חנין: רוב העניים בישראל הם אנשים עובדים.

דב חנין: וכאן, בכנסת הזאת, רוב חברי הכנסת חתומים על הצעת חוק להעלאת שכר המינימום ל-30 שקל לשעה.

דב חנין: אני יודע שבשעה זו שאנחנו מדברים נעשה מאמץ לקדם בהסכמה – וכל המפלגות מסכימות לכך, אני לא מתנגד להצעה הזו – איזשהו תיקון שעוסק במימון מפלגות.

דב חנין: חשוב שהכנסת תאמר את דברה גם בסוגיה החברתית הזו.

דב חנין: חשוב שהכנסת תאמר את דברה, כשרוב חברי הכנסת, נדמה לי, כמעט מכל סיעות הבית, דורשים להעלות את שכר המינימום.

דב חנין: ההסתדרות הצטרפה למערכה הזאת, ואני מברך על כך, אבל אנחנו שומעים בשעות האחרונות שיש קושי להגיע להסכמה בין ארגוני המעסיקים וההסתדרות, שההסכמה הזו מבוששת לבוא, וגם אם היא תגיע, יש משמעות לחקיקה בכנסת, או לפחות לאמירה עקרונית של הכנסת שצריך להעלות את שכר המינימום; שלא נכון, לא ראוי, לא צודק, שעובדים בישראל ימשיכו לעבוד קשה, לצאת בבוקר לעבודה, לחזור בלילה, לטפל בילדים, ועדיין יישארו מתחת לקו המינימום, לקו העוני.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אני פונה אליכם, לחברי הכנסת, לעשות את המעשה הזה, להתאחד מסביב להצעה לעלות את שכר המינימום ל-30 שקל שעה.

דב חנין: זה נכון, זה מתבקש, זה דחוף, זה אפשרי, זה בידינו.

דב חנין: אני לא יודע אם הממשלה היום מתנגדת להצעה הזו, אני לא יודע, אבל גם אם היא הייתה מתנגדת, לממשלה אין רוב בכנסת, ואפשר את הצעת החוק הזו, לפחות בשלב של הקריאה הטרומית, להעביר כמסר משמעותי לציבור – לא רק טיפול בבעיות של מימון מפלגות אלא טיפול בבעיות המימון של העובדים שנמצאים מתחת לקו העוני.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני מקשיב בקשב רב לדברים שאומר בנימין נתניהו על הכלכלה ולדברים שאומרים לפיד וציפי לבני על המדיניות, ואני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת: שניהם צודקים – הכלכלה קטסטרופלית, המדיניות הכלכלית כושלת.

דב חנין: נכון, צודק נתניהו, זה המצב, באמת התנהלות נוראה של הממשלה בתחום הכלכלי; וצודקים לפיד ולבני – מדיניות קיצונית, מחרחרת מדון, משבשת כל סיכוי להסדר, מייצרת שנאה וגזענות בתוך החברה הישראלית.

דב חנין: אלה צודקים ואלה צודקים, ומי אחראי?

דב חנין: שניהם ישבו ביחד בממשלה שהצליחה גם לנהל מדיניות כלכלית כושלת וגם להוביל מדיניות ופוליטיקה בלתי אפשרית, קיצונית, מופקרת, בנושאים הקריטיים של החיים שלנו בארץ הזאת.

דב חנין: משילות – העברתם חוקי משילות ואנחנו אמרנו לכם כל הזמן: בעיית המשילות היא לא המפלגות הקטנות שאתם מנסים להכחיד אותן; בעיית המשילות היא אתם, המפלגות הגדולות.

דב חנין: והנה, אנחנו רואים בכנסת פעם נוספת איך חוסר המשילות נובע מהשלטון.

דב חנין: חוסר המשילות נמצא אצל נתניהו, אצל חבריו ואצל שותפיו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, זה הזמן לעשות סיכום קצר על מה עשתה ולא עשתה ממשלת נתניהו.

דב חנין: בואו נתחיל במה שהיא לא עשתה: היא לא טיפלה ביוקר המחיה, לא פתרה את יוקר המחיה.

דב חנין: דיברנו על שכר המינימום?

דב חנין: השכר בישראל נסוג, בניגוד למגמה ברוב מדינות העולם.

דב חנין: ברוב מדינות העולם השכר עולה; אצלנו, בעשור האחרון, השכר יורד, השכר נסוג.

דב חנין: יוקר המחיה זה לא רק המחירים הגבוהים, זה גם השכר הנמוך, וצריך לטפל בזה.

דב חנין: הממשלה לא טיפלה בזה.

דב חנין: להפך, במקום לסייע לעובדים, במקום לטפל בעניים, במקום לחזק את מנגנוני הרווחה, הממשלה הזו המשיכה להעשיר את הטייקונים.

דב חנין: הוזכרה כאן ועדת ששינסקי 1; מה קרה בקדנציה האחרונה?

דב חנין: ים-המלח – שום דבר טוב לא קרה; הפוספטים בנגב – שום דבר טוב לא קרה; משאבי הטבע היקרים של מדינת ישראל ממשיכים להיות מופקרים לטייקונים.

דב חנין: זה המצב – לקחת מהעניים ולהמשיך להעשיר את העשירים.

דב חנין: משבר הדיור, מע"מ אפס – דיברתם, ודיברתם, ודיברתם על תוכנית, שהנה, נתניהו מגלה לנו את מה שכולנו ידענו, לא רק שהיא לא הייתה מסייעת לפתרון בעיית הדיור, היא הייתה מעלה את המחירים ומעודדת עוד ביקושים.

דב חנין: אבל איפה הייתם?

דב חנין: איך התנהלתם כאשר שנתיים בזבזתם זמן, הובלתם אותנו ממשבר למשבר; במקום להוריד מחירים של דיור, במקום לייצר בנייה ציבורית של דיור בהיקפים גדולים, במקום לייצר מערכת של פתרונות של דיור חברתי – מהדיור הציבורי, לאלה שאין להם בכלל, ועד דיור בר-השגה, לאלה שמתקשים לממן את מחירי השכירות?

דב חנין: כל הדברים האלה היו אפשריים.

דב חנין: הצענו לכם את כל הדברים האלה; אתם התנגדתם לכל דבר, לכל שיפור, לכל שינוי.

דב חנין: שנתיים בזבזתם.

דב חנין: מצוקת אזרחי ישראל, מצוקת הדיור של אזרחי ישראל רק החריפה בתקופה הזו.

דב חנין: שוויון – כן, אנחנו יודעים שהשוויון נעלם מהצעת חוק-היסוד שנתניהו מדבר עליה.

דב חנין: אין שם שוויון.

דב חנין: לא פלא, כי במקום לקדם שוויון בחברה הישראלית אתם יצרתם ומייצרים אי-שוויון קיצוני, אי-שוויון כלכלי-חברתי קיצוני.

דב חנין: ישראל בשיא של מדינות ה-OECD ברמות האי-שוויון, לא רק אי-שוויון חברתי וכלכלי, גם אי-שוויון לאומי – האוכלוסייה הערבית הולכת אחורה בכל המדדים.

דב חנין: התקדמות להסדר מדיני?

דב חנין: אל תצחיקו אותי.

דב חנין: הסדר מדיני אף פעם לא היה על סדר-היום של הממשלה הזאת.

דב חנין: אתם עשיתם את הכול כדי לתקוע, כדי לשבש, כדי למנוע כל התקדמות להסדר.

דב חנין: כל יד מושטת שהייתה באזור אתם טרחתם לדחות אותה, טרחתם לבזות אותה, טרחתם להוקיע אותה.

דב חנין: כן, בתחום הזה עשיתם: בניתם בהתנחלויות עוד ועוד ועוד, שברתם כל שיא בבנייה בהתנחלויות, שברתם כל שיא בהעברת תקציבים להתנחלויות.

דב חנין: מי אומר שמדינת ישראל לא יודעת לבנות בנייה ציבורית?

דב חנין: בהתנחלויות בניתם כל הזמן.

דב חנין: מה כן עשיתם – –

יובל שטייניץ: גם במזרח-ירושלים – – –

דב חנין: – – עשיתם, בניתם בהתנחלויות.

דב חנין: כן, בהחלט, גם בירושלים המזרחית, עוד ועוד שכונות, והכנסתם מתנחלים לסילואן כדי להתסיס ולהבעיר תבערה גם בירושלים.

דב חנין: ובניתם בכל ההתנחלויות, בכל הארץ – הרשימה היא כל כך ארוכה שהייתי צריך, אדוני השר שטייניץ, לקבל את מסגרת הזמן שלך, 21 דקות, כדי לפרט אותה, אבל אני מרחם על חברי הכנסת.

יובל שטייניץ: אני אעזור לך.

דב חנין: אוקיי, תודה רבה.

דב חנין: בכל מקרה, הרשימה של הבנייה בהתנחלויות היא עצומה, וזה נעשה בממשלה שהיו חברים בה שרים ממפלגות שהציגו את עצמן כמפלגות מרכז.

דב חנין: לפיד לא נבחר כדי לבנות באיתמר, אבל זה מה שהוא עשה; ציפי לבני לא נבחרה כדי לקדם התנחלויות בלתי מורשות ובלתי חוקיות, אבל זה מה שהיא עשתה, או לפחות הממשלה שהיא הייתה חברה בה עשתה לאורך השנתיים האלה.

דב חנין: אז חוץ מבנייה עצומה בהתנחלויות וחוץ מתקיעה מאוד אקטיבית של כל התקדמות לפתרון מדיני, אתם גלגלתם אותנו למלחמה נוראה ומיותרת, כי כשאין התקדמות לשלום – אמרנו את זה כל כך הרבה פעמים – כשאין התקדמות לשלום אנחנו לא נעמוד במקום.

דב חנין: אם לא נתקדם קדימה אנחנו ניפול אחורה, ונפלנו אחורה, לעוד מלחמה מיותרת, נוראה, אכזרית, בעזה.

דב חנין: ומה באמת יצרתם במלחמה הזו חוץ מהרס נוראי, חוץ מ-2,000 אנשים שנהרגו בעזה, כולל 500 ילדים?

דב חנין: מה עשיתם?

דב חנין: מה הועלתם?

דב חנין: יש יותר ביטחון למישהו בישראל היום, אחרי המלחמה האיומה והכושלת והמכשילה הזאת, או שיש רק יותר שנאה, יותר כעס, תהום יותר עמוקה בין שני העמים בארץ הזאת?

דב חנין: וכשאני מדבר על תהום – לא יצרתם רק תהום מול הפלסטינים בגדה וברצועת-עזה; אתם טיפחתם מלמעלה גזענות, כשאתם מסמנים את האזרחים הערבים בישראל בתור האויב הפנימי.

דב חנין: אתם, אדוני השר שטייניץ, אני אומר את זה בצער וכאב, זונחים את הדרך ההיסטורית של תנועת החרות.

דב חנין: אתם מאמצים את המסר של כהנא.

דב חנין: כהנא היה זה שאמר שהאזרחים הערבים בישראל הם הסכנה האמיתית, הם האויב הפנימי, ואתם מנהלים מדיניות כזאת.

דב חנין: אתם מנהלים מדיניות שמחרחרת שנאה בין אזרחי ישראל.

דב חנין: זה לא ייאמן שיש לנו היום ראש ממשלה בישראל שמקדם הצעת חוק שהמסר המרכזי שלה לאזרחי המדינה הערבים הוא: המדינה הזו איננה שייכת לכם.

דב חנין: זה המסר המרכזי של החוק הזה, המסר הסימבולי המרכזי של החוק הזה.

דב חנין: על כל הפצעים, והכאבים והקשיים של האזרחים הערבים בישראל, הם מקבלים עכשיו מהממשלה בראשותכם את סטירת הלחי הנוספת הזאת.

דב חנין: זו דוגמה לממשלה שהיא לא רק לא אחראית, לא רק מסוכנת, לא רק בעייתית; זו דוגמה לממשלה שהובילה את ישראל בכל המישורים בדיוק בכיוון ההפוך למה שצריך.

דב חנין: אז מה צריך, עמיתי חברי הכנסת?

דב חנין: ובכך אני רוצה לסיים.

דב חנין: הגיע הזמן לייצר בארץ הזאת תנועה גדולה; תנועה גדולה של שינוי פוליטי וחברתי; תנועה שתבטא עמידה יהודית-ערבית משותפת מול הגזענות, מול השנאה, מול ההפחדות, כולנו ביחד בלי שנאה ופחד – אותה עמידה יהודית–ערבית שאתם רציתם לחסל בהעלאת אחוז החסימה; תנועה גדולה של שינוי חברתי ופוליטי שתתקדם לשלום, כי אפשר להגיע לשלום, שלום הוגן, שייתן לשני העמים בארץ הזאת את העצמאות והצדק שהם צריכים לקבל; תנועה שתקדם שוויון, שוויון בתוך ישראל, שוויון לאזרחים הערבים – הגיע הזמן, אחרי כל כך הרבה שנים.

דב חנין: שוויון כלכלי חברתי.

דב חנין: הגיע הזמן שהקולות של המחאה החברתית – העם דורש צדק חברתי – יהפכו לפרוגרמה פוליטית של ממשלה בישראל.

דב חנין: תנועה שתקדם צדק חברתי.

דב חנין: תנועה, עמיתי חברי הכנסת, שתעשה בסופו של דבר את הארץ הזאת, את המדינה הזאת, למקום שבאמת טוב לחיות בו, מקום לכולנו.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר יובל שטייניץ להשיב גם – –

עפו אגבאריה: – – – ריקי כהן באיזה מקום?

יולי יואל אדלשטיין: – – על הצעת החוק הזאת.

עפו אגבאריה: אולי פאטמה חאג' יחיא תהיה הפעם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עכשיו נדבר על השתלבותה של ריקי כהן בתנועה החדשה שמקים חבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: תכף אנחנו נראה.

יובל שטייניץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יובל שטייניץ: ראשית, אני רוצה לעזור לחבר הכנסת דב חנין: אנחנו עשינו לא מספיק לחיזוק ההתיישבות, אבל מצד שני עשינו קצת יותר מהרשימה הדלה שלך.

יובל שטייניץ: אנחנו מאוד גאים בבנייה בירושלים רבתי – – –

דב חנין: רגע, מה הרשימה?

דב חנין: רגע, אנחנו לא היינו בשלטון.

דב חנין: זה ההבדל.

יובל שטייניץ: מה?

דב חנין: תן לנו חצי שנה בשלטון, אני מבטיח לך יותר עשייה.

יובל שטייניץ: יותר עשייה – –

דב חנין: – – –

יובל שטייניץ: – – בהתיישבות היהודית בשטחים?

דב חנין: אני מבטיח לך פתרון יותר טוב.

דב חנין: אני מבטיח לך פתרון לכל הנושאים – – –

נסים זאב: – – –

יובל שטייניץ: כן, כן, אני – – –

דב חנין: גם בחברה – – –

יובל שטייניץ: – – את הפתרונות שלך – את הפתרונות שלך אני מכיר, אבל אני קודם כול – – –

דב חנין: עוד לא ניסית.

דב חנין: פעם אחת.

עפו אגבאריה: עוד לא ניסית אותו, איך אתה מכיר?

יובל שטייניץ: קודם כול, דב, לא הפרעתי לך, עכשיו תאזין בסבלנות.

יובל שטייניץ: ראשית, אנחנו בונים בירושלים, אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: זו בירתנו הנצחית – – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: – – – ההיסטורית של העם היהודי, ואנחנו לא נחדל מכך לעולם.

עפו אגבאריה: זו הבעיה.

יובל שטייניץ: שנית, אנחנו בהחלט מעודדים התיישבות של יהודים גם בעיר העתיקה וסביבותיה, בדיוק כמו, דרך אגב, שלערבים אזרחי ישראל מותר לגור בעיר המערבית.

יובל שטייניץ: זה צו הדורות, זה צו השעה, זה הדרך וזה המענה הנכון לכל אלה ששוללים את זכותנו בארץ-ישראל בכלל ובירושלים בירתנו ההיסטורית בפרט.

יובל שטייניץ: לכן קצת נפגעתי מהרשימה הדלה של דב חנין; הרשימה הרבה יותר גדולה ורחבה.

יובל שטייניץ: דרך אגב, בקדנציה הקודמת עשינו קצת יותר גם בתחום הזה.

יובל שטייניץ: אני מודה.

יובל שטייניץ: בקדנציה הקודמת היה לי כבוד, כשר האוצר, לתת את האישור התקציבי ואת ההקצבה התקצובית שסללה את הדרך להקמת האוניברסיטה השמינית בישראל, האוניברסיטה באריאל, ואני מאוד מאוד גאה במהלך ההיסטורי הזה.

יובל שטייניץ: הקמת האוניברסיטה באריאל – אוניברסיטה זה לא מכללה או מרכז אוניברסיטאי, היא עוגן חזק ביותר – יותר מכל מפעל תעשייה או בית-חולים או פארק – עוגן חזק ביותר לטובת ההתיישבות בשומרון.

יובל שטייניץ: אין כמו אוניברסיטה וכל מה שצומח סביבה; זה מעונות, זה סטודנטים, זה חילופי סטודנטים עם מדינות אחרות, זה תעשיות מתקדמות, זה תעשיות היי-טק וביו-טכנולוגיה.

יובל שטייניץ: אין כמו אוניברסיטה כעוגן להתיישבות.

יובל שטייניץ: ובקדנציה הקודמת – אנחנו מאוד גאים – אני, יחד עם ידידי, שר החינוך דאז גדעון סער, אני מבחינת ההחלטה התקציבית, והוא מבחינת ההחלטה במל"ג, קידמנו, שנינו, אוניברסיטה בשומרון.

יובל שטייניץ: איך שכחת את זה, דב חנין?

יובל שטייניץ: ממש – –

דב חנין: – – – מספיק זמן – – –

יובל שטייניץ: – – נפגעתי ונעלבתי.

יובל שטייניץ: אני כל כך – אני כל כך גאה באוניברסיטת אריאל, אני כל כך גאה בחלקי בהקמת אוניברסיטת אריאל, ואתה החמצת את זה.

דב חנין: – – – נותן לי לדבר עוד חמש דקות.

דב חנין: אם אתה נותן לי אני – – –

יובל שטייניץ: אנחנו גם אפשרנו את סיום הקמת היכל התרבות באריאל – –

אילן גילאון: מה, איפה כל יפי הבלורית?

יובל שטייניץ: – – והיכל התרבות במעלה-אדומים, והיכל התרבות בקריית-ארבע – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: – – ונתנו תקציבים לסלול ולשפר כבישים ודרכים בכל רחבי יהודה ושומרון, ועשינו עוד הרבה הרבה דברים מועילים ונכונים לחיזוק ההתיישבות והמתיישבים בארץ-ישראל.

יובל שטייניץ: דרך אגב, לא הסתפקנו ביהודה ושומרון: חיזקנו גם את ההתיישבות היהודית בנגב ובגליל; בניגוד ללפיד, שמה שעניין אותו זה צפון תל-אביב ורעננה, אותנו עניינו הנגב והגליל.

עפו אגבאריה: שם יש יותר – – –

יובל שטייניץ: לכן נתנו המון המון עידוד למעבר של תעשיות היי-טק – –

אילן גילאון: – – –

יובל שטייניץ: – – לנגב ולגליל.

יובל שטייניץ: לכן – – –

אילן גילאון: – – ישבתם אחוקים – – –

יובל שטייניץ: לכן, חבר הכנסת גילאון – לכן גם בקדנציה הקודמת, למשל, קיבלתי החלטה על הקמת בית-חולים בעירך, אשדוד, ואני שמח לראות אותו עכשיו מוקם לתלפיות – – –

אילן גילאון: – – –

יובל שטייניץ: – – – ודאגנו כמובן גם לרמת-הגולן ולבקעת-הירדן, והשקענו גם שם – בחקלאות, בתעשייה, בהתיישבות, בתרבות.

יובל שטייניץ: כי בניגוד לכם, אנחנו בעד שוויוניות, ואנחנו דואגים לכל אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: ואתה יודע מה, דב חנין, אני אספר לך: אחד הדברים שהכי זעזעו אותי והחרידו אותי – לא הייתי מודע לכך: לפני כמה ימים, בישיבת סיעת הליכוד, דיברו ראשי רשויות, בעיקר ראש עיריית מעלה-אדומים, על כך שהשר המתפטר עמיר פרץ, כשר בממשלת ישראל, כשר להגנת הסביבה, הודיע להם – –

עפו אגבאריה: מה דיברו – – –

יובל שטייניץ: – – שהוא לא מבקר ולא פועל – –

עפו אגבאריה: – – –

יובל שטייניץ: – – במעלה-אדומים.

עפו אגבאריה: – – –

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לך – –

עפו אגבאריה: – – –

יובל שטייניץ: – – טוב שהתפטר, כי שר שמחרים סקטור – ערבים או יהודים, מוסלמים או נוצרים, שמאלנים או ימנים, חרדים או חילונים – שר שמחרים סקטור בחברה הישראלית, או במדינת ישראל, שר שמחרים את מעלה-אדומים, וגם שר שמחרים את אום-אלפחם, שר שמחרים את אריאל, וגם שר שמחרים את טייבה, אין מקומו בממשלת ישראל.

עפו אגבאריה: זה שונה לגמרי.

יובל שטייניץ: אין מקומו בממשלת ישראל.

יובל שטייניץ: ובאותו הדין, שר שפוגע, מזלזל, ומחרים – לא רק את מעלה-אדומים ואת אריאל או את טייבה, גם מי שפוגע בכוונת מכוון במודיעין-עילית, או בביתר-עילית, או בבני-ברק, כי הם לא המיליה או המצביעים שלו.

יובל שטייניץ: גם מי שמחרים את הסקטור החרדי – גם הוא ראוי לגנאי.

יובל שטייניץ: כשמדברים על שוויוניות, דב חנין, ובאותו זמן רוצים לפגוע במתנחלים ובמתיישבים, זה אחד בפה ואחד בלב.

יובל שטייניץ: מי שמדבר על שוויוניות צריך לברך אותנו, שאנחנו דואגים גם למתיישבים, גם להתנחלויות, וכך אנחנו עושים בליכוד.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת דב חנין הזכיר ורמז לדברים שנעשו בממשלה הקודמת, ושם דווקא יצא לו, ככה, במקרה או שלא במקרה, כי יש בו גם איזו רמה מסוימת של יושר אינטלקטואלי – היה אפשר לשמוע איזה צליל של מחמאה על מה שעשינו בוועדת ששינסקי, למשל.

יובל שטייניץ: הוא דיבר על טייקונים ועל דאגה לאינטרס של כלל הציבור.

יובל שטייניץ: אז הקרב הכי גדול בתולדות המדינה בין הון לשלטון, בין השלטון לבין ההון הגדול, בין השלטון לבין הלובי הענק והחזק של חברות האנרגיה, הגז והנפט, היה הקרב על ועדת ששינסקי.

יובל שטייניץ: זה היה קרב על 600-500 מיליארד שקלים במחירים של היום ל-30 שנים הבאות, 30-25 שנים הבאות, והקרב הזה התנהל בהצלחה, בתמיכתך המאוד-מוערכת, ובתמיכת הרבה חברי כנסת אחרים, מהשמאל ומהימין – ומהחרדים; יושב פה חבר הכנסת גפני, שנתן לי תמיכה מהרגע הראשון.

יובל שטייניץ: לא רק אתה, גם הוא.

יובל שטייניץ: הקרב הזה נוהל על-ידי כשר האוצר, בגיבוי ראש הממשלה נתניהו, בממשלה הקודמת.

יובל שטייניץ: גם ב"מפעלי ים-המלח" הכפלתי את התמלוגים, וביטלתי את הפטור שלהם בחוק עידוד השקעות הון, והטלתי עליהם את קציר המלח.

יובל שטייניץ: גם בנושא הזה.

יובל שטייניץ: נכון, לא בממשלה הנוכחית, לא תחת שר האוצר הנוכחי, אבל בממשלה הקודמת טיפלנו במשאבי הטבע של הציבור, במשאבים הכי גדולים: קודם כול הנפט והגז, כשזה 90% – 90% מהמשאבים שלנו מבחינת השווי, וגם בים-המלח.

יובל שטייניץ: אז צריך לזכור גם את הדברים הטובים שעשתה ממשלת נתניהו; ממשלת נתניהו הקודמת – נכון, אבל – שבה היה איזה תיאום ושיתוף פעולה בין ראש ממשלה לבין שר האוצר.

יובל שטייניץ: ודרך אגב, גם בין שניהם לבין נגיד בנק ישראל, פישר.

יובל שטייניץ: אז עשינו יחד דברים גדולים.

יובל שטייניץ: וסוגיה אחרונה – הזכיר דב חנין את הסוגיה המדינית.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר מילה, אדוני היושב-ראש, על משילות.

יובל שטייניץ: אני לפני שנה וחצי מגיע לאו"ם, בין השאר כדי לרכז שם, בניו-יורק, בבניין האו"ם – למתקפת החיוכים הזדונית והשקרית של נשיא איראן רוחאני.

יובל שטייניץ: יאיר לפיד, שר בכיר בממשלה, ראש מפלגה וחבר קבינט, מודיע שההחלטה שלנו להחרים את נאום רוחאני היא שגיאה.

יובל שטייניץ: מודיע, הוא לא אומר את זה בחדרים סגורים – מודיע פומבית.

יובל שטייניץ: אני מופיע בפני התקשורת העולמית – תגובת ישראל לנאום השקרי והזדוני של רוחאני – ושואלים אותי כתבים מכלי התקשורת הבין-לאומית, למה יצאתם מהאולם?

יובל שטייניץ: שר בכיר, ראש מפלגה בישראל, ראש מפלגה בקואליציה, אומר שזה שגיאה, שהייתם צריכים להישאר בנאום רוחאני באולם.

יובל שטייניץ: איזה מין התנהגות חסרת אחריות ואיזה מין משילות יש כאן?

יובל שטייניץ: אותו דבר, הגברת ציפי לבני.

יובל שטייניץ: יש החלטת קבינט לא להיפגש עם אבו מאזן אחרי שהוא שבר את המשא-ומתן, פרש מהמשא-ומתן, פתח במתקפה נגדית ובהסתה נגדנו, והקים ממשלת אחדות עם ה"חמאס".

יובל שטייניץ: הייתה החלטת קבינט, שציפי הייתה שותפה לה – לא מדברים ולא נפגשים עם אבו מאזן.

יובל שטייניץ: ואז היא נפגשת אתו בחשאי בניגוד להנחיית ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: וכמובן, יש מישהו שדואג, ככה במקרה, שזה יגיע לתקשורת.

יובל שטייניץ: אז כשיאיר לפיד מודיע על דעת עצמו שמדינת ישראל טועה וצריך לשבת ולכבד את נאומו של רוחאני באו"ם – אותו רוחאני שמנסה לפתח נשק גרעיני נגדנו, אותה איראן שמדברת על השמדתנו – וציפי לבני, חברת קבינט, נפגשת עם אבו מאזן בניגוד להחלטת קבינט, איך אפשר כך לנהל מדינה?

ג'מאל זחאלקה: זאת הפעם השלישית שאתה מספר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, לסיים בבקשה.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אין לנו פה רק בעיה של עמדות נכונות וחזון, יש לנו כאן בעיה של ניהול ומשילות.

יובל שטייניץ: וכל עוד לא יהיו פה מפלגות גדולות, וכל עוד הליכוד בראשות נתניהו לא יזכה לתמיכה משמעותית, עם מספר גדול של מנדטים, חוסר היציבות וחוסר המשילות בישראל עלולים להימשך.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני היושב-ראש, נכון לפזר את הכנסת.

יובל שטייניץ: ואני פונה כאן לאזרחי ישראל: אל תלכו שולל, לא אחרי פרזנטורים, ולא אחרי בלורית, ולא אחרי הלך רוח תקשורתי כזה או אחר, ולא אחרי הבטחות שהרבה פעמים אין להן בסיס ואין להן כיסוי, הבטחות בחירות.

יובל שטייניץ: יש חשיבות לניסיון; לניסיון המדיני, לניסיון הביטחוני, לניסיון הכלכלי, ומיטב הניסיון מרוכז בליכוד, בנבחרת הליכוד, ובמועמד הליכוד לראשות הממשלה, ראש הממשלה בנימין נתניהו, שהוכיח את עצמו – ניסיון מוכח ומוצלח גם בתחום המדיני, גם בתחום הביטחוני וגם בתחום הכלכלי.

יובל שטייניץ: זו הבחירה הנכונה, זו הבחירה האחראית, זו הבחירה הרצינית היחידה לטובת מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נקיים הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של חבר הכנסת מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות, חברי הכנסת: בעד – 20, נגד – אין, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת החוק של מוחמד ברכה וקבוצת חברי הכנסת עברה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכנסת להכנתה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים – הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לדיון מוקדם, הצעת חוק מס' פ/2921/19, הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, של חבר הכנסת שאול מופז.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/1174/19; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חבר הכנסת גפני יציג לנו את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה רבה, אני אמרתי, כאשר הממשלה הזאת קמה, שהיא לא תחזיק מעמד יותר משנה וחצי, אבל האמת היא שלא האמנתי לדברים של עצמי; לא חשבתי שזה יקרה כל כך מהר, ובעוצמות כל כך מרשימות.

משה גפני: באמת.

משה גפני: אני נמצא הרבה שנים כאן.

משה גפני: הייתי בקואליציה, הייתי באופוזיציה, רמת התיעוב בין חמשת ראשי הסיעות שהיו בקואליציה – עכשיו צריך להגיד "שהיו בקואליציה" – רמת התיעוב הגיעה לממדים שאנחנו לא מכירים.

משה גפני: היו בעיות אישיות תמיד, היו ויכוחים ענייניים, היו מחלוקות אידיאולוגיות, הרי קואליציה זה לא שמפלגה אחת הולכת; גם במפלגה אחת יש מחלוקות.

משה גפני: אבל ברמה כזאת?

משה גפני: זה לא נעשה בידי אדם.

משה גפני: זה כנראה משהו מהקדוש-ברוך-הוא – זה משהו נורא ואיום – שהממשלה הזאת תתפרק.

מנחם אליעזר מוזס: – – –

משה גפני: רגע, אין לי הרבה זמן, ויש לי המון לדבר.

מנחם אליעזר מוזס: לפיד אמר, בתוך שנה – – –

משה גפני: לא לא, אני, ברשותכם, חברי הכנסת, מבקש לעשות השוואה.

משה גפני: אנחנו היינו בקואליציה בקדנציה הקודמת, נשאנו בתפקידים.

משה גפני: ליצמן היה שר הבריאות, איציק כהן היה סגן שר האוצר, אני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, וכן הלאה.

משה גפני: והיום לא היינו בקואליציה – בסדר.

משה גפני: אני אוהב את האופוזיציה, אגב.

משה גפני: עשינו עבודה טובה.

משה גפני: אנחנו תרמנו, האופוזיציה, להפלת הממשלה הזאת תרומה מכרעת.

משה גפני: עשינו את עבודתנו, הצדקנו את המשכורת שלנו.

משה גפני: אבל אני רוצה לעשות השוואה: מה היה בקדנציה הקודמת ומה היה בקדנציה הזאת, שאנחנו עכשיו מסכמים אותה.

משה גפני: בקדנציה הקודמת, הצמיחה – הרי אני נכנסתי להיות יושב-ראש ועדת הכספים – השר שטייניץ, אתה זוכר שאתה נכנסת להיות שר האוצר, והיה דיון בוועדת הכספים, ואמרנו, יש משבר כלכלי עולמי, ואנחנו במזרח התיכון – אנחנו הולכים להוריד את רמת החיים למה שהיה בשנות ה-20, כי בנקים יתמוטטו, המערכת פה תקרוס, חלק גדול מהתקציב הולך לביטחון.

משה גפני: ואני אמרתי בוועדת הכספים, אם אתה זוכר, שני דברים: א.

משה גפני: יהיה טוב; ב.

משה גפני: יש הקדוש-ברוך-הוא, והוא יעזור לנו.

משה גפני: התברר שבשני הדברים צדקתי.

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: הצמיחה לנפש במדינת ישראל בקדנציה הקודמת הפכה להיות הגבוהה ביותר בעולם המערבי.

משה גפני: מה קרה היום שאנחנו לא שם?

משה גפני: הצמיחה בעולם המערבי – ירדנו כמעט למקום האחרון.

משה גפני: למה אתה קורא לו "בלורית"?

משה גפני: הוא תקשורתן.

עם הזקן.

משה גפני: אני מבקש להגיד – חבל שהוא לא פה – – –

מרב מיכאלי: הקדוש-ברוך-הוא מתנה את תמיכתו בעם ישראל – – – קואליציה?

משה גפני: לא לא לא, ממש לא.

משה גפני: אני רק שאלתי אותו – – –

מרב מיכאלי: – – – זה מלחיץ – – –

משה גפני: מכיוון שהוא יורד מאוד בסקרים, יכול להיות שיאיר לפיד יחליט לא לרוץ לבחירות.

משה גפני: אני עוד לא דיברתי עם חברי, עם ליצמן, עם אורי ועם אחרים, אבל יכול להיות שאם הוא לא ירוץ לבחירות אנחנו נבקש ממנו שהוא ייחצן אותנו, את יהדות התורה, בתקשורת.

משה גפני: כי בזה הוא טוב מאוד.

משה גפני: נכון, ליצמן, אולי נציע לו?

יעקב ליצמן: לא, לא.

משה גפני: לא להציע, בסדר.

משה גפני: אבל בעיקרון בתקשורת הוא בסדר.

