ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 173, 2014-11-05 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום י"ב בחשוון התשע"ה, 5 בנובמבר 2014.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פותחים בשאילתות דחופות שהוגשו על-ידי כמה חברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת עמיר פרץ, לעלות לדוכן כדי להשיב על שאילתה דחופה שמספרה 240 מאת חברת הכנסת תמר זנדברג: זיהום בחופי הים בעקבות הגשם.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, השאילתה נוגעת לזיהום מצטבר במערכת הניקוז, שהרבה פעמים, עם הגשם הראשון, נשפך לים.

תמר זנדברג: השאילתה היא כזאת: אירוע הגשם בחג הסוכות חשף את הבעיה החמורה של זיהום מצטבר במערכת הניקוז בערים הנשטף אל חוף הים.

תמר זנדברג: רצוני לשאול: 1.

תמר זנדברג: כיצד טופל הזיהום, ומה נעשה כדי להגן על המתרחצים בים?

תמר זנדברג: 2.

תמר זנדברג: מה ייעשה כדי שמצב כזה לא יקרה שוב?

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי כבוד השר, חברי כנסת, אני מאוד שמח שהשאילתה שלנו פותחת את סדר-היום ביום כזה.

עמיר פרץ: זה חשוב מאוד.

עמיר פרץ: אני מאוד מודה לחברת הכנסת תמר זנדברג, שהיא בהחלט אחת מחברות הכנסת הפעילות והמעורות בכל מה שקשור לסביבה.

עמיר פרץ: באשר לשאלה שנוגעת לזיהום בחופי הים שנובע בעיקרו משיטפונות – זאת בהחלט שאלה מאוד מאוד חשובה ומאוד מורכבת מבחינת הצורך להתמודד אתה.

עמיר פרץ: דבר ראשון, אני רוצה להדגיש, שמטרת מערכות הניקוז ברשויות המקומיות היא להוליך את מי הנגר העילי בעת אירועי הגשם באופן בטוח אל הים, שהוא, כמובן, אזור הניקוז הנמוך ביותר באופן טבעי.

עמיר פרץ: התפקיד של הרשויות, על-פי חוק הניקוז, לגרום לכך שמי הנגר, כאשר הם שוטפים את הרחובות ובסופו של דבר מצטברים וזורמים אל הים, יגיעו כמובן נקיים ככל האפשר.

עמיר פרץ: באשר לסוכות, באמת מדובר באירוע מאוד נדיר שהגיע לאחר עונה שחונה של כמעט תשעה חודשים שבה לא ירד גשם כלל.

עמיר פרץ: הצטברה הרבה מאוד זוהמה על הכבישים ברחובות ובאזורים בנויים רבים ונשטפה במכה אחת אל כל מערכי הניקוז שממתינים בדרך אל הים.

עמיר פרץ: יש לנו כ-158 מערכי ניקוז כאלה, שבהחלט, אליהם אמורים להתנקז – אמורה להתבצע אותה פעולה של ניקוי.

עמיר פרץ: כמובן, הכמות שנגרפה אל הים הייתה מאוד גדולה, והיא הייתה מעורבת באבק, בחול, בשמנים, בחומרים שונים וגם במתכות כבדות שנפלטו באותו אירוע, והגיעו אל הים.

עמיר פרץ: אנחנו ודאי חושבים שללא השקעה של הרשויות וההבנה של הרשויות שיש לטפל במניעה של התרחשות מהסוג הזה, המשרד לא יכול לעשות דבר כאשר אותם זיהומים מגיעים אל הים, כי הם נשטפים בכמויות מים עצומות שנמהלות במהירות בים.

עמיר פרץ: זה לא זיהום של כתם שמן או אירוע מסוג אחר שאנחנו יכולים להקיף אותו ולנסות לספוג אותו החוצה.

עמיר פרץ: יש לחזור ולהדגיש כי תמיד בעת אירוע גשם כזה הזיהומים יגיעו אל הים, והזיהומים מקורם, לצערנו, באזורים גם עירוניים וגם חקלאיים.

עמיר פרץ: זאת בהחלט תופעה שצריך להתמודד אתה בעיקר באמצעי מניעה.

עמיר פרץ: יחד עם כל האמור לעיל, אני בהחלט מקווה שבפעולות הרבות שאנחנו עושים – כפי שאת ודאי יודעת, אנחנו מכינים תוכנית רחבה של מיפוי של כניסות לא חוקיות או בלתי מפוקחות; בדיקה מקיפה של תקינות כל תחנות השאיבה החופיות.

עמיר פרץ: ברשויות כמו תל-אביב, נתניה ואחרות הניקוי בוצע, למיטב ידיעתנו, בצורה טובה, ולמרות זאת הוא לא יוכל לחסל לחלוטין את כל הזיהום.

עמיר פרץ: נוסף על כך, אנחנו מתכוונים להתחיל בהליך של התקנת תקנות חדשות במסגרת חוק שמירת הסביבה החופית, אשר מטרתן, בין השאר, לפרט דרישות ספציפיות לתחזוקת תשתיות בחופי הים כך שהן יעוגנו בחוק, ויהיו בצדן סנקציות משמעותיות למי שלא יקיים אותן.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך שכל מה שקשור להגנה על הים – זה דבר מורכב.

עמיר פרץ: זה לא רק הגנה על מצבם של המים.

עמיר פרץ: צריך לזכור שמדובר בהחלט בזיהומים שגם יכולים לגרום נזק למתרחצים; זיהומים כאלה יכולים במצב מסוים לגרום לזיהום בקטריאלי מסוג שיכול בהחלט גם לפגוע בבריאותם של מתרחצים.

עמיר פרץ: לכן אנחנו רואים בזה נושא חשוב, ואנחנו מתכוונים לטפל בו, כמו שאמרתי, גם במגע ישיר עם הרשויות, אבל גם בהתקנת תקנות, בהרחבת הפיקוח וכמובן ביצירת סנקציות.

עמיר פרץ: ודאי נדבר על נושאים נוספים, אבל אנחנו מתכוונים להתייחס לדליפות קטנות ולדליפות גדולות באותה החומרה.

עמיר פרץ: אני נמצא במגע שוטף עם הרשויות, אולי הפרטנר החשוב ביותר שלנו בכל נושא הסביבה.

עמיר פרץ: ודאי שרשויות שיש להן אחריות לסביבה חופית צריכות להבין שהאחריות הזאת היא לא רק לגרום סימפתיה לתושבים שיבואו ליהנות מהחופים, אלא הם גם חייבים להתמודד עם אירועים מהסוג הזה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחברת הכנסת תמר זנדברג – בבקשה, גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני השר, על התשובה ועל המסירות לנושא.

תמר זנדברג: שתי שאלות המשך קצרות, ברשותך.

תמר זנדברג: השאלה הראשונה – אני מבינה שחלק מבעיית הזיהום נובעת מאי-הפרדה מספקת בין מערכת הניקוז למערכת הביוב.

תמר זנדברג: בשנים האחרונות ישראל עברה לתאגוד המים; הביוב נמצא באחריות התאגיד והניקוז באחריות הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: האם אתה מזהה בעיה בהפרדה בגלל חלוקת האחריות הזו, ואיך ניתן לפתור אותה?

תמר זנדברג: שאלה שנייה, לגבי הזיהום שהיה בסוכות – למיטב הבנתי, משרד הבריאות דיווח שמשרדי הגנת הסביבה והפנים אמורים להתריע על הזיהום ולהודיע לציבור המתרחצים שאסור להיכנס לים.

תמר זנדברג: נשאלת השאלה, האם היה דיווח כזה במקרה הזה?

תמר זנדברג: כי הבנתי שלא היה.

תמר זנדברג: ואם לא – אז איך ניתן להפיק מכך לקחים?

תמר זנדברג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

עמיר פרץ: קודם כול, אני בהחלט חושב שהאחריות שלנו להתריע על מצב שבו אירוע מסוג זה יכול לגרום לפגיעה בריאותית באזרחים היא אחריות מוחלטת שאנחנו צריכים לקיים אותה.

עמיר פרץ: כמובן, אנחנו נחדד את ההנחיות, ואני בהחלט אבדוק את העניין המסוים שקשור לאירוע הזה.

עמיר פרץ: אבל בכלל, אני חושב שהסביבה הימית הופכת לאחד המקומות – אנחנו כמדינה חייבים להביט על הסביבה הימית באופן שונה לחלוטין.

עמיר פרץ: הפעילות הימית המוגברת שקיימת היום, כל הקידוחים למיניהם, הברכה הגדולה שזכינו לה בעקבות גילוי הגז הטבעי, הריבוי של האסדות, הריבוי של כל המתקנים, שהיום הולכים ומציפים את הים ואת החופים של מדינת ישראל, מחייבים אותנו לגישה חדשה לחלוטין.

עמיר פרץ: את בוודאי מכירה את התלמ"ת שלנו, תוכנית חירום לאומית למוכנות ולתגובה לאירועי זיהום ים.

עמיר פרץ: אנחנו היום בעיצומה של רכישת ציוד בהיקפים מאוד גדולים, וחלק גדול מהציוד ילך לרשויות, להפעלה על-ידי הרשויות; בחלק מהציוד יוקמו שני מתקני חירום, גם באזור אשקלון וגם באזור חיפה, כדי שבזמן אירוע – כמובן, אנחנו מכוונים בעיקר לציוד, שחלילה, אם יהיו לנו כתמי שמן או זיהומים ענקיים, נוכל ללכוד אותם ולספוג אותם ולהוציא אותם.

עמיר פרץ: נוסף על כך, אנחנו מגדילים את היקף ההצטיידות של הספינות שעומדות לרשות הצוות של המשרד להגנת הסביבה בכל מה שקשור לטיפול באירועים מהסוג הזה.

עמיר פרץ: אנחנו נמצאים היום במצב שיש לנו ספינת עבודה אחת שנמצאת באילת, יש לנו עוד חמש ספינות פיקוח שנמצאות ברחבי הים התיכון, וכמובן, אנחנו משתמשים בקבלנים שיש להם ספינות, שנמצאים בהתקשרות מוקדמת, מראש, כדי שנוכל להפעיל אותם באופן מיידי.

עמיר פרץ: אנחנו בדרך לרכישת שתי ספינות עבודה נוספות, גדולות, ואחת תהיה בדרום ואחת תהיה בצפון.

עמיר פרץ: אין ספק שאי-אפשר להתייחס יותר למדינת ישראל רק כאל חוף שבאים ליהנות ממנו.

עמיר פרץ: הסביבה הימית היא סביבה כלכלית, היא סביבה שהפכה למרכז שינוע מאוד גדול, עם פרויקטים, השקעות, ואנחנו צריכים למצוא את האיזון הנכון: גם לאפשר לפעילות הכלכלית הזאת להתקיים, אבל להגדיל את הפיקוח ואת ההחמרה כדי למנוע חלילה פגיעה בסביבה החופית; ואני שמח על הרגישות שלך.

עמיר פרץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר להגנת הסביבה חבר הכנסת עמיר פרץ ולחברת הכנסת השואלת תמר זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את שר הרווחה והשירותים החברתיים חבר הכנסת מאיר כהן לעלות לדוכן, על מנת להשיב על שאילתה דחופה שמספרה 243, מאת חבר הכנסת יחיאל חיליק בר, בנושא: סיוע לעמותת ער"ן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת בר, נא לקרוא את השאילתה.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב-ראש, תודה, נכבדי השר, כידוע לך, מתנדבי ער"ן נותנים מענה אמיתי ומצילים חיים של מאות המבקשים להתאבד.

יחיאל חיליק בר: כ-100,000 שיחות נוספות, כפי שידוע לנו, אינן נענות עקב מצוקה תקציבית סדירה.

יחיאל חיליק בר: למרות הצהרות שר הרווחה, שאנחנו מאמינים בהן ובכנותן – ואנחנו יודעים שאתה אוהב ורוצה לעזור לארגון – ולמרות הצהרות שרת הבריאות והדיונים הרבים בעניין, מעמד ער"ן עדיין לא הוסדר והסיוע שהובטח לא מועבר.

יחיאל חיליק בר: ברצוני לשאול, כבוד השר – מדוע משרד הרווחה עדיין לא משתתף בסיוע התקציבי לער"ן ומסדיר את הנושא הזה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בר.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר ישיב.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, אם תהיה שאלה נוספת לחבר הכנסת בר, אנחנו נאפשר זאת, וחברי הכנסת מיכל רוזין ואברהם מיכאלי ביקשו גם הם להפנות שאלות.

יולי יואל אדלשטיין: נא להתחיל בתשובתך.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וחברות הכנסת הנכבדים והנכבדות, ער"ן הנה עמותה אשר הוקמה בשנת 1971 ומציעה שירות הומניטרי ייחודי ומקצועי: עזרה ראשונה נפשית בטלפון ובאינטרנט, תוך הקפדה גמורה על סודיות.

מאיר כהן: אדם במשבר החש בדידות, אכזבה, ייאוש, חושב על התאבדות או נמצא במצוקה נפשית מכל סיבה שהיא, ימצא בער"ן אוזן קשבת והתעניינות כנה בבעיותיו.

מאיר כהן: שירות ייחודי זה הוא בעיקרו שירות ייעוץ על הספקטרום הנפשי, שבו מטפל משרד הבריאות, אך עם זאת, הוא חוצה מסגרות ודורש מגוון תמיכות מכמה משרדי ממשלה במקביל, בשל צרכים שונים שהעמותה ממלאת.

מאיר כהן: אני החלטתי שמן הראוי יהיה – כדי שנוכל כממשלה להעניק שירות טוב יותר לאזרחים – שמשרד אחד, משרד הרווחה, ירכז ויאגם את כלל הסיוע.

מאיר כהן: 400,000 שקלים משולמים היום לעמותה, כחלק ממיזם משותף בנושא מוקד תמיכה לניצולי שואה.

מאיר כהן: משרד הבריאות פרסם לאחרונה מכרז לתמיכות בשנת 2015, אשר בו יכולה העמותה – ותזכרו, אדוני היושב-ראש, מדובר בעמותה, ולכן כל כללי התמיכות בעמותות חלים עליה, עם כל החשיבות יוצאת הדופן של אנשי ער"ן.

מאיר כהן: משרד הביטחון מרחיב את הסיוע הנפשי בהתקשרות עם ער"ן, ובסך הכול הסיוע לער"ן אמור להגיע לכמיליון שקלים.

מאיר כהן: כמו כן, משרד החינוך רוצה להתחיל כבר עכשיו בפיילוט מסרונים לתלמידים בבתי-ספר, ובעבורו הוא יעביר עוד 500,000 שקלים לעמותה.

מאיר כהן: סך כלל התשלומים יגיע ליותר מ-2 מיליון שקלים בתמיכות ובמיזמים משותפים עם משרדי הממשלה.

מאיר כהן: רק לשם השוואה, חבר הכנסת בר, בשנת הכספים 2012 תוקצבה ער"ן על-ידי כל המשרדים ב-400,000 שקלים.

מאיר כהן: עצם העובדה שהצלחנו להגיע לסיכומים גבוהים כל כך, ובטח בהשוואה לשנים עברו, מראה ומבטא את ההערכה שלי לעמותת ער"ן.

מאיר כהן: זה סיוע יוצא דופן.

