ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 154, 2014-07-07 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום ט' בתמוז תשע"ד, 7 ביולי 2014.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות המילואים (תיקון מס' 2), התשע"ד–2014; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 12), התשע"ד–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה (תיקון מס' 2), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 20) (הגנה על תשלומים הניתנים לזכאים לסיוע כלכלי), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת חיים כץ.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2581/19 וכלה בהצעת חוק פ/2602/19 – הצעת חוק העסקה ישירה של עובדי הוראה, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ ואיציק שמולי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – יושב-ראש הוועדה המשותפת לעניין תקציב הכנסת), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יריב לוין ויעקב ליצמן; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – סייגים לחסינות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מירי רגב וזבולון כלפה; הצעת חוק תשלום שכר במקרה של היעדרות מעבודה בשל נסיבות חיצוניות, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת איתן כבל, דב חנין, שלי יחימוביץ ואורית סטרוק; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – חייב משתף פעולה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת קארין אלהרר, עדי קול, מרב מיכאלי, אורית סטרוק, יריב לוין, פנינה תמנו-שטה, דב ליפמן, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, רוברט אילטוב ובועז טופורובסקי; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – חובת גילוי של מסחר בניירות ערך לחבר בוועדת הכספים או הכלכלה של הכנסת), התשע"ד–2014, מאת חבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על ספרי לימוד), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – איסור גביית דמי כניסה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מירי רגב, תמר זנדברג, מיכל רוזין, יחיאל חיליק בר, איתן כבל, עליזה לביא, יפעת קריב, דוד אזולאי, אלעזר שטרן, משה מזרחי ונחמן שי; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – שינויים בתקציב הביטחון), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יריב לוין, זאב אלקין, עפר שלח ומרב מיכאלי; הצעת חוק גוש מרכז בנימין, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק גוש לב השומרון, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה,

ירדנה מלר-הורוביץ: ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק בקעת-הירדן, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת גוש מערב השומרון, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק גוש אריאל, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק גוש מודיעין, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק גוש-עציון, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק גוש מנשה, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק מעלה-אדומים, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק,

ירדנה מלר-הורוביץ: יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, יוני שטבון, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי ודוד רותם; הצעת חוק חברון ובנותיה, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורית סטרוק, יריב לוין, זאב אלקין, איילת שקד, אליהו ישי, משה זלמן פייגלין, זבולון כלפה, ניסן סלומינסקי, שולי מועלם-רפאלי, מרדכי יוגב, מירי רגב, מאיר פרוש, חיים כץ, אברהם מיכאלי, יוני שטבון ודוד רותם; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – שירות תלמידי ישיבות ההסדר והישיבות הגבוהות הציוניות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אלעזר שטרן, עפר שלח, עמר בר-לב ודוד צור; הצעת חוק ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מירי רגב ואיתן כבל; הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון – שידורי רדיו מהכנסת), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת רונן הופמן, משה מזרחי, רינה פרנקל, דב חנין, קארין אלהרר ויחיאל חיליק בר.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הונח היום על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: תקציב 2015 הפוגע בשכבות החלשות ובמעמד הביניים;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: תחושת אכזבה והיעדר תקווה, תוחלת, ביטחון אישי וביטחון חברתי בקרב אזרחי המדינה;

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, סדרת הצעות האי-אמון לפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה, מטעם סיעת העבודה: תקציב 2015 הפוגע בשכבות החלשות ובמעמד הביניים.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: מי שתנמק את ההצעה היא חברת הכנסת מיכל בירן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

מיכל בירן: אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה רבה, חברי כנסת נכבדים, אני רוצה להתחיל בנושא אחר, שכמובן אי-אפשר שלא להתייחס אליו ביום כזה.

מיכל בירן: אני חושבת שלכולנו היה שבוע מאוד קשה.

מיכל בירן: הדבר שהיה הכי קשה מבחינתי זה שגילינו כמה דברים מאוד לא נעימים על עצמנו, כשמנדט שלם עושה "לייק" בפייסבוק לקבוצה שקוראת לנקמה.

מיכל בירן: זה דבר שדורש דורשנו.

מיכל בירן: אני חושבת שראינו פה כאב איום ונורא של משפחות מהצד האחד, משפחת פרנקל ויפרח ושער, שסבלו כאב קשה מנשוא.

מיכל בירן: ומהצד השני מוחמד אבו ח'דיר, שמת באופן מזעזע.

מיכל בירן: המשותף למקרים האלה הוא בסופו של דבר הדה-הומניזציה שבהם.

מיכל בירן: לפעמים משתמשים ביתר קלות בלהגיד "אנחנו מאבדים צלם אנוש", אבל מה לאבד צלם אנוש בזה?

מיכל בירן: איך יכול אדם להגיע למצב שהוא חוטף נער בן-עשרה?

מיכל בירן: איך יכול אדם להגיע למצב שהוא שורף נער בן-עשרה?

מיכל בירן: הדבר הזה אפשרי רק אם הוא לא רואה בו אדם.