משה גפני: בתקופה שלנו מפעלים לא נסגרו.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: "פרי הגליל" עמד בקריסה מוחלטת; אנחנו התערבנו, נסענו לשם, והמפעל, לא רק שלא נסגר – גדל בפרמטרים רבים.

משה גפני: אגפים חדשים נפתחו.

משה גפני: וזה היה מפעל עוגן בחצור-הגלילית.

משה גפני: מה קרה עכשיו בשדרות?

משה גפני: המפעל נסגר.

משה גפני: רצו לסגור את נעלי "בריל" על עובדיו – – –

קריאה: – – –

משה גפני: רגע, תכף נגיע למגבות, זה רשום לי.

משה גפני: נעלי "בריל" – אמרנו: לא בא בחשבון, משרד הביטחון יזמין נעליים מנעלי "בריל".

משה גפני: המפעל נשאר פתוח בזמן שלנו.

משה גפני: נעלי "בריל" – אני לא בטוח שיש אחד שם שהצביע ליהדות התורה.

משה גפני: מה קרה עכשיו, בקדנציה הזאת של התקשורת הזאת?

משה גפני: נעלי "בריל" נסגר.

משה גפני: תע"ש, על 3,300 עובדיו, עמד להיסגר, העובדים עמדו לקבל מכתבי פיטורין.

משה גפני: בשום פנים ואופן לא נתנו.

משה גפני: אני באתי בערב סוכות, כיושב-ראש ועדת הכספים, עוד לפני שהיו לי לולב ואתרוג, כדי לפתור את הבעיה.

משה גפני: השר שטייניץ נתן להם את הערבות והמפעל לא נסגר, ועכשיו הגיעו כבר להסדר.

משה גפני: מה קרה אצלו?

משה גפני: "מגבות ערד" – – –

קריאה: אצל מי זה "אצלו"?

משה גפני: אצלו, אצל הממשלה, חמשת הראשים האלה: נתניהו, לפיד, לבני, בנט – מי שכחתי?

משה גפני: ליברמן.

משה גפני: זאת הייתה הממשלה, ומי שהיה אחראי לכלכלה זה לפיד.

משה גפני: בא להטיף לנו מוסר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני יכול למנות: לא רק זה שאנחנו הצטרפנו אז כחברים ל-OECD – לא שזה סוף העולם, אבל זה מעמיד אותנו במצב מצוין מבחינת כל הנושא של מעמדה הכלכלי של מדינת ישראל.

משה גפני: דירוג האשראי של מדינת ישראל בתקופה הקשה הזאת עלה כל הזמן.

משה גפני: לא רק זה, אמרו: היינו מעלים את זה עוד, אם לא הסכנה מאיראן.

משה גפני: מה עכשיו?

משה גפני: מזהירים אותנו שדירוג האשראי עומד לרדת.

משה גפני: גם אני, אם הייתי רואה כזה שר אוצר הייתי אומר שדירוג האשראי עומד לרדת.

משה גפני: ולא זו בלבד אלא שאנחנו ניהלנו מאבק נגד הטייקונים, עם הריכוזיות ועם הכול, והייתה לנו כזאת סייעתא דשמיא שהפכנו להיות פתאום מעצמת גז, שאנחנו כבר לא צריכים יבוא של גז.

משה גפני: ולא רק זה: ועדת ששינסקי, השר שטייניץ, שאז עשית – ואנחנו העברנו אותו ככתבו וכלשונו, לפחות באחוזים שלו.

משה גפני: מדינת ישראל הפכה להיות מדינה עשירה.

משה גפני: מה עכשיו אנחנו?

משה גפני: עניים.

משה גפני: הפער בין עשירים לעניים הולך וגדל אצל שר האוצר לשעבר.

משה גפני: לשעבר – הכוונה לפני יומיים.

משה גפני: אבל אני חייב להקדיש – זה ברור, זה כבר לא חוכמה לדבר על העניין הזה.

משה גפני: זה ברור שכאשר היינו בקואליציה המצב היה מצוין.

משה גפני: כאשר אנחנו באופוזיציה, כאשר יש מישהו אחר שלא יודע לטפל במחירי המזון, שלא יודע לטפל בהעלאת המחירים הללו של הדיור, שלא יודע לטפל בשום דבר שנוגע לכל משפחה בישראל – הוא לא יודע לטפל בזה, מה לעשות, לקח על עצמו תפקיד לא לעניין.

משה גפני: אבל מי ניצל את המצב הזה?

קריאה: – – –

משה גפני: זה גמרנו, הם כבר בסדר.

משה גפני: מי ניצל את המצב הזה, שאף אחד לא ידע מה שנעשה פה עם הכסף?

משה גפני: הבית היהודי.

משה גפני: כל מה שפגעו בנו, הם לקחו לעצמם.

משה גפני: מה הם חושבים, שאנחנו נשתוק להם על הדבר הזה?

משה גפני: שאנחנו עוסקים פה במערכת פוליטית, ומה שנוח לנו נגיד ומה שלא נוח לנו לא נגיד?

משה גפני: נגיד.

משה גפני: ראש הממשלה עמד בראש מערכת שפגעה בציבור אזרחי ישראל.

משה גפני: נכון שמי שבאמת, באופן ישיר, צריך לדבר עליו זה שר האוצר.

משה גפני: וגם שר החוץ, שהוא בכלל, מה שעניין אותו זה פוליטיקה כזאת, פוליטיקה אחרת.

משה גפני: עניין אותו בכלל מה שאומרים תושבי הדרום על זה שהמצב שלהם רע?

משה גפני: מה קרה עם מערכת הבריאות עכשיו?

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: הייתה מערכת בריאות בקדנציה הקודמת עם טיפולי שיניים – אני יכול למנות מכאן ועד להודעה חדשה – שליצמן היה ממונה עליה.

משה גפני: מה קרה היום?

משה גפני: התרסקות מוחלטת.

משה גפני: אני לא מאחל לאף אחד מאתנו שהוא יצטרך להגיע לבית-חולים, בוודאי לא עם שבר.

משה גפני: שבר זה היה?

משה גפני: נקע.

משה גפני: בוודאי לא עם נקע.

משה גפני: לאן הוא יגיע שם?

משה גפני: זאת מערכת הבריאות שהממשלה הזאת ושרת הבריאות עמדה בראשה.

משה גפני: ועומד הבית היהודי מהצד, כאילו הוא לא במשחק הזה.

משה גפני: אל תשכחו, השר בנט הוא שר הכלכלה; הוא השר שהיה מופקד על שילוב אנשים בעבודה, להגדיל את מספר מקומות העבודה, לשלב מגזרים במשק, לשלב אותם בעבודה.

משה גפני: את מי הוא שילב?

משה גפני: גבר אחד?

משה גפני: אישה אחת?

משה גפני: פחות ממה שהיה בקדנציה הקודמת.

משה גפני: וכל הזמן מתהדרים, הכול אצלם דיבורים, דיבורים, דיבורים.

משה גפני: הכול תקשורת.

אמנון כהן: מפעלים הוא הציל?

משה גפני: מפעלים הוא סגר.

משה גפני: הוא סגר את "מגבות ערד", מתפרת "העצמאות" במצפה-רמון עכשיו בסכנה – עדיין יש ההתחייבות של משרד הביטחון מהקדנציה הקודמת.

משה גפני: מפעלים נסגרים.

משה גפני: הוא עומד לי פה וגורף מנדטים מפני שהוא מדבר על הר-הבית.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

משה גפני: אני קורא לאזרחי ישראל, כאשר הולכים לבחירות, לא לשמוע לדיבורים האלה.

משה גפני: לא לשמוע לססמאות, לבדוק בשטח, היום יודעים הכול.

משה גפני: כמה מפעלים נסגרו בקדנציה של בנט ושל לפיד?

משה גפני: האחים האלה, שכחנו.

משה גפני: אגב, אחים לא מתגרשים; נפרדים אבל לא מתגרשים, כי הם גם לא מתחתנים.

משה גפני: פשוט, רמת האינטרסים הנוראה הזאת.

משה גפני: אני קורא לאזרחי ישראל לבדוק כמה מפעלים, כאשר אנחנו היינו בממשלה ובקואליציה – לא בממשלה, בקואליציה – כמה מפעלים נסגרו וכמה נסגרו עכשיו, כמה ניצלו אצלנו ולא נסגרו.

משה גפני: אגב, בבחירות הקודמות – אני אומר לכם את האמת, אנחנו בדקנו את זה – אנחנו קיבלנו חצי מנדט מקולות חילוניים.

משה גפני: יהדות התורה.

משה גפני: כמה שאנחנו נראים כאלה, אנשים העריכו את העבודה של חברי הכנסת שלנו, את העבודה של הרב ליצמן במשרד הבריאות, ואפילו שלי, במידה מסוימת, בוועדת הכספים.

משה גפני: אנשים כתבו לנו: אני לא מסכים אתך מבחינה חרדית, אבל אני אצביע עבורך בגלל שדאגת לעובדים – שלא בדקתי למי הם מצביעים; שדאגתם במשרד הבריאות למקומות הללו; שדאגתם לכלל הציבור.

משה גפני: אם אתם רוצים, אני יכול להוציא לכם אס.

משה גפני: אם.

משה גפני: אס שקיבלתי אתמול: "שמעתי אותך ברדיו", כותבת לי אישה, "אתמול ברדיו שמעתי אותך ואני מזדהה עם הדברים שלך.

משה גפני: אני לא חרדית, אני חילונית" – אתם יכולים לראות את זה – "אני חילונית אבל אני יודעת מה שעשיתם לכלל הציבור, אני אצביע עבורכם".

משה גפני: לא סתם יהדות התורה עולה בסקרים לשמונה מנדטים.

משה גפני: אנחנו נקבל יותר, מפני שהציבור בישראל הוא חכם, הוא בודק.

משה גפני: מה זה הססמה הזאת של לדבר גבוהה-גבוהה על מעמד הביניים.

משה גפני: איזה מעמד ביניים?

משה גפני: זה שהיה שר אוצר עד לפני יומיים?

משה גפני: איזה מעמד ביניים?

משה גפני: אתה זוכר, השר שטייניץ, שהייתה העלאת מסים; הייתה העלאת מסים שאגף התקציבים ורשות המסים דרשו.

משה גפני: העלינו את המסים רק לבעלי הכנסות גבוהות עד 14,400, ואחרי זה היה 21,000, הורדנו ב-2%.

משה גפני: הורדנו.

משה גפני: למעמד הביניים – איך הוא אמר לי, לפיד?

משה גפני: כשאתה מדבר על מעמד הביניים אני צוחק.

משה גפני: אמרתי לו: אני בא עם קבלות על מעמד הביניים.

משה גפני: אני עזרתי להם.

משה גפני: מה אתה עשית?

אמנון כהן: הרג אותם.

משה גפני: מה עשית?

משה גפני: נתן משהו למעמד הביניים?

משה גפני: מצא מע"מ אפס, אחרי שכל העולם, ללא יוצא מן הכלל, כולם אומרים שאין בעניין הזה תועלת, אפילו לא מילימטר, וזה יכול להעלות את מחירי הדירות.

משה גפני: ואז מה התוצאה של הדברים?

משה גפני: במשך שנה וחצי המחירים עולים.

משה גפני: ברבעון השלישי של השנה הקודמת עלו ב-4.5% – נדמה לי ש-4.5% – מחירי הדירות.

משה גפני: ואנשים מחכים, יהיה מע"מ אפס, לא יהיה מע"מ אפס.

משה גפני: שר האוצר רואה את השיגעון הזה, רואה שכולם מתנגדים; גם בקואליציה התנגדו.

משה גפני: אגב, עמדתו של שר השיכון לא ידועה לי, מפני שפה, כשהוא השיב לי על שאילתה בשבוע שעבר הוא דיבר בעד מע"מ אפס, וכשהקואליציה התפרקה הוא התחיל לדבר נגד מע"מ אפס.

משה גפני: אז דעתו של אורי אריאל, של שר השיכון, לא ידועה לי.

משה גפני: כל היודע מה עמדתו של שר השיכון בנושא של מע"מ אפס, אני מציע לו, אם הוא יכול להגיד לי – אני מוכן לתת לו פרס אם הוא יוכל להאיר את עיני בעניין של עמדתו של אורי אריאל.

משה גפני: דרך אגב, אני גם לא יודע את עמדתו בעוד כמה דברים, אבל את זה נניח לפעם אחרת.

משה גפני: אני מבקש – – –

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, למה אתה לא מעיר לו?

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם משהו אבל בסוד, ככה בארבע עיניים: אחרי ששר האוצר הגיש את תקציב 2015 למליאת הכנסת, אז הוא אומר לי אחרי הנאום שלו: גפני, נכון היה נאום טוב?

משה גפני: לא דיברתי נגד חרדים – תזכרו את העיתויים, אני מדבר עכשיו על זה – ככה הוא אומר לי.

משה גפני: אחרי זה, כשהחליטו שהולכים לבחירות הוא התחיל לדבר נגד החרדים.

משה גפני: אז אני לא רוצה לדבר, זה לא מעניין אותי, החרדים לא מעניינים אותי בכלל, אבל אני מציע – – –

קריאה: – – –

משה גפני: – – – אני מציע – לא, לא מעניין אותי, מה מעניין, החרדים הם חלק מתושבי מדינת ישראל, אם טוב לכולם יהיה טוב גם לחרדים.

אריה מכלוף דרעי: תאר לך ב"המודיע" – – –

משה גפני: לא, לא, לא מעניין אותי.

אריה מכלוף דרעי: – – – ב"המודיע".

משה גפני: למה אז הוא לא דיבר נגד החרדים, כשהוא הגיש את התקציב?

משה גפני: זה לא אומר משהו, הרב דרעי, זה לא אומר משהו שהוא התכוון למשהו שהוא חי אתנו בסדר?

משה גפני: יש איזה משהו שאחרים לא יודעים?

משה גפני: על כל פנים, אני – – –

אריה מכלוף דרעי: למחלקה הזאת אחראי הרב ליצמן.

משה גפני: הרב ליצמן, בסדר.

משה גפני: אתם שניכם מחייכים בעניין הזה.

משה גפני: מה שאני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, מתברר שהסטיגמות שמנסים ליצור בתקשורת עם כל מיני ססמאות אינן נכונות.

משה גפני: אנחנו, כל מי שהוא חבר כנסת חרוץ ומעניין אותו כלל הציבור עושה את הדברים למען כולם.

משה גפני: הוכח בקדנציה הקודמת – חד-משמעית אני יכול למנות לכם לא רק את מה שאמרתי פה, שורה ארוכה של נושאים, שורה ארוכה של נושאים:

משה גפני: חישוב מס מאוחד – הייתי במסיבה בתל-אביב, כולם אנשים חילונים, עבדתי בכל הכוח שחישוב המס יופרד, שחישוב המס יהיה נורמלי, כמו שצריך להיות, ולא שאנשים יתמוטטו, אנשים עובדים, אנשים שזו הפרנסה שלהם.

משה גפני: כל מה שנעשה – אז.

משה גפני: ומה היום?

משה גפני: עיי חורבות, השאירו פה כלכלה רעה.

משה גפני: אני לא יודע מי תהיה הממשלה הבאה, אבל מי שתהיה הממשלה הבאה, הדבר הראשון שהיא תצטרך לעשות זה הנושא הכלכלי, החברתי, לחזור לימים שבהם מנהלים כלכלה, שיש מדיניות, ולא איזו גחמה שמישהו אמר לו בתקשורת שזה מצטייר טוב.

אורי מקלב: נא לסיים.

משה גפני: ולסיום, אדוני היושב-ראש – – –

דוד אזולאי: מה עם המנהרות של בנט, הוא עוד לא מצא אותן?

משה גפני: ולסיום, אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר – דיברתי על כלכלה; מכיוון שעסקתי בעניין של ועדת הכספים עשיתי השוואה.

משה גפני: אבל זאת שערורייה וסכנת נפשות מה שהממשלה הזאת עשתה בתחום המדיני.

משה גפני: יושבים, ב"צוק איתן", יושב קבינט ביטחוני, וכל רגע יוצא שר מהקבינט ואומר לעולם דברים אחרים ממה שאומר השר האחר.

משה גפני: בקבינט הביטחוני.

משה גפני: אני לא מביע עמדה לגבי העניין הזה.

משה גפני: מה חושבים בארצות-הברית, מה חושב הנשיא בארצות-הברית, מה חושבים באירופה כאשר רואים ממשלה כזאת מסוכסכת ומפולגת, שזאת סוחבת לשמאל וההוא סוחב לימין מפני שככה הוא מקבל מנדטים וככה היא חושבת שהיא תקבל מנדטים?

משה גפני: לא היה תהליך מדיני, לא היה ניהול נורמלי של כל העניין, ואי-אפשר גם, גם אם היה יושב שם סופר-סטאר – יושבים חמישה ראשים שכל אחד רוצה וחושב שהוא ראש ממשלה, ואף אחד מהם לא מתאים.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

אורי מקלב: השר יובל שטייניץ, בבקשה, דברי תשובה.

משולם נהרי: בקיצור, ממש בקיצור.

אורי מקלב: אה, למה אתה – למה אתה חושב שדווקא בהצעת חוק של גפני השר צריך לענות בקיצור?

אורי מקלב: דווקא כאן יש לך מה להתייחס גם מהפן האישי.

אורי מקלב: חלק – יש לך זמן, אף אחד לא – – –

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

אורי מקלב: אני רק מודיע לאנשים, שלא יהיו במתח, שהונחו על שולחן הכנסת וגם עכשיו על שולחן המליאה עוד ארבע הצעות חוק שעניינן פיזור הכנסת.

אורי מקלב: הצעת החוק הבאה – וגם חוק מימון מפלגות – אבל ההצעה הבאה תהיה של אריה דרעי מש"ס, ולאחר מכן של זחאלקה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: אני מציע לחברי הכנסת – אני חושב – כמה יש לנו סך הכול?

יובל שטייניץ: שמונה הצעות לפיזור הכנסת?

אורי מקלב: שמונה.

יובל שטייניץ: נראה לי שזו כמות נכבדה.

יובל שטייניץ: בסוף הכנסת יכולה להתפזר רק פעם אחת, היא לא יכולה להתפזר 20 או 30 פעם.

יובל שטייניץ: מספיקה הצעה או שתיים, ודאי ששמונה זה די והותר.

אורי מקלב: אנחנו מחכימים מדברי התשובה שלך.

אורי מקלב: הרווחנו שמונה תשובות.

אברהם מיכאלי: – – –

אורי מקלב: מה שהרווחנו זה שמונה תשובות של השר.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת גפני, הזכרת את ההישגים של הממשלה הקודמת – –

אמנון כהן: שר הבריאות הקודם.

יובל שטייניץ: – – ואני רוצה לומר לך, היית יושב-ראש ועדת כספים מצוין; היית יושב-ראש ועדת כספים חכם, חושב, וידעת לראות את האינטרס של מדינת ישראל והאינטרס של כלל הציבור, ולא רק של הסקטור שאתה מייצג.

יובל שטייניץ: אני כשר אוצר מצאתי עזר רב בך כיושב-ראש ועדת הכספים.

יובל שטייניץ: לא שלא היו לנו ויכוחים לפעמים, אבל בסך הכול עבדנו בהרמוניה ובשיתוף פעולה.

יובל שטייניץ: וחברי וידידי איציק כהן, שכיהן כסגן שר האוצר, והיה סגן שר אוצר יוצא מן הכלל, בלתי רגיל, עבדתי אתו וגם אתך בהרמוניה ובשיתוף פעולה.

יובל שטייניץ: חלק מההישגים הבאמת – המשמעותיים אפילו מבחינת הזירה הבין-לאומית: הזכרת את זה שהצלחנו סוף-סוף להכניס את ישראל ל-OECD; הזכרת את זה שהגענו למקום ראשון בצמיחה ובצמיחה לנפש בכל אירופה ובכל העולם המערבי; הזכרת את העובדה שהיינו היחידים בעולם המפותח שהעלו לנו את דירוג האשראי.

יובל שטייניץ: מעניין כמה מהר הדברים האלה נעלמו: העלאת דירוג האשראי הפכה להפחתת דירוג האשראי; מקום ראשון בצמיחה לנפש הפך לכמעט מקום אחרון בצמיחה לנפש בחצי השנה האחרונה.

יובל שטייניץ: מדהים כמה מהר מישהו הצליח לקלקל, אבל בהחלט לך ולאיציק כהן היה חלק בהישגים הכלכליים הבלתי-רגילים של הממשלה הקודמת.

יובל שטייניץ: ואני כשר אוצר – – –

אריה מכלוף דרעי: יש לכם איזה דיל אולי?

יובל שטייניץ: מה?

אריה מכלוף דרעי: יש לכם איזה דיל אולי?

יובל שטייניץ: לא.

משה גפני: אנחנו, יש לנו דיל חברי.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: עכשיו, במסגרת מה שהתחלתי בו קודם, אני רוצה – אתה יודע שאני היום חוזר ומנתח את הטקסט הספרותי המורכב על ריקי כהן מחדרה.

יובל שטייניץ: אז קודם קראתי את תחילת הטקסט על ריקי כהן מחדרה, עכשיו אני רוצה להקריא ולנתח את המשך הטקסט המופלא הזה על ריקי כהן מחדרה – –

מיקי רוזנטל: מה זה, ניתוח ספרותי?

יובל שטייניץ: בדיוק, בדיוק.

יובל שטייניץ: – – מ-1 באפריל 2013.

יובל שטייניץ: כותב שר האוצר כך – הוא כותב כאילו מה הוא אמר לאנשי האוצר, להנהלת האוצר – שימו לב להתנשאות וליהירות: "אני רוצה שנקיים ישיבה מיוחדת על הגברת כהן, אמרתי להם, שבה כל אחד מאתנו יציע איך אנחנו כמשרד האוצר יכולים לעזור לה.

יובל שטייניץ: אני רוצה שנבנה בשבילה תוכניות ורפורמות שיעזרו לה לסגור את החודש, שישפרו את איכות חייה.

יובל שטייניץ: אתמול התקיימה ישיבה ראשונה על גברת כהן; המסך הגדול נותר מגולגל, לא הוקרנה שום מצגת, רק ישבנו ודיברנו.

יובל שטייניץ: כולם הביאו מהבית רעיונות ומחשבות והצעות.

יובל שטייניץ: רגע לפני החג התפזרנו, אבל קבענו להמשיך לדבר על הגברת כהן מייד לאחר החג.

יובל שטייניץ: מבחינתם" – הוא אומר, "מבחינתם" זה מבחינת – –

אורי מקלב: משרד האוצר.

יובל שטייניץ: – – פקידי האוצר, הנהלת האוצר – "מבחינתם, אני מניח, זוהי זווית מרעננת של הסתכלות על הדברים.

יובל שטייניץ: מבחינת הגברת כהן מחדרה, היא הסיבה שבשבילה באתי לאוצר".

משה גפני: אדוני השר, שכנעת אותנו, אפשר ללכת לבחירות.

יובל שטייניץ: עכשיו, הוא כותב פה, "צריך לארגן בשבילה רפורמות שיעזרו לה לסגור את החודש".

יובל שטייניץ: קודם כול, אני מאוד בעד לעזור לכל אזרחי ישראל לסגור את החודש, אבל לפני שמטפלים בריקי כהן מחדרה עם שכר של מעל 20,000 שקל, כתוב פה, 25,000 אולי, יש אנשים עם שכר של 6,000 ו-10,000 שקל שצריך לעזור להם לסגור את החודש; זה עניין של סדר עדיפויות.

יובל שטייניץ: כשאתה רוצה לצמצם פערים אתה דואג לכולם, אבל לפני שאתה דואג למעמד הביניים העליון אתה דואג לעובדים חלשים שעובדים אבל מתקשים לסגור את החודש.

יובל שטייניץ: אבל כנראה שר האוצר יודע יפה מי היו מצביעיו, ולכן הם בראש מעייניו.

יובל שטייניץ: שנית, נאמר פה: "נבנה בשבילה תוכניות ורפורמות".

יובל שטייניץ: אני רוצה לשאול אותך, השר לפיד, שנה וחצי אחר כך, איזה רפורמות בנית בשביל הגברת ריקי כהן מחדרה?

יובל שטייניץ: איפה הרפורמות הללו?

יובל שטייניץ: האם העובדה שהצלחת להוביל אותנו לצמיחה שלילית לנפש תסייע או תפגע בגברת ריקי כהן מחדרה, והאם היא תסייע או תפגע בגברת ריקי כהן מעפולה, שגם עליה צריך לחשוב וגם לה צריך לדאוג?

יובל שטייניץ: אומר בהמשך הטקסט שר האוצר לפיד: "צריך לקחת גם החלטות קשות, אם לא נשמור" – אני מדלג קצת – "אם לא נשמור על מעמד הביניים – – –

מיקי רוזנטל: אולי תדלג קצת יותר, זה נורא משעמם.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: – – – אם לא נשמור על מעמד הביניים, הכלכלה תיעצר והאוברדרפט יגדל עוד יותר.

יובל שטייניץ: גם זו האמת, וזה לא יקרה במשמרת שלי".

יובל שטייניץ: אדוני השר לפיד, הכלכלה תיעצר?

יובל שטייניץ: זה בדיוק מה שקרה במשמרת שלך.

יובל שטייניץ: הכלכלה נעצרה.

יובל שטייניץ: הצמיחה נעצרה.

יובל שטייניץ: היא הפכה לצמיחה שלילית לנפש בחצי השנה האחרונה.

יובל שטייניץ: זה בדיוק מה שקרה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אזרחי ישראל, אני מקווה שהפעם הלקח נלמד.

יובל שטייניץ: צריך להפסיק לסמוך על מפלגות נישה, כל מיני מפלגות מרכז כאלה ואחרות שקמות כל פעם מחדש.

יובל שטייניץ: כל מערכת בחירות קמה מפלגת מרכז אחת או שתיים.

יובל שטייניץ: פעם זה היה מפלגת המרכז; אחר כך קדימה, שאכזבה את כל עם ישראל; באמצע הייתה שינוי; בקדנציה האחרונה יש עתיד והתנועה.

יובל שטייניץ: צריך להפסיק לסמוך על מפלגות אווירה, מפלגות מרכז, מפלגות שהן כולן כולן בועה תקשורתית של התלהבות לרגע, מעין התאהבות לרגע, ואחר כך מפח נפש גדול ופגיעה אמיתית ביכולת לנהל את מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: יש לנו כאן מדינה לנהל.

יובל שטייניץ: יש לנו אתגרי ביטחון לאומי מכאן ועד קפריסין, מכאן ועד איראן, מכאן ועד הודעה חדשה.

יובל שטייניץ: זה לא פשוט, זה המזרח התיכון כאן, והוא כולו סוער ורוגש ומתרסק מסביבנו, ואנחנו צריכים לנווט בים הסוער הזה את ביטחונה של מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: ויש לנו אתגרי כלכלה אדירים, כי מישהו – מישהו – הוביל אותנו בתוך שנתיים מצמיחה הכי גבוהה במערב לצמיחה שלילית לנפש, מהעלאת דירוג להורדת דירוג, ואנחנו צריכים עכשיו גם עם כל זה להתמודד ולתקן גם את כל זה.

יובל שטייניץ: את אתגרי הביטחון הלאומי ואתגרי הכלכלה הלאומית – אותם צריך להפקיד בידיו המנוסות של בנימין נתניהו, שיש לו ניסיון מוכח גם בכלכלה הלאומית, גם בביטחון הלאומי.

יובל שטייניץ: צריך לבנות בפעם הבאה קואליציה רחבה, ולא להגיד לשום מפלגה ושום סקטור: אתם לא בפנים, אבל צריך ליכוד גדול וחזק.

יובל שטייניץ: ואני רוצה לסיים ולומר לך, אם לא נתעשת, ואם נמשיך לתמוך במפלגות אווירה, במפלגות בלורית, במפלגות שמורכבות על-ידי אנשי תקשורת וגם ממונפות על-ידי איזה תמיכה תקשורתית והתלהבות תקשורתית – אם נמשיך בדרך הזאת, אנחנו עלולים, חלילה וחס, להגיע למצב האיטלקי, להגיע למצב של חוסר משילות כרוני וחוסר יכולת לנהל את מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: לכן פיזור הכנסת נדרש, בחירות חדשות נדרשות, וכוח גדול למנהיגות המנוסה של הליכוד נדרש גם הוא.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני השר.

אורי מקלב: ואם כך, אנחנו עכשיו עוברים להצבעה.

אורי מקלב: הצבעה על הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, של קבוצת חברי הכנסת של יהדות התורה – ואנחנו יכולים לעבור ישירות להצבעה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

אורי מקלב: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך הצעת חוק זו התקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכנסת להכנה לקריאה ראשונה, כפי שהועברו ההצעות הקודמות.

אורי מקלב: [הצעת חוק פ/2917/19; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו עוברים לעוד ארבע הצעות חוק, והראשונה שבהן של חבר הכנסת אברהם מיכאלי ואריה דרעי וקבוצת חברי הכנסת, להלן: קבוצת ש"ס, שהיא הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: ישיב גם כן – הוא כבר לא משיב, אין עמדת הממשלה – קיבלו את ההצעה שלך הקודמת, שהוא יענה על כולן.

אריה מכלוף דרעי: מה זה אומר?

אורי מקלב: זה אומר שמייד תהיה הצבעה.

אריה מכלוף דרעי: לא תהיה תשובה?

אורי מקלב: לא תהיה.

אורי מקלב: אתה התכוונת שהוא יציג בדברי תשובתו גם בשביל הצעת החוק שלכם.

אורי מקלב: אתה ביקשת קודם לשמור על זמן, אז אני מודיע לך.

אריה מכלוף דרעי: מכובדי, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר שטייניץ, הודיעו לי עכשיו, בצער רב, שאתה לא תענה לי על ההצעה.

אריה מכלוף דרעי: אין עמדת ממשלה, מה אני אעשה.

אריה מכלוף דרעי: לא זכיתי, אבל שכנעת אותנו כבר בתשובות הקודמות שצריך לפזר.

אריה מכלוף דרעי: השתכנענו.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, תרשה לי, ואני מקווה שאני אתאפק ולא אצחק, אבל ראיתי בדיחה טובה לפני כמה דקות בחדשות שיש במחשבים – יש חדשות הכנסת, ראיתי שם, השרה יעל גרמן מגיבה על שאלה ששאלו אותה, האם יש עתיד מחרימה את ממשלת נתניהו בקדנציה הבאה; אז היא אומרת: אני נמנית עם מחנה שלא מחרים איש.

אריה מכלוף דרעי: היה קשה לי להתאפק.

דוד אזולאי: מי אמר את זה?

אריה מכלוף דרעי: השרה גרמן.

אריה מכלוף דרעי: היה קשה לי להתאפק.

אריה מכלוף דרעי: עד כדי כך קצר הזיכרון?

אריה מכלוף דרעי: עד כדי כך כבר?

אריה מכלוף דרעי: או שיכול להיות שבעלי תשובה – במקום שבעלי תשובה עומדים, אפילו צדיקות גמורות לא יכולות לעמוד.

משולם נהרי: כנראה יש תשובה בשר.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, בחירות בתוך שנתיים זה דבר גרוע, זה דבר לא טוב, זה לא יום שמח לכנסת.

אריה מכלוף דרעי: העם בישראל זקוק ליציבות – לא טוב לכלכלה, זה בזבוז כספים, ובאופן טבעי היינו צריכים כולנו כאן לעמוד ולהצביע נגד.

אריה מכלוף דרעי: ממשלה נבחרה, כנסת נבחרת לארבע שנים, ואין צורך, וזה לא טוב, וזה בזבוז משווע.

אריה מכלוף דרעי: אבל למרות כל מה שאמרתי, כשאני שם על כף המאזניים את השיקולים הללו מול השיקולים האחרים – מה יש לנו היום, מה אנחנו עומדים לפזר ולמה אנחנו מפזרים את זה, אני אומר: הממשלה הזאת, לצערי הרב, קמה בחטא, ואני מאשים פה לא רק את ברית האחים המפורסמת, שכל כך היה חגיגי באותו יום לראות אותם, איך הם מתנשקים ומתחבקים, בא יום בשורה חדשה – ממשלה שקמה על בסיס הדרת מגזרים שלמים, החרמה ושיח מיותר של שנאה.

אריה מכלוף דרעי: כולנו זוכרים את הכותרות "איפה הכסף?

אריה מכלוף דרעי: ", כשכל החצים מכוונים, הנה, כל הבעיות של מדינת ישראל; גירעון של 40 מיליארד שקל, שבסוף התברר שגם הגירעון הזה לא אמיתי, לא נכון, סתם ניפחו את הגירעון, והלכו וגזרו גזירות קשות ביותר על המגזרים החלשים של מדינת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: על בסיס זה, לצערי הרב, קמה הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: ברית של אינטרסים נוגדים ביותר, של אידיאולוגיות שונות לגמרי, אבל מה שאיחד אותם – השנאה וההדרה של מגזרים שלמים, תיעוב כלפי השכבות החלשות וכלפי העשירונים התחתונים, לצערי הרב.

אריה מכלוף דרעי: אז נכון, אני מקבל את זה, ואני יודע שזה אמיתי, שכפו את זה על ראש הממשלה, אבל חבל שהוא לא שמע לעצתי.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי לו באותו יום: אדוני ראש הממשלה, אני במקומך לוקח את המנדט ומחזיר לנשיא.