מאיר כהן: בכל מקרה, הצעתי, ואני מציע מעל דוכן הזה, שאני כמשרד אתכלל ואאגם את כל הפעילות של ער"ן.

מאיר כהן: אני קורא לכל המשרדים, ובנוסף, למשרדים שלא ציינתי, לבוא בשיח עם עמותת ער"ן.

מאיר כהן: אני מוכן לאגם את זה, אני מוכן לתת את התקציבים שלי.

מאיר כהן: אבל היות שזו עמותה, אני לא אוכל – ולא ראוי למצוא דרכים חוץ מהדרכים החוקיות בתמחור ועזרה לעמותות.

מאיר כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הרווחה והשירותים החברתיים.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת חיליק בר, אחריו גם חברי הכנסת מיכל רוזין ואברהם מיכאלי יוכלו להפנות שאלות נוספות.

יחיאל חיליק בר: קודם כול, אני מודה לשר; אני מכיר בכנות את כוונותיו וברצונו לעזור.

יחיאל חיליק בר: אני גם חושב שהרעיון הזה של תכלול המשאבים הוא רעיון נכון.

יחיאל חיליק בר: איך בפועל הדבר הזה הולך לקרות בקרוב, התכלול הזה אצלך?

יחיאל חיליק בר: והאם יש לך הערכת זמן, כדי שהסיפור הזה ייפתר?

יחיאל חיליק בר: כי בסופו של דבר אנשים נפגעים ולהם לא אכפת מהביורוקרטיה.

מאיר כהן: אדוני חבר הכנסת, בשבוע שעבר הייתה אמורה – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, אני מציע שכל חברי הכנסת ישאלו, ואז השר ישיב.

מאיר כהן: אוקיי, בסדר גמור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: שלום.

מיכל רוזין: תודה לך, כבוד השר.

מיכל רוזין: אני מלווה את עמותת ער"ן כבר שנים רבות, עוד לפני שהייתי חברת כנסת.

מיכל רוזין: כמנהלת עמותה לשעבר, אני חייבת לומר שהממשלה גורמת לדרך חתחתים עבור עמותות, שהרבה פעמים הן בעצם עמותות יחידות שפועלות בתחום, או עיקריות שפועלות בתחום, ונאלצות לחיות בהישרדות.

מיכל רוזין: מה שתיארת פה, כל מיני פיילוטים, אלה דברים זמניים לשנה, לשנתיים, לא ניתן לעשות תכנון ארוך טווח.

מיכל רוזין: לצערי, גם העמותות צריכות – עמותת ער"ן צריכה ללכת בין המשרדים השונים לקבל פה פיילוט מביטוח לאומי, פה ממשרד הרווחה, פה ממשרד החינוך, פה ממשרד הביטחון, במקום שבאמת כל משרדי הממשלה יעבדו ביחד, יגידו: מה אנחנו צריכים לעשות בנוגע לטיפול נפשי, לסיוע ראשוני בטיפול נפשי, ולחלק גם את הסמכויות, גם את האחריות, גם את התקציב.

מיכל רוזין: במקום להכניס את זה לבסיס התקציב – הרי כרגע זה תקציב תמיכות, ואנחנו יודעים שתקציב תמיכות זה בכל פעם מחדש; אתה לא יכול לתכנן, אתה לא יודע אם תקבל 300,000, 400,000, או שפתאום השנה בגלל קיצוצים יקצצו ל-200,000.

מיכל רוזין: אי-אפשר ככה לתכנן איך לנהל עמותה.

מיכל רוזין: אני אומרת לך ממקור ראשון, כל חודש לא ידעתי איך אני מסיימת את החודש ואם אני יכולה לשלם משכורות.

מיכל רוזין: לא ניתן לתכנן תוכניות ארוכות טווח, לפתח דברים ולהכשיר אנשים.

מיכל רוזין: נקודה שנייה, מאוד קצרה.

מיכל רוזין: מדינת ישראל בעצם מפריטה את שירותיה ומסתמכת מאוד על מתנדבים, וזה דבר מאוד יפה שיש מתנדבים, ויש למעלה מ-1,000 מתנדבים, אם לא יותר, בעמותת ער"ן.

מיכל רוזין: זה דבר מאוד יפה, אבל חשוב שלצד העובדה שאזרחים מתנדבים ולוקחים על עצמם את ההתנדבות החשובה הזאת באמת, הממשלה תיתן את המצ'ינג, והממשלה יכולה לתת מצ'ינג אך ורק עם תקציבים.

מיכל רוזין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת רוזין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אין ספק שיש מהפכה בתחום הזה של טיפול במניעת אובדנות, לפחות בשנה האחרונה.

אברהם מיכאלי: ואני צריך לשבח על כך את קבוצת השרים שהתארגנו בפרויקט הלאומי למניעת אובדנות בראשותה של שרת הבריאות, ושר הרווחה כמובן שותף בזה, ושר החינוך שותף בזה.

אברהם מיכאלי: שרת העלייה והקליטה שותפה בזה, והשר אורי אורבך שותף בזה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שעמותת ער"ן – אנחנו דואגים לכך שבפרויקט הלאומי למניעת אובדנות הם יקבלו את התמיכה הראויה, כי הם אחד הגופים העיקריים.

אברהם מיכאלי: אני מסכים עם כך שער"ן חייבים לקבל איזשהו ביטחון כלכלי להמשך הפעילות שלהם.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אתה הרי שותף אתנו בישיבות האלה שאנחנו מקיימים במסגרת הפרויקט הלאומי, ואדוני יושב-ראש הכנסת גם אישר היום פה את היום למניעת אובדנות בעוד שבוע, שאנחנו נעלה את זה בכנסת.

אברהם מיכאלי: אנחנו חייבים להעביר את זה כרגע מהשלב של ההחלטות לרמה של תכנון – איך נוכל להראות גם לעמותת ער"ן, ויש עוד כמה עמותות ששותפות בפרויקטים הזה, שהם אכן מקבלים כבר את התקצוב שלהם, ולא, איך אומרים?

אברהם מיכאלי: שההליכים הביורוקרטיים ייתנו להם הרגשה שקבענו אבל בינתיים זה לא מתבצע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, כבוד השר.

מאיר כהן: אני אענה תשובה אחת שנוגעת לשלושת חברי הכנסת הנכבדים.

מאיר כהן: בשבוע שעבר, חבר הכנסת חיליק בר, הייתה אמורה להתקיים פגישה במשרדי.

מאיר כהן: הזמנתי את שאר שותפי.

מאיר כהן: ביקשו לדחות את הפגישה, ואכן עשיתי, אני חוזר, מתוך כוונה שאני אתכלל את העניין.

מאיר כהן: חברת הכנסת מיכל רוזין, אל תשכחו שזאת עמותה, ועם כל הרצון הטוב, אדוני היושב-ראש, לעזור לעמותות, טוב שכך – טוב שהחוק מאפשר מערכת סינון והגבלה מאוד ברורה.

מאיר כהן: ואני אומר את זה מבלי חלילה לחשוב להוריד כהוא-זה מחשיבותה של עמותת ער"ן.

מאיר כהן: אני מציע שבתוך הפרויקט הזה שחבר הכנסת הזכיר, בתוך הפרויקט הזה תיכנס עמותת ער"ן על בסיס מיזם משותף.

מאיר כהן: את זה אנחנו התכוונו השבוע להציע להם.

מאיר כהן: אני גם רוצה שתדעי שיש מוקד במשרד הרווחה – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת גילאון וזנדברג.

מאיר כהן: – – ואף שאני חסיד גדול מאוד של לא להפריד, ואני עושה צעדים משמעותיים להחזיר, אני חושב שצריכים להיות זהירים עם ער"ן.

מאיר כהן: אין שום בעיה היום לפתוח עוד מוקד.

מאיר כהן: אבל עד שהמוקד הזה ואנשיו ילמדו את מה שאנשי ער"ן יודעים לעשות – חבל מאוד.

מאיר כהן: יש להשאיר את זה כעמותה, להרחיב את התמיכות לעמותה, כי הם עושים באמת עבודת קודש, וכל ניסיון להקים גוף כזה חדש ייקח לפחות עשר שנים.

מיכל רוזין: הרבה יותר מאשר – – –

מאיר כהן: אז עזבי.

מאיר כהן: אני מעדיף לבלוע את הצפרדע של ההפרטה, לסמוך על ער"ן ולעזור להם כספית ולא לייצר גוף אחר.

מאיר כהן: תודה רבה

מיכל רוזין: – – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת מאיר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את סגן שר החינוך, חבר הכנסת אבי וורצמן, להשיב לשאילתה מאת חבר הכנסת נסים זאב, שמספרה 241.

מנחם אליעזר מוזס: אפשר שאלה נוספת?

יולי יואל אדלשטיין: נרשמו – בינתיים אני ראיתי את חבר הכנסת אייכלר נרשם לשאלה נוספת.

סתיו שפיר: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה להירשם.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שכן, סיעה אחרת, אני אאפשר לחברת הכנסת סתיו שפיר גם שאלה נוספת.

אברהם וורצמן: משתיקים אותך, נסים זאב.

אברהם וורצמן: משתיקים אותך.

יולי יואל אדלשטיין: תפתחו, בבקשה, את המיקרופון לחבר הכנסת נסים זאב, כי סגן השר כבר אתנו.

קריאה: מי יכול להשתיק את נסים זאב?

יולי יואל אדלשטיין: עוד לא נולד אחד כזה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת "מרמנת" – אתם שומעים את המילה הזאת?

נסים זאב: כן – מונתה לספק שירות ברישוי מוסדות חינוך.

נסים זאב: כ-200 מוסדות שהגישו בקשה לחידוש רישיונות בינואר, בתחילת השנה, טרם קיבלו רישיון על אף הגשת המסמכים במועד, ולכן נחסמו בספטמבר ולא קיבלו תקציב.

נסים זאב: ברצוני לשאול אותך, אדוני סגן השר – מה ייעשה לסיום הטיפול – והקטסטרופה גם?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זאב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, סגן השר ישיב.

אברהם וורצמן: בוקר טוב, חברי, אדוני היושב-ראש, כבוד שר הרווחה, חברי חברי הכנסת, האורחים שישנם פה, אני רוצה להתייחס לשאילתה ששואל חבר הכנסת זאב ולומר כך: השנה הוגשו למשרד החינוך כ-6,000 בקשות לרישוי ממוסדות המוכר שאינו רשמי.

אברהם וורצמן: הרוב המוחלט קיבלו תשובה לכאן או לכאן, אבל קיבלו תשובה מסודרת ומאורגנת, ואתם לא הייתה בעיה.

אברהם וורצמן: אכן הייתה תקלה, הייתה תקלה עם "מרמנת", תקלה טכנית.

אברהם וורצמן: אני לא בא עכשיו להגן עליהם או לא להגן עליהם, אני מציין עובדה, הייתה תקלה, והמשרד החליט – קודם כול, מוסדות שבעבר קיבלו רישיון ובגלל התקלה לא קיבלו עכשיו רישיון מחודש, המשרד החליט לתת להם מקדמות.

אברהם וורצמן: מוסדות שלא היו, לא הוכרו לפני כן וממילא הם בעצם עדיין לא נמצאים בתוך המערכת, המשרד לא יכול לתת להם מקדמה.

אברהם וורצמן: מדובר – אני לא יודע בדיוק את הנתון, אתה אומר 200, אני לא משוכנע בנתון, אבל יש תקלה.

אברהם וורצמן: התקלה מטופלת.

אברהם וורצמן: אני רוצה לומר לך שתי נקודות.

אברהם וורצמן: נקודה ראשונה – שוחחתי הבוקר, בעקבות השאילתה, עם מנכ"לית משרד החינוך הגברת מיכל כהן.

אברהם וורצמן: אמרתי לה: המנכ"לית, יש פה תקלה, ומאחר שזו תקלה אצל זכיין שעובד עם המשרד אנחנו חייבים לתת לזה קדימות, וכך סיכמנו.

אברהם וורצמן: סיכמנו שהיא גם תיכנס באופן אישי לעניין הזה כדי לפתור את הבעיה שנוצרה פה בגלל התקלה שהייתה ב"מרמנת".

אברהם וורצמן: זה דבר אחד.

אברהם וורצמן: דבר שני, אני יכול לומר לך שבאופן אישי גם לי יוצא לטפל בהרבה מאוד מוסדות, וחלק מחברי הכנסת, גם החרדים, יודעים את זה.

אברהם וורצמן: באופן אישי טיפלתי, פתרנו בעיות ואנחנו משתדלים להמשיך לפתור את הבעיות.

אברהם וורצמן: יש פה תקלה, יש פה בעיה.

אברהם וורצמן: מורים בשטח לא צריכים לסבול בגלל תקלה ב"מרמנת".

אברהם וורצמן: תפקידנו לתקן את התקלה.

אברהם וורצמן: מנכ"לית משרד החינוך התחייבה להיכנס באופן אישי כדי לסייע בטיפול התקלה.

אברהם וורצמן: עד כאן דברי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חברי הכנסת ישראל אייכלר וסתיו שפיר.

נסים זאב: אדוני, כבוד סגן השר, שיהיה ברור, המטרה של החברה לא הושגה.

נסים זאב: חברת "מרמנת" הפכה להיות המרמרה של טורקיה שהגיעה לישראל.

נסים זאב: כשמה כן היא – ממררת את חייהם של מנהלי המוסדות.

נסים זאב: תגיד, אדוני סגן השר, מוסד שקיים עשרות בשנים, כל שנה עובר את הדוח – קודם כול, כל הבקשה מחדש, כאילו אנחנו מתחילים עכשיו את בריאת העולם; מוסד שקיים עשרות בשנים.

נסים זאב: זה התעללות במוסדות.

נסים זאב: עצם העובדה שדורשים ממוסד כל שנה לחדש רישיון, כשיודעים ש-30–40 שנה המוסד הזה קיים, על מה ולמה?

נסים זאב: אני מדבר על זה שהניירת הגיעה בינואר.

נסים זאב: בספטמבר אין תקציב, אין מקדמות.

נסים זאב: מדוע?

נסים זאב: אני מסכים שהחודש הזה, לא בספטמבר, באוקטובר, ניתנו המקדמות.

נסים זאב: דבר נוסף, אדוני, איך יכול להיות שהמוסדות בעצמם, בסופו של דבר, צריכים לפנות למשרד הבריאות, צריכים ללכת לבטיחות, צריכים להביא את כל הרישיונות בעצמם?

נסים זאב: מה, חברת "מרמנת" זו חברה כלכלית שדואגת רק להכנסות שלה?

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, צריכים להחליף את החברה הזאת ולהעביר אותה מהעולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן שר החינוך, כבר לפני כחצי שנה ביקשתי לשאול על מקרה – אישה חרדית בעלת תואר BA אקוויוולנטי נפסלה להתמודדות על משרת מפקחת בחינוך החרדי במכרז שהוצא על-ידי עיריית ירושלים, בטענה שאין לה תואר אקדמי.

ישראל אייכלר: ביקשנו ממשרד החינוך, ביקשנו מהעירייה – התשובות הסופיות והאמיתיות שקיבלנו היו, שאומנם תואר BA אקוויוולנטי חרדי מוכר לצורך רמת שכר, אבל לא מוכר לצורך קבלת תפקיד בתוך החינוך החרדי.