מיכל בירן: אם הוא לא מצליח לדמיין שלילד הזה, לנער הזה, יש משפחה והורים וחברים ועתיד וחלום ותקוות.

מיכל בירן: רק אתה מצליח לצמצם את כל זה לנקודה בקרב פוליטי שאתה יכול לשחק כך או אחרת ולהשוויץ בזה בפני החברים שלך ולהתגאות.

מיכל בירן: הדבר הזה הוא לא פחות מדה-הומניזציה ואיבוד צלם אנוש.

מיכל בירן: אפשר להסתפק בזה שאומרים: אלה עשבים שוטים.

מיכל בירן: הרי מדובר, אני מניחה, בשני הצדדים, מדובר בקיצונים; אבל משפט שככה היה מאוד נפוץ בתקופה של רצח רבין, ואני חושבת שהוא מאוד קשור גם עכשיו, זה שעשבים שוטים לא גדלים בחממה.

מיכל בירן: והשנים האחרונות, של הסתה גם מקרב יושבי הבית הזה, גם מקרב חברים בקואליציה – אנחנו, שצריכים להוות דוגמה.

מיכל בירן: ואפשר לא להסכים וכן שטחים ולא שטחים ולהחזיר ולא להחזיר, אבל יש מסר אחד שכולנו חייבים להיות מאוחדים בו – שהאלימות היא דרך בלתי לגיטימית להשיג מטרות פוליטיות.

מיכל בירן: וזה דבר שחשוב להגיד מכל קצוות הבית, אחרת המצב הזה שאנחנו נמצאים בו – שוב, אנחנו לא אחרי זה.

מיכל בירן: אני לא יודעת מה אתכם.

מיכל בירן: אני ממש מרגישה שאנחנו יושבים על חבית חומר נפץ, שממש כל ניצוץ, כל זיק, יכול להדליק פה תבערה שלא יהיה אפשר לצאת ממנה.

מיכל בירן: אני חושבת שגם ברגעים האלה, בשביל המצב המיידי, צריך כן לגלות איפוק ואחריות, אבל אם אחרי הכול, כן, נצליח לצאת מהמצב הקונקרטי הזה, יש לנו כמה שאלות קשות לשאול את עצמנו.

מיכל בירן: אנחנו לא יכולים לחשוב בשביל הפלסטינים, להפיק לקחים על מערכת החינוך שלהם, אבל על מערכת החינוך שלנו ועל חלקנו בעניין יש פה מסקנות שצריך להפיק ואחריות שצריך לקחת גם בקרב יושבי הבית הזה.

מיכל בירן: פה אני כן אעבור לחלק השני, היותר יומיומי, של הצעת האי-אמון הזאת.

מיכל בירן: אני לא יודעת אם יצא לכם לראות – אני בטוחה שלכל אחד יצא פה ושם לראות תוכנית תחקירים.

מיכל בירן: תמיד בתוכנית תחקירים יש איזה רמאי קטן שעוקבים אחריו במצלמה נסתרת, והרבה פעמים אחד הנושאים החביבים זה אנשים שמחלקים צ'קים ללא כיסוי.

מיכל בירן: פה אנחנו לא מדברים על האדם הסביר שנתן צ'ק לחתונה ולא שם לב שהמשכורת, המעסיק שלו לא הכניס אותה בזמן, והיה חסר לו כסף בחשבון והצ'ק חזר.

מיכל בירן: לא על אלה אנחנו מדברים.

מיכל בירן: אני מדברת היום על אלה שהם סדרתיים.

מיכל בירן: הם יודעים שלצ'קים שלהם אין כיסוי ולמרות זאת הם ממשיכים לחלק אותם.

מיכל בירן: אגב, בחוק אפשר לקבל עד שנת מאסר עונש על העבירה הזאת, לחלק ביודעין צ'קים ללא כיסוי.

מיכל בירן: גם הממשלה הזאת מחלקת ביודעין צ'קים ללא כיסוי.

מיכל בירן: שוב, כשאתה מקבל במתנה צ'ק לחתונה ואתה מאוד מתרגש מהסכום, זה באמת מאוד מרגש.

מיכל בירן: אבל אם אתה יודע שאין לו כיסוי, אז ניטל עוקצו.

מיכל בירן: מביאים לנו את ועדת אלאלוף.

מיכל בירן: אנשים רציניים, עשו עבודה רצינית; לא עם כל המסקנות שלהם אני מסכימה, אבל ללא ספק, עבודה רצינית מאוד.

מיכל בירן: יושב פה שר הרווחה שהקים את הוועדה הזאת, מאיר כהן שיושב פה.

מיכל בירן: עשו עבודה מאוד מאוד רצינית, ללא ספק.

מיכל בירן: הגיעו למסקנות שצריך להגדיל את מס ההכנסה השלילי ולהקים מרכזים למיצוי זכויות.

מיכל בירן: הכול נכון.

מיכל בירן: אבל הדבר הזה עולה כסף.

מיכל בירן: הם אומרים: לא הכול עולה כסף.