אריה מכלוף דרעי: אני לא נותן ידי לממשלה – אני לא מדבר על בסיס פוליטי, שזה בגידה בשותפים שלך, אני מדבר על בסיס ערכי ואידיאולוגי; לא יכול להיות שבמדינת היהודים מחרימים מגזרים שלמים, ובעיקר את המגזרים החלשים.

אריה מכלוף דרעי: ממשלה שלא מייצגת בתוכה גם את השכבות החלשות אין לה זכות קיום ואין לה גם ברכה.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי אתמול במסיבת עיתונאים, הרי זה נס, איך יכול להיות שראש ממשלה מוותר על שלוש שנים ומפזר את הכנסת ומפטר את השרים?

אריה מכלוף דרעי: זה סיכון פוליטי לא קטן.

אריה מכלוף דרעי: אני, כיהודי מאמין, אני מאמין שזעקת העשוקים, זעקת העניים, זעקת השכבות החלשות, עלתה לבורא עולם, לכיסא הכבוד, ובורא עולם שמע את תפילתם, כיוון שאין דרך אחרת להסביר מה שקרה בשנה וחצי האחרונות.

אריה מכלוף דרעי: מאות אלפים, ובכל שנה נוספו עוד 50,000 עניים, ילדים קטנים, מתחת לקו העוני, בגלל מעשיה של הממשלה הזאת.

אריה מכלוף דרעי: מה קיבלנו בשנה וחצי האלה?

אריה מכלוף דרעי: אני זוכר – ואני לא מתכוון לפגוע באופן אישי, להבדיל אולי – אני חושב שזה גם לא מכובד, וגם לי אין שום עניין; אני לא רוקד על הדם של אף אחד, ואני לא בא עכשיו באמת להגיד "אמרנו לכם" ולשמוח לאידו של מישהו אחר.

אריה מכלוף דרעי: אבל אני לא אשכח, אדוני שר האוצר, לפני שנה או יותר, בתקופה של תקציב המדינה, שנה וחצי, שהוצאתי איזו ברכה, בירכתי אותך על זה שהתחשבת ולא הבאת לחיסול של החינוך החרדי.

אריה מכלוף דרעי: למחרת בבוקר, לא יודע משום מה, זה היה ערב חג השבועות, יצאת עלי במתקפה נוראה, שאני כאילו עשיתי סיבוב עליך.

אריה מכלוף דרעי: אז, אדוני שר האוצר, אני אגיד לך מי עשה עליך סיבוב בשנה וחצי האחרונות.

אריה מכלוף דרעי: עשית ממשלה, הקמת ממשלה, ואדוני שר האוצר, הבית היהודי עשו עליך סיבוב גדול מאוד.

אריה מכלוף דרעי: הם דאגו באופן יוצא מן הכלל לציבור שלהם.

אריה מכלוף דרעי: הם דאגו בצורה ממוקדת ביותר.

אריה מכלוף דרעי: לא עניין אותם כהוא-זה מה שקורה בממשלה ובציבורים אחרים.

אריה מכלוף דרעי: הם דאגו לציבור שלהם.

אריה מכלוף דרעי: יכול להיות שצריך לברך אותם על כך – או לא, אני חושב שזה לא נכון.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שכל מי שהוא שליח ציבור צריך לדאוג לכל הציבור ולא לדאוג רק לציבור שלו.

אריה מכלוף דרעי: אבל עשו עליך סיבוב יפה מאוד.

אריה מכלוף דרעי: איווט ליברמן, ישראל ביתנו – עשו עליך סיבוב יפה מאוד.

אריה מכלוף דרעי: דאגו למגזר העולים.

אריה מכלוף דרעי: כל תקציב, דאגו לקבל את מה שהם צריכים לקבל.

אריה מכלוף דרעי: ואתה היחידי שלא דאגת לציבור שלך, אותה ריקי כהן, אותו מעמד הביניים, שהבטחת לו כל כך הרבה, אותה הורדת מחירי דיור.

אריה מכלוף דרעי: למה גרמת בשנה האחרונה, שמחירי הדיור עלו ב-20%?

אריה מכלוף דרעי: כולם ציפו, כביכול, לאותו מע"מ אפס שהבטחת להם, ובינתיים לא קרה שום דבר.

אריה מכלוף דרעי: איפה ה-150,000 דירות להשכרה, שכולנו חיכינו להן?

אריה מכלוף דרעי: איפה כל הרפורמות – חוץ מאותה חברה ממשלתית חדשה שהקמת בתקציב של 20 מיליון שקל, עוד מנגנון ועוד מקורבים?

אריה מכלוף דרעי: מה יצא מכל הדברים הללו?

אריה מכלוף דרעי: עשו עליך סיבוב גדול מאוד, יאיר.

אריה מכלוף דרעי: לא אני עשיתי עליך את הסיבוב, אחרים עשו עליך את הסיבוב.

אריה מכלוף דרעי: אבל אני אומר היום, הגיע סוף-סוף הזמן, אדוני השר, הגיע סוף-סוף הזמן שהשיח יפסיק להיות שיח של שנאה.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר, באמת באמונה שלמה, לא כבדיחה: אנחנו לא מחרימים אף אחד, אנחנו לא מדירים אף אחד.

אריה מכלוף דרעי: כל חברי הכנסת, כל הסיעות שנבחרו בצורה דמוקרטית הם שותפים פוטנציאליים להקמת ממשלה, אבל, כמובן, אנחנו רוצים שהפעם השיח יהיה שיח חברתי.

אריה מכלוף דרעי: הגיע הזמן אחרי 60 וכמה שנים שמדינת ישראל קיימת, שסוף-סוף הנושא של השכבות החלשות יהיה על השולחן, והן יהיו תנאים להקמת הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: אני שמח שכל כך מהר נקלטו המסרים שהעברנו לפני שבועיים.

אריה מכלוף דרעי: לפני שבועיים, מעל דוכן הכנסת, אמרתי: יש לי שני תנאי ברזל, שבלעדיהם אנחנו, תנועת ש"ס, לא ניכנס לממשלה; האחד הוא שכר מינימום של 30 שקל לשעה, והשני הוא הורדת המע"מ, למע"מ אפס, על מוצרי יסוד.

אריה מכלוף דרעי: אני שמח שמהר מאוד, ברוך השם, זכינו ממש – אני אומר, ראש הממשלה אימץ את המסר השני של הורדת המע"מ על מוצרי היסוד למע"מ אפס.

רות קלדרון: כמה עולות הבחירות?

רות קלדרון: 3 מיליארד שקל.

יצחק כהן: – – – בגללכם – – –

משולם נהרי: אתם לא יכולים להתרגל למצב החדש.

אריה מכלוף דרעי: ואני שמח, חבל שזה נעשה מאוחר – כבר לפני שנתיים הייתה לי פגישה עם ראש הממשלה, פחות משנתיים, ואמרתי לו: למה לא נלך על מע"מ דיפרנציאלי?

אריה מכלוף דרעי: למה שלא נוריד את המע"מ על מוצרי יסוד?

אריה מכלוף דרעי: זאת הפעולה הראשונה שהממשלה עושה להורדת יוקר המחיה.

אריה מכלוף דרעי: יש עוד פעולות אחרות, אבל זאת הפעולה הראשונה.

אריה מכלוף דרעי: אין לזה הצדקה.

אריה מכלוף דרעי: למה לקחת מהשכבות החלשות, שהן עיקר הצורכים את החלב הפשוט והלחם הפשוט?

אריה מכלוף דרעי: למה לקחת מהם 17% על מים, על חשמל?

אריה מכלוף דרעי: למה?

אריה מכלוף דרעי: אמר לי: אתה צודק.

אריה מכלוף דרעי: אמרתי לו: אז מה זה עוזר לי שאני צודק?

אריה מכלוף דרעי: אתה ראש הממשלה.

אריה מכלוף דרעי: טוב, ידיו היו כבולות.

אריה מכלוף דרעי: היה שר אוצר שהעדיף לקחת 3 מיליארד שקל ולעשות מע"מ אפס על דירות.

אריה מכלוף דרעי: אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל אני שואל אתכם, חברי הכנסת, איפה סדר הקדימויות?

אריה מכלוף דרעי: לתת אוכל, לתת חלב, לתת ביצים, שמן, טיטולים, עוף קפוא ועוד מוצרי יסוד לאלה שאין להם, או קודם כול לדאוג לדיור, שגם כל המקצוענים אומרים שזה לא יוריד – – –

פנינה תמנו: קורת גג לא חשוב?

אריה מכלוף דרעי: חשוב מאוד, אבל קודם כול, כל המומחים ששמענו אותם – לא שמענו אחד, אחד, שיגיד שהורדת המע"מ לאפס תביא להוזלת הדיור.

אריה מכלוף דרעי: להפך, אמרו: ייפתח שוק שחור, הקבלנים ייקחו את ההנחה הזאת ולא יקרה שום דבר.

אריה מכלוף דרעי: ללכת לסכן, שבע שנים, 3 מיליארד שקל לשנה.

ישראל חסון: היה מומחה – – –

אריה מכלוף דרעי: מי?

ישראל חסון: שר האוצר.

אריה מכלוף דרעי: טוב, היה.

אריה מכלוף דרעי: טוב שאמרת בלשון עבר.

פנינה תמנו: אבקש לסכם את הדברים.

אריה מכלוף דרעי: גברתי, אני מאוד מעריך – – –

פנינה תמנו: זה על-פי השעון.

אריה מכלוף דרעי: כן, אבל כל הדוברים שהיו לפני – ומזכירת הכנסת תעיד – דיברו חמש ועשר דקות אחר כך.

פנינה תמנו: אני משתדלת ללכת על-פי התקנון, אז בבקשה.

אריה מכלוף דרעי: אני מבין שקשה לך לשמוע את הביקורת על ראש המפלגה שלך ועל יש עתיד, אבל אין מה לעשות.

אריה מכלוף דרעי: עוד שתי דקות.

פנינה תמנו: אתה בוחן לב וכליות?

אריה מכלוף דרעי: לא, זה טבעי, אני מבין את זה, גם לי היה קשה לשמוע את כל הדברים האלה.

פנינה תמנו: תודה.

פנינה תמנו: בבקשה.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לומר, גם בנושא שכר מינימום, 30 שקל לשעה, אני שמח.

אריה מכלוף דרעי: כל כך מהר שר הכלכלה בנט – אני מבין שהוא אפילו ביטל נסיעה לארצות-הברית, לפורום סבן החשוב, ורץ לחתום היום עם התאחדות התעשיינים, הסוחרים, יחד עם ההסתדרות, על העלאת שכר המינימום ל-5,000 שקלים, בשלוש פעימות.

אריה מכלוף דרעי: אומנם זה 27 שקל לשעה, זה שלוש פעימות – אנחנו לא ניתן, אנחנו נגדיל את זה ל-30 שקל, כפי שהבטחתי – אבל טוב מאוד, הם נזכרו אחרי שנים.

אריה מכלוף דרעי: טוב מאוד, שיעשו את זה.

אריה מכלוף דרעי: זה השיח שאנחנו רוצים שיהיה.

אריה מכלוף דרעי: מעכשיו והלאה, בעזרת השם, בכל מערכת הבחירות, ובממשלה הבאה שתקום, השיח יהיה שיח חברתי.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו נעלה את חמשת העשירונים התחתונים, נוציא אותם ממעגל העוני.

אריה מכלוף דרעי: זה יהיה השיח, זאת המשימה; זה פיקוח נפש.

אריה מכלוף דרעי: שאר הדברים הם חשובים – שיחכו; קודם כול להוציא את העניים ממעגל העוני, אחר כך נדאג לדברים האחרים של מדינת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: לכן אני אומר, עם כל הכאב על כך שהכנסת מתפזרת, שזה לא טוב למשילות, לא טוב לכלכלה, עדיף ללכת לבחירות, כדי לתקן, כיוון שפיקוח נפש וחיי השכבות החלשות וחיי קרוב למיליון ילדים מתחת לקו העוני עדיפים על הממשלה ועל הכנסת הזאת.

אריה מכלוף דרעי: אני מבקש לתמוך בהצעה שלנו לפזר את הכנסת, ויפה שעה אחת קודם.

פנינה תמנו: תודה רבה לחבר הכנסת דרעי.

פנינה תמנו: אני רואה שהשר יעלה להשיב, השר שטייניץ.

סתיו שפיר: שטייניץ, אתה מקבל שעות נוספות על הדבר הזה?

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, יש פה – – –

פנינה תמנו: אין פה בלורית.

יובל שטייניץ: אין פה בלורית, אבל אני רוצה לומר לך, ברמה האישית, יש עתיד עשתה גם כמה דברים טובים, למרות הביקורת החריפה שהושמעה כאן גם על-ידי ועל-ידי רוב הדוברים.

יובל שטייניץ: אחד הדברים החיוביים בעיני הוא שאת הגעת לכנסת ואת חברת כנסת מעולה, ואני מאחל לך שגם תגיעי לכנסת הבאה ותמשיכי לשרת את הציבור.

פנינה תמנו: תודה רבה.

יחיאל חיליק בר: מגיע לה.

יובל שטייניץ: לשר דרעי אני אגיד – – –

קריאה: – – –

יובל שטייניץ: לשר דרעי אני אגיד רק – – –

אריה מכלוף דרעי: חבר הכנסת.

יובל שטייניץ: סליחה, חבר הכנסת דרעי.

ג'מאל זחאלקה: – – – שר.

יובל שטייניץ: כן, היה שר ואולי יהיה גם בעתיד.

יובל שטייניץ: חבר הכנסת דרעי – –

ג'מאל זחאלקה: יש עתיד בלי דרעי.

יובל שטייניץ: – – אני יכול לומר לך רק, השיח צריך להיות כלכלי-חברתי.

אריה מכלוף דרעי: מקבל.

יובל שטייניץ: כי בלי כלכלה חזקה, אתה גם לא יכול לדאוג לחברה.

יובל שטייניץ: אם הצמיחה תמשיך לדשדש כך, גם האבטלה – זה תמיד לוקח שנה אחר כך, אבל גם האבטלה חלילה וחס תעלה.

אריה מכלוף דרעי: שיהיה חברתי-כלכלי.

יובל שטייניץ: צריכים להיות כלכלה חזקה וטיפול בנושאים החברתיים.

יובל שטייניץ: דרך אגב, בממשלה הקודמת נעשו המון דברים.

יובל שטייניץ: מס הכנסה שלילי הוא חיזוק לעובדים החלשים שעובדים אבל מרוויחים 5,000, 6,000 שקל; קיבלו תוספת מהמדינה.

יובל שטייניץ: מדברים על זה עשרות שנים; עשינו את זה בממשלה הקודמת.

יובל שטייניץ: חינוך חינם מגיל שלוש; זה עוזר לריקי כהן מחדרה.

יובל שטייניץ: גם לריקי כהן מעפולה וגם לריקי כהן מחדרה.

יובל שטייניץ: טיפולי שיניים חינם לילדים – ליצמן כשר הבריאות ואני כשר אוצר החלטנו החלטה תקדימית, עד גיל 14 טיפולי שיניים חינם לכל הילדים במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: זה חברתי.

יובל שטייניץ: אני לא ראיתי שום דבר חברתי מהסוג הזה בממשלה הנוכחית, ויש עוד הרבה הרבה דברים – נתתי רק כמה דוגמאות.

יובל שטייניץ: וזה מה שמעיד, חבר הכנסת דרעי, שכלכלה חזקה ביחד עם מדיניות חברתית – אלה שני דברים שאינם מנוגדים, הם הולכים ביחד.

יובל שטייניץ: הייתה לנו כלכלה חזקה בקדנציה הקודמת והתחלנו גם לטפל בבעיות חברה, עם חינוך חינם מגיל שלוש, עם טיפולי שיניים חינם לילדים, עם מס הכנסה שלילי, שמחזק את העובדים החלשים.

יובל שטייניץ: ולכן שני הדברים הללו צריכים – חייבים, חייבים ללכת ביחד.

יובל שטייניץ: הממשלה לא מתנגדת להצעת החוק הזו לפיזור הכנסת וגם לא לכל הבאות אחריה.

יובל שטייניץ: הגיע הזמן שאני גם אוכל קצת לנוח או לשתות ולאכול משהו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

פנינה תמנו: תודה לשר שטייניץ.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, של חבר הכנסת אברהם מיכאלי וקבוצת חברי הכנסת.

פנינה תמנו: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

פנינה תמנו: חברי כנסת, בבקשה, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה טרומית.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה.

פנינה תמנו: 20 חברי כנסת בעד הצעת החוק, אפס מתנגדים.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר להכנה לקריאה ראשונה לוועדת הכנסת.

פנינה תמנו: נעבור להודעה למזכירת הכנסת.

פנינה תמנו: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (מס' 3) (הסכם קדם-נישואין), התשע"ה–2014; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 13) (מס' 3) (תנאי להשתתפות בפעילות מטעם המשרד לאזרחים ותיקים), התשע"ה–2014; הצעת חוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה (תיקון), התשע"ה–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 160), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 8), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 6), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

פנינה תמנו: תודה למזכירה.

פנינה תמנו: אומנם הכנסת מתפזרת, אבל אין שר במליאה, ואנחנו מחויבים לשמור על התקנון.

פנינה תמנו: הנה, נכנס שר.

פנינה תמנו: תודה רבה.

פנינה תמנו: [הצעת חוק פ/2918/19; נספחות.

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה וקבוצת חברי הכנסת.

פנינה תמנו: הנך מוזמן להציג את החוק.

פנינה תמנו: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, כאשר ממשלה נופלת אחרי שנתיים, סימן שהיא נכשלה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר ראש ממשלה לא יכול להחזיק ממשלה יותר משנתיים, סימן שהוא נכשל.

ג'מאל זחאלקה: אם מחפשים את סיבות הכישלון, לא צריך לראות רק את הוויכוחים הקנטרניים שהיו בממשלה בשבועות האחרונים, שהביאו באופן ישיר לנפילת הממשלה, אלא לראות את התמונה הכוללת, שבה, לדעתי, הסיבה העיקרית לנפילת ממשלת נתניהו היא הכישלון שלו ושל ממשלתו במלחמה על עזה.

באסל גטאס: אין שר.

פנינה תמנו: אנחנו קראנו לשר.

דב חנין: אז שידבר לא על-חשבון הזמן.

ג'מאל זחאלקה: במלחמה על עזה, כל המטרות שהציבו נתניהו, יעלון וגנץ והשרים והממשלה, לא הושגו; היה כישלון.

ג'מאל זחאלקה: כל הסקרים שנעשו בקרב הציבור בארץ הצביעו על כך שהרוב המכריע של הציבור אמר שישראל לא ניצחה במלחמה.

ג'מאל זחאלקה: וכאשר כוח אדיר כמו ישראל, עם הצבא החמישי בחוזקו בעולם, לא מצליח להשיג את מטרותיו באזור שנתון במצור, באזור שמצבו קשה ביותר, באזור שנתון למניעת תנועה, מבודד מהעולם החיצוני, כמו רצועת-עזה – אז זה כישלון אדיר.

ג'מאל זחאלקה: אני רק עושה מבחן פשוט לעניין הזה, ואני מציע לכולם לחשוב את הדבר הבא: נניח, חס וחלילה, שנתניהו היה מצליח במלחמתו על עזה; האם ממשלתו הייתה נופלת?

ג'מאל זחאלקה: ממשלתו לא הייתה נופלת, ודאי שלא.

ג'מאל זחאלקה: ויש כאן מוסר השכל: כאשר אהוד אולמרט נכשל במלחמתו נגד לבנון, ממשלתו נפלה.

ג'מאל זחאלקה: הוא הלך; גם שר הביטחון שלו, עמיר פרץ, הלך, וגם דן חלוץ, הרמטכ"ל, הלך.

ג'מאל זחאלקה: וגם כאן נתניהו הלך.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שיש סיכוי גדול מאוד שהוא לא יחזור.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, כל הדיבורים על כך שהבחירות מוכרעות ונתניהו יהיה ראש הממשלה הבא הם לא נכונים, לדעתי.

ג'מאל זחאלקה: הדבר שצריך להיאמר: טוב שהלכה הממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: טוב שנפל נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: ממשלתו בנתה יותר התנחלויות, ממשלתו הרסה אלפי בתים בנגב, הוא תמך בחקיקה גזענית נגד הציבור הערבי והשתמש בשפת איומים חסרת תקדים נגד הציבור הערבי: תישלל אזרחותו של מי שלא מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית; ככה הוא אמר.

ג'מאל זחאלקה: הוא גם תמך בחוק הלאום, ואפילו הוציא חוק לאום משלו, שיביא רשמית לשני סוגים של אזרחים: אזרחים סוג א' ואזרחים סוג ב'.

ג'מאל זחאלקה: זה המצב היום, אבל הוא רוצה להפוך את זה לחוק.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו, גברתי היושבת-ראש, ראינו איך הממשלה הזאת מנסה לפגוע בייצוג של הציבור הערבי בכנסת על-ידי חוק של העלאת אחוז החסימה.

ג'מאל זחאלקה: ולא צריך להיות מתמטיקאי גדול ולחשב ולראות שהמפלגות שנפגעות מחקיקה כזאת הן המפלגות הערביות.

ג'מאל זחאלקה: המחשבה של ליברמן, של נתניהו ושל אחרים הייתה שהעלאת אחוז החסימה תקטין את הייצוג הערבי בכנסת, ואז ישיגו שתי מטרות: האחת, קודם כול יהיו פחות ערבים, וזה יספק את יצר הגזענות שלהם; דבר שני, זה יביא לשלטון נצח של הימין, כי עם פחות נציגים ערבים, הימין יהיה לו רוב אבסולוטי לזמן ארוך, וזה יספק את האופורטוניזם הפוליטי שלהם.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו החלטנו להפוך את זה לבומרנג.

ג'מאל זחאלקה: אני פועל מזה חודשים – גם מפלגתי וגם אחרים – בניסיון לאחד את השורות ולרוץ ברשימה אחת.

ג'מאל זחאלקה: זו דרישת הציבור הערבי; כל הציבור הערבי תומך בכך; אנשים מאוד רוצים בזה, ואנחנו, כהנהגה פוליטית, נענים לרחשי לבו של הציבור.

ג'מאל זחאלקה: ואני מאוד מאוד אופטימי שנוכל לרוץ ברשימה אחת.

ג'מאל זחאלקה: מי שלא רצה 11 חברי כנסת ערבים בכנסת יקבל 15 חברי כנסת, וזה בוודאי יגדיל את הגוש החוסם נגד שלטון הימין, נגד בנימין נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אני, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, רוצה להגיד כמה מילים בשפה הערבית.

פנינה תמנו: אשמח לתרגום.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאמרתי, בערך.

ג'מאל זחאלקה: תרגמתי.

ג'מאל זחאלקה: התרגום היה קודם.

ג'מאל זחאלקה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: הקדמת מועד הבחירות היא הוכחה לכישלונה של ממשלת נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: קיום הבחירות לאחר שנתיים הוא הוכחה לכך שהממשלה נכשלה ושראש הממשלה נכשל.

ג'מאל זחאלקה: מהי סיבת הכישלון?

ג'מאל זחאלקה: הסיבה אינה נעוצה בדיונים שהתנהלו לאחרונה בין הצדדים המרכיבים את הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: הסיבה המרכזית היא כישלון התוקפנות על עזה.

ג'מאל זחאלקה: שוו בנפשכם, לו הייתה התוקפנות בעזה מצליחה, חס וחלילה, נתניהו היה נשאר – – –)

דוד רותם: אתה יכול – – –?

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק מה שאמרתי בעברית.

מסעוד גנאים: הוא אמר את זה בעברית.

ג'מאל זחאלקה: (– – – שוו בנפשכם, לו הייתה התוקפנות בעזה מצליחה, חס וחלילה, נתניהו היה נשאר לבטח ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: )

פנינה תמנו: רק אבהיר שלפי התקנון מותר לו לדבר בשפה הערבית.

פנינה תמנו: זו השפה היחידה שחבר כנסת מורשה לדבר בה בלי לקבל את אישור הכנסת.

אלכס מילר: – – –

עפו אגבאריה: הוא אמר את זה בעברית – – –

פנינה תמנו: הוא פונה לציבור בוחריו, הקמפיין התחיל.

פנינה תמנו: אתה צריך להיות זהיר, אתה יודע, תעמולת בחירות.

פנינה תמנו: בבקשה, זחאלקה.

פנינה תמנו: הזמן.

אלכס מילר: לא עושים תעמולת בחירות מעל במת הכנסת.

פנינה תמנו: הוא אמר שהוא יתרגם את דבריו וזו לא תעמולת בחירות.

אלכס מילר: זה נשמע כמו תעמולת בחירות.

פנינה תמנו: אני מכבדת, אני נותנת ככה, אני לא מפריעה, ואתה מספיק הגון וישר בשביל לא לעשות פה תעמולת בחירות בניגוד לחוק.

מיכל רוזין: אבל מה עושים בכנסת – – –?

תמר זנדברג: זה לא תעמולת בחירות.

פנינה תמנו: חברת הכנסת רוזין, יש חוקים.

פנינה תמנו: אם את רוצה לצאת נגד החוק – – –

מיכל רוזין: – – –

פנינה תמנו: – – – הרי את, בשם מדינת ישראל – – –

קריאות: – – –

מיכל רוזין: איזה שטויות, מה את מקשקשת?

פנינה תמנו: – – – מדינת ישראל, לא עושים תעמולת בחירות עכשיו לציבור הרחב.

פנינה תמנו: תודה.

פנינה תמנו: להמשיך.

קריאות: – – –

מיכל רוזין: – – –

תמר זנדברג: – – –

פנינה תמנו: – – –

קריאות: – – –

פנינה תמנו: – – –

ג'מאל זחאלקה: גברתי לא מכירה את החוק.

ג'מאל זחאלקה: מותר לי להגיד בדיוק כמו שדיברו אחרים.

קריאות: – – –

מיכל רוזין: – – –

פנינה תמנו: לא להפריע לו בבקשה.

אלכס מילר: זו תעמולת בחירות – – –

ג'מאל זחאלקה: לקחת דקה וחצי מזמני, אני רוצה אותן.

פנינה תמנו: נותרו לך דקה ועשר שניות.

פנינה תמנו: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: לא, גברתי, אני דיברתי, את גזלת מזמני, כי את התערבת בדברי.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להגיב, ואני יכול לעשות תעמולת בחירות.

אלכס מילר: לא, אתה לא יכול לעשות תעמולת בחירות מהדוכן של הכנסת.

פנינה תמנו: בבקשה.

פנינה תמנו: לסכם בבקשה.

אלכס מילר: הוא עושה כאן תעמולת בחירות, זה לא מקובל – זה לא מקובל; הוא מצהיר את זה מעל בימת הכנסת, ואת מאפשרת לו לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: כישלון התוקפנות בעזה – מועד הבחירות הוקדם לאחר שהעלו את אחוז החסימה.

ג'מאל זחאלקה: היה רצון להנחיל מכה ניצחת לייצוג הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אני מבטיח לכולם, לכלל הציבור הערבי ולכל אדם דמוקרטי במדינה הזאת שאנו נעשה כל מאמץ לאחד את שורותינו ולהשתתף בבחירות ברשימה משותפת אחת לבל"ד, רע"ם, תע"ל וחד"ש.

ג'מאל זחאלקה: נעשה זאת כדי לזכות בייצוג גדול יותר בבחירות הבאות.

ג'מאל זחאלקה: מי שלא רצה 11 חברי כנסת בכנסת הזאת, יקבל 15 חברי כנסת בבחירות הבאות.

ג'מאל זחאלקה: )

פנינה תמנו: תודה.

פנינה תמנו: אני מבקשת לסיים.

פנינה תמנו: רק לסכם בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אנחנו קוראים לרשימה משותפת, לאחדות מול הקיטוב הפוליטי והעדתי, רשימה משותפת כדי שנוכל לאחד את שורותינו אל מול הגזענות; רשימה משותפת שתמיד נרוץ בה כולנו בבחירות, כדי להגדיל את הייצוג הערבי בכנסת ולהוות כוח מול הגזענות והגזענים.

ג'מאל זחאלקה: תודה לכם.

ג'מאל זחאלקה: )

פנינה תמנו: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.

פנינה תמנו: האם נמצא כאן שר שרוצה להשיב בשם הממשלה?

מסעוד גנאים: – – – מה קורה?

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה.

פנינה תמנו: נא להצביע.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

פנינה תמנו: תשעה חברי הכנסת בעד הצעת החוק, אין מתנגדים, נמנע אחד.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת להכנה לקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: אני מבקשת להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת זהבה גלאון, מה הצבעתך?

זהבה גלאון: בעד.

פנינה תמנו: בעד הצעת החוק.

אחמד טיבי: אני בעד, גברתי.

פנינה תמנו: לפרוטוקול, אני רוצה להוסיף גם את אחמד טיבי, בעד החוק, וחבר הכנסת דוד רותם בעד החוק.

זהבה גלאון: גברתי, אני רוצה להעיר הערה.

זהבה גלאון: לא מקובל – – –

פנינה תמנו: סליחה, תעירי לי ברגע שאני ארד, חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: לא, זה רלוונטי.

זהבה גלאון: לא מצלצלים וישר מצביעים.

פנינה תמנו: אני לא אחראית לצלצול, לכן אני אומרת שעדיף שתפני למזכירה – לסגן מזכירת כנסת.

פנינה תמנו: אני לא אחראית לצלצולים – אפשר להעניק פעמון למי שצריך.

זהבה גלאון: אבל מצלצלים כל הזמן להגיע.

פנינה תמנו: אבל זה לא רלוונטי, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אבל אני לא יודעת ששר לא עונה.

פנינה תמנו: אבל, חברת הכנסת גלאון, זה עניינים פרוצדורליים שלא קשורים למהלך – – –

זהבה גלאון: – – –

פנינה תמנו: אני מבקשת לפנות לסגן המזכירה.

מיכל רוזין: – – – זה מהותי.

פנינה תמנו: בבקשה, אני אומרת שמי שאמור לפתור את זה – אם אתן רוצות לדבר, זה בסדר, אבל אם אתן רוצות פתרון, צריך לפנות למי שאחראי לצלצול ולהגיד לו על הבעייתיות.

פנינה תמנו: תודה.

מיכל רוזין: את אחראית, את היושבת-ראש.

מיכל רוזין: [הצעת חוק פ/2919/19; נספחות.

מיכל רוזין: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, של חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת.

פנינה תמנו: גם הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

פנינה תמנו: חברת הכנסת רוזין, אורך רוח, אני רואה שכל פעם שאני עולה יש לך איזה נטייה לעשות רעש, אבל בבקשה.

מיכל רוזין: פנינה, את חושבת שהכול אישי כלפייך, אבל זה לא, יש דברים ענייניים – – –

פנינה תמנו: הפוליטי הוא האישי והאישי הוא הפוליטי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הגברת זהבה גלאון, חברת הכנסת, אני מעוניין שתקשיבי לי.

זהבה גלאון: בוא נגיד שאני אקשיב לך כמו שהקשבת לי כשדיברת עם שר האוצר כשדיברתי, מה לעשות.

אחמד טיבי: כאשר שר האוצר התפטר, הוא ניגש אלי, אני חייב – – –

זהבה גלאון: ממש, שר האוצר.

אחמד טיבי: אני הקשבתי לך 27 שנים, זהבה, ואת לא – 27 שנים.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, טוב שהממשלה הזאת נופלת.

אחמד טיבי: טוב שהממשלה הזאת קיצרה את החיים שלה עצמה.

אחמד טיבי: היא הייתה אנדרוגינוס המורכב מאנשים בעלי השקפות שונות, שהתכנסו למכנה משותף נמוך, מסוכן, יהיר, קיצוני, בנושאי ביטחון; בלמה כל אפשרות של התקדמות מדינית, דחפה לגל של חקיקה גזענית נגד הציבור הערבי, פגעה בשכבות החלשות, בפריפריה, ביישובים הערביים – –

דוד רותם: איפה יש עניים בפריפריה במגזר הערבי?

אחמד טיבי: – – ונתנה פתחון פה לגזענים כמו חבר הכנסת רותם, שמעיר: איפה יש עניים בפריפריה של ערבים?

אחמד טיבי: 60% מהילדים הערבים הם מתחת קו העוני.

אחמד טיבי: ברשימת היישובים בעלי שיעור האבטלה הגבוה ביותר, 20 היישובים הראשונים הם ערביים.

אחמד טיבי: שיעור האבטלה בחלק מהיישובים עולה על 25%-20%.

אחמד טיבי: ולכן אני אומר שהממשלה הזאת הייתה ממשלה מסוכנת, שהונהגה על-ידי ראש ממשלה מסוכן, וסכנתו נגלתה לעיני כול בשבועות האחרונים; הוא התחיל להתלהם ולדבר כמו אחרון העסקנים.

אחמד טיבי: הוא התחיל אפילו להתחרות עם חברת הכנסת מירי רגב.

אחמד טיבי: אתה מסתכל על ביבי נתניהו, ורואה את הדמות של מירי רגב, עם הדגל, יוצאת מתוכו אל קדמת הבמה, כאילו ביבי ומירי, מירי וביבי – מי יותר מתלהם.

אחמד טיבי: היא אמרה – שבועת אמונים למדינת היהודית?

אחמד טיבי: הוא כבר לא היה שם: הוא יגיד – אם לא מוצא חן בעיניכם, אלה שמפגינים, תלכו מפה, תלכו לעזה.

אחמד טיבי: יריב לוין ביקש להסיר ולבטל את התושבות של תושבים מירושלים המזרחית – הוא לא עוצר שם.