ישראל אייכלר: זה אבסורד שלא יעלה על הדעת.

ישראל אייכלר: השאלה היא כזאת: האם יש הנחיה שלא לכבד במכרזים מתמודדים עם תואר אקוויוולנטי?

ישראל אייכלר: ושאלה אחרת, אדוני היושב-ראש:

ישראל אייכלר: לפי איזה סעיף בחוק-יסוד: חופש העיסוק חוסמים בעלי תארים חרדיים מול תארים ממלכתיים שניתנו על-ידי משרד החינוך?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סתיו שפיר – בבקשה, גברתי.

סתיו שפיר: תודה, כבוד היושב-ראש.

סתיו שפיר: כבוד סגן השר אבי וורצמן, בפברואר האחרון ענית פה על שאילתה בעניין חשיפת תקציב משרד החינוך, בעקבות החלטת ממשלה שהתקבלה באוגוסט 2011 ואמרה שמשרד החינוך אמור לבנות מערכת ממוחשבת שתחשוף את תקציב החינוך.

סתיו שפיר: לפני שנתיים התקבלה החלטה נוספת, שקובעת שהמערכת הזו תחשוף גם את התקציב שמזרימים לא רק משרד החינוך אלא גם הרשויות המקומיות, עד לרמת בית-הספר ממש, שנוכל לראות כמה תקציב מושקע בכל בית-ספר.

סתיו שפיר: הבטחת לי בפברואר הקודם שהמערכת הזאת תהיה מוכנה עד סוף שנת הלימודים שהסתיימה לפני כמה חודשים, וכבר התחלנו שנת לימודים נוספת.

סתיו שפיר: שאלתי אליך: מה קורה עם זה?

סתיו שפיר: כבר עברו שלוש שנים וחצי מאז החלטת הממשלה הראשונה.

סתיו שפיר: מתי נזכה לראות את התקציב שלכם בצורה המפורטת על-פי כל החתכים כפי שהובטח?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן שר החינוך חבר הכנסת וורצמן.

אברהם וורצמן: תודה לכל השואלים.

אברהם וורצמן: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, תשובות – קודם כול לחבר הכנסת נסים זאב.

אברהם וורצמן: אני באמת מודה לך על שהעלית את זה היום, אני חושב שזה נכון, זה דבר שצריך לטפל בו, ונשנה אותו, נטפל בו.

אברהם וורצמן: זה דבר אחד.

אברהם וורצמן: דבר שני, לגבי הנושא שכל שנה צריך להגיש רישוי מחדש.

אברהם וורצמן: זה לא נושא לשאילתה הזאת, זה נושא מקיף.

אברהם וורצמן: אני מוכן לבקש לבחון אותו, לטפל בו.

אברהם וורצמן: זה נושא חשוב, אבל לא לשאילתה הזאת.

אברהם וורצמן: אם אפשר להקל על מוסדות – כמובן, הם צריכים לעמוד באמות מידה וצריכים לעמוד בתנאים הנדרשים – אפשר להקל עליהם, ודאי שלא אני מעוניין להחמיר ולהקשות עליהם במקום שלא צריך.

אברהם וורצמן: נשמח לבדוק את זה ביחד, אין שום בעיה.

אברהם וורצמן: זה שהמוסדות צריכים לגשת בעצמם למשרד הבריאות, וכל התפעול של חברת "מרמנת", שוב פעם, אמרתי, המנכ"לית בעצמה תיכנס לתמונה ונבחן את הדברים.

אברהם וורצמן: לגבי הרב אייכלר.

אברהם וורצמן: הרב אייכלר, ידידי – – –

משה גפני: – – – לא קיבלו.

משה גפני: חלק גדול.

אברהם וורצמן: חלק גדול קיבלו מקדמות, חלק לא קיבלו.

משה גפני: – – – לא קיבלו.

משה גפני: חלק גדול.

אברהם וורצמן: אמרתי, בעיקר כאלה שלא היו.

אברהם וורצמן: ביקשתי מהמנכ"לית, דיברתי אתה הבוקר.

משה גפני: גם הוותיקים, יש חלק שלא קיבלו.

אברהם וורצמן: חבר הכנסת גפני, אני אומר את זה באמת בחברות.

אברהם וורצמן: אני רוצה לעזור לפתור את הבעיה.

אברהם וורצמן: שלילדים יהיה פתרון הוגן ושהמורים יקבלו שכר זה אינטרס שלנו, בסדר?

אברהם וורצמן: מנכ"לית משרד החינוך תיכנס בעצמה לתמונה, נטפל בעניין – תשובה מהבוקר.

אברהם וורצמן: חבר הכנסת אייכלר, ידידי, תביא לי את המקרה.

אברהם וורצמן: בשמחה נבדוק; אני לא רוצה לתת תשובות ללא בדיקה, תן לי ואתן לך תשובה.

אברהם וורצמן: נוכל גם לענות פה מעל הדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: שים לב רק, אדוני סגן השר, לפי מה שציין חבר הכנסת אייכלר, מדובר במכרז של עיריית ירושלים, לאו דווקא של משרד החינוך.

ישראל אייכלר: העירייה השיבה לי במכתב שזו הוראה של משרד החינוך שמכירים רק לגבי רמת שכר ולא לגבי תפקידים.

יולי יואל אדלשטיין: – – – לבדוק את זה.

אברהם וורצמן: אני אשמח מאוד, שכן אנחנו בודקים הרבה דברים ומתקדמים.

אברהם וורצמן: גם פה, בשמחה.

אברהם וורצמן: נשמח לבדוק.

אברהם וורצמן: חברת הכנסת סתיו שפיר, אכן העלית את הנקודה הזאת.

אברהם וורצמן: אמרנו שבתחילת השנה המשרד – התשובה שאני הבאתי בשם המשרד – צריך לזכור, אני לא סוחב את כל הנתונים אצלי פה בתוך החליפה – אבל הבאתי את התשובה בשם המשרד, שבתחילת השנה אכן ייחשפו הנתונים.

אברהם וורצמן: אני יודע שיש עיכוב, אנחנו עדיין בתחילת השנה, אני אביא את דברייך שוב, כדי לזרז את העניין.

אברהם וורצמן: אני יודע שהמשרד נערך להוציא את כל הנתונים.

אברהם וורצמן: הנתונים הולכים להיחשף, הפערים בין הרשויות, בין בתי-הספר הולכים להיחשף – מבטיח להביא את זה שוב.

אברהם וורצמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר החינוך חבר הכנסת אבי וורצמן.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 62 – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 32) (מספר הסגנים), התשע"ה–2014.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מתכבד להזמין את סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי – בבקשה, אדוני – לעלות לדוכן ולהשיב על שאילתה שמספרה 242 של חברת הכנסת סתיו שפיר.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: שיקום תשתיות ביישובים כפריים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני כבר נרשם לשאלה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי, תוכלי לקרוא את נוסח השאילתה.

סתיו שפיר: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, כבודו סגן השר, צר לי שתמיד שולחים אותך לכאן וששר האוצר לא מגיע לענות בעצמו.

סתיו שפיר: שאלתי: החלטת הממשלה 2323 מאוקטובר 2010 קבעה הקצאה של מיליארד שקלים על פני עשור, 100 מיליון שקלים בשנה, לשיקום התשתיות ביישובים הכפריים, זאת אומרת, הקיבוצים והמושבים.

סתיו שפיר: נושא זה נמחק מהתקציב ללא הסבר ראוי.

סתיו שפיר: עד לשנה זו, בעצם, עברו בסך הכול 100 מיליון שקלים; עד לשנה זו הסכום שהיה צריך לעבור הוא כבר מעל 400 מיליון שקלים לפחות.

סתיו שפיר: התקנה הזאת עברה בין משרדים שונים בתוך התקציב וקשה מאוד להבין לאן היא נעלמה, ומה בכוונת הממשלה להעביר.

סתיו שפיר: שאלתי אליך: כיצד הממשלה מתכוונת ליישם את ההחלטה בשנים הקרובות?

יולי יואל אדלשטיין: חבל שלא ביקשת את המשיח, חברת הכנסת סתיו שפיר.

יולי יואל אדלשטיין: רק ביקשת את שר האוצר, והוא כבר הגיע.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני סגן השר ישיב, בבקשה.

מיקי לוי: זאת ועוד, אדוני, יש לשר האוצר יום הולדת, ואני מברך אותו על כך.

יולי יואל אדלשטיין: מזל טוב.

מיקי לוי: חיבוק אדיר.

יאיר לפיד: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברת הכנסת שפיר, אכן, בהחלטת הממשלה 2323 מ-17 באוקטובר 2010, שעניינה שיקום תשתיות ביישובים כפריים כמנוע לפיתוח והתחדשות הכפר, נקבע כי תגובש תוכנית רב-שנתית לשיקום התשתיות הפיזיות ביישובים הכפריים, כך שביצועה יתפרס על פני עשר שנים, בין השנים 2011 ו-2020.

מיקי לוי: עוד נקבע כי התקציב שיוקצה למטרה זו הנו כמיליארד שקל, ובכל שנה לא יעלה התקציב המיועד למטרה זו על 100 מיליון שקלים.

מיקי לוי: במאי 2013, בדיוני התקציב לשנים 2013–2014, החליטה הממשלה, בשל אילוצים פיסקליים, ליצור שינוי בסדרי העדיפויות.

מיקי לוי: אני מניח שמישהו מהעוזרים שלך, או מישהו מאנשי הכפר והמועצות המקומיות לא היה ער לכך שזה כבר בוטל לפני שנתיים.

סתיו שפיר: בוטל?

סתיו שפיר: יש לי שאלת המשך, כבוד היושב-ראש.

מיקי לוי: כן, רגע.

מיקי לוי: אבל ככה שההתעוררות – ואת בדרך כלל מאוד יסודית, אבל ההתעוררות היא מאוחרת.

מיקי לוי: אני אחזור: במאי 2013, בדיוני התקציב לשנים 2013–2014, החליטה הממשלה, בשל אילוצים פיסקליים, ליצור שינוי בסדרי העדיפויות של תקציב הממשלה ולהורות – – –

סתיו שפיר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת סתיו שפיר, תכף אאפשר לך לשאול שאלה נוספת.

סתיו שפיר: אבל אז עלולה להיות לי עוד אחת.

מיקי לוי: אין בעיה, תשאלי, אני פה, איני בורח לשום מקום.

מיקי לוי: אני חוזר: – – – ליצור שינוי בסדרי העדיפויות של תקציב הממשלה ולהורות על ביטול התוכנית הרב-שנתית.

מיקי לוי: התוכנית בוטלה, וזכותה של ממשלה נבחרת לבוא ולעשות שינויים כאלה או אחרים.

מיקי לוי: משרדי הממשלה השונים עוסקים, במסגרת פעילותם השוטפת, גם אם לא באותו ההיקף, בשיקום תשתיות ביישובים כפריים, ועל כן ביטול התוכנית הרב-שנתית לא הותיר את תחום שיקום התשתיות ביישובים הכפריים ללא מענה כלל.

מיקי לוי: כך, למשל, משרד החקלאות ופיתוח הכפר, כמו גם משרד השיכון והבינוי והמשרד לפיתוח הנגב והגליל, מקצים כספים מדי שנה לטובת הנושא – אם כי, אני מסכים, לא באותם היקפים שעליהם הייתה החלטת הממשלה.

מיקי לוי: משרד החקלאות, למשל, הקצה לתוכנית 20 מיליון שקל ב-2013–2014, אפשר לראות את זה בתשקיף של תקציבו.

מיקי לוי: בנוסף, וכאן ה"פוינט" המרכזי: האחריות להקמה ותחזוקה ברמה נאותה של תשתיות ביישובים הכפריים ובכל יישוב, כידוע לך, גם בעיר, נמצאת באחריות היישוב הכפרי עצמו והמועצה האזורית שבתחומה הוא ממוקם.

מיקי לוי: זה פשוט באחריותם על-פי החוק.

מיקי לוי: התוכנית הרב-שנתית ביקשה לעודד את המועצות האזוריות לפעול בתחום התשתיות הפיזיות ביישובים ולעזור להן בפעילות זו, אך באחריותן לעשות כן גם ללא עזרת הממשלה בעניין.

מיקי לוי: ההחלטה הביאה אכן לחיסכון של מאות-אלפי שקלים, שהיינו זקוקים להם בתקציב הקודם.

מיקי לוי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחברת הכנסת סתיו שפיר, ואחריה – חברי הכנסת משה גפני ואמנון כהן.

סתיו שפיר: תודה רבה על התשובה.

סתיו שפיר: קודם כול, רק אציין שההחלטה על תוספת התשתיות בקיבוצים ובמושבים עד 2,000 איש התקבלה בישיבה חגיגית ומיוחדת בדגניה על-ידי אותו ראש ממשלה שמכהן גם היום, לכבוד 100 שנה לתנועה הקיבוצית.

סתיו שפיר: מדובר בתשתיות הכרחיות ולא בפינוקים כלשהם.

סתיו שפיר: לכן העובדה שההחלטה בוטלה כעבור שנתיים על-ידי אותה ממשלה, פחות או יותר, היא החלטה מאוד מצערת, שהופכת את ההחלטה הראשונה לסוג של מסיבת עיתונאים ולא ממש להחלטה רצינית.

סתיו שפיר: אומר לך דבר נוסף:

סתיו שפיר: לפי הבדיקה שערכו עוזרי הפרלמנטריים היקרים, ההחלטה הזאת לא בוטלה, אלא התקבלה החלטת ממשלה חדשה נוספת ב-2013.

מיקי לוי: נכון.

סתיו שפיר: ההחלטה הזאת אמרה שביישובים של 2,000 נפש, הקו הזה יוגדל ל-5,000, ובעקבות אותה החלטה, ממה שאנחנו רואים בנתוני התקציב, עבר התקציב הזה לתקנה אחרת של החטיבה להתיישבות.

מיקי לוי: נכון.

סתיו שפיר: אני רואה שהחטיבה להתיישבות אכן הוציאה 87 מילון שקל.

מיקי לוי: וזו חובתה.

סתיו שפיר: אבל הכסף הזה איכשהו לא הגיע לקיבוצים ולמושבים.

סתיו שפיר: זאת אומרת, לקחתם החלטת ממשלה שהמשמעות שלה והמטרה שלה הייתה ללכת ולחזק את הקיבוצים והמושבים בארץ, הסטתם את התקציב לגוף עלום, שהוא כמו חור שחור תקציבי – החטיבה להתיישבות.

סתיו שפיר: אין עליו שום פיקוח, לא חלים עליו שום כללים של מינהל תקין, הוא לא חוסה תחת חוק חופש המידע; אנחנו נאבקים על זה כבר הרבה מאוד זמן בכנסת.

סתיו שפיר: והתקציב הזה אכן יצא מהחטיבה להתיישבות, רק שהוא לא מגיע לקיבוצים ולמושבים.

סתיו שפיר: איך אתה יכול להסביר את זה?

מיקי לוי: התקציב הזה – – –

יולי יואל אדלשטיין: רגע, אדוני סגן השר, יש שאלות נוספות, ואז תשיב לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אמנון כהן, ואז סגן השר ישיב לכל השואלים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, היום אושרה בוועדת הכספים בהצבעה על רוויזיה – זה אושר בשבוע שעבר – העברה שאתם, משרד האוצר, ביקשתם; העברה שגרתית למשרד השיכון.