אחמד טיבי: הוא מבקש לבטל את האזרחות של אזרחי ישראל הערבים שמפגינים בגלל הזעם שלנו על ההוצאה להורג של ח'יר א-דין חמדאן בכפר-כנא.

אחמד טיבי: אפילו יצחק שמיר לא התלהם כמו שביבי התלהם לאחרונה.

אחמד טיבי: אווירת הבחירות?

אחמד טיבי: אנחנו הקורבן של אווירת הבחירות.

אחמד טיבי: הדמוקרטיה היא קורבן של אווירת הבחירות.

אחמד טיבי: השמאל הוא קורבן של אווירת הבחירות.

אחמד טיבי: האם הכול מוצדק כדי לשמור על הכיסא של ראש הממשלה?

אחמד טיבי: הממשלה הזאת לא נפלה על דברים מהותיים.

אחמד טיבי: היא לא נפלה על ענייני שלום ומלחמה; היא לא נפלה על ענייני כלכלה ופריפריה וחברה ורווחה; היא לא נפלה על יחסי יהודים–ערבים.

אחמד טיבי: היא נפלה על אגו, על הישרדות פוליטית.

אחמד טיבי: זאת הייתה ממשלת הכישלון הטוטלי.

אחמד טיבי: כאשר ראש ממשלה מבקש, באמצעות חוק הלאום, לבטל את הערך של דמוקרטיה, והוא מחק את המילה "שוויון", זה מחזק את מה שאמרנו, מאשרר את מה שאמרנו כל השנים, שהביטוי "יהודית ודמוקרטית" זה אוקסימורון.

אחמד טיבי: אי-אפשר ששניהם ילכו יחד.

אחמד טיבי: אמרתם לנו שזה אותו דבר, אמרנו שזה דבר והיפוכו; בא בנימין נתניהו והוכיח שאני צודק.

אחמד טיבי: ולכן אני אומר גם לו וגם לך, רותם, ולאלכס מילר, שהיה פה ואמר לנו: אם לא מוצא חן בעיניכם, תלכו מפה.

אחמד טיבי: זה מה שהוא אמר – א.

אחמד טיבי: מאוד לא מוצא חן בעיני.

אחמד טיבי: לא רק שאני לא רוצה ללכת מפה; זאת המולדת שלנו.

אחמד טיבי: זאת האדמה שלנו.

אחמד טיבי: האדמה מאכילה את בניה.

אחמד טיבי: מה היא מאכילה אותם?

אחמד טיבי: זעתר, חוביזה, עילט.

אחמד טיבי: לא גפילטע פיש.

אחמד טיבי: האדמה מאכילה גפילטע פיש?

אחמד טיבי: מאכילה זעתר, חוביזה.

תמר זנדברג: לא לצחוק על אשכנזים.

תמר זנדברג: אל תסתבך עם העדה.

תמר זנדברג: תיזהר, אחמד.

קריאה: אל תתחיל עם האשכנזים.

אחמד טיבי: אתה יודע מה זה עילט?

אחמד טיבי: אתה לא יודע.

אחמד טיבי: רותם, אתה יודע מה זה עילט, מה זה חוביזה?

דוד רותם: אכלתי חוביזה לפניך.

אחמד טיבי: אתה יודע איך ילד כמוני כשהיה בכיתה ו' וז' – –

נחמן שי: חוביזה הוא אכל.

נחמן שי: חוביזה אנחנו אכלנו גם כן.

אחמד טיבי: – – עולה להר כדי לצוד חוגלות ולקטוף זעתר "ברי".

אחמד טיבי: אתם יודעים?

אחמד טיבי: אתם לא יודעים מה זה.

אחמד טיבי: הקשר שלכם לרגבי האדמה הוא הקשר שלך – אני מדבר על רותם – אל אדמה שאתה שדדת בהתנחלויות.

אחמד טיבי: זה הקשר.

דוד רותם: – – –

אחמד טיבי: ואלכס מילר, שמטיף לנו מוסר, למה אתם נשארים פה – הרי הוא יודע שיצאנו מתוך האדמה הזאת.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: יצאנו.

אחמד טיבי: האדמה הזאת היא אדמתנו.

אחמד טיבי: יצאנו ממנה.

אחמד טיבי: ) אנחנו לא עוזבים בגלל מילקי, כמו שאמרתי לכם.

אחמד טיבי: מילקי הוא לא סיבה כדי לעזוב את המולדת, כמו שאתם עושים.

אחמד טיבי: לא מילקי.

אחמד טיבי: אצלנו יש לאבנה, אנחנו מסתפקים בלאבנה (אומר בערבית: נכון?).

אחמד טיבי: ולמרות הדיכוי ולמרות האפליה – (אומר בערבית: אנו נאחזים בעקשנות באדמה הזאת ולא במקרה.

אחמד טיבי: ).

נסים זאב: הנה, מדינת פלסטין עכשיו פה.

נסים זאב: אתה לא ברמאללה.

אחמד טיבי: למה אתה אומר את זה?

נסים זאב: דבר בעברית.

מסעוד גנאים: אבל אתה מבין ערבית, לא?

מסעוד גנאים: כמו כל – – –

נסים זאב: לא, לא.

מסעוד גנאים: אז אל תבין.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: נמשיך בערבית, אתה מבין ערבית.

אחמד טיבי: טוב, מאיפה אתה?

אחמד טיבי: נכון שאתה – מפני שאתה פליט מעיראק, נכון?

אחמד טיבי: )

נסים זאב: אַיוַא.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אתה כבר לא מבין ערבית?

אחמד טיבי: )

נסים זאב: לָא.

אחמד טיבי: מנין אתה – – –

נסים זאב: (אומר בערבית: מהערבית שלך.

נסים זאב: )

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מה דעתך לשוב אל המולדת שלך?

אחמד טיבי: כל הפליטים שבים למולדת שלהם.

אחמד טיבי: הפלסטינים שבים למולדת שלהם מפני שהם פליטים.

אחמד טיבי: אלה שבחוץ, ואתה מפני שאתה פליט.

אחמד טיבי: המושג פליט משמעו שאתה צריך לשוב לחוץ, לעיראק.

אחמד טיבי: אתה תלך לעיראק והפלסטינים יחזרו לירושלים או לחיפה או ליפו.

אחמד טיבי: )

נסים זאב: – – – רמאללה.

נסים זאב: היית עוזרו של ערפאת.

נסים זאב: לך לשם בחזרה.

אחמד טיבי: אני נהנה כל פעם (אומר בערבית: אני נהנה.

אחמד טיבי: לוקחים אותי במהירות מעזה, מרמאללה.

אחמד טיבי: זו לא קללה.).

אחמד טיבי: אתה יודע שאני נהנה להיות שם.

נסים זאב: אני יודע.

אחמד טיבי: גם שם, גם ברמאללה, גם ביפו, בכל מקום.

אחמד טיבי: אני אוהב להיות שם.

אחמד טיבי: זאת המולדת שלי.

נסים זאב: בפרלמנט, בפרלמנט, בפרלמנט.

אחמד טיבי: זאת המולדת שלי.

אחמד טיבי: אני לא שדדתי אדמה מאף אחד.

אחמד טיבי: אני לא הגעתי לכאן, לא במטוס ולא בספינה.

זאב אלקין: אתה רק יעצת ליאסר ערפאת.

אחמד טיבי: אני גאה שיעצתי לו.

אחמד טיבי: אני גאה.

זאב אלקין: – – –

אחמד טיבי: (אומר בערבית: אני גאה שהייתי יועצו של יאסר ערפאת.

אחמד טיבי: ) מה, אתם לא מבינים את זה?

אחמד טיבי: כמה פעמים אני צריך לשנן את זה עד שאתם תבינו?

דוד רותם: לא נבין את זה אף פעם.

אחמד טיבי: אני לפחות, אני לפחות – – –

נסים זאב: את השנאה שלך למדינת ישראל אי-אפשר להבין.

אחמד טיבי: השנאה שלי היא לכיבוש.

אחמד טיבי: התיעוב שלי הוא לכיבוש.

נסים זאב: השנאה שלך, כן.

נסים זאב: אתה, שתומך בשהידים.

נסים זאב: אתה – – – את השהידים.

אחמד טיבי: התיעוב שלי הוא לכיבוש.

אחמד טיבי: תקשיב טוב.

נסים זאב: אתה חי ממדינת ישראל, ויורק עליה כל יום.

אחמד טיבי: תקשיב טוב.

אחמד טיבי: זה גשם, זאת לא יריקה.

אחמד טיבי: תקשיב טוב.

קריאה: תירגע.

מסעוד גנאים: תשאיר משהו לכנסת הבאה.

מסעוד גנאים: תשאיר משהו.

אחמד טיבי: אלברט איינשטיין – אתה מכיר אותו – – –

נסים זאב: חבר שלך.

אחמד טיבי: אמר ששני דברים הם אין-סופיים: היקום והטיפשות.

אחמד טיבי: לגבי היקום, הוא היה בטוח.

אחמד טיבי: תגיד, יש היכרות אישית בין אלברט איינשטיין לבינך?

אחמד טיבי: הוא הכיר אותך באופן אישי?

דוד רותם: לגבי הטיפשות הוא התייחס אליך.

אחמד טיבי: ולכן, אני רוצה לומר לך – – –

דוד רותם: לגבי הטיפשות, הוא התייחס אליך.

אחמד טיבי: ולכן – אני מציע לך להיות קצת יותר צנוע כאשר אתה מדבר על – – –

זאב אלקין: אחמד, אני מציע לך לא לסבך את איינשטיין – – –

אחמד טיבי: אני מציע לך להיות יותר צנוע.

נסים זאב: – – –

קריאה: – – –

אחמד טיבי: הם מפריעים לי.

נחמן שי: אל תבקש את הגנתי, כי אתה מזמין את זה בדברים שלך.

אחמד טיבי: סליחה.

אחמד טיבי: אני, מותר לי להגיד מה שאני רוצה.

אחמד טיבי: כשהם מפריעים לי, הם מפריעים לי.

נחמן שי: לא, אבל אם אתה – – –

זאב אלקין: זה זמני בלבד.

זאב אלקין: זמני בלבד.

נסים זאב: – – – זה חלק מההצגה שלו.

קריאה: הוא כותב ביד שמאל.

אחמד טיבי: הוא אומר לי, זאב אלקין: זמני.

אחמד טיבי: הימים בינינו – אתה מתנחל, הוא מתנחל, הוא מתנחל.

אחמד טיבי: ימים יגידו.

זאב אלקין: לדעתך גם נחמן מתנחל, לכן זה לא משנה.

אחמד טיבי: ימים יגידו.

אחמד טיבי: ימים יגידו.

אחמד טיבי: אגב – – –

נחמן שי: חבר הכנסת טיבי, רק זמנך – – –

אחמד טיבי: כמה נשאר לי?

אחמד טיבי: שלוש דקות?

נחמן שי: עוד דקה, דקה בונוס.

קריאה: חבר הכנסת טיבי, אני מבין – – –

אחמד טיבי: תקשיב טוב.

אחמד טיבי: אתם חסמתם אפשרות של הקמת שתי מדינות, ולכן כנראה אנחנו הולכים לכיוון של מדינה אחת, אבל התחנה למדינה האחת תהיה העמקת האפרטהייד.

אחמד טיבי: אתם מובילים לדבר הזה.

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: אתה אומר שאנחנו מחריבים את ישראל, שונאים את ישראל.

אחמד טיבי: אנחנו לא צריכים לעשות את זה; נתניהו והחבורה הזאת עושים את זה טוב מאוד.

אחמד טיבי: אתם החרבתם כל חלקה.

אחמד טיבי: תראו את היחסים שלכם עם אירופה, עם נשיא ארצות-הברית.

אחמד טיבי: יהדות ארצות-הברית הוציאה הודעה נגדכם בגלל חוק הלאום.

אחמד טיבי: תראו מה אתם עושים לפריפריה.

אחמד טיבי: היחס שלכם אל האוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: אתם חושבים שבאמצעות ביטוח לאומי או תעודה כחולה אתם יכולים לבטל זהות לאומית.

אחמד טיבי: אתם רוצים שערבים ידוכאו, יופלו לרעה ויגידו תודה.

אחמד טיבי: איזה יחס אדנותי ומתנשא זה?

אחמד טיבי: זה יחס שראוי לבוז, לחוסר כבוד.

זאב אלקין: אחמד, אני חייב להגיד שמניסיוני אתה חבר הכנסת הכי מדוכא בכנסת.

זאב אלקין: לא ראיתי חבר כנסת שדוכא בכנסת – – –

אחמד טיבי: תקשיב טוב.

אחמד טיבי: אתה ביקרת בשני יישובים, ערבי ויהודי, האחד ליד השני?

אחמד טיבי: אתה ראית מה ההבדל בין טייבה לכפר-סבא?

אחמד טיבי: ראית את ההבדל בין ואדי-עארה לבין חדרה?

זאב אלקין: – – – זו הסיבה – – – כשתתחיל לעשות את העבודה שלך – – – אולי זה ישתנה.

אחמד טיבי: אתה ראית מה ההבדל בין היישובים היהודיים לבין היישובים הערביים?

זאב אלקין: כשתטפל במה שיש שם – – –

אחמד טיבי: לא – – – ראש הממשלה.

זאב אלקין: כשתפסיק לייעץ – – –

אחמד טיבי: לא – – – יושב-ראש הקואליציה.

אחמד טיבי: אתה יושב-ראש הקואליציה.

זאב אלקין: כשתפסיק לדאוג לתושבי פלסטין ותדאג לתושבי טייבה, אולי זה ישתנה.

אחמד טיבי: אנחנו כל הזמן מציעים הצעות חברתיות, כלכליות, לגבי הציבור שלנו.

אחמד טיבי: אתם מפילים את זה.

אחמד טיבי: מי הפיל הצעה לגבי כיתות לימוד, לא אתם?

אחמד טיבי: מי הפיל את ההצעה לגבי תשתיות בכפרים הלא-מוכרים, לא אתם?

אחמד טיבי: מה זה, זה ממשלת אוסטרליה?

אחמד טיבי: לא אתם?

אחמד טיבי: אני, על כל פנים, אדוני ראש הממשלה – ובזה אני אסיים – ראש הממשלה דיבר על מדינת הלאום היהודי.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: מדינת העם היהודי, אחי, אין לה גבולות?

אחמד טיבי: ) למדינה יש גבולות, חבר הכנסת אלקין?

אחמד טיבי: מישהו יכול לצייר לי – הנה, עט ונייר.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: ציירו לי את גבולות מדינת ישראל) תציירו לי את הגבולות של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אם יש שר פה, (אומר בערבית: שר הביטחון), השר לביטחון פנים, הוא יכול לצייר את הגבולות של מדינת ישראל?

אחמד טיבי: בנימין נתניהו?

אחמד טיבי: וינו?

אחמד טיבי: (איפה הוא?) איננו.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: מה אתה אומר, בנימין נתניהו, אתה יכול לומר לנו איפה גבולות מדינת ישראל?

אחמד טיבי: ) נסים זאב, תוכל להגיד לי איפה הגבולות של מדינת ישראל?

נסים זאב: אם הייתי יודע לצייר – – –

אחמד טיבי: מישהו יודע איפה הגבולות?

נסים זאב: אם הייתי יודע לצייר, הייתי מצייר אותך בתוך המפה, איפה אתה צריך להיות במפה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: איפה הגבולות?

אחמד טיבי: )

נחמן שי: תודה לך, חבר הכנסת טיבי.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: זה היה – – –

אחמד טיבי: תכריעו איפה הגבולות, ותפסיקו להטיף לנו מוסר, במיוחד (אומר בערבית: לבעלי האדמה.

אחמד טיבי: זו אדמתנו, אדמת אבותינו, האדמה שניתנה לנו, אדמת הג'יהאד).

נסים זאב: (אומר בערבית: איוא, זו הססמה שלכם כל הזמן.

נסים זאב: )

טלב אבו עראר: – – –

נסים זאב: אַיוַא, זו הססמה שלכם כל הזמן.

נחמן שי: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה לך.

נחמן שי: הבמה פתוחה לתשובת הממשלה, אבל אני לא רואה את השר שטייניץ, שהתמחה היום במתן תשובות – – –

עמרם מצנע: חס וחלילה.

נחמן שי: חס וחלילה – כבר שמענו אותו – – –

אחמד טיבי: ולכן אני קורא לבחירות מוקדמות, אגב.

נחמן שי: "ולכן אני קורא לבחירות מוקדמות", אומר חבר הכנסת טיבי.

נחמן שי: בהיעדר חברנו השר שטייניץ, אנחנו ניגש להצבעה.

נחמן שי: אנחנו נצביע בעד או נגד הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014.

נחמן שי: בבקשה, חברים.

נחמן שי: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

נחמן שי: גם ההצבעה הזאת הסתיימה.

אחמד טיבי: זה מוכיח שכל מה שאמרתי נכון.

נחמן שי: 18 חברים בעד, אפס מתנגדים, אחד נמנע.

נחמן שי: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, כהצעתו של חבר הכנסת אחמד טיבי וחברים נוספים – – –

אחמד טיבי: רע"ם-תע"ל.

נחמן שי: אחמד טיבי, טלב אבו עראר, אברהים צרצור ומסעוד גנאים – ארבעה חברי כנסת ביקשו, הזכרתי את ארבעתם.

נחמן שי: ואנחנו נעביר את הצעת החוק הזאת לוועדת הכנסת.

נחמן שי: תודה רבה לכולם.

נחמן שי: הודעה לסגן מזכירת הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון מס' 5) (מתן מידע לשוכר בדיור ציבורי), התשע"ה–2014, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: [הצעת חוק פ/2921/19; נספחות.

נחמן שי: ]

נחמן שי: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, והיוזם הוא חבר הכנסת שאול מופז.

נחמן שי: בבקשה, חבר הכנסת מופז, לרשותך עשר דקות.

נחמן שי: לא להפריע.

נחמן שי: בבקשה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכנסת החליטה נכון.

שאול מופז: אלה ימי פומפיי האחרונים של ממשלת נתניהו השלישית, סוף עידן קיסרות נתניהו, ואני מאמין שכשם שכנסת ישראל החליטה, כך גם הציבור בישראל.

שאול מופז: אתמול האשים ראש הממשלה את הציבור בישראל שלא העניק לו מספיק מנדטים בשביל למשול.

שאול מופז: ובכן, אני זיהיתי על פניו של ראש הממשלה, ביום שהייתה פה ההצבעה על העיתון הידוע, שהוא נדהם מהתוצאות, וגמלה בו ההחלטה לבחור לו ממשלה אחרת.

שאול מופז: זה לא הפוטש שהוא מספר עליו, זה לא הבעיות והקלקולים לכאורה בתוך ממשלתו, אלא ההחלטה האישית שלו ללכת עם ממשלה אחרת.

שאול מופז: אין לו, לראש הממשלה – ולממשלה שהוא עמד בראשה במשך שנה וחצי – ולו הישג אחד שהוא יכול להצביע עליו שאכן זה הישגה של ממשלת נתניהו השלישית.

שאול מופז: אף הישג.

שאול מופז: יתרה מזאת, הוא הצעיד את מדינת ישראל לאחור בכל תחומי החיים שלנו, אבל בכולם, והוא הקפיד להסיג לאחור את מדינת ישראל בכל תחום ותחום.

שאול מופז: העוני גדל, ואנחנו ממשיכים להוביל – מדינת ישראל ממשיכה להוביל בראש מצעד המדינות העניות שבהן שיעור העוני עולה משנה לשנה.

שאול מופז: אין על זה ויכוח.

שאול מופז: בה בשעה, הקפידה הממשלה הזאת, והקפיד נתניהו, שגם יוקר המחיה יעלה בהתאם.

שאול מופז: לא נעשה ולו צעד אחד על מנת לפתור את בעיית יוקר המחיה במדינת ישראל.

שאול מופז: ובמקביל, ובאותה העת, לא נמצא פתרון, הוא לא הצליח לקדם ולו בצעד אחד את פתרון אחת הבעיות הלאומיות שמציקות לזוגות הצעירים ולמשפחות הצעירות במדינת ישראל, והיא סוגיית הדיור.

שאול מופז: גם כאן, ערב-רב של מלל ושל דיבורים, ואין מעשה אחד, ולו אחד, בתחום של הדיור בישראל.

שאול מופז: המערכת הבין-לאומית פחות מאמינה לנתניהו ולממשלתו.

שאול מופז: יותר ויותר מדינות רומזות לנו ואומרות בריש גלי כי ישראל שרפה את כל הגשרים, ואין אמון, ועל כן מתקבלות החלטות באשר לתהליכים ולהכרה במדינה פלסטינית.

שאול מופז: והגדיל נתניהו לעשות במציאת כל תירוץ אפשרי וכל מהלך אפשרי וכל נאום אפשרי על מנת לדחות את התהליך המתבקש ואת התקווה המתבקשת ללכת לתהליך של שלום ולמדיניות של משא-ומתן בין שני העמים.

שאול מופז: כל תירוץ אפשרי.

שאול מופז: ובראש המערכת הזאת עמד עד לא מזמן, ועומד גם בימים אלה לבחירה, ראש ממשלה שהצליח לפגוע בקשרים האסטרטגיים החשובים ביותר של מדינת ישראל עם בעלת-הברית הגדולה ביותר שלה, היא ארצות-הברית של אמריקה.

שאול מופז: גם כאשר הוא נקט מדיניות לא נכונה מול ארצות-הברית, היא עמדה לימיננו ברגעים הקשים של "צוק איתן"; כאשר הוא התנהל בקבינט מפולג ומסוכסך במערכה חשובה לישראל ורוקן את מלאי התחמושת, עמדה ארצות-הברית לימיננו וסייעה לנו ברגעים הקשים הללו.

שאול מופז: אבל יותר מכול, נתניהו התגאה ביכולת שלו להיות חזק מול ה"חמאס", להיות חזק מול הטרור, ובואו נראה כיצד הוא התנהל במערכה האחרונה אל מול ה"חמאס" ברצועת-עזה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נתניהו התגלה במערכה האחרונה כחלש מול ה"חמאס", כחלש מול הטרור.

שאול מופז: הססנות, חוסר נחישות וגמגום הם שהובילו לתוצאה שיש בה הרבה מאוד סימני שאלה: מה הושג במערכה האחרונה מול ה"חמאס"?

שאול מופז: איננו יכולים לדבר כאן על הפרטים, אבל יושב כאן ידידי השר אהרונוביץ, השר לביטחון פנים, והוא יודע עד כמה המערכה הזאת הייתה מבולבלת, לא מאורגנת, לא חד-משמעית.

שאול מופז: תכננו מערכה אחת לשבעה, שמונה ימים, וסיימו מערכה אחרת לאחר 51 יום, עם מחיר קשה מאוד בחיי אדם, בלוחמים; התשה לאזרחי מדינת ישראל, נזק כלכלי כבד, ולבסוף, סימן שאלה: האם ישראל החזקה, הריבונית, היהודית, המנצחת תמיד, לא ידעה כיצד להתמודד מול ארגון טרור כמו ה"חמאס"?

שאול מופז: האם זה נתניהו החזק מול הטרור?

שאול מופז: המבצע הזה הסיר כל ספק באשר ליכולתו של נתניהו להיות חזק מול הטרור, להיות חזק מול ה"חמאס".

שאול מופז: הוא התגלה חלש מול ה"חמאס" וללא יכולת לקבל הכרעה.

שאול מופז: 12 הפסקות אש – זה חוסר נחישות בלחימה נגד הטרור.

שאול מופז: ובאשר לעתיד, ימי פומפיי האחרונים יש בהם גם תקווה; יש תקווה שבתום עידן נתניהו יקום כאן המרכז השפוי, הלגיטימי, הציוני, ויאמר: רבותי, אנחנו הולכים לדרך חדשה, ולשם אנחנו צריכים ללכת, ומשם אנחנו צריכים לשדר את התקווה למדינת ישראל.

שאול מופז: יש אפשרות אחרת, יש דרך אחרת: נהיה נחושים וחזקים מול אויבינו מסביב, אבל בה בעת גם ניתן יד לשלום, ניתן יד להסדרים, כי כל הבעיות של מדינת ישראל, מרביתן קשורות האחת לשנייה.

שאול מופז: הנושאים הביטחוניים, והנושאים הכלכליים, והנושאים החברתיים, הם כולם קשורים זה לזה.

שאול מופז: אם יהיו לנו האומץ והיכולת לעשות תהליך ובה בשעה לגלות הרתעה ונחישות מול האויבים שלנו, נדע להביא בשורה, גם כלכלית וגם חברתית, לאזרחי ישראל.

שאול מופז: אומר עוד דבר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמי שנלחם בארבע מלחמות והשתתף בשתי אינתיפאדות, אני רוצה לומר לכם שהביטחון החזק ביותר, המשמעותי ביותר, שישראל יכולה להשיג, הוא דרך הסכמי שלום.

שאול מופז: גם הצבא החזק ביותר בעולם לא יכול להעניק ביטחון שהסדר שלום יכול להעניק.

שאול מופז: ולכן, בעודנו שוקדים על ביטחון ישראל ועל ביצורה של ישראל, ועל מתן ביטחון לאזרחי ישראל, נעשה נכון וטוב אם נשדר מהבית הזה שיש אפשרות אחרת – להוביל לתהליך ולהגיע להסדר שמעניק יותר ביטחון מכל עוצמה צבאית ומכל הרתעה צבאית.

שאול מופז: את זה לא ידע לעשות נתניהו; את זה הוא לא ידע לעשות בעתיד, ולכן, סוף תקופת כהונתו השלישית והאחרונה, יש בה גם מסר של תקווה, שהמרכז הישראלי השפוי, האחראי והמתון יהיה חזק, נחוש להשיג את שני הדברים יחד: גם ביטחון וגם שלום, שיובילו גם לשגשוג כלכלי ולשיפור חברתי במדינת ישראל, לכל אזרחיה.

שאול מופז: תודה.

נחמן שי: תודה רבה לחבר הכנסת מופז.

נחמן שי: אני רואה שוב ששולחן הממשלה, להוציא את השר אהרונוביץ – לא מתכוון להשיב, אז אנחנו נעבור להצבעה – – –

עפו אגבאריה: נגמרו ה"ריקי כהנים".

נחמן שי: כל ה"כהנים" קיבלו תשובות היום.

נחמן שי: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, יוזם חבר הכנסת שאול מופז – אנחנו עוברים להצבעה.

נחמן שי: בבקשה.

נחמן שי: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

נחמן שי: בעד הצעתו של חבר הכנסת מופז – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נחמן שי: הצעת החוק הועברה לוועדת הכנסת להכנה לקריאה ראשונה.

נחמן שי: [הצעת חוק פ/2920/19; נספחות.

נחמן שי: ]

נחמן שי: חברים וחברות, אנחנו עוברים להצעת חוק פ/2920/19, הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הלוואות ומימון), התשע"ה–2014, של חבר הכנסת זאב אלקין וקבוצת חברי הכנסת.

נחמן שי: הוועדה המוסמכת לדון בכך היא ועדת החוקה.

נחמן שי: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

נחמן שי: הנמקה מהצד, בבקשה.

זאב אלקין: כפי שאתם רואים, מבחינתי מספיק מהצד.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, מדובר על הצעת חוק שהונחה על-ידי כל ראשי הסיעות בכנסת, ובחלק מהמקרים אפילו ראשי מפלגות, והיא עוסקת במימון מפלגות – הלוואות ומימון.

זאב אלקין: מטרת הצעת החוק היא לחזק את יכולתן של מפלגות לממש את ייעודן ואת שליחותן הציבורית במהלך התמודדות בבחירות.

זאב אלקין: זה לא סוד שמפלגות הן אבן היסוד שעליה נשען המשטר הפרלמנטרי בישראל, וכדי לעזור למפלגות לבסס את עצמאותן המימונית, הצעת חוק זו מבקשת להפחית את תלותן במערכת הבנקאית.

זאב אלקין: חשוב להדגיש כי הצעה זו איננה מטילה נטל תקציבי נוסף על הקופה הציבורית, וכל עניינה הוא בפריסה שונה של תקציב המימון הקיים.

זאב אלקין: בשנים שחלפו חל גידול ריאלי עצום בהיקף ההוצאות הנדרשות לניהול קמפיין בחירות ולהתנהלות שוטפת: ייקור שירותי תעמולה הניתנים למפלגות, חוסר יכולת לגייס פעילים בהתנדבות, התווספות פלטפורמות תעמולה במדיה החדשה, עלייה משמעותית בשיעור שכר המינימום וגידול האוכלוסין.

זאב אלקין: על כן, מימון המפלגות הקיים אינו יכול לשאת על כתפיו את היקף ההוצאות הנדרשות לשם ניהול קמפיין בחירות סביר, ובשל כך המפלגות מתקשות למלא את ייעודן, שכאמור הוא חיוני וקריטי לקיומו של משטר דמוקרטי.

זאב אלקין: בשל הסיבות המפורטות לעיל פיתחו המפלגות תלות מסוכנת ברצונם הטוב של הבנקים.

זאב אלקין: על הסכנה שבתלות המפלגות באשראי הבנקאי עמד מבקר המדינה בדין-וחשבון על תוצאות ביקורת החשבונות השוטפים של הסיעות בכנסת השמונה-עשרה; שלא לדבר על כך שלפעמים התלות הזאת של המפלגות במערכת הבנקאית מעלה גם חשש שכן אחר כך עניינים של המערכת הבנקאית נדונים כאן, בכנסת.

זאב אלקין: כדי להימנע מביקורת ציבורית בהקשר שלעיל, וגם משום שדפוסי ההצבעה בישראל הפכו לתזזיתיים, נמנעים הבנקים בשנים האחרונות ממתן אשראי למפלגות, והן נאלצות לתמרן וללהטט כספית ומתקשות לקיים פעילות פוליטית בקשר סביר עם הבוחר.

זאב אלקין: לאור זאת, ההסדר המוצע הוא שהלוואות למפלגות יינתנו על-ידי המדינה באמצעות הכנסת, שלה יש אינטרס ראשון במעלה בפעילותן התקינה של המפלגות.

זאב אלקין: יחסי הון–שלטון יופחתו משמעותית בשל האפשרות לקבלת הלוואה מהמדינה, שתנאיה מפורטים בהצעת חוק זו.

זאב אלקין: ההסדר המוצע אינו מהווה נטל על הקופה הציבורית, כאמור, שכן ממילא החזר ההלוואות, שהוא מושא הצעת חוק זו, נעשה מתוך המימון השוטף המוקצה ממילא למפלגות.

זאב אלקין: כאמור, כפי שאמרתי, כל ראשי סיעות הבית התאחדו סביב הצעת החוק הזאת, וגם סוכם היום בישיבה אצל יושב-ראש הכנסת לקדם אותה עד ליציאתנו לבחירות הקרובות.

זאב אלקין: אני, כאמור, מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה טרומית ולאפשר דיון עליה בוועדת הכנסת.

זאב אלקין: תודה רבה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני רואה שאין לנו משתתפים, ואין מגיבים, ואין שואלים ואין שאלות, אז אנחנו נעביר את הצעת החוק הזאת להצבעה.

נחמן שי: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הלוואות ומימון), התשע"ה–2014 – ניגשים להצבעה.

נחמן שי: בבקשה.

נחמן שי: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הלוואות ומימון), התשע"ה–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

נסים זאב: המסך לא עובד טוב – – –

נחמן שי: המסך לא עבד? טוב.

נחמן שי: קודם כול אני אכריז על התוצאות: בעד – 14, נגד – אין, נמנעים – אין, נוכחים – – –

נסים זאב: – – –

נחמן שי: ואומר חבר הכנסת נסים זאב שהוא מצטרף.

נחמן שי: נכון, חבר הכנסת זאב?

נסים זאב: הצבעתי אצל מיכאלי כי המסך שלי – – –

נחמן שי: זאב הצביע בטעות במקום מיכאלי?

נסים זאב: הצבעתי אצל מיכאלי, כי המסך שלי היה מחוק – – –

נחמן שי: לא לא, זה לא כל כך טוב שהצבעת במקום מיכאלי – –

נסים זאב: אני יודע – – –

נחמן שי: – – זה ממש לא טוב.

נחמן שי: אוקיי, הבנו, הבנו, ביום האחרון קורות כל מיני תקלות.

נחמן שי: ההצבעה הזאת שלך אצל מיכאלי לא נחשבת, היא בכלל לא טובה.

נחמן שי: אני רק מצרף אותך, לצורך הפרוטוקול.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: חברים, אני עובר להצעת חוק – – –

זאב אלקין: לוועדת הכנסת.

נחמן שי: לוועדת הכנסת.

נחמן שי: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – הלוואות ומימון), התשע"ה–2014, עוברת – לי כתוב פה ועדת החוקה.

זאב אלקין: יש הסכמה – – –

נחמן שי: אז לוועדת הכנסת.

נחמן שי: אוקיי, אז תיקון – לא כמו שאמרתי בהתחלה, ועדת הכנסת תדון בהצעת חוק זו להכנה לקריאה ראשונה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: [הצעת חוק פ/2023/19; נספחות.

נחמן שי: ]

נחמן שי: הצעת חוק פ/2023/19 – הצעת חוק דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שיצא לפרישה מוקדמת (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת תמר זנדברג וקבוצת חברי הכנסת.

נחמן שי: אמור להשיב שר הרווחה והשירותים החברתיים מאיר כהן.

נחמן שי: אני לא יודע אם הוא יהיה פה, אבל אנא, בטובך.

תמר זנדברג: הוא עדיין שר?

נחמן שי: כן.

נחמן שי: אם לא עברו 48 שעות ממתן המכתב הוא עדיין שר, אבל אני לא יכול להבטיח לך שהוא ישיב לך.

נחמן שי: לרשותך, גברתי, עשר דקות.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, טוב, נדמה לי שזה היום האחרון – –

נחמן שי: מופע הפרידה.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: – – שבו אנחנו – – –

קריאה: – – –

תמר זנדברג: לא, אבל לנו, אנחנו, חברי הכנסת, זה היום האחרון שבו אנחנו מבקשים מכנסת שהעבירה אותנו ימים קשים וגם ימים מצחיקים קצת באולם הזה.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר – תראו, הכנסת הזאת היא הכנסת שהעבירה את חוקי המשילות.

תמר זנדברג: ואתם, חברי ועמיתי מהקואליציה, כשהעברתם את חוקי המשילות, אתם אמרתם שהמפלגות הקטנות פוגעות ביציבות.

תמר זנדברג: ואמרתם את זה מתוך ברית של מפלגות, שהיו כולן מפלגות בינוניות, שבאותו זמן נראו כקואליציה איתנה וחזקה מאי-פעם.

תמר זנדברג: והנה הסתבר שהיום הצבענו על פיזור הכנסת שהיא השנייה הקצרה ביותר בתולדות ישראל.

תמר זנדברג: אלא שזה לא קרה בגלל המפלגות הקטנות, ולא קרה בגלל המפלגות שעכשיו לא יעברו את אחוז החסימה החדש שהצעתם.

תמר זנדברג: זה קרה דווקא בגלל המפלגות הגדולות, הבינוניות – אם יש עוד דבר כזה בכלל מפלגות גדולות.

תמר זנדברג: הרי אנחנו הולכים יותר ויותר לעידן של מפלגות בינוניות.

תמר זנדברג: והנה, החטא הקדמון של הממשלה הזו, ברית האחים בין לפיד לבנט, ברית שלא היה בה דבר וחצי דבר ענייני אלא אך ורק ברית פוליטית שהראתה שלממשלה הזו אין שום קווי יסוד ערכיים משותפים, אך ורק מה נוכל להשיג ואיזה סוג של תיקים נוכל לסדר, דווקא זאת הממשלה שמתפרקת ברעש הגדול והמביך הזה זמן קצר כל כך אחרי שהיא קמה.

תמר זנדברג: כאמור, הכנסת השנייה הקצרה ביותר בתולדות ישראל.

תמר זנדברג: אני חושבת שאני מדברת בשם הרבה מאוד אזרחים ואזרחיות שיוצאים היום לבחירות עם – נכון, יש תחושת מיאוס בציבור מהעובדה שאחרי זמן כל כך קצר אין רפורמות, כל משרדי הממשלה משותקים, ואנחנו הולכים לבחירות; ונכון, יש אולי איזה תחושה כשמסתכלים על הסקרים בימים האחרונים, מדברים על זה שגוש הימין כביכול מתחזק, אבל אני רוצה להגיד לכם שמיום ליום שעובר – ובאמת לוח הזמנים מתקצר בהקשר הזה – יש תחושה בציבור הרחב של התגייסות והתרוממות רוח, ויש תחושה בציבור הרחב שהכישלון שהבאתם אותנו אליו, ושברית האחים הזאת גררה את ישראל אליו, הוא כל כך קולוסלי, הוא כל כך מביך, שכמעט אין ברירה אחרת מאשר לפזר את הפארסה הזאת, שהעבירה אותנו מלחמה הרסנית, הביאה את הגזענות ואת האלימות לשיא, הביאה לשיא גם את מחירי הדיור שהבטחתם להוריד ולא עשיתם, הביאה לשיא את מספר העובדים העניים, ובכלל מיצבה את ישראל בתחתיתו של כל דירוג חברתי-כלכלי שקיים.

תמר זנדברג: ואת הכישלון המפואר הזה באמת הצלחתם להביא בזמן כל כך קצר.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת, אני בטוחה שהציבור רואה את זה, הציבור מבין את זה, והציבור יודע שטוב שהברית הזאת לא האריכה ימים וטוב שאנחנו הולכים לבחירות חדשות, ואין לי שום ספק שנחזור לכאן בעוד כמה חודשים עם תוצאה טובה בהרבה ועם שינוי כיוון מוחלט של המדיניות.

פנינה תמנו: אחרי שבזבזנו כמה מיליארדים טובים.

תמר זנדברג: את יודעת, גברתי היושבת-ראש, אני חייבת להגיד לך משהו על הטיעון הזה.

תמר זנדברג: רק ממפלגה לא דמוקרטית כמו זו שאת מגיעה ממנה אפשר לבוא אל הדבר הנעלה ביותר של הדמוקרטיה, וזה בחירות, ולדבר בהקשר הזה על העלות הכלכלית שלו.

תמר זנדברג: דמוקרטיה עולה כסף, ולממש את רצון הבוחר זה דבר שעולה כסף, ואם אתם מציעים לבטל את הדמוקרטיה בשביל לחסוך את העלות של הבחירות, אני חושבת שזה מעיד על חוסר הבנה בסיסי של מה זה נקרא ההליך הזה של בחירות.

תמר זנדברג: אתם גררתם אותנו – – –

פנינה תמנו: מכיוון שזה לא דו-שיח ביני לבינך, אני לא אשיב.

תמר זנדברג: אתם גררתם אותנו לממשלה – לממשלה משותקת, שלא יכלה, כי אתם שהובלתם לכיוון אחד, בשם הרפורמות החילוניות שרציתם להעביר ושדיברתם עליהן, נתתם את הידיים שלכם לווטו של הבית היהודי, שזו מפלגה – אולי התפארתם במפלגה בלי חרדים אבל נתתם לחרד"לים לשלוט כאן במקומכם.

תמר זנדברג: אחר כך דיברתם על תהליך שלום, והייתם עם ציפי לבני, אבל נתתם את ידכם בדיוק לחתור תחת זה.

תמר זנדברג: ועכשיו אתם באים ואומרים לנו שבחירות עולות כסף.

תמר זנדברג: ואללה יופי, עולות כסף.

תמר זנדברג: מה לעשות, זה מה שהבוחר רוצה – – –

פנינה תמנו: כל כך דמוקרטים, שהתנגדתם לעזור לזוגות צעירים.

תמר זנדברג: טוב, כשאין מה להגיד, הכול הולך, זה בסדר.

תמר זנדברג: שורה תחתונה, היום כולנו הצבענו על פיזור הכנסת, אחרי שהשרים שלכם נגררו בחוצות העיר מושפלים ונאלצו להיות מפוטרים כמו אחרוני – לא יודעת מה אפילו, אבל בסדר.

תמר זנדברג: אנחנו יצאנו לבחירות, אנחנו הולכים לבחירות.

תמר זנדברג: זה דבר טוב, הגם שזה עולה כסף, כי העם יזכה לבחור את הנציגים והנציגות שלו בצורה טובה יותר ממה שהוא עשה, ואני בטוחה שהוא יסיק מסקנות, והראשונים שירגישו את נחת המסקנות האלה אלה אתם.

תמר זנדברג: אני רוצה ממש בקצרה להציג פה הצעת חוק, כיוון שזו הצעת החוק האחרונה שנזכה להציג כאן בפני הכנסת הזאת, הצעת חוק שמתקנת עיוות קטן אבל משמעותי בחוק הביטוח הלאומי.

תמר זנדברג: אתן ואתם בטח יודעות ויודעים – גם את, גברתי היושבת-ראש – שבחוק הביטוח הלאומי יש מושג – הוא חל על כל אזרחי ואזרחיות ישראל, גברים ונשים, אבל החוק הזה טומן בחובו עיוות מגדרי מאוד רציני: לעומת גבר, שמוגדר בחוק הביטוח הלאומי כאדם מעל גיל 18, לאישה בחוק הביטוח הלאומי יש שלל הגדרות שונות ומשונות, שגם משתנות על-פי המצב המשפחתי שלה.

תמר זנדברג: כלומר, אישה לא מוגדרת בפני עצמה, היא מוגדרת לפי השאלה אם היא נשואה, רווקה, עובדת מחוץ לבית, עובדת במשק בית וכו'.

תמר זנדברג: והדבר הזה יוצר עיוות מיוחד בזמן הפרישה.

תמר זנדברג: כאשר אישה פורשת פרישה מוקדמת מעבודתה, בניגוד לגבר שאם הוא פורש הוא אמור להתחיל לשלם ביטוח לאומי בזכות עצמו, אישה כאשר היא פורשת, יכול לקרות לה אחד משני דברים: אם היא נשואה, אז פתאום היא משנה את הסטטוס שלה מאישה עובדת לעקרת-בית והיא פטורה מדמי הביטוח הלאומי – בוודאי זכור לכם המאבק שהיה כאן על תשלום דמי ביטוח של עקרות-הבית בתקציב הקודם – ואם היא רווקה, היא מתחילה לשלם דמי ביטוח לאומי מלאים.

תמר זנדברג: כך נוצרת בעצם אפליה בין נשים, שמבוססת על המצב המשפחתי שלהן, דווקא כלפי הנשים החלשות יותר, כלומר נשים לא נשואות שיוצאות לפרישה מוקדמת שבדרך כלל נכפית עליהן.

תמר זנדברג: זאת מפני שנשים בדרך כלל מוצאות את עצמן במקצועות השוחקים ובמקצועות שיוצאים מהם לפרישה מוקדמת באופן כפוי וכנגד רצונן.

תמר זנדברג: לכן, הצעת החוק הזו באה לתקן את האפליה הזו, את העיוות הזה, ולקבוע שכל מי שפורש או פורשת פרישה מוקדמת יוכל לשלם דמי ביטוח לאומי מופחתים.

תמר זנדברג: זה חל גם על גברים וגם על נשים – –

פנינה תמנו: מאוד חשוב.

תמר זנדברג: – – כדי לייצר שוויון, ואני מקווה – ביום האחרון שהכנסת מחוקקת חוקים – לפחות בשם הסמליות, לקבל את תמיכתכן ותמיכתכם בהצעת החוק הזו.

תמר זנדברג: תודה.

פנינה תמנו: יישר כוח.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה – אלא אם כן יש שר של הממשלה שישיב.

פנינה תמנו: אני מבינה שהממשלה לא תשיב על הצעת החוק.

פנינה תמנו: אנחנו נעבור, בבקשה, להצבעה על הצעת חוק דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שיצא לפרישה מוקדמת (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014.

פנינה תמנו: בבקשה, חברי הכנסת, הנכם מוזמנים להצביע.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

נסים זאב: אני בעד.

פנינה תמנו: אז תצביע.

פנינה תמנו: יש בעיה עם יכולת התפעול של ההצבעה של חבר הכנסת נסים זאב.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שיצא לפרישה מוקדמת (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

פנינה תמנו: שמונה חברי כנסת בעד הצעת החוק, אפס מתנגדים.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה.

פנינה תמנו: אנחנו נוסיף את זה לפרוטוקול: תשעה חברי כנסת בעד הצעת החוק, ובהם חבר הכנסת נסים זאב, אפס מתנגדים להצעה.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר לוועדה המוסמכת לדון בהצעה, שהנה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קריאה: – – –

זאב אלקין: ועדת הכנסת.

פנינה תמנו: מכיוון שיש פה הצעה לוועדה נוספת, אז הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת כדי שתגיע ליעדה.

פנינה תמנו: בבקשה.

פנינה תמנו: [הצעת חוק פ/2694; נספחות.

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעות והסעות לטיפולי אונקולוגיה ודיאליזה), התשע"ד–2014.

פנינה תמנו: מי שיציג את החוק הוא חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, בבקשה.

פנינה תמנו: מי שתשיב לך, שרת הבריאות יעל גרמן.

יחיאל חיליק בר: איפה היא?

פנינה תמנו: מעט פורמליות.

יחיאל חיליק בר: איפה כבוד השרה?

פנינה תמנו: כבוד השרה תגיע.

פנינה תמנו: אין חובה שהיא תהיה, אבל כמובן, כדי להשיב היא תהיה.

פנינה תמנו: יש שר תורן במליאה.

פנינה תמנו: בבקשה, חבר הכנסת בר.

פנינה תמנו: יש לך עשר דקות.

יחיאל חיליק בר: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, האמת היא שאני עליתי להציג את הצעת החוק המצוינת שלי, עוד אחת מהצעות החוק שהקואליציה הפילה ותפיל, שמדברת בעצם על סיוע לחולי דיאליזה ואונקולוגיה בהחזר הוצאות הנסיעה, לא רק באוטובוס, אלא בתחבורה ציבורית, באמבולנס, במונית או בכלי רכב מיוחד אחר.

יחיאל חיליק בר: אבל הרי למה בכלל לדבר על דברים חברתיים, או דברים שנוגעים באזרחים, כשהיום נדהמתי שכל תשובות הממשלה – חבר הכנסת אלקין, אתה איש חברתי, עלו פה הצעות אי-אמון, לא אי-אמון, פיזור הכנסת, על נושאים חברתיים מדרגה ראשונה, ומה היו תשובות הממשלה, של חבר הכנסת, השר, אני מקווה בקרוב לשעבר, יובל שטייניץ?

יחיאל חיליק בר: שום תשובה לעניין על הנושא החברתי, גברתי היושבת-ראש.

יחיאל חיליק בר: פעם אחת הוא לא ענה אף על אחד מהנושאים החברתיים.

יחיאל חיליק בר: כל התשובות שלו היו הפחדה של הציבור בישראל מהגרעין האיראני, מ"דאעש", מ"חמאס", שכמובן, הצבא שלנו יודע ויֵדע לטפל בכל הדברים האלה.

יחיאל חיליק בר: אבל הפחדה של הציבור בישראל כדי שהוא ישכח את הכשלים של הממשלה הזאת, כדי שהוא יוותר על התנאים הבסיסיים למחיה שלו – הרי מה אכפת לי מדיור בר-השגה אם הולכים להפציץ אותי עם פצצה איראנית?

יחיאל חיליק בר: מה אכפת לי מיוקר המחיה אם "דאעש" עוד שנייה נכנס לי פה לגבולות, חבר הכנסת נסים זאב, לא?

יחיאל חיליק בר: אז למה לא לתת תשובות מפחידות, כמו שימין לאומני תמיד עושה, ברחבי העולם, אם אפשר באמת להפחיד את הציבור?

עפו אגבאריה: לנסים אין סכנה מ"דאעש".

יחיאל חיליק בר: ואני רוצה להגיד לכם, חברים וחברות, אני מתבייש.

יחיאל חיליק בר: מתבייש שתשובה אחת חברתית לא הייתה לנו פה, ותשובות הממשלה בכל הנושאים החברתיים היו – הפצצה האיראנית.

יחיאל חיליק בר: ספרתי, חבר הכנסת עפו, הפצצה האיראנית, אבו מאזן אשם, "דאעש" ו"חמאס".

יחיאל חיליק בר: לא הייתה תשובה אחת על נושא חברתי.

יחיאל חיליק בר: ובואו אני אספר לכם.

יחיאל חיליק בר: כששאלנו את שטייניץ היום – הוא השיב בשם ביבי – שאלנו את שטייניץ על משבר הדיור, הוא ענה: גרעין איראני.

יחיאל חיליק בר: כששאלנו את שטייניץ על יוקר המחיה, העוני והרעב של ילדים בישראל, הוא ענה: אבו מאזן אשם.

יחיאל חיליק בר: כששאלנו את שטייניץ על אבטלה ואנשים שמחפשים עבודה, הוא ענה: "דאעש" ו"חמאס".

יחיאל חיליק בר: תתביישו.

יחיאל חיליק בר: ואני רוצה לשאול, גם את שטייניץ ונתניהו וגם את אזרחי ישראל, חלקם יושבים פה, ביציע.

פנינה תמנו: אבקש לדאוג שהפלאפונים סגורים.

יחיאל חיליק בר: תגידו לי אתם, הצופים: ראיתם פעם זוג צעיר שמתגורר בתוך פצצה איראנית?

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר – – –

יחיאל חיליק בר: אני רוצה לשאול עוד משהו: ראיתם פעם ילד רעב שאוכל את אבו מאזן בפיתה?

יחיאל חיליק בר: ראיתם פעם ילד רעב שאוכל את אסמאעיל הנייה בתוך חמגשית של מפעל ההזנה?

יחיאל חיליק בר: ראיתם פעם מובטל שמחפש עבודה ב"דאעש" או ב"חמאס"?

יחיאל חיליק בר: כי אלה התשובות של ממשלת ישראל על כל המצוקות החברתיות.

פנינה תמנו: וזו הצעת החוק?

יחיאל חיליק בר: אבו מאזן אשם, ה"חמאס" ו"דאעש", והפצצה האיראנית.

יחיאל חיליק בר: גברתי, זה חמור, כי הצעת החוק שלי בכלל לא רלוונטית.

יחיאל חיליק בר: כי היום באנו עם הצעות חוק ועם דברים חברתיים לממשלה, ואלה היו התשובות שלהם.

יחיאל חיליק בר: הימין וראש הממשלה מפחידים שוב ושוב את הציבור כדי להסתיר מהציבור את הכישלון שלהם.

יחיאל חיליק בר: אתם מפחידים את הציבור, אדוני ראש הממשלה, כדי שהוא יוותר על האוכל שלו, יוותר על החינוך שלו, יוותר על המקרר המלא שלו, יוותר על הדיור בר-ההשגה שלו – הכול תמורת ההפחדה הלאומנית שלכם, שאין בה כלום.

יחיאל חיליק בר: תתביישו.

יחיאל חיליק בר: אבל אתם הרי לא תתביישו, ואתם תמשיכו להסית ולהפחיד, ואתם לא תיתנו תשובות למשבר החברתי, כי אין לכם תשובות למשבר החברתי.

יחיאל חיליק בר: אז אני אפנה ישר לאזרחי מדינת ישראל שיושבים פה: תתעוררו, הולכים לעבוד עליכם עוד הפעם בעיניים.

יחיאל חיליק בר: הולכים לשקר לכם עוד הפעם ולהפחיד אתכם עם ססמאות שלא יעזרו לכם בחיי היום-יום בשום דבר, אבל בשום דבר.

יחיאל חיליק בר: ואתם תיפלו במלכודת הזאת.

יחיאל חיליק בר: הנה, הליכוד, המפלגה החברתית של בגין, 22 מנדטים, כשמה שאתם שמים בפיתה זה את אבו מאזן, מתגוררים בתוך פצצה איראנית ומחפשים עבודה ב"דאעש", ב"חמאס".

יחיאל חיליק בר: תחשבו טוב טוב מה כל אחד ואחת מכם הרוויח מהממשלה הזאת בשנתיים האחרונות.

יחיאל חיליק בר: אל תגידו לא ידענו, לא שמענו.

יחיאל חיליק בר: שמעתם וידעתם, במשך שנתיים.

יחיאל חיליק בר: אבל קיבלתם – כלום.

יחיאל חיליק בר: אבל את יודעת מה, גברתי היושבת-ראש?

יחיאל חיליק בר: אני יכול להגיד פה כמה שאתם רוצים, תפסיקו לתת לביבי להפחיד אתכם, תפסיקו לתת לו לעבוד עליכם בעיניים, אבל איכשהו, ההפחדה הזאת עובדת.

יחיאל חיליק בר: איכשהו הציבור מצביע לימין, כי הוא רואה פצצה איראנית והוא מוכן לוותר על הכול כדי שינטרלו אותה.

יחיאל חיליק בר: אבל לא את הפצצה האיראנית צריך לנטרל; את הממשלה הזאת צריך לנטרל.

יחיאל חיליק בר: אבל מכיוון שהציבור מבין פצצה איראנית במקום נושאים חברתיים, אני רוצה לדבר אל הציבור בשפת הפצצה האיראנית, כדי שאולי הוא יבין גם על מה המפלגות החברתיות מדברות.

יחיאל חיליק בר: אני רוצה להראות לכם – ביבי, This is the bomb.

יחיאל חיליק בר: This is the bomb, and this is the fuse.

יחיאל חיליק בר: ביבי נתניהו – –

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר, מכיוון שהיית סגן יושב-ראש כנסת מצוין הייתי מצפה ממך – – –

יחיאל חיליק בר: – – הוא הפצצה והבחירות בישראל הן הפיוז.

יחיאל חיליק בר: ואתם, אזרחי ישראל, תצטרכו להחליט אם אתם הולכים לנטרל את הפצצה הזאת – –

פנינה תמנו: סדרנים, אבקש לקחת את זה ממנו.

פנינה תמנו: לקחת את זה ממנו.

יחיאל חיליק בר: – – שפגעה בכולנו.

פנינה תמנו: אני רוצה לאפשר לו להמשיך לדבר, אבל בוודאי, לקחת את זה ממנו.

יחיאל חיליק בר: ואם לא ננטרל אותה, היא תתפוצץ על הראש של כולנו.

יחיאל חיליק בר: היא תתפוצץ על הדיור, היא תתפוצץ על יוקר המחיה – –

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר, אני מבקשת שביום האחרון, של פיזור הכנסת, תנהג לפי הנהלים.

יחיאל חיליק בר: – – היא תתפוצץ על הנושאים החברתיים, ובידיים שלכם לנטרל את הפיוז הזה.

פנינה תמנו: שיורידו את זה.

פנינה תמנו: אני ביקשתי מהם להוריד.

פנינה תמנו: הסדרנים, אני מבקשת לקחת ממנו את המוצג.

יחיאל חיליק בר: הפיוז הזה, אורכו שלושה חודשים.

יחיאל חיליק בר: שלושה חודשים.

פנינה תמנו: אבקש – – –

נסים זאב: אני לא רואה את זה, אני לא רואה את זה.

נסים זאב: אפשר לראות את זה?

יחיאל חיליק בר: שלושה חודשים יש לפיוז הזה להתנטרל.

יחיאל חיליק בר: וכדי לכבות אותו – – –

נסים זאב: אבל למה – – –

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר.

פנינה תמנו: חבר הכנסת בר, אני לא רוצה להוריד אותך.

יחיאל חיליק בר: – – – כדי לכבות אותו צריך פשוט לסלק את ההפחדה הזאת, ולהצביע על הדברים החברתיים – –

פנינה תמנו: טוב, אני מבקשת להוריד אותו מהדוכן, מכיוון שהוא גם מתעלם.

יחיאל חיליק בר: – – ולא לתת להם לעבוד עליכם בעיניים כמו שביבי עושה ככה, וכולנו מאמינים לו.

פנינה תמנו: לכבות את המיקרופון ולהוריד אותו.

יחיאל חיליק בר: לזה אזרחי ישראל מאמינים.

פנינה תמנו: בבקשה להוריד אותו.

יחיאל חיליק בר: תנטרלו את הפצצה הזאת – –

פנינה תמנו: להוריד את חבר הכנסת חיליק בר.

יחיאל חיליק בר: – – ותבחרו ממשלה חברתית ציונית אחראית ולא לאומנית ימנית קיצונית.

יחיאל חיליק בר: תודה רבה.

פנינה תמנו: חבר הכנסת חיליק בר, היו לך עוד שתיים וחצי דקות.

פנינה תמנו: אתה בחרת לנצל את הזמן בצורה לא ראויה, ולהוכיח את כישורי הציור שלך באופן שאינו הולם את המליאה.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לתשובת – – –

נסים זאב: זה תמונה מהאינטרנט.

נסים זאב: זו תמונה מוכנה.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לתשובת – מכיוון שאין תשובה של הממשלה – – –

נסים זאב: – – – ראש הממשלה בתמונה הזאת.

עפו אגבאריה: – – – שהציגו בצד השני.

פנינה תמנו: חבר הכנסת אגבאריה, וחבר הכנסת נסים זאב, וכמובן חברי חבר הכנסת חיליק בר, שהיה סגן יושב-ראש כנסת מצטיין, אבל בכל זאת בחר להתעלם מהתקנון – והוא מכיר אותו בעל-פה – אני רק אומר שאין חובה לממשלה להשיב.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה.

יחיאל חיליק בר: לא התעלמתי מהתקנון, הבאתי חומרי עזר.

פנינה תמנו: מכיוון שהוא לא דיבר על ההצעה, אני יכולה להגיד על ההצעה הזאת שהיא מאוד חברתית.

פנינה תמנו: אני בעדה.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: חברי הכנסת, בבקשה, הנכם מוזמנים להצביע, ותכף אנחנו נקריא את התוצאות.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעות והסעות לטיפולי אונקולוגיה ודיאליזה), התשע"ד–2014, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

פנינה תמנו: תשעה חברי כנסת בעד הצעת החוק – חבר הכנסת נסים זאב, צריך להוסיף אותו, זה עשרה חברי כנסת בעד, אין נמנעים.

פנינה תמנו: חבר הכנסת נסים זאב, אתה יכול – – –

קריאה: – – –

פנינה תמנו: בסדר גמור.

פנינה תמנו: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר דמי נסיעות והסעות לטיפולי אונקולוגיה ודיאליזה) תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה?

פנינה תמנו: לוועדת הכנסת?

פנינה תמנו: ההצעה עוברת לוועדת הכנסת.

פנינה תמנו: רק לא הבנתי, סלח לי, סגן מזכירת הכנסת, אם זה טרומית והכנסת מתפזרת – לא, זה בוודאי.

פנינה תמנו: השאלה שלי היא כזאת: הרי הכנסת מתפזרת ואין דין רציפות על טרומית – תודה, בסדר גמור.

פנינה תמנו: [הצעת חוק פ/2659/19; נספחות.

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

פנינה תמנו: הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (עבירה על סידור נישואין וגירושין), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת עליזה לביא וקבוצת חברי כנסת.

פנינה תמנו: בבקשה, חברת הכנסת לביא, הנך מוזמנת לדוכן מליאת הכנסת כדי להציג את הצעת החוק.

פנינה תמנו: מי שישיב, אם ישיב, יהיה סגן השר לשירותי דת אלי בן-דהן.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: גברתי היושבת-ראש, חברי וחברותי חברי הכנסת, זה חוק קשה שצריך לתקן אותו.

עליזה לביא: הבעיה היא שהכנסת מתפזרת, והכנסת הזאת חוקקה – – –

פנינה תמנו: ברשותך, חבר הכנסת נסים זאב, לא מדברים בתוך המליאה, גם אם יש סוג של אווירת סוף קורס לצערנו, כי זה בא על-חשבון הציבור.

נסים זאב: דיברו אתי, לא אני דיברתי.

פנינה תמנו: אני מבקשת לא לדבר בתוך המליאה.

פנינה תמנו: תודה רבה.

עליזה לביא: גברתי, החוק שהכנסת הזאת חוקקה היה סוג של מחטף במסגרת פתיחת אזורי הרישום, ובפעם הראשונה בהיסטוריה היהודית, על אלפי שנות נישואים בתוך המסגרות היהודיות, בתוך היהדות, בפעם הראשונה מוסיפים סעיף שבני-זוג שמתחתנים בנישואים יהודיים, עם רב, ולא נרשמים ברבנות, יקבלו עונש.

עליזה לביא: את יודעת, גברתי, עונש בכלא.

עליזה לביא: מעולם לא היה איום ושימוש בכלא לגבי מי שמחליט לנהוג אחרת.

עליזה לביא: בסעיף 7 לפקודת הנישואין והגירושין נקבע, כי כל מי שאינו דואג לרישום הנישואים או הגירושים שלו, או לרישום הנישואים או הגירושים שהוא סידר לאחר, דינו מאסר שנתיים.

עליזה לביא: הסעיף הזה עלול, כמו שאמרתי, לחול על כל בני-הזוג שבוחרים כך, ובשנים האחרונות בוחרים שומרי מצוות ושאינם שומרי מצוות להתחתן על-פי הנישואין הדתיים אבל לא במסגרת הרבנות.

עליזה לביא: יש ביניהם נתק, הם רואים במסגרת של הרבנות הראשית ביורוקרטיה שמביאה הרבה מאוד רע אל תוך החיים שלהם.

עליזה לביא: במקום, גברתי, שהרבנות הראשית והעומדים בראשה, וגם משרד הדתות, יבינו את המצוקה ואת הדרך שבה עובדת הרבנות הראשית ויפעלו לשינוי מעמדה של הרבנות הראשית, להנגשה של היהדות, עם כל אותן מילים טובות שנאמרו רק לפני שנה וחצי במסגרת קמפיינים כאלה ואחרים, לאפשר ולהנגיש יהדות הרבה יותר – – –

פנינה תמנו: של לשנות הכול, נכון.

עליזה לביא: – – – ולבוא ולשנות, הנה, אנחנו רואים בממשלה הזאת, בפעם הראשונה, את הסנקציה הזאת של כלא, של כלא למי שלא מקיים את העניין הזה.

עליזה לביא: זה ממש פוגע בזכויות יסוד לחופש דת ולצנעת הפרט ועומד בסתירה לערכיה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עליזה לביא: גברתי, אני ביקשתי להציע נוסח חדש לסעיף, שקובע כי הוא חל על הרשות הרושמת בלבד.

עליזה לביא: אנחנו צריכים להבין, כולנו, שזה חוק מתקופת האימפריה העות'מאנית ואין סיבה לחדש אותו.

עליזה לביא: התשובה העלובה שקיבלתי ממשרד הדתות הייתה: אוי, עליזה, באמת, אנחנו לא נשתמש בזה ולא נקיים את זה, ועד עכשיו לא אסרו אף אחד מבני-זוג או – – –

פנינה תמנו: אם לא השתמשו שלא יציעו, או שלא – – –

עליזה לביא: בדיוק, בדיוק.

עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שההלכה היהודית מאפשרת נישואים באופן פרטי.

עליזה לביא: החוק, בנוסחו הקיים, יכול פוטנציאלית להפוך הרבה זוגות לעבריינים – מי שנישא בטקס זוגיות פרטי, בנישואים רפורמיים או קונסרבטיביים.

עליזה לביא: האינטרס הזה, המינהלי, של רישום הנישואים ברור גם לי, אבל זו לא סיבה לחוקק הוראת חוק שהופכת את האינטרס המינהלי הזה לחובה שבצדה עונש פלילי ומאסר.

עליזה לביא: זו הוראת חוק שאינה מידתית ושאינה נדרשת.

עליזה לביא: אבל יותר מזה, גברתי, זו הוראה שעניינה מוסדר בחוק מרשם האוכלוסין.

עליזה לביא: שם נקבע שהעונש הוא על מי שאינו רושם, הפקיד שבסמכותו לבצע את הרישום, ולא על הזוג הנישא או מי שהסדיר את הנישואים.

עליזה לביא: אני מבינה, אני מבינה את החשש מפני ממזרות, שהרבנות הראשית חוששת שמי שלא נרשם ולא יהיה מעקב – – –

אברהם מיכאלי: – – – לא חבל?

עליזה לביא: כן, אדוני, אני מבינה, אבל אני רוצה לספר לך איך הגיעה אלי הצעת החוק הזאת, חבר הכנסת מיכאלי, ואתה יודע שאני מאוד מאוד מעריכה את דעתך.

עליזה לביא: בני-זוג שבחרו שלא לבוא לרבנות אומרים לי – אני נחשפתי לזה בעקבות פניות של צעירים; הם אמרו לי: עליזה, אנחנו לא נלך לרבנות, כי אם נלך לרבנות ישאלו אותנו: מי חיתן אתכם?

עליזה לביא: מי אפשר את זה?

עליזה לביא: ספרו לנו מתי התחתנתם – – –

אברהם מיכאלי: לפי ההלכה.

עליזה לביא: כן, אבל אפשר למצוא מנגנונים אחרים, ואפשר גם – אני לא אומרת, אני מבינה את המצוקה – – –

אברהם מיכאלי: תשבי עם הרבנים, תתאמי אתם.

עליזה לביא: אבל ניסיתי, אדוני, ניסיתי.

עליזה לביא: ולא רק זה, אנחנו, בכנסת הזאת, הבאנו את זה על עצמנו.

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: מה, עד עכשיו לא פתרנו את הבעיה?

עליזה לביא: הרי מי כמוך יודע שבכל קהילות ישראל השונות בתקופות השונות מצאו פתרונות.

עליזה לביא: פתאום כלא הפך להיות השוט, הכלי לאיים על זוגות ועל רבנים?

עליזה לביא: הרי אם הזוגות הללו בוחרים שלא – ויש רבנים שמבינים את המצוקה של הזוגות האלה ומכירים את חוליי המערכת הביורוקרטית הדתית מאז קמה מדינת ישראל – למה לא לבוא ולפתור?

עליזה לביא: למה לא לבוא ולנהל דיאלוג?

עליזה לביא: כל הניסיונות שלי לדיאלוג ולהבנה עם מי שהיה צריך – לא נענו.

עליזה לביא: אני מבקשת את התמיכה שלכם, חברים, לבוא ולקחת את המקום הזה של שימוש באיסור, בכלא, בכליאה, לגבי מי שבוחר להתחתן בנישואים בדרך הזאת.

עליזה לביא: אני אשמח אם תתמכו בהצעת החוק שלי ותבטלו את השימוש הלא-שייך, הלא-מידתי, האכזרי הזה, באיום בכלא למי שבוחר בדרך הזאת.

עליזה לביא: אפשר למצוא פתרונות נוספים; אפשר לתת קנס, אפשר לתת פתרונות אחרים, כדי גם למצוא את הדרך שבה הרישום ייעשה ולא יהיה פה עניין של חשש ממזרות.

עליזה לביא: תודה, גברתי.

עליזה לביא: אני אודה לכם על התמיכה.