משה גפני: התברר שבתוך ההעברה הזאת יש משהו בלי הסבר, 5 מיליון שקל שהולכים לתחזוקת הדיור הציבורי.

משה גפני: חשוב שגם שר האוצר ישמע: 5 מיליון שקל עוברים לתחזוקה של הדיור הציבורי.

משה גפני: ודיור ציבורי – אנחנו מייד נמסים, זה דבר מאוד חשוב.

משה גפני: התברר בדיעבד, בדרך-לא-דרך, ש-5 מיליון השקלים האלה הם לא לתחזוקה של הדיור הציבורי; זה מין כותרת, ובסופו של דבר זה עובר לגרעינים התורניים של הבית היהודי.

משה גפני: אין הסבר לדבר הזה.

משה גפני: בקשה של משרד האוצר – 5 מיליון שקל לתחזוקה של הדיור הציבורי – ו-5 מיליון השקל האלה מגיעים בסופו של דבר לגרעינים התורניים.

משה גפני: ואני אומר את זה, והדבר מוסמך לגמרי.

משה גפני: אני מתכוון, אם לא אקבל תשובה מוסמכת וטובה בעניין הזה – הבית היהודי, השותפים שלך – אם לא אקבל תשובה מוסמכת אפנה למבקר המדינה, כי אני חושב שזה דבר שחוקית אסור לעשות.

משה גפני: כי משרד האוצר, כשהוא מביא העברה לוועדת הכספים, הוא צריך להסביר לאן הכסף הולך.

משה גפני: הכול מוסבר.

משה גפני: 5 מיליון השקל האלה כאילו מתאדים בהסברים.

משה גפני: אין הסבר.

משה גפני: התברר לי שזה הולך לשם.

משה גפני: האם אתה יודע מכך, אדוני סגן השר?

משה גפני: אם אתה לא יודע, האם אתה הולך לבדוק?

משה גפני: כי זה נשמע חמור.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמנון כהן – בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, תודה, כבוד סגן השר, באותן השאלות, זה קשור לעניין, לגבי הנושא של החטיבה להתיישבות, נושא ציוני, נושא מבורך, אבל אנחנו מרגישים שיש שם טיפול או העברת כספים – אולי אפילו כפול.

אמנון כהן: כי אם משרד החינוך בונה כיתות, למה צריכה גם החטיבה להתיישבות לבנות כיתות?

אמנון כהן: כי זה פעמיים: פעם אחת הם מקבלים ממשרד החינוך, פעם אחת הם מקבלים מכאן.

אמנון כהן: אם יש פיתוח תשתיות באותו אזור, אז גם החטיבה להתיישבות מתכננת, גם משרד התשתיות או משרד התחבורה מתכנן.

אמנון כהן: אם יש משהו שיש להעביר שם בנושא אחר, אז גם פה וגם פה.

אמנון כהן: האם יש עבודת מטה כלשהי במשרד האוצר, שאתם יודעים להגיד: את זה יעשה הגוף הזה, את זה יעשה הגוף הזה?

אמנון כהן: כי אנחנו רואים את התקציבים שעוברים לחטיבה להתיישבות לא בחוק התקציב, לא בבסיס התקציב, אלא כל פעם העברה – עוד 5 מיליון, עוד 10 מיליון, והגענו כבר כמעט לרבע מיליארד שקל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לכל השואלים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לבקש מסגן שר האוצר להשיב לכולם.

מיקי לוי: אתחיל, אדוני, מהסוף.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת כהן, אני מציע – שמעתי את שאלתכם, אבל היא אינה מסתדרת עם השאילתה שהגישה חברת הכנסת שפיר לגבי 2323.

מיקי לוי: מטבע הדברים, הנתונים שאתם ביקשתם כרגע – אני מבין שהיה לכם צורך להעלות את השאלות.

משה גפני: ממש לא היה צורך.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, אני לא חולק על זה.

מיקי לוי: אינני חולק על זה.

משה גפני: אבל לא ראיתי שהזדעזעת.

מיקי לוי: איני חולק על זה.

מיקי לוי: אני אומר: או שתגיש שאילתה, או שתעשה טיפול כמו שהצעת.

מיקי לוי: אבל מכיוון שאני לא באתי להשיב על השאילתה הזאת – ביושר רב אני אומר.

– – –

מיקי לוי: אם חבר הכנסת גפני יוריד את כל הדברים האחרים, כי הוא נתן לעצמו עוד כמה דרכים לפעולה, ויגיד שהוא רוצה את הבדיקה שלי בשאילתה, או אפילו בעל-פה בצורה חברית, אעשה את זה.

הוא אמר:

אם לא תבדוק – – –

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: רק שלח לי בבקשה משהו קטנצ'יק, בסדר?

מיקי לוי: בוא נדבר על זה.

מיקי לוי: התקציב הזה בוטל לחלוטין.

מיקי לוי: אני לא יודע אם על סמך התקציב הזה, כי לא בדקתי את העניין, הועברו 80 מיליון שקל, כמו שאת אומרת – זה הסכום?

סתיו שפיר: סכום אחר.

סתיו שפיר: אבל 87 – צריך לציין שהחטיבה להתיישבות משקיעה 75% מהתקציב שלה ביהודה ושומרון, כך שאנחנו יכולים להטיל ספק אם יגיע אי-פעם מהכסף הזה תקציב לקיבוצים ולמושבים בגליל, בנגב, בגולן.

מיקי לוי: הבנתי את מהות השאלה ולאן היא מכוונת.

מיקי לוי: אין לי פירוט של 87 מיליון השקל האלה, ואין לי פירוט על החטיבה להתיישבות.

מיקי לוי: אם את רוצה – – –

סתיו שפיר: אבל החלטת הממשלה שאתה מדבר עליה לא בוטלה, היא שונתה.

מיקי לוי: היא בוטלה.

סתיו שפיר: זה כתוב מפורשות.

סתיו שפיר: בהתאם לאותה החלטת ממשלה קודמת, היא לא בוטלה.

סתיו שפיר: כתוב מפורשות.

סתיו שפיר: בהתאם להחלטת ממשלה מפורשת.

מיקי לוי: היא בוטלה, וחלק מהביצועים הועברו לידי המשרדים עצמם.

סתיו שפיר: זה כתוב בהחלטת הממשלה שהתקבלה אחר כך, ב-2012, והועברה בתקציב 2013; כתוב מפורשות שלא התבטלה ההחלטה הקודמת אלא רק שונתה, וזה הורחב מ-2,000 איש עד ל-5,000 איש.

סתיו שפיר: ובעקבות זה אנחנו פועלים – – –

מיקי לוי: והיא תהיה באחריות המשרדים האחרים ולא בתוך התקציב.

סתיו שפיר: זה לא מה שכתוב בהחלטת הממשלה.

מיקי לוי: אז אני אומר לך שהיא לא בתוך התקציב הזה.

סתיו שפיר: אתה אומר שהתקציב הזה פשוט בוטל, נמחק?

מיקי לוי: נכון.

סתיו שפיר: אז מי החליט להעביר את התקציב לגבי היישוב הוותיק לחטיבה להתיישבות?

מיקי לוי: זה קרה ב-2012?

סתיו שפיר: 2013.

סתיו שפיר: החלטה שלכם, המשרד שלך.

מיקי לוי: את חושבת – אני באמת לא מתכוון – – –

סתיו שפיר: על בסיס איזו החלטה?

מיקי לוי: אז אני אומר לך – 87 המיליון, אצטרך לבדוק את זה פעם נוספת.

מיקי לוי: כי זה נתון חדש.

סתיו שפיר: אלה סכומים אדירים של כסף.

סתיו שפיר: אתה אומר: ביטלנו החלטה אחת וחסכנו למשק מיליוני שקלים.

סתיו שפיר: לא חסכתם, העברתם את זה למקום שאנחנו לא יודעים מה קורה בו.

מיקי לוי: אם את רוצה שאבדוק את 87 מיליון השקל – או באיזה מייל קצר או בשאילתה נוספת, מה שאת רוצה.

סתיו שפיר: אבל זו הייתה השאילתה הזאת.

מיקי לוי: לא לא, זו לא הייתה השאילתה.

מיקי לוי: אני נורא מצטער.

מיקי לוי: הייתה השאילתה לגבי מיליארד השקל, ואני אומר שהחלטת הממשלה הזאת בוטלה.

מיקי לוי: באמת, אני מוכן לבדוק את זה, לקחת אותך יד ביד.

סתיו שפיר: אתם עושים צחוק מכספי ציבור.

סתיו שפיר: זה כסף, וזה סכומים אדירים של כסף שהעברתם למקום שאין לכם שמץ של מושג לאן אחר כך הוא הולך, ואתה יודע את זה.

סתיו שפיר: זו הסיטואציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהנקודה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמר סגן השר – אגב, זה גם מתייחס לשאלות נוספות – אין שום דבר פסול בכך שהמשיב על השאילתה מקבל גם שאלות שקצת סטו מהמסלול העיקרי של השאילתה, ומשיב לאחר מכן, כמו שאמרת, במייל, במכתב, בעל-פה, לחברי הכנסת ששאלו.

יולי יואל אדלשטיין: אין שום דבר פסול בכך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחברי הכנסת סתיו שפיר, גפני וכהן על השאלות הנוספות, וודאי לסגן שר האוצר, חבר הכנסת מיקי לוי, על תשובתו ועל התשובות שהוא עוד ימסור לחברי הכנסת בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: רק אבקש מחברי הכנסת לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו משלחת מכובדת ביציע, שכולנו נברך אותה.

יולי יואל אדלשטיין: חברות וחברי כנסת נכבדים, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לציין את נוכחותה במליאה של נשיאת הפרלמנט המדינתי של בוואריה, הגברת ברברה שטאם.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכה הבאה לכנסת, את והמשלחת שלך מהפרלמנט של בוואריה.

יולי יואל אדלשטיין: מותר למחוא כפיים.

יולי יואל אדלשטיין: (מחיאות כפיים) הנשיאה שטאם היא ידידת ישראל זה שנים ותרומתה רבה לקידום היחסים בין ישראל לבוואריה, מהחשובה שבמדינות גרמניה, כפי שכולנו יודעים.

יולי יואל אדלשטיין: ביקורה הנוכחי אצלנו מסמן את הידוק הקשר בין מדינותינו, כאשר בשנה הבאה נציין ביחד את יובל ה-50 ליחסים הדיפלומטיים בינינו.

יולי יואל אדלשטיין: קיימתי פגישה קצרה עם הנשיאה שטאם.

יולי יואל אדלשטיין: כמו כן, אני מודה ליושב-ראש אגודת הידידות עם גרמניה, חבר הכנסת נחמן שי, ולחברתנו סגנית היושב-ראש רות קלדרון, אולי גם לחברי כנסת נוספים שלא ציינתי, שגם אירחו את המשלחת המכובדת לשיחות מדיניות על היחסים בין המדינות שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: בשמי ובשם כל חברי הכנסת, אני מבקש לקבל את פנייך בברכת ברוכה הבאה לירושלים ולכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מקווה שחבר הכנסת החדש המיועד – לא אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נשמע את הודעת הממשלה בינתיים, בהחלט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב – סגן שר האוצר, איך תדע מה התרחש אם לא תשמע את יושב-ראש הכנסת מודיע לכולם מה התרחש כאן במליאה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו, כידוע, היום, כמצוות יום הזיכרון הנערך מדי שנה ליצחק רבין, זיכרונו לברכה, נסיים את הישיבה בסביבות 13:00, מקסימום 13:15 היום, על מנת לאפשר לכל חברי הכנסת, מי שירצה בכך ודאי, להגיע להר-הרצל לטקס הממלכתי.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן אנחנו כאן בכנסת, ב-17:00, נקיים ישיבה מיוחדת לזכרו של ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים, שימו לב, לפני החקיקה הפרטית, בהסכמת כל הסיעות ולפי החלטת ועדת הכנסת, אנחנו נשמע את הודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, על הפסקת כהונתו של שר.

יולי יואל אדלשטיין: בעצם, שר האוצר יאיר לפיד ימסור סדרת הודעות: על הפסקת כהונתו של שר, פקיעת כהונה של סגן שר, הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה – זה יחייב הצבעה; והודעת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר העברת סמכויות – גם זה יחייב הצבעה של המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

יאיר לפיד: מכובדי היושב-ראש, אני מתכבד להודיעך כי הממשלה החליטה כדלקמן: א.

יאיר לפיד: בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, להודיע לכנסת על הפסקת כהונתו של השר גדעון סער בתפקיד שר הפנים, לפי סעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה, ביום 4 בנובמבר 2014 בשעה 09:35, זאת בחלוף 48 שעות מהמועד שבו הגיש גדעון סער לראש הממשלה את כתב התפטרותו מחברותו בממשלה.

יאיר לפיד: ב.

יאיר לפיד: בהתאם לסעיף 9(א)(8) לחוק הממשלה, להודיע לכנסת כי כהונתה של חברת הכנסת פניה קירשנבאום בתפקיד סגנית שר במשרד הפנים נפסקה לפי סעיף 26(2) לחוק-יסוד: הממשלה, ביום 4 בנובמבר 2014, המועד שבו חדל גדעון סער לכהן בתפקידו כשר הפנים כאמור.

יאיר לפיד: ג.

יאיר לפיד: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כדלקמן: השר גלעד ארדן יחל לכהן בתפקיד שר הפנים במקום השר גדעון סער שהתפטר מחברותו בממשלה; השר גלעד ארדן יחדל מלכהן בתפקיד שר התקשורת ביום 18 בנובמבר 2014, וממועד זה ראש הממשלה בנימין נתניהו יכהן בתפקיד שר התקשורת נוסף על תפקידו כראש הממשלה.

יאיר לפיד: ד.

יאיר לפיד: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את הסמכויות הנתונות לשר התקשורת לפי חוק השידור הציבורי, התשע"ד–2014, לשר גלעד ארדן.

יאיר לפיד: בהתאם להוראות חוק הממשלה, התשס"א–2001, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת את החלטותיה בסעיפים א' וב' לעיל.

יאיר לפיד: בהתאם להוראות חוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה להודיע לכנסת על החלטותיה בסעיפים ג' וד' ולקבל את אישורה להחלטותיה אלה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר האוצר יאיר לפיד שמסר, כפי שאמרתי, סדרת הודעות בשם ממשלת ישראל לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: השתיים האחרונות טעונות הצבעה, כפי שאמרתי: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה, וגם הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, בדבר העברת סמכויות; גם תתקיים כאן הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו צפויים לדיון, לפי החלטת ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הדיון יהיה סיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: כמה סיעות ביקשו לדבר לפי חלוקת זמנים שקבעה להן ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע, חברי הכנסת – אני אבקש מחברי הכנסת לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות התפטרותו מן הכנסת – ציינו את העובדה הזאת גם כאן במליאה – של חבר הכנסת גדעון סער, אנחנו נבקש מחבר הכנסת הבא ברשימת הליכוד – ישראל ביתנו, שכבר כיהן פעם בכנסת, עדיין מר לאון ליטינצקי, לעלות לכאן לדוכן על מנת להצהיר אמונים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אני אקרא את נוסח הצהרת האמונים, ואתה, אם תרצה להיות חבר הכנסת, תצטרך לומר: "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: הנה גם האורחים שלך בדיוק הגיעו ויספיקו לשמוע.