פנינה תמנו: תודה, חברת הכנסת עליזה לביא, יושבת-ראש הוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה מכיוון שהממשלה לא מעוניינת בתשובה.

פנינה תמנו: חברי הכנסת, אתם מוזמנים לתפוס מקומות.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (עבירה על סידור נישואין וגירושין), התשע"ד–2014.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 7 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (עבירה על סידור נישואין וגירושין), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

פנינה תמנו: שבעה חברי כנסת בעד הצעת החוק, חמישה מתנגדים, אפס נמנעים.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט – – –

משה גפני: ועדת המדע.

אברהם מיכאלי: ועדת הכנסת.

פנינה תמנו: נא להוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת נסים זאב.

פנינה תמנו: וכמובן, מכיוון שיש שתי הצעות לשתי ועדות, אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת שתכריע לאן תוסלל ההצעה הזאת.

פנינה תמנו: כמובן, הכנסת מתפזרת ולא יחול עליה דין רציפות.

פנינה תמנו: לפני שאנחנו נעבור להצעת החוק הבאה אנחנו נעבור להודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על-תנאי (תיקוני חקיקה), התשע"ה–2014, שהחזירה הוועדה המשותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 42), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: תודה.

פנינה תמנו: תודה רבה לסגן מזכירת הכנסת.

פנינה תמנו: [הצעת חוק פ/2563/19; נספחות.

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק חובת הקצאת תקציב לפרסום של גופים ציבוריים לכל מגזר לפי חלקו היחסי באוכלוסייה, התשע"ד–2014.

פנינה תמנו: מי שיעלה להסביר הוא חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

פנינה תמנו: יעמדו לרשותך עשר דקות.

גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אפתח בענייני דיומא.

אף שבחירות הן דבר שעדיף שייעשה בזמנו ובעתו, מדינת ישראל היום זקוקה לבחירות רק מפני שהממשלה הזאת, שבין היתר גם דוחה חוקים טובים ונכונים בוועדת השרים, הייתה ממשלה – אפשר לדבר עליה כבר בלשון עבר, אף שהיא עדיין מכהנת, אבל לפחות החלקים הבעייתיים שבה, חלקם בחוץ – זו הייתה ממשלה שמלכתחילה נכנסו אליה אנשים רק כדי לחבל בה ורק כדי להפריע לתפקודה.

ומה שאזרחי ישראל ראו ומה שראה העולם כולו – חוסר משילות שלא היה פה כמעט בשום ממשלה בשנים האחרונות.

בתוך הממשלה ישבו אנשים עם אגו ועם יהירות.

לפעמים יש אנשים יהירים עם אגו מפותח, אבל מאחורי זה לפחות יש כישרון, מקצועיות, הבנת הדברים.

במשרד הכי חשוב, שהוא משרד האוצר, ישב אדם שלא מבין ולא הבין כלום בכלכלה, שעשה טעויות של טירון פוליטי וטירון כלכלי, ועל הטעויות האלה אנחנו משלמים – אם נדבר על הפארסות שהיו, עם טעויות במספרים, עם חוסר ידע על עלויות.

אבל להיות גם לא מקצועי וגם עקשן, וללכת ראש בראש נגד כל הכלכלנים למיניהם על תוכנית הזויה של מע"מ אפס?

ושאף אחד לא יטעה, מהתוכנית הזאת אולי היו נהנים כמה אלפי זוגות צעירים, כשאחרים לא יכולים להרשות לעצמם את זה, אבל בינתיים מחירי הדירות היו עולים בגלל הדבר הזה.

והוא לא שומע, והוא פותר דברים באינסטנט.

מפעל "מגבות ערד" נסגר; הוא מספר לכולם: פתרתי את הבעיה, "אסם" יפתח בערד.

אבל "אסם" יסגור בשדרות בגלל זה, את זה הוא לא מספר.

יושב בוועדת הכספים שר האוצר ונשאל על נתוני הצמיחה המדאיגים.

הוא אומר: מה אתם מדברים?

תראו איך חברות האשראי – רק לפני שבועיים זה היה – נותנות לנו יופי של גב.

ארבעה ימים אחר כך מתפרסם המדד של "פיץ'".

זו מקצועיות?

אני מאוד מסתקרן לדעת, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אני לא זכיתי לראות את התוכניות שלו כשהוא היה פרשן, אבל מה היה אומר יאיר לפיד הפרשן אם הוא היה מדבר על שר האוצר יאיר לפיד של היום?

אני אתן לכם ציטוט ממה שהוא אמר לפני שנים.

אמר יאיר לפיד: "בכל מקום בעולם, פוליטיקאים שנכשלו נחשבים לכישלונות והולכים הביתה בלי לקבל הזדמנות נוספות".

הוא צודק.

נאה דורש, אבל צריך להיות גם נאה מקיים.

אבל הדבר הכי גרוע הוא שהוא צריך לכסות על כישלונותיו.

אני לא יודע אם שמתם לב, שלושה חודשים הוא לא דיבר נגד החרדים.

הפוך.

שלושה חודשים הוא לא דיבר נגד החרדים – בתקופה האחרונה, הוא כנראה בנה על משהו.

אבל מהיום שהתפוצץ הסיפור הוא לא מפסיק לדבר על החרדים.

שואלים אותו על הכלכלה, הוא אומר: חרדים.

שואלים אותו מע"מ אפס – חרדים.

כל דבר – מילת הקסם, חרדים.

הוא חושב שהציבור מטומטם לגמרי.

אבל מה אמר על זה הפרשן יאיר לפיד פעם?

ואני מצטט: "אנחנו תקועים עם פוליטיקאים" – אמר יאיר לפיד – "שמשתמשים תמיד באותו סט של חמישה משפטים משומשים".

ככה הוא אמר בזלזול על הפוליטיקאים האחרים, כשהוא היה פרשן.

ואתה – אפילו לא חמישה משפטים שאתה משתמש בהם כל הזמן, אלא משפט אחד.

אבל סרט האימה הזה שאתה רוצה להביא על מדינת ישראל, לא יצליח לך.

פעם אחת זה מצליח, לא פעמיים.

ולכן, כמו שאמרת, יאיר לפיד, פוליטיקאי שנכשל נחשב לכישלון וצריך ללכת הביתה.

רק תהיה גבר ותעשה את זה מהר.

תחזור לערוץ 2, שם תוכל להשתלח בכולם ולא תצטרך להוכיח עשייה.

גברתי היושבת-ראש, החוק שאני מציג היום הוא חוק שמונע אפליה – ולפעמים זה גם פיקוח נפש.

לשכת הפרסום הממשלתית משמשת בעצם כמשרד הפרסום הממשלתי, והיא מעבירה כספים לפרסומים שונים של הממשלה, קמפיינים שונים, כגון זהירות בדרכים ודברים אחרים.

הצעת החוק שלי מדברת על כך שכל גוף ציבורי יחויב להקצות תקציב לפרסומים ממשלתיים באמצעי התקשורת המיועדים לאוכלוסיות השונות, בהתאם לחלקן היחסי של האוכלוסיות בחברה הכללית.

כדוגמה, הציבור החרדי הוא 10%-9%, לפי הממ"מ, אבל חלקו היחסי בפרסומים הממשלתיים עמד על 2.2%.

הציבור הערבי וציבורים אחרים אינם נחשפים בסופו של דבר לפרסומים הממשלתיים, שחלקם יכול להיות גם פיקוח נפש, ושלא לדבר על מידע ועל שירות לציבור.

אבל ועדת שרים – כמעט אין חוק אחד של האופוזיציה שוועדת השרים הזאת העבירה.

זה מה שנקרא "פוליטיקה חדשה".

איך קראתם להם?

פוליטיקה חדשה, לא הישנה.

הצעות טובות, שוויוניות.

אם יש אזרחים יוצאי אתיופיה שיש להם כלי תקשורת בשפה שלהם, למה שהם לא יקבלו את הפרסומים הממשלתיים?

אם יש ציבור חרדי שיש לו את כלי התקשורת שלו – הוא לא נחשף לזה, הוא לא מגיע לזה; וכן אם זה ציבור ערבי.

אבל לא, ועדת שרים לא מסתכלת מה ההצעה אלא מי המציע, ואם זה לא מישהו מיש עתיד – לפחות עד היום זה היה ככה – אז גם הצעות טובות, ראויות, נופלות.

וכמו שאתם הפלתם את ההצעות האלה, ככה היום נפלתם כאן במליאה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: נדמה לי שאין תשובה.

רות קלדרון: אין קול ואין קשב.

רות קלדרון: אנחנו נעבור להצעת החוק של חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

לא.

צריך להצביע.

רות קלדרון: אה, סליחה, נצביע על העברה, להעביר לוועדה, לוועדת הכלכלה, אם אין התנגדויות.

רות קלדרון: אנחנו מצביעים על העברה לוועדה ואז נחליט לאיזה ועדה.

– – –

רות קלדרון: מי בעד ומי נגד העברה לוועדה, בשלב זה?

רות קלדרון: תכף נגיד איזו ועדה.

אברהם מיכאלי: – – –

רות קלדרון: סליחה?

רות קלדרון: אז על מה אנחנו מצביעים, סליחה?

רות קלדרון: אנחנו מצביעים על הצעת החוק, העברה לוועדה.

רות קלדרון: אז מה הייתה הבעיה שלכם?

רות קלדרון: עכשיו, אדוני, לאיזו ועדה היית רוצה?

רות קלדרון: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת הקצאת תקציב לפרסום של גופים ציבוריים לכל מגזר לפי חלקו היחסי באוכלוסייה, התשע"ד–20014, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

רות קלדרון: אנחנו רואים ששישה בעד ואף אחד לא מתנגד.

רות קלדרון: זה יועבר לוועדת הכלכלה?

קריאה: – – –

רות קלדרון: ועדת הכנסת.

רות קלדרון: ועדת הכנסת תכריע לאיזו ועדה.

רות קלדרון: מזל טוב על העברת החוק בקריאה טרומית.

רות קלדרון: [הצעת חוק פ/2758/19; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: ואנחנו נמשיך להצעת החוק הבאה, של חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

רות קלדרון: בבקשה.

רות קלדרון: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור התניית עסקה באופן התשלום).

רות קלדרון: עשר דקות?

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ביום הזה אנחנו – לפעמים אין כבר חשק לחזור על הדברים שכבר נאמרו, אבל בחוקים מן הסוג הזה, גברתי היושבת-ראש, הקואליציה שחולפת מן הכנסת הנוכחית בעצם ביטאה את דמותה.

אברהם מיכאלי: איך היא התנגדה לכל הצעת חוק?

אברהם מיכאלי: חוקים חברתיים.

אברהם מיכאלי: הרי מה שאמר חבר הכנסת אשר קודם – זאת הייתה מגמה, להכשיל חוקים חברתיים, צרכניים, בלי לנמק גם למה.

אברהם מיכאלי: אנחנו הרי לא יודעים את הנימוקים של ועדת השרים.

אברהם מיכאלי: החוק הזה שאני מעלה היום פה הוא חוק צרכני פרופר – כדי לעזור לאנשים שמתמודדים עם קשיים בתשלומים שהם מבצעים, על כל מיני עסקאות שהם עושים.

אברהם מיכאלי: הממשלה הפילה את זה – –

רות קלדרון: אני – – –

אברהם מיכאלי: – – לפני שהיא התפזרה.

אברהם מיכאלי: לפני שהיא התפזרה.

אברהם מיכאלי: לכן, המגמה הזאת ביטאה את ההתנהגות של הממשלה לאורך כל השנה וחצי האלה שהיא תפקדה כממשלה.

אברהם מיכאלי: והציבור, אין ספק, לא רק שהיום הקואליציה הזאת נענשה, הציבור גם יעניש אותם בהמשך, כדי לזכור שהחוקים שבאים פה, בכנסת, לא היו באים מיוזמתנו אם הממשלה לבדה הייתה מתקנת את אותם חוקים.

אברהם מיכאלי: הממשלה לא תיקנה אותם.

אברהם מיכאלי: התלוננו על זה – אגב, ייאמר כצדק כלפי הקואליציה הנוכחית: גם בקדנציות קודמות החוקים האלה עלו, אבל מי שבא שם והכתיב את הטון – אותם פקידים, שהם תמיד מתנגדים.

אברהם מיכאלי: ואז איפה השרים?

אברהם מיכאלי: איפה הממשלה?

אברהם מיכאלי: אבל בקדנציה הזאת זה התבטא בצורה מאוד חריגה.

אברהם מיכאלי: אנחנו העלינו פה כבר, בשבועיים-שלושה האחרונים, כמעט כל שבוע, שניים-שלושה חוקים מדוח אלאלוף.

אברהם מיכאלי: כל החוקים שוועדת אלאלוף המליצה עליהם לממשלה, לתקן אותם, הממשלה לא רק שלא התכוונה לאמץ אותם, דחו אותנו בכל מיני תירוצים.

אברהם מיכאלי: והחוקים שהגשנו לוועדת שרים, ועדת השרים הפילה אותם.

אברהם מיכאלי: עכשיו, זה לא משהו סתמי, כנראה.

אברהם מיכאלי: זה עניין של מדיניות מוכוונת, והתעסקו בדברים אחרים.

אברהם מיכאלי: והדברים האחרים, מה לעשות, הייתה התנגדות ציבורית גדולה להם, ולכן גם, מה לעשות, שר האוצר לא הצליח להעביר את אותו חוק מע"מ אפס.

אברהם מיכאלי: לא הצליח, כי הכלכלנים התנגדו והציבור התנגד, ובסוף התגלתה האמת, שראש הממשלה אומר שהוא התנגד לחוק הזה, הוא לא רצה אותו, אבל נאלץ, או יותר נכון נסחט על-ידי שר האוצר, להסכים לחוק הזה, שהגיע, וכמובן גם התקציב שנבנה מסביב לזה היה תקציב של סחיטה.

אברהם מיכאלי: לכן הכנסת היום בעצם הצביעה כבר בעד פיזור, ואנחנו עוד מעט יורדים לוועדת הכנסת לאשר את החוקים לקריאה ראשונה ולהמשך; החוק הזה מבטא את האופי ואת ההתנהגות של הקואליציה הנוכחית.

אברהם מיכאלי: גברתי, מדובר פה בחוק שבעצם הוא אחד מחוקי הגנת הצרכן: איסור התניית עסקה באופן התשלום.

אברהם מיכאלי: היום ציבור הצרכנים, גובים מהם תשלומים לבצע עסקאות כאלה או אחרות, והתשלומים מתבצעים על-ידי הוראת קבע, כפי שאנחנו קוראים לזה, ובמיוחד – – –

רות קלדרון: מי שאין לו?

אברהם מיכאלי: הוראת קבע.

אברהם מיכאלי: חברת התקשורת היום – לוקחים ממך היום הוראת קבע.

אברהם מיכאלי: לא מיידעים אותך אפילו כמה הם גובים ממך.

אברהם מיכאלי: מתי את יודעת מזה?

אברהם מיכאלי: אחרי שאת מקבלת הביתה כבר את החיוב עצמו.

אברהם מיכאלי: ואם גבו ממך יותר?

אברהם מיכאלי: הרי ההרשאה שאת נותנת להם – את לא יודעת כמה כסף יגבו באותו חודש, כי חברות התקשורת גובות כסף לפי מה שהן מחליטות לגבות באותו חודש.

אברהם מיכאלי: ואם את חוזרת אליהן לתקן את זה, זו באמת דילמה כזאת קשה, שאני לא יודע אם הרבה אזרחים בכלל מצליחים לקבל את הכסף שלהם בחזרה.

אברהם מיכאלי: אז אני הצעתי בחוק הזה שלא ייתנו לאנשים לשלם את אותו תשלום חודשי בהוראת קבע בלי ליידע אותו מראש – אני בחודש הזה גובה ממך 100 שקל, או 200 שקל, כדי שהאזרח יוכל להשיג, ולא יהיה מצב שהוא ירדוף אחריהם אחרי שגבו מהם את הכסף.

אברהם מיכאלי: הדבר הזה כנראה לא נוח לחברות התקשורת.

אברהם מיכאלי: אני יודע למה – או אותן חברות שגובות ממך בהוראת קבע – כי הן רוצות קודם לגבות ממך כסף, אחר כך תרדוף אחרי.

אברהם מיכאלי: הרבה, בינינו, גם לא בודקים את התשלום שגבו מהם.

אברהם מיכאלי: ואם בודקים, עוברים כמה מדורי גיהינום, קוראים לזה, כדי לקבל את 200 השקל או את 100 השקל שגבו מהם יותר.

אברהם מיכאלי: לכן, אמרנו: בואו נאפשר להם לקבל הודעה מראש.

אברהם מיכאלי: יודעים, בחודש הזה כך וכך – הוא יוכל לשלם את זה במזומן.

אברהם מיכאלי: אבל שוב, למה לא מסכימים לחוק כזה?

רות קלדרון: אז אתה אומר שני דברים: גם שיהיה אפשר לשלם לא באשראי – – –

אברהם מיכאלי: בוודאי.

רות קלדרון: היום הם לא מסכימים.

אברהם מיכאלי: אותו דבר לגבי אשראי.

אברהם מיכאלי: אותו תשלום שאת אמורה לשלם באותו חודש, שישלחו לך.

אברהם מיכאלי: זה חודש שלם.

אברהם מיכאלי: חודש שלם.

אברהם מיכאלי: שישלחו לך הודעה מראש בזמן: החודש הזה אתה הולך להתחייב בכך וכך; ואני יכול לבוא, לשלם את זה במזומן.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שיורידו לי את זה בהוראת קבע באותו חודש – אם אני – – – אם אני מאשר, "תורידו הוראת קבע", אז תורידו הוראת קבע.

רות קלדרון: גם יש אנשים שאין להם אשראי, אז הם לא יכולים להיות – – –?

אברהם מיכאלי: עכשיו, זה כבר בנוסף.

אברהם מיכאלי: זה כבר בנוסף.

אברהם מיכאלי: יש כאלה שלא מחזיקים כרטיסי אשראי, ואז רוצים תשלומים לשיעורין, והם לא יכולים, כי אומרים להם: אתה יכול לשלם רק בכרטיס אשראי או בהוראת קבע, שוב.

אברהם מיכאלי: ואז בן-אדם רוצה לשלם במזומן, אומרים לו: לא.

אברהם מיכאלי: אתה תשלם או עכשיו הכול במזומן, או אתה תבוא, תחפש אותנו, כמה אנחנו נגבה ממך, אם יש לך בכלל אמצעי תשלום.

אברהם מיכאלי: אז הבעיה הכי חשובה, או הבעיה הכי בולטת, בתשלומים האלה, שגובים כסף בבנק באופן אוטומטי, ובמקרה של טעויות, לברר או לקבל החזר כספי זה כמעט בלתי אפשרי.

אברהם מיכאלי: אני ביקשתי את הדבר הזה כדי לעזור לאזרחים, שבינינו, רובם אזרחים שאין להם כרטיסים, לא פלטינום ולא זהב.

אברהם מיכאלי: אלה עמך, שרוצים לקנות משהו ואין להם יכולת לשלם כסף באותו חודש.

אברהם מיכאלי: אין להם יכולת לשלם באותו תשלום מיידי.

אברהם מיכאלי: וכדי לפרוס להם את התשלומים, אנחנו צריכים לעזור להם לבצע את זה.

אברהם מיכאלי: ופה כנראה מישהו החליט, משיקולים שלו, שזה לא נוח לאותם גופים גדולים, והגופים הגדולים האלה כנראה הפעילו לחצים על הממשלה, או על מי שמקבל החלטות שם, ולא אישרו את זה.

אברהם מיכאלי: לכן, חוק כזה היה צריך לקבל אישור בלי קשר למה שקורה פה היום; היה צריך לקבל תמיכה מלאה של ועדת השרים לחקיקה.

אברהם מיכאלי: ואני אגיד משהו פיקנטי, אולי, לפרוטוקול: החוק הזה בזמנו הובא על-ידי חבר הכנסת כחלון, אותו כחלון שהיום מתעתד לחזור לכנסת, וגם אז לא אישרו את זה.

אברהם מיכאלי: כי אותם גופים גדולים הפעילו כבר אז – זה היה בכנסת השבע-עשרה.

רות קלדרון: היום, אתה אומר, זה כמו "ההוא יומא" ביבנה: שכל דבר שהיה תלוי ועומד בבית-המדרש – ביום הזה התברר.

אברהם מיכאלי: נכון.

אברהם מיכאלי: היום זה כבר מגיע בעצם לחשיפה, שהכוחות הגדולים האלה פועלים כנראה בממשלות שונות ואצל מחליטים בתקופות שונות.

אברהם מיכאלי: לכן אני חושב שחוק כזה, מן הראוי להתברך בו, שהכנסת דואגת לצרכנים ולציבור שזקוקים לעזרה הזאת, ואני מבקש שהחוק הזה יאושר פה היום.

אברהם מיכאלי: תודה.

רות קלדרון: אני מצטרפת לבקשה.

רות קלדרון: אין תשובה?

רות קלדרון: אין תשובה.

רות קלדרון: ולכן אנחנו נעבור להצבעה.

רות קלדרון: מי בעד?

רות קלדרון: רגע, אני אחכה שחבר הכנסת שטרן יגיע למקומו.

רות קלדרון: מי בעד?

רות קלדרון: רק רגע, שגם אתה תגיע למקומך.

רות קלדרון: מי בעד?

רות קלדרון: מי נגד?

רות קלדרון: בבקשה, להצביע.

רות קלדרון: הצד הטוב, שאין משמעת קואליציונית.

רות קלדרון: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור התניית עסקה באופן התשלום), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

רות קלדרון: שמונה בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: ההצעה התקבלה, ותעבור לוועדה להמשך טיפול.

רות קלדרון: הכנסת?

רות קלדרון: הכלכלה?

רות קלדרון: הכנסת.

רות קלדרון: אוקיי, היא תעבור לוועדת הכנסת לקביעת המשך טיפולה.

רות קלדרון: יישר כוח.

רות קלדרון: [הצעת חוק פ/1275/19; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: החוק הבא הוא הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס לתרופות אונקולוגיות שאינן כלולות בסל הבריאות), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, הצעת החוק המונחת לפנינו היא הצעת חוק ראויה, ואני מודה שכשחשבתי להעלות אותה לא ידעתי שהממשלה הרעה הזאת תחלוף מן העולם.

דוד אזולאי: אני עדיין מקווה ומתפלל שאכן כך יהיה.

דוד אזולאי: רציתי להביא דוגמה, כשמדברים על מע"מ אפס בדיור – זו דוגמה קלאסית, נושא חשוב; שם אפשר לוותר על המע"מ?

דוד אזולאי: גם אפשר לעזור ולהציל חיים, פשוטו כמשמעו.

דוד אזולאי: מדובר על תרופות מצילות חיים שאינן נמצאות בסל, ואנשים פשוט במקום להתעסק עם המחלה הקשה, הם מתעסקים בלגייס כסף.

דוד אזולאי: חוויתי את החוויה הזאת באחת ההזדמנויות כשראיתי יהודי שוכב בבית-חולים וכל היום עסוק בטלפונים, עם בני משפחה, עם חברים, לגייס כסף לתרופה שהוא צריך.

דוד אזולאי: אז זאת הייתה, נדמה לי, "מבתרה", תרופה לחולי סרטן.

דוד אזולאי: במקרה מסוים היא לא ניתנת, ובמחלה מסוימת, במקום מסוים, נותנים אותה, וזה עולה כסף, הרבה כסף.

דוד אזולאי: אותו יהודי עסוק פשוט כל היום – במקום להסתכל על עצמו, לדאוג לעצמו.

דוד אזולאי: כשבאה המשפחה, כל הזמן הוא היה עסוק בזה, איך לגייס עוד כסף, איך – עוד חבר.

דוד אזולאי: פשוט כדי לסבר את האוזן, גברתי היושבת בראש, סתם, אתן לך דוגמה: התרופה הזאת עולה סדר גודל של 3,000 שקלים, בשביל לקבל אותה פעמיים בחודש.

דוד אזולאי: בדקתי מה יקרה אם יורידו את המע"מ.

דוד אזולאי: נרוויח 17%.

דוד אזולאי: זה עדיין מעט.

דוד אזולאי: אז מתברר שיש ספקים, גם לבתי-חולים, שגם הם היו מוכנים להוריד עוד 17%.

דוד אזולאי: ואז, בעצם, אנחנו כבר מקבלים הורדה של כמעט שליש ממחיר התרופה.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, שליש זה הרבה מאוד כסף.

דוד אזולאי: שוחחתי עם אחד ממנהלי בתי-החולים, והוא אמר לי שגם בתי-חולים גובים עמלה כלשהי, בסדר גודל של 10%–15%.

דוד אזולאי: והרי לך תרופה שברגע שיורד המע"מ מוזילים אותה ב-50%.

דוד אזולאי: אז אמרתי, כל אלה שבאים ורוצים להכניס את המדינה לאיזה בור עמוק של גירעון כספי בתקציב המדינה – בדבר שאני לא בטוח למי זה יועיל, ואם כן, למעט מאוד אזרחים – פה זה קבוצה קטנה של אנשים, שאכן אצלה זה מציל חיים.

דוד אזולאי: זה לא נמצא בסל התרופות.

דוד אזולאי: אנחנו מוזילים להם את התרופה הזאת בקרוב ל-50%.

דוד אזולאי: אז אמרתי שאני בטוח, לא היה לי בזה שום ספק, שאלה שדואגים לאפס מע"מ בדירות, ודאי שיתמכו בזה.

דוד אזולאי: לצערי הרב, ועדת שרים לענייני חקיקה התנגדה להצעת החוק, אבל למרות הכול החלטתי שאני מעלה את ההצעה הזו, ואני רוצה לראות את אותם חברים, איך הם מרימים יד נגד הצעת החוק הזאת, ואיך הם יסתכלו בעיניהם של אותם חולים שזקוקים לתרופות הללו.

דוד אזולאי: אבל קרה מה שקרה, ולשמחתי הרבה הממשלה הזאת מסיימת, וטוב שכך, וחבל על כל יום שהממשלה הזאת עדיין ממשיכה לתפקד.

דוד אזולאי: אני חושב שעם ישראל צריך להודות.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים בחודש כסלו.

דוד אזולאי: חודש כסלו ידוע ומפורסם בנס חנוכה.

דוד אזולאי: אחד הנסים הגדולים שנעשה בימינו אלה הוא שהממשלה הזאת מתפרקת בצורה הכי מבזה והכי משפילה.

דוד אזולאי: אני עוד לא זוכר דבר כזה.

דוד אזולאי: אני מודה, אני ותיק בבית הזה, אני לא זוכר שממשלה מתפרקת בכזה ביזיון.

דוד אזולאי: אני אומר לחברי באופוזיציה: גם אם היינו מתכננים מהלך כזה, לפרק את הקואליציה הזאת, אני מסופק אם היינו מצליחים – כל כך מוצלח לא היינו מצליחים לעשות את זה.

דוד אזולאי: אבל אמרתי, נס חנוכה, זה נס.

דוד אזולאי: הקדוש-ברוך-הוא שמע את זעקתם ואת בכייתם של אותם ילדים שסבלו מהממשלה המתנשאת, מהממשלה הזאת שהייתה חסרת רחמים לאוכלוסיות חלשות, לילדים שכל חטאם שהם חרדים, שלמדו בבית-ספר חרדי.

דוד אזולאי: הממשלה הזאת התנכלה להם.

דוד אזולאי: שנה ושמונה חודשים פגעה בהם.

דוד אזולאי: שר החינוך, איש חינוך, איש שאמור לייצג את מערכת החינוך במדינת ישראל, מפלה בין ילד לילד.

דוד אזולאי: שני ילדים גרים באותו בניין, זה יזכה לקייטנה וזה לא יזכה לקייטנה.

דוד אזולאי: למה?

דוד אזולאי: כי הוא חרדי.

דוד אזולאי: זאת ממשלה אכזרית, זאת ממשלה חסרת רחמים, וטוב – יודעים כולם, אחרי שילד עושה בר-מצווה, האבא ניגש, אחרי שהוא עלה לתורה, והוא מברך: "ברוך שפטרני מעונשו של זה".

דוד אזולאי: אני חושב, צריך לעשות שאלה אם השבת, אנחנו, שנשתחרר מהממשלה הזאת, נוכל להגיד: ברוך שפטרנו מהממשלה הרעה הזאת שפגעה וגרמה נזקים בלתי הפיכים, שייקח הרבה זמן לשקם אותם.

דוד אזולאי: המזל הגדול שלנו שחוק מע"מ אפס לא עבר.

דוד אזולאי: זו יכלה להיות בכייה לדורות.

דוד אזולאי: אני לא מבין גדול בכלכלה, אני באמת לא מתמצא בזה, אבל שמעתי מומחים, דיברתי עם בעלי ידע שמבינים בנושא הזה, וראינו מה קרה בחצי שנה – לא צריך להיות חכם גדול בכלכלה: שוק הבנייה מוקפא.

דוד אזולאי: אנשים לא קנו, זוגות צעירים שהיו צריכים לרכוש דירה לא רכשו.

דוד אזולאי: חיכו, עוד מעט מורידים את המע"מ.

דוד אזולאי: אתם יודעים מה היה קורה אם החוק היה עובר?

דוד אזולאי: הרי לא סוד הוא ששוק הנדל"ן פועל על-פי ביקוש והיצע.

דוד אזולאי: ואז היה ביקוש עצום לאותן דירות, והתוצאה הייתה שמחירי הדירות היו קופצים.

דוד אזולאי: כבר עכשיו מחירי הדירות קפצו, עוד לפני החוק הזה, ואז, אסון הדיור היה הרבה יותר גדול.

דוד אזולאי: אומנם לבי לבי על אותם זוגות צעירים שלצערי הרב לא רכשו דירה מסיבה זו, שהמתינו, אבל יחד עם זאת צריך להתנחם בכך שבכל זאת המשק של מדינת ישראל לא ייפגע קשות.

דוד אזולאי: אני מקווה שאנחנו הולכים לבחירות כמה שיותר מהר, ואז, באמת, תבוא לנו ממשלה חדשה עם בשורה לעם ישראל, שאולי תנסה קודם כול לתקן את הקלקולים הקשים האלה שנעשו פה במשך 18 חודשים.

דוד אזולאי: בתקופה כל כך קצרה גרמו כל כך הרבה נזקים, שממשלה של קדנציה שלמה לא הצליחה לעשות.

דוד אזולאי: אבל אני מקווה שהתקופה הזאת נגמרה, ובעזרת השם, יחד עם נס חנוכה, נברך על הנס הזה שהממשלה הזאת הולכת הביתה.

דוד אזולאי: "שעשה נסים לאבותינו בימים ההם" – אבל גם לנו, בזמן הזה, היה נס שהממשלה הזאת מתפרקת והולכת הביתה בביזיון.

דוד אזולאי: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אנחנו נשקיע 3 מיליארד מכספי הילדים כדי לעשות שוב בחירות.

רות קלדרון: אין תשובת ממשלה.

רות קלדרון: אנחנו עוברים להצבעה.

רות קלדרון: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס לתרופות אונקולוגיות שאינן כלולות בסל הבריאות) – מי בעד?

רות קלדרון: מי נגד?

רות קלדרון: בבקשה.

רות קלדרון: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס לתרופות אונקולוגיות שאינן כלולות בסל הבריאות), התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

רות קלדרון: שישה בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: ההצעה עברה, והיא תועבר לוועדה – על-פי התקנון ועדת הכספים?

דוד אזולאי: ועדת העבודה והרווחה.

רות קלדרון: אתה רוצה ועדת העבודה והרווחה?

רות קלדרון: לא מקובל עליך כספים?

רות קלדרון: אז ועדת הכנסת תכריע.

דוד אזולאי: מי אמר ועדת כספים?

רות קלדרון: הוא אומר שלפי – לא חשוב.

דוד אזולאי: מי אמר?

רות קלדרון: המזכיר.

נחמן שי: המשיח יגיע לפני הדיון.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, אדוני המזכיר, אני מכבד אותך, אבל זה לא תפקידך.

רות קלדרון: לא, אבל השר אמר ועדת הכנסת.

דוד אזולאי: השר אמר, בסדר, אבל – – –

רות קלדרון: אני רק מתייעצת אתו.

רות קלדרון: זאת הייתה שאלה שלי.

דוד אזולאי: לאן אתה רוצה שזה ילך, אדוני השר?

יצחק אהרונוביץ': ועדת הכנסת.

רות קלדרון: ועדת הכנסת.

יצחק אהרונוביץ': ועדת הכנסת תחליט.

יצחק אהרונוביץ': הצתה וריסוס כתובות נאצה בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים

רות קלדרון: טוב, חברים, נעבור להצעות לסדר-היום.

רות קלדרון: ההצעה הראשונה, או רשות הדיבור הראשונה – לחבר הכנסת נחמן שי.

רות קלדרון: הצעות לסדר-היום מס' 4200, 4209, 4215, 4235, 4238, 4246 ו-4250, והנושא שלנו הוא: הצתה וריסוס כתובות נאצה בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים.

רות קלדרון: בבקשה, חבר הכנסת שי.

נחמן שי: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, אדוני השר, חברי – חברי?

נחמן שי: זה רק אנחנו.

רות קלדרון: אנחנו שנינו חבריך.

רות קלדרון: אני מקווה שחבר הכנסת טיבי אמור להחליף אותי.

נחמן שי: איזה אולם מלא.

נחמן שי: אני לא אביך אותך.

נחמן שי: אנחנו בכל זאת שלושה, אפשר לעשות מהפכה, להעביר מה שרוצים.

נחמן שי: חברים, הנושא הוא מאוד מאוד עצוב – –

רות קלדרון: מהפכה בקואליציה.

נחמן שי: – – הוא מאוד עצוב ורציני.

רות קלדרון: נכון.

נחמן שי: בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים פרצה שרפה בשבת האחרונה, ואז התברר שזאת לא הייתה שרפה טבעית, אלא דלקה שנעשתה על-ידי פושעים שבאו לבית-הספר בחשכת הליל, ערמו ספרים האחד על האחר והדליקו אש גדולה.

נחמן שי: והאש הזאת בערה לא רק שם, בעיני היא בערה בכל פינות הארץ.

נחמן שי: ולמה?

נחמן שי: כי בית-הספר הדו-לשוני הוא בית-ספר שמחבר הלכה למעשה יהודים וערבים.

נחמן שי: זה בית-ספר שנושא בפועל את המשימה, בעיני, אחת החשובות ביותר של מדינת ישראל: לחבר את אזרחיה בשוויון, בשלום, בדו-קיום, האחד לאחר, האחת לאחר.

נחמן שי: ככה צריך להיות.

נחמן שי: ואנחנו מכירים את הנסיבות שאנחנו חיים בהן.

נחמן שי: אנחנו יודעים שבעצם הימים האלה עומדים להעלות חוק בשם חוק הלאום, שנדחה בינתיים, שהיה עלול, עלול, והוא כבר יצר את ההדים השליליים שלו, לפלג בין יהודים לערבים במדינת ישראל ולקבוע פה אזרחים מסוג א' ואזרחים מסוג ב'.

נחמן שי: ובית-הספר הדו-לשוני שנמצא בירושלים, שקרן ירושלים תומכת בו וקרנות אחרות, הוא בית-ספר יקר, כי יש שם מורים שמדברים עברית ומורים ומורות שמדברים ערבית, והתלמידים עוברים שיעורים מורכבים, וזה באמת ניסיון ממדרגה ראשונה.

נחמן שי: והנה שם – את צריכה להפעיל את השעון – והנה שם – – –

רות קלדרון: תודה שאתה דואג לי.

נחמן שי: בתפקידי האחר אני אומר לך.

נחמן שי: לא, זה כיף לי, אבל בסוף תגידי לי מספיק, ואני לא יודע מתי.

נחמן שי: אז אני אומר שבית-הספר הזה, שיש כמוהו עוד כמה וכמה בתי-ספר בארץ, מעטים אומנם, בעיני זו התגלמות הרצון לחיות ביחד במדינת ישראל.

נחמן שי: לצערי הרב, אני עברתי את כל מערכת החינוך במדינת ישראל, לא למדתי מילה אחת בערבית.

נחמן שי: האזרחים הערבים במדינת ישראל מתחילים, לא בהתחלה אבל בהמשך, ולומדים גם עברית, שזה כבר מפתח ברגע שמדברים ביחד.

נחמן שי: לכן גם הדו-לשוני – יש בו משמעות כל כך עמוקה.

נחמן שי: יש כמה מסגרות אחרות של גני-ילדים וכן הלאה.

נחמן שי: זה כלום בעיני, זה כלום.

נחמן שי: ממה נבעה השרפה הזאת, ומה זה מסמן ברקע?

נחמן שי: גברתי היושבת-ראש יודעת כמוני, מדינות שמדליקים בהן ספרים במדורות, מה זה אומר על אותה מדינה.

נחמן שי: איפה ראינו את התמונות האיומות האלה בהיסטוריה?

נחמן שי: ראינו אותן בגרמניה הנאצית, ששרפו, זרקו ספרים לערמות והדליקו אותם באש גדולה.

נחמן שי: אז אני לא משווה, חס וחלילה, אבל הזיכרון – די בזיכרון ההיסטורי הזה כדי לומר משהו רע מאוד לכל אחד מאתנו, באיזה מקום נמצאת היום, חלילה, באיזה מקום נמצאת היום מדינת ישראל.

נחמן שי: נוצרה אווירה ציבורית שמתירה, שמאפשרת, היא פתוחה, אווירה של הסתה.

נחמן שי: באשקלון אומרים לעובדים ערבים: אל תיכנסו לגני-ילדים כי אתם ערבים.

נחמן שי: במקומות אחרים מכים בהם.

נחמן שי: במקומות אחרים שמים מחסומים בפתחי השכונות שלהם, מדירים אותם מהמרחב הציבורי, מטילים עליהם כתם.

נחמן שי: הלכתי לאבו-גוש, כפר שכן לי – אני גר במבשרת – הסתכלו עלי חברים שם, באבו-גוש, ואמרו: תגיד, מעכשיו אנחנו אזרחים סוג ב' במדינת ישראל?

נחמן שי: ולא היה לי מה להגיד להם.

נחמן שי: ולא היה לי מה להגיד להם.

נחמן שי: להגיד להם שלא יפחדו ולא יחששו?

נחמן שי: בהחלט.

נחמן שי: אבל אני שואל את עצמי: ומה אם אני הייתי חי היום במדינה, ואני מיעוט?

נחמן שי: איך אני ארגיש?

נחמן שי: וזה בדמי, בדם כולנו, מפני שהיהודים לאורך כל ההיסטוריה שלהם היו מיעוט, ופעם אחת הם רוב.

נחמן שי: ואם הם רוב והם אינם יודעים לכבד את המיעוט ולשמור עליו, אז מי אנחנו ומה אנחנו?

נחמן שי: אני חושב שיש רק תשובה אחת על מה שקרה בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים: לפתוח עוד בתי-ספר כאלה, להשקיע את המשאבים.

נחמן שי: ואמרתי, משאבים אפילו יותר יקרים משל בתי-ספר רגילים, so cold, אבל לומר: אנחנו לא נשברים ולא נכנעים, ואני מצטט פה גם את הדברים של שולי דיכטר, של המנכ"ל של רשת בתי-הספר האלה.

נחמן שי: לא נכנעים ולא נשברים, אלא להפך, תבוא המדינה ותשים את הסכום הדרוש ותפתח עוד בתי-ספר כאלה ותעביר את הבשורה הזאת לכל הארץ.

נחמן שי: אנחנו רוצים בתי-ספר דו-לשוניים, אנחנו רוצים שילדים ילמדו ביחד, יחיו ביחד, כי זה הגורל שלנו.

נחמן שי: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה לך.

רות קלדרון: אני מצטרפת ל"יישר כוח" לשולי דיכטר ולמורָה הַלֵל, שאני מכירה שם.

רות קלדרון: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

רות קלדרון: וברוך הבא ליושב-ראש שבא להחליף אותי.

תמר זנדברג: גברתי היושבת-ראש היוצאת ואדוני היושב-ראש הנכנס, תודה, במוצאי-שבת האחרון עמדנו, אלפי אנשי שמאל ותומכי הדמוקרטיה ותומכות הדמוקרטיה, מחוץ לבית ראש הממשלה בכיכר-פריז בירושלים, באחת ההפגנות הגדולות שנראו שם, במקום הזה, בטח ובטח בזמן האחרון, והפגנו נגד הגל הרע והעכור של אלימות וגזענות לא רק ברחובות, אלא גם ממוסדת, שנשבו ואיימו לנשב כאן מהבית הזה, בדמותו של חוק הלאום וחוקים אחרים שההיסטוריה דפדפה אותם וכבר אין צורך לציין את שמם.

תמר זנדברג: ובאותו זמן שמענו את הידיעה על ההצתה של בית-הספר הדו-לשוני בירושלים.

תמר זנדברג: והנה אנחנו עומדים כאן – לא יודעת, שמישהו יעזור לי לחשב כמה שעות – שלוש יממות אחרי, ומפזרים את הכנסת.

תמר זנדברג: ואני חושבת שזה אקורד סיום מאוד מאוד עגום, אבל מאוד מאוד הולם, למקום שאליו הממשלה הזאת, שמתפזרת היום ומפזרת אתה את הכנסת, הביאה אותנו.

תמר זנדברג: כי אם היה משהו לממשלה הזאת להציע לנו, זה שום דבר מלבד מלחמה מיותרת והרסנית ומזיקה, גזענות ואלימות שגאו ברחובות והגיעו לשיא שאי-אפשר היה יותר לסבול אותו, ביחד עם מחירי דיור שרק הלכו ועלו, משכורות שהלכו וירדו ועוני בלתי נסבל ומצב שבו בלתי אפשרי כמעט לחיות כאן.

תמר זנדברג: אני רוצה בהקשר הזה – באנו לדבר על אירוע קשה, אבל אני רוצה בהזדמנות הזאת לשחרר אנחת רווחה, שהמדיניות השגויה והמזיקה והמוטעית הזאת היום מסתיימת ומשחררת אותנו מעולָהּ, ואזרחיות ואזרחי ישראל היום יוצאים לבחור דרך חדשה, בדיוק 104 ימים מהיום.

תמר זנדברג: ואין לי ספק שתיבחר דרך אחרת, כי הממשלה הזו נכשלה בכל תחום.

תמר זנדברג: אין לי ספק שאזרחיות ואזרחי ישראל יבחרו בשינוי כיוון מוחלט ויבחרו בדרך שתיתן תקווה ותציע שינוי ותציע מתווה לסיום הכיבוש ותציע צדק חברתי ותציע את כל הדברים שהממשלה הזו הבטיחה ולא עשתה.

תמר זנדברג: ואין לי ספק שתלמידות ותלמידי בית-הספר הדו-לשוני בירושלים יסתכלו – – –

אחמד טיבי: הבת שלי שם.

תמר זנדברג: הבת שלך שם?

תמר זנדברג: באמת?

תמר זנדברג: בת כמה היא?

נחמן שי: ברור.

נחמן שי: שניים, כן.

אחמד טיבי: בכיתה – – –

תמר זנדברג: אז אין לי שום ספק שהבת שלך, חבר הכנסת אחמד טיבי, ביחד עם שאר תלמידות ותלמידי בית-הספר הדו-לשוני בירושלים וביפו ובכל מקום, וכל תלמידות ותלמידי מערכת החינוך, אלה שלומדים עברית וערבית לחוד ואלה שלומדים עברית וערבית ביחד, יוכלו להסתכל על הממשלה הבאה ועל הכנסת הבאה ולהגיד שזאת כנסת וזאת ממשלה שנותנת להם תקווה, לכולנו, לעתיד טוב יותר.

תמר זנדברג: שיהיה לכולנו בהצלחה.

תמר זנדברג: אני שמחה שזה הנאום האחרון שלי בכנסת הזאת.

תמר זנדברג: בהצלחה לכולנו בהבאת שינוי מציאות ועתיד טוב יותר לישראל.

תמר זנדברג: תודה.

נחמן שי: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

נחמן שי: אין נאומים אחרונים, זה רק – בגילך ובמצבך אני מציע לך לא למהר להספיד את עצמך.

תמר זנדברג: – – –

נחמן שי: טוב, אנחנו עושים פה איזה שינוי קל.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

נחמן שי: לרשותך שלוש דקות.

אחמד טיבי: תודה רבה, ותודה לחברי עפו אגבאריה.

אחמד טיבי: האמת היא שזה גם נושא עקרוני, אבל יש פה נגיעה אישית, חברת הכנסת תמר זנדברג.

אחמד טיבי: בית-הספר הדו-לשוני בירושלים, הבת שלי נטלי לומדת שם, ואני חי את האיום המתמיד ואת ההתקפות המתמידות על בית-הספר בתקופה האחרונה; ססמאות נאצה על הקירות – "כהנא צדק", "מוות לערבים" – יותר מפעם אחת בשנה האחרונה.

אחמד טיבי: תמיד בעתות משבר בוחרים קיצוני הימין מבעירי השנאה לתקוף דווקא את האי הזה, אי של שפיות, של סובלנות, של הכרה הדדית, של שותפות, בין תלמידים יהודים ותלמידים ערבים באותו בית-ספר, בית-ספר דו-לשוני בירושלים, השייך ל"יד ביד".

אחמד טיבי: יש כזה גם בוואדי-עארה, גם ביפו, גם בצפון.

אחמד טיבי: אני רואה איך ההוויה הזאת קורמת עור וגידים, ואיך התלמידים מכירים האחד את השני – את הנרטיב של השני, היחס אל האחר, איך מלמדים שם.

אחמד טיבי: מלמדים יהודים על ערבים, על הבעיה הפלסטינית, מלמדים פלסטינים על ההוויה הישראלית, וכל אחד שומר על כבודו הלאומי.

אחמד טיבי: זה מפריע להזויי הימין, זה מפריע לקיצונים.

אחמד טיבי: פעם אחר פעם בית-הספר הזה היה יעד, ואני תוהה למה המשטרה לא שמה יותר דגש על הגנה על בית-הספר הזה, כי הוא הפך ליעד.

אחמד טיבי: הבת שלי גם שוחחה אתנו, בבית, גם אתי, גם עם אחותה, גם עם אימא שלה, איך הם הרגישו כאשר הם שמעו על השרפה, ואפילו נטלי העלתה פוסט: מה אני אגיד – מה נגיד לתלמידים, למה שרפו להם את הגן, למה שרפו להם את הספרים.

אחמד טיבי: מי שורף גן של ילדים?

אחמד טיבי: ואני תוהה מה יש לאלה, לאחרים, לענות לתלמידים על השאלה הנוקבת, הקשה הזאת, של נטלי ושל שאר התלמידים, שהרגישו גם זעם רב, אבל גם חשש.

אחמד טיבי: אדוני השר – חבר הכנסת אייכלר, אתה מפריע לי דווקא בזמן שאני פונה לשר.

נחמן שי: כן, רק תסיים בבקשה.

אחמד טיבי: כן, אדוני השר, אתה בטח היית עד לכתבה שהייתה בערוץ הראשון.

אחמד טיבי: כתב הדתות, חברת הכנסת זנדברג, של הערוץ הראשון, שבוע לפי שבית-הספר נשרף, עשה כתבה על בית-הספר, הציג אותו כבית-ספר של טרור ו"דאעש".

אחמד טיבי: יכול להיות שמישהו ראה את הכתבה הזאת ותרגם את ההסתה הזאת שהייתה בכתבה הבלתי-אחראית, הבלתי-מקצועית הזאת, על בית-הספר הזה.

אחמד טיבי: הוא גם כתב סטטוס, שבית-הספר הוא בית-ספר הזוי, ושהוא יפנה לגורמים כדי לסגור אותו.

אחמד טיבי: הוא לא נסגר, אבל בינתיים הוא נשרף.

אחמד טיבי: הכתובת הייתה על הקיר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

נחמן שי: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

נחמן שי: אחריו – חבר הכנסת עפו אגבאריה.

נחמן שי: בבקשה.

עפו אגבאריה: בינתיים התחלפו היושבים-ראש.

אחמד טיבי: אבל אתה נשאר.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אני מאמין בחינוך.

עפו אגבאריה: והיות שאני האמנתי וכל הזמן אני מאמין בחינוך, אני חושב שהחינוך הוא זה שיכול ליצור אנשים, גם טובים, גם מדענים, גם אנשים שמבינים, וזה לא חשוב איזה חינוך, כל בתי-הספר.

עפו אגבאריה: אני חושב שהחינוך יכול גם לקרב אנשים האחד לשני, וכנראה גם אבא שלי האמין בזה, והוא שלח אותי לבית-ספר עברי, ואני למדתי בבית-ספר עברי.

עפו אגבאריה: ואני האמנתי בזה, ושלחתי את הבן שלי, והבן שלי גם כן גמר י"ב בבית-ספר עברי, בבית-ספר בפרדס-חנה.

עפו אגבאריה: וגם הנכדה שלי, בת שש, בת חמש, אריז', היא עכשיו בגן דו-לשוני בכפר-קרע, וזה מסר שאנחנו מאוד מכבדים במשפחה שלנו.

עפו אגבאריה: אבל מאוד חרה לי – אני ביקרתי בבית-הספר הזה – שבית-הספר הזה נשרף; שרפו אותו.

עפו אגבאריה: היום גם שמעתי שבית-ספר בנבלוס, בשכם, נסגר.

עפו אגבאריה: כוחות הביטחון סגרו אותו לתלמידים.

עפו אגבאריה: אני נזכר בהתקפה של כוחות המשטרה על בית-הספר התיכון באום-אלפחם בשנת 2000.

עפו אגבאריה: עד היום יש ילדים שאני מכיר שבגלל התקפת המשטרה על בית-הספר הם נכים.

עפו אגבאריה: נורא חרה לי לשמוע את הסיפור של מנהלת בית-הספר נאדיה, שעם המנהל הכללי שולי דיכטר – הם באמת עושים עבודת קודש – מצאו את הספרים בערמה בכיתה, כשהם שרופים.

עפו אגבאריה: שרפו אותם.

עפו אגבאריה: ההיסטוריה לא תסלח לאנשים כאלה, כפי שהיא לא סלחה לאנשים ששרפו ספרים במקומות אחרים בהיסטוריה הלא-רחוקה.

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים מה הייתה התוצאה של שרפת הספרים באותו זמן.

עפו אגבאריה: מי שורף ספרים?

עפו אגבאריה: מי סוגר בתי-ספר?

עפו אגבאריה: מי שורף כיתות?

עפו אגבאריה: מי תוקף תלמידי בית-ספר?

עפו אגבאריה: אני חושב שזה צריך להדליק נורה אדומה – שיש כוחות ואנשים שכנראה מפריע להם שאנשים ידברו בשתי השפות.

עפו אגבאריה: עצם העובדה שבכנסת הזאת חוקקו – אחד מהחוקים היום – את העלאת אחוז החסימה, זה כדי שלא תהיה אפשרות כלשהי לדו-קיום ולדו-שיח בין ערבים ויהודים.

עפו אגבאריה: אבל אני רוצה להגיד לך, אדוני השר, הארץ הזאת, כל ההיסטוריה שלה מעורבת; אף פעם היא לא תהיה נקייה מערבים ולא תהיה נקייה מיהודים.

עפו אגבאריה: האדמה הזאת, תמיד יש בה את כל הדתות וכל העמים.

עפו אגבאריה: אף עם לא יכול להיות במקום עם אחר, ומן החוכמה שכולם ילמדו את שפת כולם.

עפו אגבאריה: לכן הגישה הזאת היא גישה מאוד הרסנית, לא רק למי שזה נגדו, אלא למי שחושב שהוא יכול לעשות את הדברים האלה נגד מישהו אחר.

עפו אגבאריה: עצם העובדה שהיום אנחנו מדברים על שרפת ספרים ועל סגירת בתי-ספר זה כתם שחור לא רק לדמוקרטיה הישראלית, גם לממשלה הזאת, שאנחנו ברצון רב נפרדים ממנה ואנחנו רוצים להחליף אותה.

עפו אגבאריה: ואני מאוד מקווה שהעם במדינה הזאת יבחר אנשים קצת יותר הגיוניים, שיכולים להוביל גם את העם וגם את המדינה לחוף מבטחים, לחוף אחר, ולא חוף של עוינות, חוף של הרג.

עפו אגבאריה: איך שאתם אמרתם – בטונדות.

עפו אגבאריה: הבטונדות והקירות המפרידים לא ישרדו.

עפו אגבאריה: מה שישרוד זו התובנה והדו-קיום בין האנשים.

עפו אגבאריה: ולצערי הרב, הממשלה הזאת לא השכילה לעשות את זה, ואף ראש הממשלה והפלג הימני ביותר בהנהלה של המדינה הזאת הם אלה שעושים את הפחד והשנאה וזורעים את הטרור באזור.

עפו אגבאריה: תודה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אגבאריה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת יפעת קריב – לא נמצאת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אייכלר – בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמי שחי בארץ הזאת מימי הטורקים – אבותי הגיעו לארץ-ישראל כשהיו פה הרבה ערבים ומעט יהודים – אנחנו ידענו שכשיש משטר חזק, דבר ראשון הוא חייב להבטיח שכל אזרחי הארץ יחיו בשקט.

ישראל אייכלר: כל המושגים האלה שמישהו יכול לשרוף את בתי-הכנסת או בתי-הספר של אחרים – זה אנרכיה וחורבן בכל מקום בעולם.

ישראל אייכלר: אם אמרו באירופה, במקום ששורפים ספרים ישרפו אנשים, אז במקום שנהרגים אנשים גם שורפים ספרים.

ישראל אייכלר: הבעיה המרכזית בארץ-ישראל – וכפי שאמר חבר הכנסת אגבאריה, יהיו פה תמיד ערבים ויהודים, והיו פה תמיד ערבים ויהודים.

ישראל אייכלר: ושלטון שלא יודע למנוע מכל צד שהוא אלימות כלשהי, הוא האחראי למה שקורה בשני הצדדים.

ישראל אייכלר: יש מדינות והיו מדינות – שואלים אותי תמיד איך היהודים חיו במדינות ערב והצליחו לשרוד כל כך הרבה שנים.

ישראל אייכלר: אותה שאלה הייתה במדינות חזקות באירופה, שהיהודים חיו בהן במשך אלף שנים.

ישראל אייכלר: אם היה משטר חזק, אם היה שליט חזק, אנשים יכלו לחיות בשקט.

ישראל אייכלר: אם התחילה אנרכיה, כולם סבלו.

ישראל אייכלר: האמת, אדוני כבוד השר, אני ביקשתי לדבר ורציתי להעלות הצעה לסדר-היום בעניין חילול בית-הכנסת בתל-אביב.

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על ירושלים, מקומות שיש בהם סכסוך לאומי, אבל בתל-אביב היו השחתה ודברי נאצה בבית-כנסת מודרני.

ישראל אייכלר: בתל-אביב.

ישראל אייכלר: אבל ידעתי שבנשיאות הכנסת, ברגע שיגיע משהו על פגיעה ביהודים, לא תאושר הדחיפות.

ישראל אייכלר: אז הצטרפתי לדבר הנורא שקרה בבית-הספר הערבי-יהודי בבית-צפאפא, כי הבנתי שזה יאושר מייד.

ישראל אייכלר: וזה אכן אושר.

ישראל אייכלר: ואני מנצל את ההזדמנות לגנות את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: לדעתי, זה מתחיל בהפקרות של חופש הביטוי, שהפך לחופש הביזוי.

ישראל אייכלר: שאף אחד לא יגיד לי שתקשורת שמסיתה אנשים נגד קבוצות מסוימות לא גורמת לאלימות.

ישראל אייכלר: בראש ובראשונה, אדוני היושב-ראש, ההסתה בתקשורת הערבית נגד היהודים, שגורמת לרוב מעשי הטרור וההתאבדויות.

ישראל אייכלר: זה תוצאה של הסתה.

ישראל אייכלר: ואותו דבר בצד בשני: כשיש הסתה נגד ערבים זה דבר חמור ביותר וגורם לדברים חמורים ביותר ולכל מיני "תג מחיר".

ישראל אייכלר: אבל ההסתה המסיבית ביותר במדינת ישראל היא בתקשורת הישראלית נגד הציבור החרדי.

ישראל אייכלר: וזה שעוד לא שורפים בתי-כנסת פה זה אחד הדברים שמוכיחים שיש בלב של כל יהודי נשמה יהודית, והוא לא מסוגל לעשות את זה.

ישראל אייכלר: וכשיש סכסוך הכי קטן, הולכים לבית-כנסת ומוציאים את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: לכן, אדוני שר המשטרה, צריך לדעת ולהדגיש: חופש הביטוי איננו חופש הביזוי; חופש הדעות אינו חופש ההסתה.

ישראל אייכלר: אסור לאפשר – עכשיו ראיתי ידיעה שברוסיה פרסמו עובדה, שפה בארץ הייתה עוברת, שרבע מהמיליארדרים ברוסיה הם יהודים.

ישראל אייכלר: אז ביטלו ואסרו את הפרסום של הדבר הזה בגלל אנטישמיות.

ישראל אייכלר: כן, כי אתה מסמן כאילו קבוצה מסוימת שהיא של העשירים והמיליארדרים.

ישראל אייכלר: למה במדינת ישראל אפשר לסמן אנשים, קבוצות, אם ערבים, אם יהודים, אם אחרים – הנה, הם העשירים, הם המיליונרים, הם המיליארדרים?

ישראל אייכלר: אדוני שר המשטרה, המשטרה שלך עובדת מאוד קשה, אבל אם הרקע של ההסתה התקשורתית והצתת הלבבות מכל הצדדים לא ייפסק, השוטרים יהיו חסרי אונים.

ישראל אייכלר: ובמשטר חזק, שאין בו הסתה של קבוצה נגד רעותה – אני בטוח שיהיו חילוקי דעות; אני לא רוצה לחיות במדינה שבה אי-אפשר לבטא את דעותינו ודעות האחרים.

ישראל אייכלר: תארו לעצמכם שהיה פה משטר חזק ואתה לא היית יכול לשבת פה, אדוני היושב-ראש, והוא לא היה יכול לכתוב ואני לא הייתי יכול לכתוב, ודאי שאנחנו לא רוצים זאת.

ישראל אייכלר: אבל גם במדינה דמוקרטית שיש בה חופש ביטוי זה צריך להיות מוגבל ביותר: לא להסתה.

ישראל אייכלר: וזה לא עניין משטרתי, זה עניין ציבורי.

ישראל אייכלר: הציבור צריך להוקיע כל מסית וכל הסתה, נגד כל קבוצה של אוכלוסייה כלשהי, במדינה שרוצה לחיות בשלום בין אזרחיה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אדוני השר, מכובדי.

יצחק אהרונוביץ': כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – מי שנמצא במליאה, בראשית דברי אני מבקש לגנות באופן נחרץ ביותר את ההצתה וכתובות הנאצה בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים.

יצחק אהרונוביץ': הנני מדגיש כאן כי לא ניתן לפורעי חוק להבעיר את מרקם היחסים העדין בירושלים, ובכלל בתוך מדינת ישראל; הם מבקשים לערער את הדו-קיום, וכמובן מוצאים את הביטויים הפחות-מוצלחים, בבית הספר הדו-לשוני, שבו לומדים יחדיו יהודים וערבים.

יצחק אהרונוביץ': גורמי החוק יגיעו לפושעים הלאומנים במוקדם או במאוחר ונמצה עמם את הדין.

יצחק אהרונוביץ': מי שמנהלת את החקירה – מפקד המחוז הטיל זאת על היחידה המרכזית שפתחה בחקירה בגין אירוע ההצתה וכתובות הנאצה בבית-הספר ב-29 בנובמבר 2014 ובגין אירוע תליית הכרזות ב-1 בדצמבר 2014.

יצחק אהרונוביץ': אירועים אלה מצויים בחקירה, ולפיכך קשה, או לא ניתן, לפרט.

יצחק אהרונוביץ': משנת 2013 ועד לאירוע הנדון נפתחו שלושה תיקי חקירה בגין אירועים בבית-הספר הדו-לשוני בירושלים, כולל האירועים האחרונים: אירוע תקיפה בין קטינים תלמידי בית-הספר – נסגר מחוסר עניין לציבור; אירוע גרפיטי של ריסוס כתובת "מוות לערבים" – נדמה לי שהיושב-ראש דיבר על זה – נסגר בעילת עבריין לא נודע; תלונה נגד ארגון להב"ה בגין פרסום בפייסבוק על כך שבית-הספר מעודד התבוללות – נסגרה אף היא בעילת עבריין לא נודע.

יצחק אהרונוביץ': נוכח אירוע ההצתה האחרון, ב-29 בנובמבר, הוחלט כי כלל התיקים ייפתחו מחדש, כולל האירוע החמור של השרפה, ויטופלו על-ידי היחידה המרכזית של ירושלים.

יצחק אהרונוביץ': במדיניות שלי מוגדרת פשיעה לאומנית בכלל, וכמו זו שהייתה בבית-הספר הדו-לשוני בפרט, בעדיפות גבוהה לטיפול, ולפיכך משטרת מחוז ירושלים נוהגת באירועים אלו בחומרה רבה ונוקטת במגוון האמצעים והמשאבים העומדים לרשותה להתמודדות וטיפול, וזאת יחד עם גורמי שירות הביטחון הכללי.

יצחק אהרונוביץ': רק בימים האחרונים, בלי קשר לאירוע עצמו, גזר בית-המשפט עונשים של 30 חודשי מאסר בפועל על עבריינים שהציתו כלי-רכב על רקע שנאה.

יצחק אהרונוביץ': אני רק יכול לברך את בית-המשפט על העונשים הכבדים האלה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: מה אתה מציע, אדוני?

יצחק אהרונוביץ': ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: ועדת הפנים?

אחמד טיבי: ועדת הפנים – אתה מתכוון?

קריאה: ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: אוקיי, ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: אני יכול לבקש מחברי עפו להסתפק בדברי השר, כי אנחנו לקראת בחירות.

עפו אגבאריה: – – –

אחמד טיבי: אנחנו מסתפקים בדברי השר.

יצחק אהרונוביץ': הסיפור הזה של הכתבה של ערוץ 1, זו הפעם הראשונה שאני שומע על זה.

יצחק אהרונוביץ': רשמתי, ואני אבדוק את זה עוד הלילה.

אחמד טיבי: זה חשוב לי.

אחמד טיבי: אני מודה לך על ההערה, אדוני.

אחמד טיבי: לא מצביעים, זהו, מסתפקים בדברי השר.

אחמד טיבי: עכשיו, השביתה המתמשכת בשירות התעסוקה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת בירן – לא כאן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זאב, באופן חריג – לא כאן; חבר הכנסת צרצור – לא כאן; חבר הכנסת גפני – לא כאן.

אחמד טיבי: הנושא נפל מסדר-היום.

אחמד טיבי: דוח משרד הבריאות על זמני המתנה לניתוחים בפריפריה: חבר הכנסת יעקב מרגי – לא כאן; חבר הכנסת אילן גילאון – לא כאן; חבר הכנסת אורי מקלב – לא כאן.

אחמד טיבי: הנושא ירד מסדר-היום.

אחמד טיבי: כוונת הממשלה לפגוע בפנסיה, במיוחד בהסדרי פנסיה: חבר הכנסת יצחק כהן – לא כאן.

אחמד טיבי: נפל מסדר-היום.

אחמד טיבי: אתם רוצים משהו?

קריאה: לא.

אחמד טיבי: כל מה שקראתי ולא היו – נפל מסדר-היום.

אחמד טיבי: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מבקש להודיע בזאת על חילופי אישים.

): מטעם סיעת הליכוד: בוועדת הכספים, במקום חבר הכנסת בועז טופורובסקי יכהן חבר הכנסת זאב אלקין; וכן, כממלא-מקום קבוע בוועדת החוץ והביטחון, על מקום של סיעת הליכוד, במקום חברת הכנסת עליזה לביא תכהן חברת הכנסת מירי רגב.

): אני מבקש להודיע על חילופי אישים מטעם סיעת יש עתיד: בוועדת הכספים, במקום חבר הכנסת עפר שלח יכהן חבר הכנסת בועז טופורובסקי; בוועדת החוץ והביטחון, במקום חברת הכנסת מירי רגב יכהן חבר הכנסת יאיר לפיד, מרגע, כמובן, שיחדל לכהן בממשלה.

): אבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות מטעם סיעת התנועה: בוועדת הכלכלה, במקומו של חבר הכנסת דוד צור יכהן חבר הכנסת מאיר שטרית.

): אני מבקש להודיע על חילופי אישים בוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הכספים לתקציב הביטחון: מטעם ועדת הכספים, במקומו של חבר הכנסת ראובן רובי ריבלין, חבר הכנסת לשעבר שנבחר לנשיא המדינה, יכהן חבר הכנסת זאב אלקין; מטעם ועדת החוץ והביטחון, במקומו של חבר הכנסת זאב אלקין יכהן חבר הכנסת רוברט אילטוב.

): תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין, יושב-ראש ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: כוונת הממשלה לפגוע בפנסיה ובמיוחד בהסדרי פנסיה שנחתמו עם גמלאי צה"ל וגמלאי המשטרה

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין, ובשל רוחב לבו של היושב-ראש, אני מזמין את חבר הכנסת איציק כהן להציג את הנושא: כוונת הממשלה לפגוע בפנסיה ובמיוחד בהסדרי פנסיה – הצעה לסדר-היום מס' 4228.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת יצחק כהן.

אחמד טיבי: יש נושא אחד שירד.

יצחק אהרונוביץ': – – –

אחמד טיבי: המציעים לא היו.

אחמד טיבי: אתה היית, אדוני השר, כהרגלך; המציעים לא היו.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אתה לא חייב עשר דקות, כי הולכים לבחירות.

יצחק כהן: ממילא אין פה אף אחד.

יצחק כהן: אפשר גם 20 דקות.

קריאה: שלוש דקות – – –

אחמד טיבי: האיש פשוט – – –

קריאה: – – –

אחמד טיבי: עד עשר דקות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, ההצעה לסדר-היום הונחה על שולחן מזכירות הכנסת עוד כשהיה חשש שהממשלה הגרועה הזאת תמשיך לכהן.

יצחק כהן: אני באתי להתריע על נושא שהוא מאוד חברתי, מאוד רגיש.

יצחק כהן: דוד המלך בתהילים כותב, כבוד השר יצחק, "אל תשליכני לעת זקנה, ככלות כֹחי אל תעזבני".

יצחק כהן: במדינת ישראל יש דבר טוב, זה הפנסיה.

יצחק כהן: והפנסיה היא דבר, חלופה לעובד או לחייל בקבע שפורש לגמלאות, או לשוטר שסיים את שירותו.