יחיאל חיליק בר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה?

לאון ליטינצקי: חבר הכנסת חיליק בר אומר שיש לי עוד שתי דקות להתלבט.

יולי יואל אדלשטיין: אז לכן הוא ביקש מן המשפחה להיכנס קצת באיחור, שיהיה לו זמן לעלות לדוכן ולחשוב אם הוא רוצה לנאום מן הדוכן כפי שעשה בכנסת השבע-עשרה, נכון?

לאון ליטינצקי: השבע-עשרה.

יולי יואל אדלשטיין: בכנסת השבע-עשרה במשך חודשים מספר.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור לחלק הרשמי: אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת גדעון סער מן הכנסת, שנכנסה לתוקפה היום בבוקר בשעה 10:40, אם אינני טועה, בא במקומו חבר הכנסת לאון ליטינצקי.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני מזמין את לאון ליטינצקי לשמוע מפי את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ובסוף ההצהרה, כפי שאמרתי, אם תרצה, תגיד: "מתחייב אני".

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

לאון ליטינצקי: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: מזל טוב.

יולי יואל אדלשטיין: וככל חבר כנסת שנכנס ומצטרף אלינו במהלך הקדנציה, אני מזמין אותך לומר כמה מילים מעל הדוכן.

לאון ליטינצקי: תודה רבה.

לאון ליטינצקי: אדוני יושב-ראש הכנסת מר יולי אדלשטיין, חברי כנסת נכבדים, אורחים שלי, משפחה, זה כבר הנאום השני שלי בכנסת.

לאון ליטינצקי: למען האמת, הראשון גם היה נאום השבעה.

לאון ליטינצקי: אני אשתדל שבפעם הבאה כשאעלה על הדוכן, אף אחד לא ישאל את השני: למה, מי התפטר?

לאון ליטינצקי: הנאום הקודם בכנסת, כשהושבעתי, היה לפני חמש שנים, מעל חמש שנים, ומאז עברו והתרחשו הרבה דברים בחיי ובחיי משפחתי.

לאון ליטינצקי: לצערי הרב, קברנו את שלושת קרובי המשפחה הכי קרובים של אשתי, את האבא, האימא והאח, יהי זכרם ברוך.

לאון ליטינצקי: אבל קרו גם דברים טובים, כמו שתמיד בחיים, הצער בא עם השמחה.

לאון ליטינצקי: ביום אחד בהיר הגיע אלי ואל אשתי הילד היחיד שלנו, הבן רוני, ואמר לנו שהוא רואה את השירות שלו בקרוב בצבא הגנה לישראל רק ביחידה אליטיסטית קרבית ולא רואה משהו אחר.

לאון ליטינצקי: כמובן, חתמנו לו אצל עורך-דין, הוא עבר את כל התהליכים הנדרשים, המסובכים, התקבל לאחת היחידות הטובות, האליטיסטיות, של צבא הגנה לישראל, שירת בהצטיינות, סיים, ואני חושב שזה הזמן הנכון והמקום הכי מתאים להגיד היום בפני חברי הכנסת: רוני, אני גאה בך.

לאון ליטינצקי: אני גאה בך כי בלי שום לחץ של המשפחה, בלי אף מילה עם אבא ואימא, החלטת לבד שהביטחון של מדינת ישראל, הביטחון של המשפחה שלך, של החברים שלך, של העם שלך, נמצא בידיים שלך, ושאם אתה רוצה שהמדינה שלך תהיה מובטחת אתה צריך לסמוך רק על עצמך.

לאון ליטינצקי: אני זוכר שיום אחד הבן שלי סיפר לי שיש ביחידה הרבה חיילים בודדים שמגיעים מכל רחבי העולם, עוזבים את המשפחות שלהם, משפחות של יהודים מקשת סוציו-אקונומית – גם משפחות עשירים, גם לא כל כך – מגיעים לארץ כדי להקריב את עצמם ולהגן על מדינת ישראל.

לאון ליטינצקי: אני חושב שעם כזה אי-אפשר לנצח, מדינה כזו אי-אפשר לשבור.

לאון ליטינצקי: אני לא אשכח איך אמרת לי, רוני, כשכבר היית מפקד: אבא, אותו חייל בודד שמגיע בחופשה לבית שלו, לא תמיד הוא מרגיש שהוא מגיע הביתה.

לאון ליטינצקי: הנה, גם אני חוזר לבית הזה.

לאון ליטינצקי: ואני, האמת היא, מרגיש שאני חזרתי הביתה.

לאון ליטינצקי: בעצם לא, יותר נכון להגיד – לביתנו.

לאון ליטינצקי: תודה רבה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת החדש והלא-כל-כך חדש לאון ליטינצקי.

יולי יואל אדלשטיין: אסור לך פעם שלישית להגיע עם נאום ההשבעה, כי זאת כבר תהיה חזקה ועם כל מיני השלכות.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, ניתן דקה לחיבוקים ונישוקים ונעבור להמשך סדר-היום, לדיון הסיעתי.

יוני שטבון: חברי חברי הכנסת, לפני שאנחנו ממשיכים בדיון אנחנו רוצים לעבור להודעת מזכירת הכנסת.

יוני שטבון: לאחר מכן נעבור להודעת הממשלה ודיון בנושא.

יוני שטבון: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 120) (יידוי או ירי של אבן או חפץ אחר), התשע"ה–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יוני שטבון: תודה רבה למזכירת הכנסת.

יוני שטבון: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון בהודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה ובהודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר העברת סמכויות.

יוני שטבון: כפי שנאמר לפני כן, אנחנו עוברים לדיון סיעתי בנושא, בהתאמה בין הקואליציה לאופוזיציה.

יוני שטבון: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אבישי ברוורמן מסיעת העבודה.

יוני שטבון: לסיעה מוקצבות שש דקות בנושא; אפשר גם פחות.

יוני שטבון: בבקשה.

אבישי ברוורמן: רבותי השרים, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה לברך – הוא לא פה – את השר גלעד ארדן, שנכנס לתפקידו.

אבישי ברוורמן: אני מכיר את גלעד מאז היה בהסתדרות הסטודנטים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהוא עשה דרך ארוכה.

אבישי ברוורמן: עבדנו יחדיו גם בוועדת הכלכלה כשהוא היה, בזמנו – כשרים בממשלה, ועכשיו בתפקיד החשוב של שר התקשורת.

אבישי ברוורמן: גלעד הוא אדם רציני.

אבישי ברוורמן: אני רואה שהוא גם מתייחס לילדים שלו ברצינות.

אבישי ברוורמן: אני רואה אותו רוכב על האופניים עם קסדה בפארק הירקון, וזה מראה שהוא גם אבא טוב וגם אחראי.

אבישי ברוורמן: אבל נוסף על זה, באמת, הוא עשה דרך רצינית.

אבישי ברוורמן: הוא אדם מאוד חרוץ, מאוד יסודי.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מאוד מעריך אנשים שעושים את העבודה בצורה יסודית ואחראית, אני מאוד מאוד התרשמתי כל הזמן מהעבודה המשותפת אתו.

אבישי ברוורמן: הוא נכנס למשרד מאוד בעייתי, שצריך לעשות בו סדר גדול, ששנים כבר לא עשו בו סדר.

אבישי ברוורמן: ואני מאחל לו שלא שיקולים פוליטיים קטנים – כמו שבנושא התקשורת הדברים צריכים להיות מעבר לזה, שכל הרפורמות ימשיכו להתקדם עכשיו בוועדת הכלכלה, שיטביע את חותמו למען מדינת ישראל במשרד הפנים.

אבישי ברוורמן: אני מברך את לאון ליטינצקי.

אבישי ברוורמן: אני, כשלפני שמונה שנים התמודדתי לכנסת ונכנסתי למפלגת העבודה, גם לאון רץ שם.

אבישי ברוורמן: זכיתי להכיר אותו על פני כל השנים, בשיחות, בסמינרים.

אבישי ברוורמן: לאון באמת אדם רציני, ואני שמח שהוא הגיע לכנסת.

אבישי ברוורמן: אולי, אני לא אתווכח אם הוא צריך להיות בבית היהודי או בביתנו או בבית העבודה, אבל רצונו של אדם הוא כבודו.

אבישי ברוורמן: מילה אחרונה, אני חושב שמה שחשוב היום – באמת להתנהג באחריות.

אבישי ברוורמן: אנחנו בתקופה מאוד מסובכת, לא רק ביטחונית ומדינית, אלא אנחנו באמת בהאטה כלכלית, העמקת פערים, ולצערי, כרגע אין שום בשורה בנושאים האלה.

אבישי ברוורמן: כנראה התקציב יעבור, תקציב שלצערי לא מביא לא חזון, לא בשורה ולא כיוון לגבי רוב האוכלוסייה במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: ולכן אני חושב שראש הממשלה, אחרי שיעביר את זה על-ידי הרמת ידיים של "נחום-תקום", יצטרך לשקול האם ממשלה שלא מתפקדת צריכה להמשיך.

אבישי ברוורמן: ייתכן שלמען עם ישראל צריך לפזר את הכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת אבישי ברוורמן.

יוני שטבון: נעבור להמשך דיון בנושא.

יוני שטבון: סיעת ש"ס – בבקשה, חבר הכנסת אליהו ישי.

יוני שטבון: שש דקות.

יוני שטבון: בבקשה.

אליהו ישי: מכובדי היושב-ראש, חברי, תמיד יום של השבעת שר חדש או העברת שר מתפקיד לתפקיד, זה סוג של איזו אווירה חגיגית.

אליהו ישי: אני אנסה להפריד בין המאבק של האופוזיציה בממשלה הגרועה הזאת, ממשלה שפגעה קשה ופוגעת קשה מאוד בשכבות החלשות, בשכבות הביניים, בערכים, בערכים היהודיים, בדבק המוסרי של העם היהודי – אני אנסה להיות ענייני לגבי התפקיד.

אליהו ישי: כיהנתי במשרד הפנים שתי קדנציות, בממשלה הראשונה של שרון ובממשלה השנייה של נתניהו, ואני מכיר את המשרד הזה היטב.

אליהו ישי: אני מכיר גם את האישים, ולכן אני הייתי בוחר דווקא להתייחס למשרד, למשמעויות של המשרד.

אליהו ישי: אחרי הכול, אופוזיציה–קואליציה – שר הפנים הוא שר הפנים של כל מדינת ישראל ולכולנו חשוב שהשר יצליח.

אליהו ישי: אז כמה מילים, קודם כול, על השר הקודם.

אליהו ישי: לא הספקתי לדבר בזמן נאומי הפרידה מהשר לשעבר גדעון סער, שאותו אני מכיר עוד מאז שהיה מזכיר הממשלה, בשלהי הכהונה של נתניהו, הממשלה הראשונה שלו.

אליהו ישי: כבר אז אמרתי לו: גדעון, כמו שאני רואה עליך – אני לא נביא ולא בן נביא – אתה מהר מאוד תהיה חבר כנסת ותהיה שר.

אליהו ישי: אלו המילים שאמרתי לו.

אליהו ישי: הוא זוכר אותן.

אליהו ישי: הוא גם הזכיר לי שאמרתי לו את זה.

אליהו ישי: באמת כך קרה.

אליהו ישי: בחור מוכשר, שעשה עבודה טובה מאוד גם במשרד החינוך.

אליהו ישי: צר לי שכשהוא נגע בנושא כל כך חשוב כל העולם קפץ עליו, כשהוא נגע בעניין שבת, שעות עבודה ומנוחה – כאילו מה קרה, אני חשבתי, אחרי שראיתי את הכותרות, כאילו הוא סגר את כל התחבורה בשבת ואת כל בתי-הקפה והקולנועים, ונגמר הכול – מרכולים.

אליהו ישי: הוא אמר דבר שהוא כל כך נכון וצודק: צריך לזכור שרוב האנשים האלה עובדים, אנשים שעובדים קשה מאוד לפרנסתם, למחייתם, והם רוצים את יום השבת כיום המנוחה שלהם.

אליהו ישי: מאלצים אנשים כאלה ומנצלים אותם לשעות נוספות ולעבודה בשבת, דבר שהם באמת לא רוצים, וזה לא משנה אם האדם דתי או לא דתי.

אליהו ישי: צר לי מאוד שנעשה לו עוול מאוד מאוד גדול בעניין הזה.

אליהו ישי: אבל אני מאוד מעריך את האישיות שלו ואת העוצמה שלו; הוא הלך עם האמת, והאמת הייתה אתו, ללא שום קשר לדת, שומר שבת או לא שומר שבת.

אליהו ישי: כך צריך לנהוג כל שר אחראי, מתוך דאגה אמיתית לציבור – וגם החקיקה הקיימת.

אליהו ישי: אבל מה לעשות, אנחנו נמצאים בעידן שכל מי שתוקף יותר, מכה יותר, מקבל את הכותרות, ואז הוא בולט, וזה עידן הפריימריז.

אליהו ישי: אז באמת נאחל לו הרבה הצלחה בהמשך דרכו.

אליהו ישי: לגבי ארדן, גם את ארדן אני מכיר טוב הרבה שנים, מאז עבד בלשכת ראש הממשלה כעוזרו – או באחד התפקידים שם.

אליהו ישי: גלעד ארדן הוא שר חרוץ.

אליהו ישי: הוא עשה עבודה טובה במשרד להגנת הסביבה, במשרד להגנת העורף ובמשרד התקשורת.

אליהו ישי: אני מאמין שבעזרת השם הוא גם יצליח במשרד הפנים, אבל – אבל גדול – משרד הפנים הוא משרד מורכב ולא פשוט, ופה אני אתן את הטיפים שלי: זה משרד שעם השנים הפך להיות משרד שכמעט אין לשר יכולות לנהל אותו.

אליהו ישי: טוב שיש קריטריונים, וזה נכון שיש קריטריונים, זה נכון וזה טוב, אבל עם זאת, כמעט שלא נשאר לשר הפנים שיקול דעת במשרד – בכל תחומי המשרד והאגפים; אם בתכנון ואם בתקצוב רשויות.

אליהו ישי: מצב הרשויות הוא מצב קשה ועגום, ונבחרי ציבור שעושים עבודה מצוינת לא יכולים להוציא לפועל את מה שהם רוצים לעשות; המגבלות התקציביות קשות ביותר; הסמכויות מצטמצמות כמעט לאפס.

אליהו ישי: לכן השר הזה יעשה מאבק גדול, ואני מקווה שהוא יצליח.

אליהו ישי: אנחנו ודאי נעזור לו לעשות הכול על מנת שיצליח במשימה הזאת, אבל הדרך תהיה מאוד מאוד ארוכה.

אליהו ישי: יש נושא אחד שבמשרד לא כל כך אוהבים לנגוע בו, מאוד לא אוהבים לנגוע בו, וזה המסתננים.

תמר זנדברג: – – –

אליהו ישי: הנה, כבר תמר – – –

תמר זנדברג: באמת הלקח מהשנתיים האחרונות הוא שלא אוהבים לנגוע בו.