יצחק כהן: לאחר שהוא מסר את נפשו להגנת אזרחי המדינה הוא מקבל חלופה כלשהי, ולזה קוראים פנסיה.

יצחק כהן: היו קרנות פנסיה הסתדרותיות שפשטו את הרגל מפני שחברת העובדים רוקנה אותן במשך עשרות שנים, והממשלה נחלצה לעזרתן והקימו את ארגון "עמיתים".

יצחק כהן: ארגון "עמיתים", אדוני היושב-ראש – כדאי שתקשיב לי, המזכיר מפריע לך.

יצחק כהן: ארגון "עמיתים", אדוני היושב-ראש, הוא תאגיד שמאגד בתוכו את כל קרנות הפנסיה שפשטו את הרגל, והממשלה, בפרויקט מיוחד שהייתה לי הזכות גם להיות מהמובילים בו, נחלצה לעזרתו והתחייבה לשלם חלק מהגירעונות – הסדר כולל כלשהו, הגמלאים ויתרו על חלקם, הפעילים הוסיפו תשלום שלא היו חייבים בו קודם, המדינה הכניסה את היד עמוק לכיס, שילמה סכום גדול של למעלה מ-100 מיליארד שקל, בתזרים מתוכנן מראש.

יצחק כהן: והנה, בהצעת התקציב הזאת, אדוני, שברוך השם הלכה, פגה, חלפה מן העולם – התפילות שלנו התקבלו – הייתה כוונה לשים יד על התזרים, לקחת משם מיליארד שקל, או יותר נכון להזרים פחות מיליארד שקל.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, למה פשטו קרנות הפנסיה ההסתדרותיות את הרגל?

יצחק כהן: הלוא מאותה סיבה, שחברת העובדים – אתה ודאי זוכר את זה, אדוני היושב-ראש, מוועדת הכספים.

יצחק כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה זוכר שבזמנה הייתה חברת העובדים מושכת אליה הלוואות מוזרות, כך שזה הידרדר לכדי פשיטת רגל.

יצחק כהן: אלקין, לסגור את הבסטה?

יצחק כהן: לא, אפשר להמשיך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אם הסתיים סדר-היום תכריז על הפסקה עד להודעה חדשה.

יולי יואל אדלשטיין: תבוא הודעה על המשך הישיבה, אבל היום.

יצחק כהן: על כל פנים, באתי להתריע – אדוני היושב-ראש, תשומת לב.

יצחק כהן: באתי להתריע: אל לה לממשלה, וגם לא זו שתבוא אחריה, לגעת בקרנות הפנסיה, וגם לא בהסדרי הפנסיה שנעשו עם גמלאי צה"ל לאחר עמל כל כך רב; ולא – אדוני השר לביטחון פנים, השר לביטחון פנים – אני רוצה שהוא ישמע – ולא בהסדר שנעשה עם גמלאי המשטרה.

יצחק כהן: אני בא להתריע, מכיוון שאם כבר נוגעים בהסדר הפנסיה של "עמיתים" במיליארד שקל, זה עלול להיות מדרון חלקלק לתוך ההסדר שנעשה עם גמלאי צה"ל וגמלאי המשטרה.

יצחק כהן: אני באתי להתריע, אדוני היושב-ראש: תהיו על המשמר; לא לתת יד ולגעת בקופסה השחורה הזאת.

יצחק כהן: היא סגורה, אין מה לגעת בה.

יצחק כהן: די, חלפו שנה וחצי של סיוט מתמשך כמעט בכל תחום, בכל תחום, אדוני היושב-ראש, ואפשר גם לברך שהדבר הזה הגיע לקצו.

יצחק כהן: אני מצטער שיוצאים למערכת בחירות, כי זה לא טוב, אף פעם זה לא טוב.

יצחק כהן: אבל אם נגזר עלינו – שתהיה מערכת בחירות קצרה, מהירה, יעילה, שנוכל להקים ממשלה, בעזרת השם.

יצחק כהן: עם ישראל, מגיעה לו ממשלה שתוכל באמת להוביל אותו להישגים בכל התחומים.

יצחק כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אין תשובת שר, וגם הנושאים שעל סדר-היום כמעט תמו.

אחמד טיבי: אני יכול לנצל את סמכותי לרעה ולסגור את הישיבה ולתקוע את החוק של הקדמת הבחירות.

אחמד טיבי: אבל היות שאני אחד היוזמים, אני לא אעשה זאת, מה עוד שגם יושב-ראש הקואליציה עומד בצד, אבל מעליו אפילו יושב-ראש הכנסת מחכה בצד ומביט לעברי.

יולי יואל אדלשטיין: – – – עד כמה שאני סומך על אדוני – שלא ביקשתי להחליף אותך.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: לכן אני מודיע על הפסקה.

אחמד טיבי: אין תשובה, והוא מסתפק.

יולי יואל אדלשטיין: הפסקה עד להודעה חדשה.

זאב אלקין: הפסקה.

זאב אלקין: אל תצביעו, כי אם אתה מצביע – – –

אחמד טיבי: לגבי ההצעה של חבר הכנסת איציק כהן.

יצחק אהרונוביץ': אין צורך בהצבעה, אנחנו מקבלים את – – –

יצחק כהן: לא, אני רוצה להעביר את זה לכנסת הבאה.

אחמד טיבי: השר לא השיב לך.

יצחק אהרונוביץ': אני סומך על איציק כהן.

יצחק אהרונוביץ': – – – לא לגעת.

יצחק אהרונוביץ': קופסה שחורה, קרן קיימת – – –

אחמד טיבי: – – – לאחר מכן.

אחמד טיבי: זה התקנון.

יצחק אהרונוביץ': קופסה שחורה – הוא אמר, לא אני.

אחמד טיבי: אני מעמיד להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת יצחק כהן להעביר את הנושא לוועדה, נכון?

אחמד טיבי: אלא?

יצחק אהרונוביץ': להסתפק, להסתפק.

יצחק אהרונוביץ': אין הצבעה.

אחמד טיבי: להסתפק.

יצחק כהן: השר מציע להסתפק.

אחמד טיבי: השר מציע להסתפק.

אחמד טיבי: אין הצבעה.

יצחק אהרונוביץ': – – – איציק כהן – – –

אחמד טיבי: רבותי, כפי שאמרתי קודם, אני מודיע על הפסקה זמנית בישיבה.

אחמד טיבי: הודעה לגבי חידוש הישיבה תבוא בהמשך, כנראה בעוד רבע שעה, חצי שעה, עד שיסיימו בוועדה את הכנת הצעת החוק לפיזור הכנסת, את כל ההכנות.

אחמד טיבי: היושב-ראש ימשיך לאחר מכן.

אחמד טיבי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: אנחנו יוצאים להפסקה.

בשעה 16: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אדוני השר, אני מחדש את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מה זה המריבות באופוזיציה?

יולי יואל אדלשטיין: מספיק בקואליציה יש מריבות.

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה?

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק אומנה לילדים, התשע"ה–2014; הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/585).

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת איתן כבל להציג לנו הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לקריאה ראשונה, לאחר שוועדת הכנסת דנה והכינה, ותכף נשמע את זה מפי חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש – לא חייבים שר.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: הנה.

איתן כבל: בסדר, לא משנה.

יולי יואל אדלשטיין: בכבודו ובעצמו, שר התיירות עוזי לנדאו.

איתן כבל: אדוני השר, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשמות פרלמנטריות, ברשותכם, הייתה אמורה להציג את החוק לקריאה ראשונה חברת הכנסת – כך נאמר לי – זהבה גלאון, אבל נבצר ממנה להיות, וזכות גדולה נפלה בחלקי להציג את החוק.

יולי יואל אדלשטיין: יהיה מה לספר לנכדים.

איתן כבל: כן, כן, כן, כן, לגמרי יהיה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני חושב שזה חוק קצת חשוב, אז תקשיבו לדובר.

איתן כבל: אני חושב שזה אפילו חוק חשוב מאוד.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם – חבר הכנסת יואב בן צור, אני לא אשם בזה שהכנסת מתפזרת.

אברהם מיכאלי: – – –

איתן כבל: כן, אני שם לב.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני באמת אומר את זה בצורה הכי ברורה, שקודם כול לנו, כאופוזיציה – ואנחנו חברי אופוזיציה – זה תפקידנו, לפעול במשך כל השנה ולגרום לכך שהממשלה תיפול, מתוך כוונה ואמונה שהדרך שאנחנו מובילים היא הדרך הנכונה, וכדי שאנחנו נביא את דברנו ונחליף את הממשלה.

איתן כבל: אבל חשוב לבוא ולומר את זה, כי ראש הממשלה וחלק מהדוברים מבקשים להציג מצג שווא כאילו ההליכה לבחירות היא באשמתנו.

איתן כבל: אפשר לחשוב שצריך לגשת, אדוני היושב-ראש, לספרים כדי לבדוק מה קרה פה.

איתן כבל: אנחנו כאן רואים את הדברים בצורה מאוד ברורה: ראש הממשלה והקואליציה שלו פשוט קרסו.

איתן כבל: פשוט קרסו.

איתן כבל: אין מילה אחרת לומר.

איתן כבל: ובעצם, חברת הכנסת מרב מיכאלי, אפשר לומר, לפחות לשיטתי, ברוך השם, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

קריאות: אמן.

מירי רגב: אמן.

מירי רגב: גם אנחנו מברכים: אמן.

איתן כבל: אני יודע שאתם רוצים להיפטר מביבי.

מירי רגב: ברוך שפטרנו, ברוך שפטרנו מכם.

איתן כבל: אני יודע שאתם רוצים להיפטר מביבי, מירי.

מירי רגב: מכם, ומכל בעלי האגו המנופח.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת רגב, תודה רבה.

איתן כבל: אני יודע, חברת הכנסת מירי רגב – –

מירי רגב: ברוך שפטרנו מכם ומבעלי האגו המנופח.

איתן כבל: – – אני כמוך אומר: רק לא ביבי בימין, רק לא ביבי בשמאל – –

מירי רגב: ואני אומרת: רק לא בוז'י, רק לא בוז'י – – –

איתן כבל: – – רק לא ביבי במרכז.

יולי יואל אדלשטיין: נו, חברי הכנסת, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כבל, נא להמשיך.

אברהם מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאלי וחבר הכנסת כבל, הייתם אצלי כשכמה תמימים שאלו למה צריך לסגור את המליאה; אפשר להמשיך לעבוד.

יולי יואל אדלשטיין: נו, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: אספות בחירות מן הבוקר עד הערב יהיו.

איתן כבל: אבל זה ברור.

איתן כבל: כאילו, יש לנו הזדמנות, יש במה, כל עוד זה מכובד – –

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: – – איך אומרים, זו זכותנו.

איתן כבל: עמלנו כדי שהרגע הזה יגיע.

איתן כבל: ולכן, אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אנחנו, סיעות האופוזיציה, והצטרפו סיעת הקואליציה החדשה, או מה שנשאר ממנה, כדי להגיע להסכמה שהבחירות תתקיימנה, בעזרת השם, ב-17 במרס, יום שלישי, 17, שזה טוב, כפי שכבר אמר מי שאמר, פעמיים "כי טוב", ובעזרת השם, נגיע לשם, ונשכנע את עם ישראל לבוא, להצביע ולהשפיע.

איתן כבל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה ראשונה – הוא הציג לנו את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות, או עד שלוש דקות לרשות כל דובר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבות דובר על העניין הלא-רציונלי ולא לוגי ולא שכלי ולא הגיוני של היציאה הזאת של הכנסת לבחירות, אבל לפני כשעה, כשהכנסת הייתה מנומנמת, היה פה דיון על שרפת, הצתת בית-ספר דו-לשוני.

ישראל אייכלר: במקביל העליתי את הנושא של חילול בית-הכנסת בתל-אביב, ודיברנו על העובדה שמדינה דמוקרטית, ואפילו מדינה לא דמוקרטית, מדינה שיש בה משטר ויש בה שליטים שרוצים את טובת האזרחים, לא מאפשרים לכיכרות ולחופש הביטוי להפוך לחופש הביזוי; לא מאפשרים שמערכות בחירות יהפכו למערכות שבהן, כמו באותן מדינות נחשלות שיש בהן פגיעות ונפגעים על-ידי מערכת בחירות אלימה – אלא שומרים מכל משמר שאף קבוצה לא תוכל להסית נגד הקבוצה האחרת.

ישראל אייכלר: אני ביקשתי בבחירות הקודמות מאנשי קדימה, שניהלו את מסע ההסתה נגד הציבור החרדי, ואמרתי להם: רבותי, אל תלכו בדרך הזאת, הציבור הישראלי לא יקנה את זה.

ישראל אייכלר: והם לא האמינו.

ישראל אייכלר: הם יצאו עם 28 מנדטים, וחזרו בקושי שניים, שני פליטים כמזכרת נצח למפלגה של 28 מנדטים, שיכולה להימחק בגלל קמפיין שמסית נגד קבוצה מסוימת.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, הכנסת ובית-המשפט אסרו על מפלגת כהנא לצאת לבחירות כי הם הסיתו נגד האוכלוסייה הערבית.

ישראל אייכלר: איני רואה שום הצדקה שמפלגות שמסיתות נגד אוכלוסיות אחרות, שאינן ערביות, תהיה להן זכות לגיטימית לבוא ולהיות פה בכנסת ולהמשיך בהרס, כאשר משתלטים על משרדי הממשלה, ולפגוע באנשים, בילדים, בקשישים, אך ורק כי הם נמנים עם אוכלוסייה מסוימת.

ישראל אייכלר: אנחנו יוצאים למערכת בחירות.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים להיזהר מאוד, ואני מאמין שהציבור הישראלי הוא כבר ציבור שבגר את סיפור החרדים של יש עתיד, של אין עתיד.

ישראל אייכלר: אין עתיד תצטרך להודיע ולהסביר לציבור למה הם לקחו את ההפגנה של יוקר המחיה ויוקר הדיור וניקזו וניתבו את כל הקולות לתעלה של הביוב של האנטי-חרדיות.

ישראל אייכלר: הציבור לא יקנה את זה הפעם.

ישראל אייכלר: הציבור יבחר במפלגות חברתיות, במפלגות אידיאולוגיות, במפלגות אחרות, אבל הנזק שייגרם בשיח הציבורי מההסתה הזאת, גם אם היא תבוא מאין עתיד, גם אם היא תבוא מציפי לבני, שמדברת כל הזמן נגד קיצוניות, אלימות ושנאה, והיא מבטאת את זה בשנאה הכי גדולה שיש בארץ.

ישראל אייכלר: אז אני מזהיר את כולנו, את עצמנו קודם כול – להפסיק להדיר ולהסית נגד קבוצות מסוימות.

ישראל אייכלר: כל אחד יצא לציבור במרכולתו, יגיד למה הוא טוב ולמה האג'נדה שלו צודקת, והציבור יבחר בו, ולפי התוצאות הוא ילך ויישם את האג'נדה שלו – לא על-ידי שלילת זכויותיהם של אזרחים אחרים אך ורק כי הם נמנים עם אוכלוסיות ועדות ודתות אחרות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הרשימה סגורה.

ניצן הורוביץ: כבוד היושב-ראש, חברות וחברים, אני לא אגיד הפעם, כמו קודמי היום, רבים מקודמי: רק לא ביבי.

ניצן הורוביץ: אני אגיד מה כן – מה כן נעשה, מה כן תעשה הממשלה שאנחנו נהיה שותפים בה אחרי הבחירות, ממשלה של מרכז-שמאל, מה כן נעשה למען הציבור והמדינה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נטפל במצוקת הדיור על-ידי בנייה ציבורית בהיקפים רחבים, כמו שעשו במדינה הזאת כשהיו גלי העלייה; הפעם האחרונה הייתה בגל העלייה, אדוני, מברית-המועצות, כשהיה צריך לבנות הרבה דירות מהר ובזול, המדינה בנתה בתוך שנה וחצי 150,000–200,000 דירות ושיווקה אותן במחיר שהיא קבעה מראש.

ניצן הורוביץ: את זה אנחנו נעשה, וכך נוריד את מחירי הדירות, ולא באמצעות תוכניות סרק של מי שהיה שר האוצר או באמצעות שום-תוכנית של מי שהוא ראש הממשלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נטפל ביוקר המחיה על-ידי פיקוח על מחירים של מוצרי יסוד ועל-ידי טיפול בריכוזיות אמיתית של טייקונים שהשתלטו כאן על חלקים רחבים במשק, ואת זה נעשה באמצעות טיפול בתכנוני מס אגרסיביים של חברות ענק שלא משלמות פרוטה מס הכנסה.

ניצן הורוביץ: זה מה שתעשה ממשלת מרכז-שמאל.

ניצן הורוביץ: אנחנו נחתור להסדר מדיני אמיתי עם שכנינו הפלסטינים בגיבוי אזורי, בתמיכה בין-לאומית, כדי להעלות את המדינה הזאת על פסים של משא-ומתן.

ניצן הורוביץ: באחת – באחת – ייפסק הבידוד הבין-לאומי של ישראל, ואנחנו נלך לעתיד של שיתוף פעולה אזורי ובין-לאומי.

ניצן הורוביץ: ואת זה אפשר לעשות מהר מאוד, כשהממשלה בירושלים תחליט שהיא רוצה לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נלך לחקיקה שמגינה על הדמוקרטיה, שנותנת פתחון-פה לקבוצות השונות.

ניצן הורוביץ: חינוך, תרבות, בריאות, שירותים לציבור – זה מה שהממשלה שלנו תעשה.

ניצן הורוביץ: המודל שלי, אדוני היושב-ראש, הוא הממשלה שהקים כאן יצחק רבין ב-1992; ממשלה שהגיעה להישגים עצומים, שעד היום, 20 שנה אחרי, אנחנו נהנים מהם.

ניצן הורוביץ: כן, גם הסכם אוסלו הוא הישג ענק בעיני.

ניצן הורוביץ: כן, גם ההשקעה העצומה בתשתיות ובחינוך.

ניצן הורוביץ: כן, גם היכולת ללכד קבוצות ניכרות ולהצעיד אותן קדימה.

ניצן הורוביץ: חתירה לשוויון, חתירה לצמצום פערים, חתירה להבנה עם שכנינו הפלסטינים במדינה הפלסטינית שתקום, ובתוך ישראל.

ניצן הורוביץ: אלה הקווים המנחים שלנו.

ניצן הורוביץ: לכן אני לא אומר: רק לא ביבי; אני אומר מה כן – מה כן ממשלת מרכז-שמאל בהשתתפותנו, בהשתתפות מרצ, תעשה.

ניצן הורוביץ: אני מסתכל אחורה אל התקופות שבהן המפלגה שלי והתנועה שלי, שהיא תנועה בת 100 שנה, ששורשיה ב"שומר הצעיר", הצליחה לעשות כאן, במדינה, והצליחה לעשות כאן, בממשלה, ואני אומר: תנועתנו, עתידה עוד לפניה, והמחנה שלנו, עתידו עוד לפניו, ואנחנו, כמו שאמרו רבים אחרים, חיילים של השלום, ובשם השלום אנחנו נעשה ונצליח.

ניצן הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נחמן שי – בבקשה, אדוני.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הציבור שואל, ובצדק, מי צריך את זה בכלל.

נחמן שי: בצדק.

נחמן שי: בקושי עברו שנתיים.

נחמן שי: ההוצאה הצפויה היא עצומה.

נחמן שי: ניקח את הכסף הזה, נשקיע אותו בכל כך הרבה נושאים חשובים שהמדינה משוועת להם.

נחמן שי: והכספים הולכים להישפך, ככה, חופשי, ברחובות – גם בבחירות המקדימות, במקום שיש, וגם אחר כך בבחירות הכלליות.

ישראל אייכלר: המפלגות.

נחמן שי: ואני אומר שלא היה מנוס מהבחירות האלה, ואני אומר שהבחירות האלה מוצדקות, ובצער אני אומר שאני אפילו שמח על כך שאנחנו הולכים לבחירות, מפני שהן בחירות מכריעות וחשובות, אולי מן החשובות בהיסטוריה של מדינת ישראל.

נחמן שי: הממשלה הזאת נהגה להתלונן על חוסר משילות.

נחמן שי: גם אתמול, במופע הבכיינות שלו, אמר ראש הממשלה: תראו, לא יכולתי.

נחמן שי: הממשלה נכפתה עלי, לא יכולתי לעשות יותר.

נחמן שי: רציתי לעשות יותר.

נחמן שי: ככה לא בונים ממשלה, ככה לא מנהלים ממשלה.

נחמן שי: לא חוסר משילות היה פה – חוסר מנהיגות, כי היה צריך לעצור תהליכים, וצריך היה לעצור גם חברי כנסת וגם שרים שפעלו מתוך הקואליציה הזאת ומתוך הממשלה הזאת – נגדה.

נחמן שי: ואני לא מדבר על מפלגות אחרות, אני מדבר אפילו על הליכוד, המפלגה המובילה.

נחמן שי: כי לא יכול להיות שאנשים שנבחרו לתפקידים ציבוריים יפעלו כדי להפר את הסדר הציבורי, כדי לערער את הסדר הציבורי, וזה מה שקרה למשל עם הר-הבית.

נחמן שי: הר-הבית הוא שלנו, לא צריך לכבוש אותו מחדש, הוא יישאר בידינו אלפי שנים, אבל צריך לכבד גם דת אחרת שמתייחסת להר הזה, וצריך לשמור על הזכויות, גם של האחרים וגם של המיעוטים.

נחמן שי: ואפשר היה לעצור – נושא אחרי נושא.

נחמן שי: גם חוק הלאום – מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי.

נחמן שי: מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, ואפשר לחזור על זה מיליון פעם, כי ככה זה היה וככה זה יהיה.

נחמן שי: תמיד.

נחמן שי: ולא צריך להיכנס לקרביים של זה ולנתח את זה, ושוב, חלילה מלפגוע בזכויות המיעוט הערבי שחי בתוכנו.

נחמן שי: אנחנו, במדינתנו הלאומית, והם במדינה יהודית, אומנם, אבל חייבים להיות בעלי זכויות, ונשמור על זכויותיהם כמו שאנחנו שומרים על זכויותינו.

נחמן שי: אני אומר לכם, חברי חברי הכנסת, ייגמרו הבחירות, אני מקווה מאוד – בשינוי גדול, במהפכה, או במהפך, או במשהו שנגזר מהמילים האלה.

נחמן שי: יבוא שינוי למדינת ישראל, יבוא שינוי שיפתח את התקיעות שאנחנו תקועים בה.

נחמן שי: תבוא ממשלה חדשה, ויבואו ימים אחרים, ויהיה אפשר לעשות שינויים של ממש ורפורמות בכלכלה, בחברה, במדיניות החוץ שלנו, בביטחון שלנו, ובאמת להציג לתושבי מדינת ישראל ולאזרחיה אלטרנטיבה.

נחמן שי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, חברי חברי הכנסת, לפנינו מונחת הצעת חוק שמוזגה משמונה הצעות חוק שמטרתן פיזור הכנסת, אבל יודעי בינה ואנשים שמבינים יודעים, אנחנו, שאנחנו יודעים, יודעים שבשמונה אין הצעה זו כראי הצעה זו.

אורי מקלב: כל הצעת חוק היא אחרת, מכמה היבטים.

אורי מקלב: אחד ההיבטים הוא זמן ההנחה.

אורי מקלב: יש ארבע הצעות חוק שהונחו רק היום או רק אתמול, שהצטרפו להצעות חוק אחרות.

אורי מקלב: יש הצעות חוק – הראשונות הוגשו עוד לפני שהכנסת אמרה "אברקדברה".

אורי מקלב: לפני שאמרה אלף-בית, כבר הונחו ההצעות האלה.

אורי מקלב: ההצעה השלישית שהונחה בכנסת קיבלה "פ" – מה שאנחנו קוראים בשפה המקצועית שלנו "פ", הצעת חוק פרטית – מס' 3, ממש עם הכניסה.

אורי מקלב: הצעת החוק של יהדות התורה הייתה בשלב ביניים, היא קיבלה פ/1174, כך שאנחנו יודעים שהיא הייתה לא בתחילת הדרך אלא בהמשך.

אורי מקלב: ולעמוד ולקרוא היום את דברי ההסבר לחוק, יהיה אפשר לחשוב שניתנה כדברי נבואה, אבל לא כן, לא כי ניתנה כדברי נבואה.

אורי מקלב: אנחנו, כשהגשנו את הצעת החוק, זה כבר לא היה ברגע שהממשלה או הכנסת התחילה את הפעילות, אלא לאחר זמן, לא הרבה זמן, כשצפינו פני עתיד וראינו שהממשלה הזאת לא תחזיק מעמד, איך היא הורכבה, שהורתה שלא כדין, שלא ביושר, שהורתה הייתה בשנאה, ולידתה ודאי, לאחר מכן, לכן חשבנו שזה לא יוכל לחיות הרבה זמן, וכל רגע שהיא קיימת היא רק תוכל להזיק.

אורי מקלב: ואני אצטט לכם בזמן הנותר כמה משפטים מדברי ההסבר, אף שהיום אני יכול להרחיב יותר.

אורי מקלב: דברי ההסבר של יהדות התורה, כשהגישה את ההצעה לפיזור הכנסת, מתחילים בכך שמדינת ישראל מצויה באחת מתקופותיה הסבוכות בנושא הביטחוני, ואנחנו מרחיבים פה; אחרי זה ממשיכים עם המצב הכלכלי, המצב החברתי, מאות-אלפי אזרחים הביעו את מחאתם – זה היה מייד אחרי הבחירות, הלכנו לבחירות, המדינה צריכה לקצץ מיליוני שקלים, יפגעו בכיסים של אזרחי ישראל, מעמד הביניים והמעמד הנמוך מחכים לבשורה מאתנו.

אורי מקלב: אמרנו שכשה

אורי מקלב: כנסת נבחרה הודיע ראש הממשלה שהוא רוצה לדאוג ולפעול בדברים המציקים למדינה ולתושביה, אבל הוא אומר שהכריחו אותו, ואני מצטט.

אורי מקלב: הודיעו ראשי מפלגות המייצגים מיעוט מהכנסת, מתוך ה-120, שהם מחרימים, והם רוצים לעשות ממשלה צרה ולא להרחיב אותה – ואני מצטט – ובכך מאלצים למעשה את ראש הממשלה להקים קואליציה בהכרח ולא ברצון.

אורי מקלב: אלה הדברים שאמר ראש הממשלה אתמול, במסיבת העיתונאים, כשזה כתוב כבר בדברי ההסבר שהונחו כבר ב-2013 – לפני שנה וחצי כבר כתבנו את זה: "ממשלה זו תפעל" – ואני מצטט מתוך דברי ההסבר של הצעת החוק – "כממשלה בתוך ממשלה, ולא תוכל לטפל בנושאים הבוערים שעל סדר-היום.

אורי מקלב: הממשלה תנוהל בידי אנשים חסרי ניסיון, המונעים משנאה לאחר, כפיית דעה" – מה אמר ראש הממשלה?

אורי מקלב: כפו את דעתם.

אורי מקלב: כפו אותו כל הזמן – "החרמה ושלילת זכויות המיעוט.

אורי מקלב: ובהיעדר משילות" – ובהיעדר משילות, אלה המילים – "תוך סיכון עתידה הכלכלי והביטחוני של מדינת ישראל".

אורי מקלב: מה אמר שר הביטחון על שר האוצר לפני שבוע-שבועיים?

אורי מקלב: שהוא מסכן את הביטחון של עם ישראל.

אורי מקלב: ובזה אני אסיים, אדוני.

אורי מקלב: אנחנו יודעים, וגם ברור לנו, אם כולנו היום נשקף את מה שהרגישו רבים, גם האופוזיציה שצריכה לשאוף לפיזור הממשלה, בסך הכול לא רצו להגיע למצב כזה בשלב הזה, בגלל התוצאה של הוצאת כספים.

אורי מקלב: גם חברי האופוזיציה נמצאים בתוך תהליכים מסוימים, בתוך חוקים, בתוך פעילות שלהם, וזה חבל.

אורי מקלב: אבל כשראינו מה הברירה, כשראינו מה נעשה עד עכשיו, איך עם ישראל יסבול בדווקנות הזאת, בעקשנות הזאת, בכך שמי יותר מניע מה, אנחנו פוסלים את האחר, פחות מסתכלים מה אנחנו נרוויח.

אורי מקלב: העיתונאים יאהבו לכתוב – "ישראל היום"; ויכול להיות שראש הממשלה – בגלל הפוטש שרצו לעשות לו, אבל מי שבאמת יודע ונמצא בתוך הכנסת יודע שהסיבות הן אחרות: חוק כמו מע"מ אפס הביא – ואני מסיים, אדוני – את פיזור הממשלה, בגלל ההתעקשות הזאת, והזמן שזה לקח גרם שמפלגות אחרות לא הסכימו ולא הסכימו לוותר.

אורי מקלב: אין לי זמן להגיד את זה, אני מסיים, אבל אתם יודעים למה מע"מ אפס מייד בהתחלה כבר לקח זמן?

אורי מקלב: כי מטרתו הייתה להדיר ציבור שלם, וזה לקח זמן.

אורי מקלב: ברגע שזה לקח זמן, לא היו יכולים ליישם אותו, והנה אנחנו נמצאים ביום הזה.

אורי מקלב: מוסר השכל.

אורי מקלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לצלצל, גברתי.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, היום זה ערב יום כיפור קטן.

נסים זאב: בערב יום כיפור אנחנו אומרים: כל נדרי, ואסרי, וחרמי, ונידויי, די אסרנא ודי נאסר, ואנחנו אומרים: חרמנא לא חרמי, נידויינא לא נידויי, אסרנא לא אסרי, ואנחנו מבטלים את כל החרמות שהיו על הציבור החרדי היום, בפיזורה של הכנסת.

נסים זאב: אנחנו בעצם עושים התרת נדרים, התרת קללות, התרת חרמות, שהיו במשך שנה וחצי על מגזר שלם במדינת ישראל, כאילו אנחנו סוג ג' של המדינה הזאת.

נסים זאב: פשוט בושה וכלימה.

ישראל אייכלר: – – –

נסים זאב: ממשלת תעתועים שסיימה את דרכה.

נסים זאב: חלומות ואשליות כל נדרי, ואסרי, וחרמי, ונידויי, די אסרנא ודי נאסר – האשליה שהתנפצה, אין צמיחה כלכלית, יש צמיחה קלקלית והרסנית, ממשלה שעסקה בחבטות אישיות, במלחמה של כיפופי ידיים, אגו אישי, כנסת הכי מוזרה שידענו בהיסטוריה של כנסת ישראל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, תראו מה הפלא – החוק בעצם אומר התפזרות הכנסת.

נסים זאב: מישהו צריך חוק כדי לפזר אותה?

נסים זאב: מי שהולך להתאבד, לא צריכים להחיות אותו בכוח.

נסים זאב: זו ממשלה שהחליטה להתפרק מעצמה.

נסים זאב: היא החליטה לרסק את עצמה.

נסים זאב: אף אחד לא הכריח אותה, אף אחד לא אמר לה להתפרק.

נסים זאב: כל יום המצאה חדשה, עילה חדשה – אומרים בערבית "חאג'ה", והם מנסים כל אחד להסביר, כולל ראש הממשלה, למה אנחנו חייבים להילחם.

נסים זאב: יש חוק הלאום.

נסים זאב: פתאום, חוק הלאום יכול להביא שינוי למדינת ישראל, כאילו מחר בבוקר אחרי החוק הזה מגיעים בהמוניהם הרבה יהודים.

נסים זאב: אנחנו כבר לא נסבול מעלייה, משרד העלייה כבר יהיה פתוח.

נסים זאב: או איזה שפה, ערבית תהיה שפה רשמית או לא רשמית, וכאילו יש מישהו במדינת ישראל שלומד ערבית רק בגלל החוק, או מישהו לא לומד את השפה הערבית כי לא יהיה חוק לאום.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, חבל על דאבדין ולא משתכחין; זה אומרים על נפטר שהולך מהעולם.

נסים זאב: אני אומר לממשלה הזאת, שהחליטה לקבור את עצמה: חבל על דאבדין, מצד אחד, שהיא החליטה לרסק את עצמה, ללכת מעצמה, להעלים את עצמה, אבל את הדין-וחשבון, דע מאין באת ולפני מי אתה עתיד ליתן דין-וחשבון.

נסים זאב: הציבור לא מקבל את זה, הציבור לא יכול לסבול את זה שאתם מתעתעים בו ומוצאים איזה סיבות כאלה ואחרות מדוע אתם הולכים לבחירות.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, אני אומר לך – –

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

נסים זאב: – – לכל אורך הקדנציה הזאת עשית הרבה שגיאות, ועכשיו אתה משלים את זה, אז תבוא עליך ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, של קבוצת חברי הכנסת, כפי שהחזירה לנו ועדת הכנסת לקריאה ראשונה – הציג את ההצעה חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התפזרות הכנסת התשע-עשרה, התשע"ה–2014, לוועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תוצאות הקריאה הראשונה: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נסים זאב: אני מבקש להוסיף אותי, כי המסך שלי – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב התכוון גם הוא לתמוך בהצעת החוק, נמצא באולם, ולכן – אנחנו העברנו את הצעת החוק בקריאה ראשונה, ונחזיר אותה לוועדת הכנסת להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום שני, ט"ז בכסלו תשע"ה – –

נסים זאב: – – – 23, זה הסיכום, אין לי מסך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, רשמתי בפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: למה אתה – – – – – 8 בדצמבר 2014, בשעה 16:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.