אליהו ישי: נכון.

תמר זנדברג: כל פעם הולכים לבג"ץ – – –

אליהו ישי: נכון, נכון, נכון.

תמר זנדברג: – – –

אליהו ישי: אבל איש ציבור צריך לדעת שהוא משרת ציבור.

אליהו ישי: הוא צריך לעשות מה שטוב לעם ישראל, מה שנכון לעשות.

אליהו ישי: גם לי אמרו באותה תקופה: אלי, אל תתעסק עם זה, דיר באלכ – –

תמר זנדברג: וצדקו.

אליהו ישי: – – אתה תאכל אותה.

אליהו ישי: כולם יהיו נגדך.

אליהו ישי: יכולתי גם אני להיות, מה שנקרא, הראש הקטן, או להישמע או להיראות הכי יפיוף שיכול להיות.

אליהו ישי: במהלך התקופה הזאת יהיו פה עוד כמה מאות-אלפי מסתננים, והלך הרוב היהודי במדינת ישראל; ואני אפילו לא צריך להגיד מה התוצאות ומה ההשלכות של הדבר.

אליהו ישי: כבר דיברתי הרבה על זה, ואין לי מה להוסיף.

אליהו ישי: אבל עשיתי מה שנכון לעשות למען עם ישראל.

אליהו ישי: פעלתי בדרך הכי נכונה וראויה ומתבקשת ומתחייבת כנבחר ציבור, כשר שנשבע אמונים והצהיר אמונים לטובת ממשלת ישראל, לשרת ולעשות את עבודתו בצורה נאמנה.

אליהו ישי: בנינו את הגדר ומתקני שהייה.

אליהו ישי: צר לי שכרגע הדברים תקועים לגבי מתקני השהייה.

אליהו ישי: אני מצר על כך שלא ניתן כרגע, והממשלה לא עושה מספיק על מנת להחזיר את המסתננים לבית שלהם.

יוני שטבון: – – –

אליהו ישי: אני כבר מסיים.

אליהו ישי: צר לי על כך.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שגם במשימה הזאת גלעד יצליח.

אליהו ישי: ברמה האישית, יש לי באמת הערכה אליו.

אליהו ישי: יש לי ביקורת גדולה מאוד על הממשלה, וגם על הטיפול בסוגיית המסתננים ובתכנון ובתקצוב הרשויות.

אליהו ישי: אני חושב שהממשלה לא עושה כמעט כלום, היא עסוקה כל הזמן בהרכב הקואליציה, במאבקים בתוך הקואליציה בין מפלגה למפלגה.

אליהו ישי: מה לעשות, יאיר, זה המצב.

אליהו ישי: הדברים הבוערים, הדיור, יוקר המחיה, ובכלל המצב החברתי, מערכות החינוך, רווחה ועוד, הכול הכול במצב קשה מאוד, הציבור סובל, ואנחנו כל הזמן פה מתעסקים – הממשלה מתעסקת איך שומרים על הדבק הזה של הקואליציה ולא מעבר לזה, ובעשייה כמעט לא מצליחים להתעסק.

קריאה: – – –

יוני שטבון: נא לסיים.

אליהו ישי: אני מאחל לשר הפנים הנכנס גלעד ארדן הצלחה רבה.

אליהו ישי: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת אליהו ישי.

יוני שטבון: חבר הכנסת מאיר פרוש מסיעת יהדות התורה, ולאחר מכן – סיעת מרצ.

יוני שטבון: בבקשה.

יוני שטבון: חברת הכנסת תמר זנדברג תדבר בשם סיעת מרצ, אם חבר הכנסת עיסאווי פריג' לא יהיה; זה מה שאני מבין.

יוני שטבון: בבקשה, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איפה השר ארדן?

יוני שטבון: השר לא נוכח, אבל להזכיר: יש שלוש דקות, ונא להקפיד על הזמן.

יוני שטבון: בבקשה.

מאיר פרוש: אני הכרתי לראשונה את השר ארדן בתקופה שהוא היה עוזר של אריאל שרון, בשנת תשנ"ו, כשהוא היה העוזר שלו בקואליציה הראשונה של בנימין נתניהו.

מאיר פרוש: מאז שאני הכרתי אותו, אני יכול לומר עליו שעקב אופיו, העקשנות, הרצון שיש לו, ההתמסרות שלו לזולת, לא היה מצב שהוא הזניח דבר קטן כגדול, ולכל פנייה גלעד היה קשוב, ובכל פעם יש גם מענה.

מאיר פרוש: משרד הפנים הנו מהמכובדים שבמשרדים, והוא אחראי על תחומים מאוד נכבדים.

מאיר פרוש: בין השאר, כאשר בדקתי הבוקר ראיתי שמשרד הפנים אחראי על עדות לא יהודיות, ובהסבר נאמר, וטוב שנאמר: תקצוב ופיקוח על פעילותן של העדות הלא-יהודיות בישראל.

מאיר פרוש: העובדה שפרט זה צוין באה להדגיש שהמדינה העברית של יהודים, מחובתה גם לדאוג לאלה הלא-יהודים.

מאיר פרוש: אני חושב שבימים אלה – ואני מוצא לנכון להעיר ולומר את זה גם לך, שר הפנים המיועד – שבסביבה הזאת שאתה נמצא, בקואליציה הנוכחית שאליה אתה משתייך – –

יוני שטבון: השר נוכח.

מאיר פרוש: – – צריך לומר – אדוני שר הפנים המיועד, אתה צריך לזכור שבראש ובראשונה ארץ-ישראל היא של העם היהודי – –

גלעד ארדן: קראו לי ליועץ – – –

מאיר פרוש: – – וכאשר יהודים מחללים את קדושת הארץ, זו פגיעה נוראה בקדושת העם ובשייכות ובייעוד שלשמם אנו פה, וזכינו לקבל את הארץ מהקדוש-ברוך-הוא.

מאיר פרוש: שר הפנים, אני מאחל לך הרבה הצלחה, אבל תדע לך: יש לך אחריות שהממשלה הזאת והמשרד שעליו אתה תהיה מופקד לא תגרמו חלילה למה שכתוב שהארץ, חלילה, תקיא אותנו.

מאיר פרוש: בידך לחזק את יום המנוחה השבועי, שבת קודש, ובידך לחזק ולשמור על הזהות היהודית.

מאיר פרוש: אתה יודע שהקואליציה הזו מנסה לפגוע בקדושת העם, ורק לאחרונה, לפני שבוע, ניסו להעביר חוק שהוא מאוד פוגע בקדושת העם על-ידי הקלות בגיור; וכאשר ראש הממשלה חשב שאולי דרך אחרת – הוא עשה את זה בישיבות ממשלה.

מאיר פרוש: לא תמיד מי שהולך עם הכיפה הוא שמייצג את התורה.

מאיר פרוש: שר הפנים לשעבר הרב אלי ישי ושר הפנים המיועד, אני רוצה לומר: הראשון בין שרי הפנים היה אליעזר גרינבוים – יצחק גרינבוים, והיהדות החרדית יודעת שאותו מר גרינבוים ביקש וגם ניסה, ואולי גם הצליח, לפגוע ביהדות החרדית.

יוני שטבון: משפטים אחרונים, בבקשה.

מאיר פרוש: אבל אחריו היו הרבה שרי פנים שידעו לכבד את הדת היהודית.

מאיר פרוש: אני מאוד מקווה שאתה תלך בדרכם של אלו שיודעים לכבד את הדת היהודית.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יוני שטבון: בשם סיעת מרצ תדבר חברת הכנסת תמר זנדברג.

יוני שטבון: לאחר מכן – סיעת רעם-תע"ל-מד"ע, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

תמר זנדברג: אנחנו מתחלקים בזמן.

יוני שטבון: יש רק להדגיש: שתי דקות, על-פי ההסכמים ביניכם, לדבר.

יוני שטבון: שתי דקות בדיוק לסיעת מרצ.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

יוני שטבון: תודה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר החדש, אתה ידוע בתנועה הסביבתית כשר שעשה פריצת דרך, מהפכה, ותמך מאוד בתחום הסביבה בישראל.

תמר זנדברג: עכשיו אתה נכנס למשרד הפנים, ודיברו פה קודם הרבה על השבת, על ההסתננות ועל הרבה תחומים שתפסו הרבה כותרות בתחום האחריות של המשרד שלך.

תמר זנדברג: יש תחום שהוא קריטי והוא משמעותי מאוד לחיים של כל אחת ואחד מאתנו, והוא אחד התחומים המרכזיים שמשרדך החדש אמון עליו, וזה תחום התכנון והבנייה.

תמר זנדברג: וכאן אני מבקשת ממך, מפצירה בך וקוראת לך לעשות מהפכה בתחום הזה שישראל כל כך זקוקה לו.

תמר זנדברג: כמשרד שאמון על הוועדות המחוזיות והארציות ועל אין-ספור תקנים וחוקים, שבעצם המשמעות שלהם לחיים שלנו זה שהם בונים את המרחב שאנחנו חיים בו – המרחב הלאומי, המרחב העירוני, המרחב הציבורי – החל מהבית שאנחנו נגור בו, ולכן יש נגיעה חזקה מאוד למחירי הדיור, למשבר הדיור המשמעותי שישראל נמצאת בו, ודרך התחבורה הציבורית, המרחב הציבורי, האופן שבו הרחוב נראה, הערים שלנו נראות, וכו'.

תמר זנדברג: כאן ישראל זקוקה למהפכה, שאנחנו קוראות לה "המהפכה העירונית".

תמר זנדברג: ישראל זקוקה באופן נואש לחיזוק מרכזי הערים, לשיפור התחבורה הציבורית, להעצמת המרחב הציבורי; לתכנון כזה שיחדש את מרכזי הערים ואת המרקמים העירוניים ככה שהוא יציע גם חיים קהילתיים וסולידריות וגם פתרונות דיור מגוונים יותר.

תמר זנדברג: וכל הדברים האלה נמצאים בוועדות התכנון.

תמר זנדברג: אם ישראל תמשיך בדרך שמשרדי הפנים לדורותיהם היו בה עד היום, אנחנו נמשיך לבנות בנייה שהיא זוללת קרקע וזוללת משאבים, מבוססת על תחבורה פרטית – –

יוני שטבון: נא לסיים.

יוני שטבון: בבקשה.

תמר זנדברג: – – ושמאפשרת ושמעודדת אך ורק ניכור חברתי ומחירי דיור שהולכים ומאמירים.

תמר זנדברג: הרבה דובר במשרד האוצר, במשרד השיכון – מדברים הרבה מאוד על מחירי הדיור – –

יוני שטבון: נא לסיים.

יוני שטבון: בבקשה.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: – – בידיך נמצא מפתח קריטי וחשוב מאוד לפתרון משבר הדיור, להגנה על הסביבה ועל הקיימות, ואני קוראת לך לעשות מהפכה כמו שעשית במשרדים אחרים גם בתחום הזה, כי זה משהו שישראל זקוקה לו כמו לאוויר לנשימה.

תמר זנדברג: תודה.

יוני שטבון: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

יוני שטבון: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה; אינו נוכח.

יוני שטבון: חבר הכנסת באסל גטאס מסיעת בל"ד, בבקשה.

יוני שטבון: שש דקות, כפי שהוסכם ביניכם.

יוני שטבון: בבקשה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני השר המיועד, אתמול מאחורי המליאה שאלת אותי למה אני מתעניין אם אתה תהיה בקרוב שר הפנים, ואמרתי לך: כי שר הפנים הוא השר החשוב ביותר בממשלה; בין החשובים אם לא החשוב ביותר לאוכלוסייה הערבית, וזה משני טעמים.

באסל גטאס: הטעם הראשון הוא שמשרדך אחראי לכל השלטון המקומי, וברור שהשלטון המקומי שמטפל במרבית הצרכים של האוכלוסייה הערבית זקוק למשרד הפנים כמו לאוויר לנשימה; וכמובן, האספקט השני שאתה אחראי לו – נושא התכנון והבנייה.

באסל גטאס: בישיבות שלנו עם השר היוצא גדעון סער דיברנו המון על ענייני תכנון ובנייה, ואמרנו: אם משהו זקוק למהפכה שקיווינו שהשר יוביל, ועכשיו אנחנו מקווים שאתה תוביל – אני מחכה עד שהוא יסיים; אני מנצל את הזמן שלי כדי שהשר ישמע אותי – – –

נחמן שי: אז קלקלו לך, אני מתנצל.

באסל גטאס: אני מחכה עד שהוא ישמע אותי, ייתן לי את כל האוזן שלו, האוזניים שלו.

באסל גטאס: המהפכה שקיווינו שהשר הקודם יעשה היא בתחום התכנון והבנייה.

באסל גטאס: אין בעיה רצינית, קרדינלית, שאנחנו נתקלים בה, כמו הבעיה של תכנון ובנייה – חוסר קרקע לבנייה, חוסר בהרחבת תחום השיפוט של מועצות מקומיות ושל עיריות.

באסל גטאס: זו הבעיה שהופכת את הכפרים והיישובים הערביים למין שכונות עוני, למין בנייה עצומה ללא שטחים פתוחים, ללא תכנון תשתיות וכו'.

באסל גטאס: זה פרויקט שממש זקוק למנהיגות, למהפכה של ממש.

באסל גטאס: אני באמת פונה אליך ומבקש את האנרגיה, שאנחנו יודעים שיש לך, בשביל להביא את העניין הזה לתוצאות של מהפכה של ממש.

באסל גטאס: אני, כמובן, מאחל לך הצלחה בתפקידך החדש.

באסל גטאס: אני רוצה לדבר במה שנשאר לי מהזמן על מה שקרה וקורה עד עכשיו באל-חרם א-שריף, מסגד אל-אקצא, מהבוקר.

באסל גטאס: המסגד נסגר לפני שעתיים לכל המתפללים, יש מהומות, כוחות הביטחון סגרו אותו מכל עבר, ושוב הימין המתלהם, שוב מי שרוצה לחולל שינוי בסטטוס-קוו, מי שרוצה ליצור עובדות מוגמרות בשטח, מצליח לעורר את השטח ולהביא לפצועים, אחד מהם אפילו פצוע קשה, ולסגירה של המקום – – –

יוני שטבון: רק לידיעתך, עכשיו יש פיגוע דריסה בירושלים, ברגע שאתה מדבר עכשיו.

באסל גטאס: עד עכשיו לא אמרו פיגוע.

יוני שטבון: יש חשד לפיגוע דריסה.

באסל גטאס: עד עכשיו לא אמרו פיגוע – –

נחמן שי: יש שני פצועים אנוש.

באסל גטאס: – – אמרו, יש – –

נחמן שי: שני פצועים אנוש בירושלים.

באסל גטאס: – – אז זהו, ואפילו אם זה באמת פיגוע, זה מראה כמה המצב הוא נפיץ, כמה המצב הוא קריטי, ושצריך – כפי שלפחות ראש הממשלה ביקש מכם, ביקש מהשרים.

באסל גטאס: חברי הכנסת של הליכוד נמצאים שם היום, אנשים פרובוקטורים שרצו לחולל את המהומה הזו שהביאה בסוף לדם.

באסל גטאס: מה אתם עושים?

באסל גטאס: מה אתם עושים?

באסל גטאס: אתם רוצים להפוך את העניין של הכיבוש ושל הסכסוך הפוליטי לסכסוך דתי במקום השני עלי אדמות, בכדור-הארץ, בקדושתו למוסלמים, ל-1.5 מיליארד מוסלמים?

באסל גטאס: למי יש אינטרס בזה?

באסל גטאס: אני קורא מכאן לראש הממשלה ולשר אהרונוביץ באמת להתעשת ולשים גבול לכל ניסיונות ההתקפה וניסיונות הסגת הגבול במסג'ד אל-אקצא אל-מובארכ, במסגד אל-אקצא, ואז אנחנו מקווים שתהיה רגיעה.

באסל גטאס: וכמובן, לא יהיה פתרון, לא יהיה פתרון אם לא יסתיים הכיבוש ואם לא תקום מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים המזרחית, אל-קודס.

באסל גטאס: הבוקר התפרסם שעיריית ירושלים, בצורה מאוד מאוד, יעני, הזויה, הייתי אומר, התחילה לאכוף – לקחה נער שהולך בכביש, לא מצאו שום דבר עליו, גם בליווי המשטרה, וקנסה אותו – תשמעו, חברי הכנסת – –

יוני שטבון: תעקוב אחרי הזמן.

באסל גטאס: אני עוקב.

באסל גטאס: – – קנסה אותו ב-500 שקל, דוח על זה שהוא הטיל גרעינים ברחוב.

באסל גטאס: כך עיריית ירושלים חושבת שאפשר לדכא התקוממות עממית של עם תחת כיבוש?

באסל גטאס: תתבייש לך, ניר ברקת; תתביישי לך, עיריית ירושלים.

יוני שטבון: תודה רבה לחבר הכנסת באסל גטאס.

יוני שטבון: חבר הכנסת אורי מקלב מסיעת יהדות התורה, בבקשה.

יוני שטבון: על-פי הסיכומים ביניכם – שלוש דקות לדיון.

יוני שטבון: בבקשה, שלוש דקות.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, ראשית ברצוני לברך אותך, אדוני השר, בהצלחה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש לך את כל הכישורים ואת כל הניסיון כדי להצליח.

אורי מקלב: אדוני השר, אנחנו לא שואלים מאין באת.

אורי מקלב: אדוני השר, אנחנו לא שואלים מאין באת, אנחנו יודעים את הרקע, את הניסיון הרב, את הערכים הטובים שיש בך.

אורי מקלב: אנחנו שואלים: למה באת?

אורי מקלב: למה אנחנו נמצאים כאילו ברגע חגיגי?

אורי מקלב: לא באת מפני שיש כאן איזה חילופי אישים גרידא, התקדמות בתוך הממשלה, אלא בריחה מהממשלה.

אורי מקלב: אין נער ונערה ממטולה ועד אילת שלא יודעים את האמת, את הסיבה האמיתית, למה שרים עוזבים, למה השר עזב את הממשלה, למה שרים מוכשרים עזבו את הממשלה הזו.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים כמה התחבטת, למה היית מוכן לשקול קבלת תפקידים אחרים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים גם שחברי כנסת של הליכוד שהיו ברשימה, עד כדי כך, עזבו את הרשימה, עזבו את הכהונה כאן בכנסת, וגרמו לכך שהמפלגה שלכם היא כבר לא המפלגה הגדולה; לקחו תפקידים אחרים, כי הם יודעים בדיוק מה קורה בתוך הממשלה, מה קורה בתוך הליכוד, איזה אינטריגות, איזה נקמנויות קטנות וגדולות, נסתרות וגלויות, שפוגעות בתפקוד של הממשלה.

אורי מקלב: החריקות, הקלקולים, חוסר האמון שיש האחד בשני, חוסר פרגון, חוסר גיבוי וחוסר תמיכה; החלפת ה"אחים" האלה – כמו דפים מחליפים אחים, בן-לילה כל אח נהפך לאח חורג האחד לשני, שרק רוצים לראות את מפלתו של השני; ממשלה שאין בה לכידות, אין בה מכנה משותף.

אורי מקלב: איך אפשר להצליח, איך אפשר לבקש את אמון הציבור?

אורי מקלב: לא סתם הסקרים – נמוכים; שבוע אחר שבוע אתם מתחרים האחד עם השני למי יש 9%, למי יש 8%, למי יש 7% תמיכה.

אורי מקלב: אלה ההבדלים ביניכם.

אורי מקלב: לא סתם.

אורי מקלב: הציבור יודע.

אורי מקלב: איך אפשר לבקש את אמון הציבור כשבתוך הליכוד עצמו לא מאמינים במנהיגותו של ראש הממשלה ומבקשים להדיח אותו?

אורי מקלב: מבקשים אמון מהציבור?

אורי מקלב: איך אפשר לבקש אמון מהציבור?

אורי מקלב: איך אפשר לבקש אמון מהציבור כשגוזרים עליו גזירות, כשבאותו יום שבו מתפרסמים דוחות עוני שלפיהם כל ילד שלישי סובל מרעב, הולך לישון רעב, פערים חברתיים, אישיים, מקום מאוד מאוד גבוה, מקום רביעי מתוך המדינות המתקדמות במצב העוני, שומעים על בזבוזים, בזבוזי ענק חסרי אחריות, מופקרים, באיזו נהנתנות כזאת.

אורי מקלב: כולם נהפכים לנהנתנים.

יוני שטבון: נא לסיים.

אורי מקלב: אני כבר מסיים.

אורי מקלב: תקצוב במיליונים של כל מיני גופים וכל מיני מקורבים.

אורי מקלב: יש עם חלש, אבל כמו במדינה של עריצים, עם מנהיגות באמת חסרת – מנותקת, לא רואים מה הציבור מרגיש.

אורי מקלב: תראו, תתפכחו, תראו.

אורי מקלב: אני מקווה מאוד, אדוני השר, שתמשיך באמת, שהכניסה שלך לתפקיד החשוב תביא לממשלה הזאת המשכיות, מכיוון שאני חושב שחילופים זה לא דבר קל למשרדים.

אורי מקלב: צריכה להיות המשכיות.

יוני שטבון: תודה.

אורי מקלב: לא שאני רוצה שתמשיכו, אני חושב שצריך להחליף את הממשלה, אבל ממשלה שאין בה עקרונות ואין בה ערכים, אני בטוח – – –

יוני שטבון: נא לסיים.

אורי מקלב: – – – מפני שאף אחד לא רוצה, כולם יודעים את האמת, כל המפלגות יודעות את האמת.

אורי מקלב: את הסקרים שאנחנו קוראים גם אתם קוראים.

אורי מקלב: ולכן, מינימום, אם אתם ממשיכים, שהתפקיד שלך באמת יוסיף לכידות, יוסיף מנהיגות, שלעם ישראל יוכל להיות רק יותר טוב.

אורי מקלב: תודה רבה.

יוני שטבון: תודה רבה, חבר הכנסת אורי מקלב.

יוני שטבון: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

יוני שטבון: שלוש דקות, בבקשה.

יוני שטבון: נא להקפיד על הזמנים.

יוני שטבון: שלוש דקות, כן.

יוני שטבון: בבקשה.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, אף שאני מהאופוזיציה ונגד, אני מברך את השר הנכנס החדש ומאחל לו באמת הצלחה.

מסעוד גנאים: זה משרד חשוב, אין צורך שאגיד את זה; זה משרד מאוד חשוב, הוא נוגע לחייהם של האנשים, ובפני כבוד השר החדש יש הרבה אתגרים.

מסעוד גנאים: כפי שאמרתי לכבוד השר סער כאשר הוא נכנס למשרד, כחבר כנסת ערבי שמייצג את החברה הערבית, האתגר שעומד בפניו בקשר לכל הסוגיות בחברה הערבית, הראשון, הוא העניין של שטחי השיפוט ותוכניות המתאר.

מסעוד גנאים: הנושא הזה מאוד בוער.

מסעוד גנאים: ועדת אור, כבר בשנת 2001, התייחסה אליו, אמרה שמשבר הדיור והיעדר שטחי בנייה ביישובים הערביים הם סיבה לבעיות ולתסיסה ולמתחים, מכיוון שצעירים ערבים לא רואים ולא יודעים איפה לבנות בית ואיפה לבנות את העתיד שלהם.

מסעוד גנאים: האוכלוסייה הערבית היא כ-20%, אבל כל שטחי השיפוט של היישובים הערביים הם אולי 2% או 2.5%.

מסעוד גנאים: אין צדק, אין צדק בחלוקה הזו.

מסעוד גנאים: לכן אני מייעץ לכבוד השר באמת לשים את הנושא הזה על שולחנו כנושא חשוב מאוד, הראשון שהוא מטפל בו, ולאשר – יש כבר תוכניות בכל מיני ועדות; יש כל מיני ועדות חקירה שכבר סיימו אפילו את פרסום המסקנות שלהן – לאשר את הרחבת שטחי השיפוט ביישובים הערביים, לאשר את תוכניות המתאר.

מסעוד גנאים: דבר שני הוא השלטון המקומי.

מסעוד גנאים: הרשויות הערביות הן מהרשויות החלשות, שמחייבות תמיכה וחלוקה צודקת.

מסעוד גנאים: לכן, בכל הנוגע למענקי האיזון, המענקים המותנים, צריך להתייחס למצבם החלש, שכן רוב היישובים הערביים הם באשכולות הנמוכים.

מסעוד גנאים: דבר אחרון, אני מתייחס למה שקורה במסגד אל-אקצא.

מסעוד גנאים: אני חייב להתייחס, משום שהנושא הזה, לצערי הרב, כפי שאמרתי, מאז הכריז ראש הממשלה על רגיעה, שיירת הפוליטיקאים הישראלים מהימין, היהודים, לא פסקה.

מסעוד גנאים: אמרתי: עם רגיעה כזו אין צורך באינתיפאדה.

מסעוד גנאים: מה קורה?

מסעוד גנאים: מסגד אל-אקצא נהפך למגרש פוליטי, וכל אחד שרוצה נקודות בבחירות הקרבות, הולך לשם ועושה פרובוקציות?

מסעוד גנאים: הגיע הזמן שתדעו: המקום הזה מאוד רגיש.

מסעוד גנאים: זה חומר נפץ.

מסעוד גנאים: אם תבער שם האש, היא תשרוף את כולם.

מסעוד גנאים: אז איפה האחריות?

מסעוד גנאים: מסגד אל-אקצא שייך למוסלמים.

מסעוד גנאים: זה שטח כבוש, נקודה.

יוני שטבון: אתה מוזמן גם לגנות את הפיגוע שהיה ברגעים אלה.

מסעוד גנאים: איפה?

יוני שטבון: בירושלים, פיגוע עכשיו.

יוני שטבון: פיגוע דריסה.

נחמן שי: המחבל נורה כבר.

יוני שטבון: חבר הכנסת עיסאווי פריג' מסיעת מרצ – שתי דקות, על-פי החלוקה הפנימית שלכם.

יוני שטבון: בבקשה.

עיסאווי פריג': אל תלחץ על הכפתור.

יוני שטבון: אני מכיר אותך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, השר פרי והשר הישן-חדש גלעד ארדן, תרשה לי להגיד לך גם "חברי" בהזדמנות זו.

עיסאווי פריג': תראה, ה-3 בנובמבר זה תאריך, לי באופן אישי, תאריך שיש בו מסר וחשיבות מיוחדים.

עיסאווי פריג': זה תאריך עצוב בעיני, כי התאריך הזה סימל בעיני, בעיני אחרים, סוף לדברים אחרים, סוף לדברים – שהיינו נמצאים במקום אחר אילו האירועים שהיו בתאריך הזה לא היו קורים.

עיסאווי פריג': לאותו תאריך שתיזכר בו גם החלפת שר הפנים, יש ייחודיות וסמליות רבות מאוד.

עיסאווי פריג': כבוד השר ארדן, עקבתי אחריך כשלא הייתי חבר כנסת, במשרד לאיכות הסביבה.

עיסאווי פריג': האקטיביזם שהפעלת שם ברפורמות – כולנו יודעים.

עיסאווי פריג': יצא לי לעבוד אתך בוועדה לחוק השידור, וראיתי מקרוב את האכפתיות ואת המעורבות הישירה שלך ברפורמה מרחיקת הלכת הזו.

עיסאווי פריג': אמרו שמשרד התקשורת משרד קטן, אין מה לעשות בו.

עיסאווי פריג': התעקשת לעשות רפורמה וללכת נגד הזרם, וההתעקשות שלך בשלב הראשוני השתלמה, אבל לא מכירים עדיין את התוצאות.

עיסאווי פריג': אני מאוד מקווה שאכן יהיו לנו תוצאות חיוביות.

עיסאווי פריג': עכשיו אתה מקבל אתגר הרבה יותר חשוב, אתגר הרבה יותר חשוב – משרד הפנים.

עיסאווי פריג': אומנם משרד הפנים הוא לא משרד עם הרבה תקציבים, הרבה כסף, אבל משרד הפנים הוא משרד שנוגע לכל בית ובית במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': יש הרבה פרות קדושות.

עיסאווי פריג': האם תגלה אותה נחישות ואותה אחריות ואותו רצון לשינוי ולרפורמות גם שם, כשיש לך פרות קדושות בדמות ראשי רשויות שאתה צריך לעמוד מולם?

עיסאווי פריג': זה מבחן – ומבחן לא פשוט – ואנחנו נעקוב מקרוב אחרי זה.

עיסאווי פריג': זה זמן לברכות, וזמני מוגבל.

עיסאווי פריג': אני רוצה לאחל לך ברכה בכניסתך לתפקיד.

עיסאווי פריג': אני אישית, כבן לחברה הערבית, מלא תקווה שאכן יהיה לך האומץ לבשר לנו טובות ותביא לנו את הבשורה של צמצום פערים בכל הגוונים.

יוני שטבון: תודה.

עיסאווי פריג': תודה לך, אדוני.

יוני שטבון: תודה רבה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יוני שטבון: חבר הכנסת טלב אבו עראר מסיעת רע"ם-תע"ל-מד"ע – שלוש דקות, בבקשה.

יוני שטבון: נא להקפיד על שלוש דקות.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, תחילה אני מאחל הצלחה רבה לשר ארדן בתפקידו החדש.

טלב אבו עראר: כולי תקווה שיהיה בראש מעייניך עניין התושבים הערבים הבדואים בנגב, שמזה עשרות שנים רבות, מאז קום המדינה, המצב שלהם לא השתנה, המדיניות שם לא השתנתה.

טלב אבו עראר: אף-על-פי שהם אזרחי מדינת ישראל, מכובדי השר, 100,000 תושבים חיים ביישובים בלתי מוכרים.

טלב אבו עראר: אף-על-פי שהם גרים שם אפילו מלפני קום המדינה, הם נטולי זכויות בסיסיות.

טלב אבו עראר: אני מבקש מהשר ארדן שיקשיב, כי הדברים חמורים, אלה שאני מעלה כאן.

טלב אבו עראר: התושבים שם הם אזרחים במדינה, אבל, לצערי, לא מוכרים.

טלב אבו עראר: כמה צעקו, כמה ביקשו, כמה ישבו, כמה ועדות הוקמו לשם, ועדות חקירה ובדיקה, אבל לא יצא מזה כלום.

טלב אבו עראר: המדיניות אותה מדיניות.

טלב אבו עראר: ממשלות ישראל לדורותיהן לא שינו שם את המדיניות.

טלב אבו עראר: לכן אני מבקש מכבודו שהשוויון בין אזרחי מדינת ישראל יהיה נר לרגליך, שתתייחס לבדואים האלה, שהם אוכלוסייה שרוצה לחיות, אוכלוסייה חיובית, אוכלוסייה שמבקשת להקים להם – בזמן ששרים בממשלת ישראל מחליטים, ובמיוחד שר השיכון אורי אריאל מחליט, על הקמת יישובים יהודיים שם, על מקום חורבנם של יישובים ערביים קיימים, זו ממש דוגמה ברורה לכל העולם לגזענות, כשאתה הורס את ביתו של ערבי בדואי ואתה מקים שם בית ויישוב ליהודי, ושניהם אזרחי מדינת ישראל.

טלב אבו עראר: כולי תקווה שכבודו, כבוד השר ארדן, ייקח את העניין, את הסוגיה הזו, את המצב הזה במגזר הבדואי בנגב, לתיקון העוול שנמשך 66 שנים.

טלב אבו עראר: כך תקוותי.

טלב אבו עראר: חברים, היום ביקרתי במסגד אל-אקצא.

טלב אבו עראר: אני באמת נדהמתי למראה עיני כשראיתי שם שהמסגד סגור, שעריו כולם סגורים.

טלב אבו עראר: אפילו אני, מכובדי השרים, יעקב פרי – אני, כחבר כנסת – נמנע ממני מלהיכנס.

טלב אבו עראר: אני.

טלב אבו עראר: חבר הכנסת אברהים צרצור וחברת הכנסת חנין זועבי גם לא הורשו להיכנס לשם.

טלב אבו עראר: אני מסתכל על המסגד – נהפך לשטח צבאי סגור.

טלב אבו עראר: שטח סגור, כולו משטרה.

טלב אבו עראר: ומה שעוד באמת מכאיב וכואב – – –

יוני שטבון: זמנך תם, לסיים בבקשה.

יוני שטבון: משפטים אחרונים.

טלב אבו עראר: משפט אחרון.

טלב אבו עראר: אנחנו כמוסלמים, בעלי הבית שם, בעלי המסגד שם, נמנע מאתנו להיכנס, בזמן שהיהודים נכנסו בצורה חופשית.

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: ברגע האחרון הכניסו אותי, וראיתי את קבוצות היהודים שם שנכנסים אך ורק כדי לחלל את המסגד וליצור שם פרובוקציות.

טלב אבו עראר: מצב כזה לא ניתן שיימשך.

טלב אבו עראר: אם יימשך, חס וחלילה – אני לא מקווה שהוא יימשך כי אני גם לא מקווה לתוצאות של הדבר, שבאמת הדבר הזה יוביל לעימותים מיותרים, לאי-יציבות באזור ולהתקוממות של כל העולם המוסלמי.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

טלב אבו עראר: תודה רבה, אדוני.

יוני שטבון: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יוני שטבון: אגב, אני מקווה שלא התכוונת לאיים שהציבור הערבי יפתח – – –

טלב אבו עראר: אני מזהיר, מכובדי, אני מזהיר.

יוני שטבון: נקווה שהזהרת.

טלב אבו עראר: אני מזהיר.

יוני שטבון: תודה, תודה.

יוני שטבון: תודה על ההבהרה.

יוני שטבון: חברת הכנסת מיכל רוזין מסיעת מרצ, בבקשה.

יוני שטבון: יסכם בשם הממשלה השר אורי אורבך, לאחר מכן נעבור להצבעה.

יוני שטבון: תהיה הצבעה בסוף.

יוני שטבון: בבקשה, שתי דקות, לפי הסיכום שלכם.

מיכל רוזין: כבוד היושב-ראש, תודה, כבוד השר, אני רוצה להתחיל באיחולים ולאחל לך שבניגוד לקודמך בתפקיד תפגין אומץ ויצירתיות במציאת פתרון ראוי, אנושי, יעיל, צודק ונכון גם לקהילת מבקשי המקלט וגם לתושבי דרום תל-אביב.

מיכל רוזין: קודמך נכשל כי הוא האמין שבכליאה ללא משפט, ללא תאריך שחרור, הוא יפתור את המצב.

מיכל רוזין: הוא ניסה בדרך להחריב את הדמוקרטיה בישראל ולחבל בסמכות בית-המשפט העליון.

מיכל רוזין: במקום לשפר את המצב של אלה ושל אלה הוא פשוט עסק בשיסוי קבוצת אוכלוסייה אחת בקבוצת אוכלוסייה שנייה ובליבוי השנאה.

מיכל רוזין: אני באמת קוראת לך מכל הלב להשתמש באנרגיה שאִתה באת לרפורמות האחרות, ושאִתה גם הצלחת, להשתמש בכך למצוא פתרון הוגן, ראוי ונכון למבקשי המקלט ולתושבי דרום תל-אביב.

מיכל רוזין: ניתן ואפשר לתת להם אישורי עבודה כחוק, לפזר אותם בארץ, לסגור את "חולות" ולהשקיע את הכסף בשכונות דרום תל-אביב, לדאוג לכך שיהיו להם זכויות סוציאליות ובריאותיות, כי בסופו של דבר אנחנו אלה שסופגים ממילא את העלויות – משרד הרווחה, משרד הבריאות סופגים ממילא את העלויות האלה.

מיכל רוזין: ואז סוף-סוף אולי יהיה לנו שר בישראל שדואג ושאכפת לו מהאינטרסים של אזרחי מדינת ישראל ולא רק מהקידום הפוליטי של עצמו.

מיכל רוזין: אני ממש קוראת לך ומבקשת, אף שמלחיצים אותך, לא להיחפז ולאשר חוק שלישי – חוק שלישי אחרי שני חוקים שכבר בוטלו על-ידי בית-המשפט העליון; חוק שלישי ששוב לא מתייחס למהות ולתוכן של החלטת בית-המשפט העליון, אלא מתייחס רק לטכני, הולך לעשות תיקונים טכניים של זמנים ושל מספר פעמים שמתייצבים ולא מתייחס למהות.

יוני שטבון: נא לסיים.

יוני שטבון: בבקשה.

מיכל רוזין: אני מסיימת.

מיכל רוזין: תקדם מדיניות הגירה ברורה, אמיתית, למדינת ישראל, שמי שמבקש לבוא ולהיות חלק מאתנו – אנשים שנישאים לישראלים עוברים לפעמים אפילו התעללות, באמת, ועינוי של משך זמן והשפלה מצד פקידי משרד הפנים, רק כי לא מוצא חן בעיניהם שישראלי יהודי מתחתן עם לא ישראלי.

מיכל רוזין: אני קוראת לך לעשות מהפכה בתחום הזה.

מיכל רוזין: תודה.

יוני שטבון: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

יוני שטבון: ישיב בשם הממשלה השר אורי אורבך, השר לאזרחים ותיקים.

יוני שטבון: בבקשה.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נשמעו פה נאומים רבים והצעות רבות לשר הפנים הנכנס עוד מעט לתפקידו, מה שמבטא בעצם שמה שמשותף לכל ההצעות והעצות זה חשיבותו של המשרד הוותיק הזה, שבמדינות מסוימות נחשב למשרד כל כך חשוב, וגם המשטרה – ביטחון הפנים אצלנו – שייכת למשרד הזה.

אורי אורבך: בישראל אלו משרדים נפרדים, ביטחון פנים ומשרד הפנים, ולמשרד הפנים יש תפקידים אחרים, בעיקר בקשר מול הרשויות, מול השלטון המוניציפלי.

אורי אורבך: אבל אנחנו רואים שלעתים קרובות מאוד בסוגיות הרות גורל לחיי היום-יום של האזרחים למשרד הזה יש בהחלט גם מה להגיד ואיך להשפיע על חייו של הפרט.

אורי אורבך: רק, אם לציין, בחצי השנה האחרונה גם את סוגיית העסקים הסגורים בשבת, וכמובן את נושא המסתננים, הפליטים – כל אחד לפי בחירתו.

אורי אורבך: אלו נושאים שמשפיעים לא רק על פניה של הרשות המקומית, לא רק על פניה של העיר, אלא על פני המדינה כולה, משום שבסופו של דבר מדיניות לא נכונה או היעדר מדיניות משפיעים על הצורה שבה תיראה השכונה שלך, העיר שלך, וגם על תופעה שיש בישראל – אנחנו רואים את זה במקומות רבים – נדידת אוכלוסייה.

אורי אורבך: יש שינויים דמוגרפיים – רואים את זה בעיקר בין דתיים וחילונים, נגיד בירושלים ובתל-אביב, שהחלטות מסוימות, החלטות מינהליות מסוימות, הביאו לשינויים בהרכב הדמוגרפי של ערים.

אורי אורבך: כך, בתל-אביב, ציבור דתי מאוד גדול וגם חרדי עזב במשך השנים את העיר הזו והלך למקומות אחרים, ובירושלים יש תופעה הפוכה של צעירים חילונים רבים, שלפחות בעבר עזבו את העיר וחיפשו את עתידם במקומות אחרים, בעיקר במרכז הארץ או בפריפריה של ירושלים, ביישובים קהילתיים.

אורי אורבך: הדברים האלה לא באים סתם מעצמם, הם באים כתוצאה מהחלטות, כתוצאה מהיעדר החלטות, כתוצאה ממדיניות או בגלל היעדר מדיניות.

אורי אורבך: אני חושב שמהבחינה הזאת, לשר הפנים יש השפעה דרמטית על פניה של המדינה.

אורי אורבך: גם אם לא מרגישים את זה מייד, ודאי שבתוך כמה שנים כולם מבינים את ההשלכות של זה.

אורי אורבך: בתל-אביב, ב-40-30 שנה האחרונות שלטת הססמה – אבל גם כתפיסת עולם – של "עיר בלי הפסקה", וכל דבר שנתפס כפוגע בקדושת הססמה "עיר ללא הפסקה", כמו סגירת עסקים שנפתחו שלא כחוק בשבת, גורם בעיני אלו שרוצים שהעיר תהיה בלי הפסקה גם בשבת לשינוי פניה של העיר.

אורי אורבך: אפשר להגיד, בתמונת ראי, שבירושלים רואים את זה באופן הפוך, שפתיחת עסקים בעיר הזאת לא גורמת לעיר להיות עיר בלי הפסקה, אלא לעיר שנתפסת אצל ציבור דתי וציבור חרדי כעוינת את הערכים שלהם.

אורי אורבך: ולכן למדיניות ארצית שמכוונת את הרשויות המקומיות, שאומרת מה עדיף ומה לא עדיף, יש בהחלט השפעה על חיי היום-יום של האזרח והאזרחית במדינת ישראל.

אורי אורבך: נושא אחר מאוד חשוב שעלה לאחרונה, זה כמובן – ועולה, ועוד יעלה שוב ושוב – עניין המסתננים, זכויותיהם, אם יש להם זכויות; תנאי כליאתם, אם זו כליאה.

אורי אורבך: וכאן, מעבר לעניין עצמו, יש משמעות הרבה יותר גדולה כנושא עקרוני ביחסים של מי שליט במדינה: האם הריבון הוא העם באמצעות הכנסת, או שהמערכת המשפטית היא זו המכריעה?

אורי אורבך: נוצר הרושם שמערכת המשפט, שכמובן יש לה סמכויות מסוימות למנוע את התעמרות השלטון בפרט, לפעמים נכנסת למקומות לא לה, ואז צריך להחזיר את הכוח לריבון, לעם, באמצעות הכנסת.

אורי אורבך: על כן, אדוני, שר הפנים הנכנס – ואני מסיים בזה – אני חושב שאתה ניצב בפני אתגרים גדולים מאוד.

אורי אורבך: אתה יודע את זה גם בלי להקשיב לי, זה בסדר.

אורי אורבך: יש השפעה להחלטות של שר הפנים ומדיניות הממשלה על כל אזרח ואזרחית במדינת ישראל בנושאי הליבה של הקיום היהודי-ישראלי וגם ביחסים בין יהודים ללא-יהודים, בתוך כל עיר ועיר, כל יישוב ויישוב.

אורי אורבך: אני מאחל לך הצלחה בתפקידך החדש והחשוב.

אורי אורבך: אז גם אם תראה את המציאות הישראלית מתוך ישראל ולא מהמגדלים בניו-יורק, גם זה, למצער, בהתחשב בנסיבות המשמחות מבחינתך, גם זה הישג, ושיהיה לך בהצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר אורי אורבך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: קול קורא במדבר.

יולי יואל אדלשטיין: נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, בשם ממשלת ישראל מסר לנו שר האוצר יאיר לפיד ארבע הודעות.

יולי יואל אדלשטיין: שתיים מהן טעונות אישור המליאה בהצבעה: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה, והודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר העברת סמכויות.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי עמדת הלשכה המשפטית, אנחנו יכולים להצביע בהצבעה אחת על שני הסעיפים האלה, לכן כך אנחנו גם ננהג.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: דווקא את לא הקשבת?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, הצבעה אחת על שתי ההודעות, כפי שנמסרו לנו, לפי סעיף 31(א) ו-31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הודעת הממשלה – 58 נגד – 13 נמנעים – אין הודעת הממשלה על שינוי בחלוקת התפקידים בממשלה ועל העברת סמכויות משר לשר נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, 58 בעד, 13 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הודעת הממשלה אושרה על שני סעיפיה, ואני גם, לפרוטוקול, מציין שחבר הכנסת לאון ליטינצקי – – –

יאיר לפיד: תוסיף אותי, אני מתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מוסיף לפרוטוקול גם את השר לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מה שיותר חשוב, שלא ייווצר איזה בלבול: קולו של חבר הכנסת ליטינצקי גם נספר.

יולי יואל אדלשטיין: הפרטים נמצאים אצל יושב-ראש הכנסת, למי שיתעניין.

יולי יואל אדלשטיין: פשוט הייתה איזו תקלה במערכת ההצבעה שלו.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שהוא הצביע בעד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את – אם שרות וחברות כנסת יפסיקו לברך את שר הפנים החדש, אני אזמין אותו לומר כמה מילים על-פי בקשתו.

יולי יואל אדלשטיין: מוותר?

יולי יואל אדלשטיין: מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: מצוין.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו הודעה למזכירת הכנסת, ואנחנו מברכים את שר הפנים החדש, חבר הכנסת גלעד ארדן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 15), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 47), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (מס' 6), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 16), התשע"ה–2014, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון מס' 16) (פיצוי לניזוק מעבירה שהיה קטין בעת ביצועה), התשע"ה–2014, מאת חברי הכנסת מרדכי יוגב, אורלי לוי אבקסיס ואורית סטרוק; הצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון מס' 7) (פרסום ההחלטות של ועדת המשמעת), התשע"ה–2014, מאת חברות הכנסת מרב מיכאלי ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 13) (היעדרות בשל מחלה קשה), התשע"ה–2014, מאת חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: להזכירכם, הכנסת תחדש את דיוניה היום בשעה 17:00 לצורך קיום ישיבה מיוחדת לזכרו של ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין ז"ל במלאות 19 שנים להירצחו.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.