מיכל בירן: חלק מהדברים כבר נמצאים היום בשירותים, רק צריך לסדר אותם, לתכלל אותם.

מיכל בירן: בסדר.

מיכל בירן: אבל חוץ מזה אני מבינה שההערכות הן שהתוכניות הנהדרות של ועדת אלאלוף, שאמורות להביא אותנו בעוד עשור לצמצום ממדי העוני ולהגיע סוף-סוף לממדים המומלצים על-פי ה-OECD, וגם זה – אין מידה של עוני מומלץ, אבל לפחות משהו שהוא קצת פחות מנקר עיניים מהפערים הבלתי-נסבלים שיש היום בחברה הישראלית – ההמלצות של ועדת אלאלוף עשויות לעלות כ-7.8 מיליארד ש"ח בשנה.

מיכל בירן: זה בסדר, אין מה לעשות.

מיכל בירן: רוצים לעשות מעשים?

מיכל בירן: זה עולה כסף.

מיכל בירן: עוד תוכניות – מדברים על פטור ממע"מ לרוכשי דירה ראשונה.

מיכל בירן: הכול נשמע נהדר.

מיכל בירן: מה שבטוח, זה נראה נהדר בהודעות לתקשורת, במסיבות עיתונאים.

מיכל בירן: כמה זה עולה?

מיכל בירן: 2.4 מיליארד שקלים.

מיכל בירן: אני סוציאל-דמוקרטית, אני בעד תקציב גדול.

מיכל בירן: חלילה, אני לא מבקרת את זה שהולכים להוציא כסף.

מיכל בירן: גם, אגב, דמיינו לעצמכם ב-2.4 מיליארד ש"ח, שעתידה לעלות ההטבה של פטור ממע"מ על דירה – – –

נחמן שי: כמה דיור ציבורי אפשר לבנות.

מיכל בירן: 2.4 מיליארד ש"ח.

מיכל בירן: כמה דיור ציבורי, איזה כמות עצומה של דיור בר-השגה אפשר לבנות בזה, משהו שהרבה אנשים ייהנו ממנו, ולא ההטבה הזאת, שבסופו של דבר תתגלגל לכיסם של הקבלנים.

מיכל בירן: אבל בסדר, ממילא לא הכול צריך להיות – אני באופוזיציה, וזה ברור שהפעם יש פה כיוון של ממשלה אחרת עם כיוון אחר.

מיכל בירן: הכול בסדר.

מיכל בירן: אבל לצ'קים צריך להיות כיסוי.

מיכל בירן: למה לצ'קים האלה אין כיסוי?

מיכל בירן: לא רק שאין להם כיסוי – אפילו הממשלה עוד הגדילה את חדלות הפירעון שלה בהקשר הזה.

מיכל בירן: רק לפני חודשים עמדתי פה, מעל הדוכן הזה, וקראתי נגד שינוי כלל ההוצאה.

מיכל בירן: שינוי כלל ההוצאה – הנה, יושב פה סגן שר האוצר מיקי לוי, התווכחנו האם השינוי הזה היה הגיוני או לא היה הגיוני, והוא עמד פה מעל הדוכן והסביר למה זה חשוב, אחראי וכו'.

מיכל בירן: מה השורה התחתונה כשמשנים את כלל ההוצאה?

מיכל בירן: אנחנו צפויים לקיצוצים של בין 5 ל-10 מיליארד ש"ח רק על עניין כלל ההוצאה.

מיכל בירן: גם בנק ישראל בא ואומר: חברים, אם רוצים לעמוד ביעדי התקציב, צריך להעלות גבייה של מסים ב-11 מיליארד.

מיכל בירן: אבל שר האוצר אומר: לא, אל תעלו את גביית המסים, אל תעלו את המסים.

מיכל בירן: בסופו של דבר, אם אנחנו נשארים באותו תקציב שיש, שמלכתחילה אמור לעבור קיצוצים, ועל זה מוסיפים תוכניות מופרכות – ושוב, אם הייתי חושבת שיש בהן כוונה טובה, איזה תום לב של ניסיון לממש את התוכניות האלה; שוב, לא כל דבר שמנסים בחיים מצליח, זה בסדר גם לנסות חלק מהדברים ובחלק לא להצליח – אני חושבת שבממשלה הזאת זה לא פחות מעבריין סדרתי שמפזר צ'קים ללא כיסוי, כשהוא יודע שלא יהיה להם כיסוי, ושאין לו בעיה שישב הזוג הצעיר הנרגש מול הטלוויזיה וידמיין כבר את ההנחה הגדולה שהוא הולך לקבל ברכישת הדירה, ואולי החלום הזה יהיה יותר קרוב ויותר אפשרי, אבל זה לא הולך לקרות.

מיכל בירן: למעשה.

מיכל בירן: אתם שיושבים כאן כבר יודעים שזה לא הולך לקרות, אבל במקום להגיד את זה בכנות – – –

מאיר כהן: אנחנו רוצים להפתיע אותך.

מאיר כהן: אנחנו יודעים שזה יקרה.

מיכל בירן: אין דבר שישמח אותי יותר באמת מזה שתפתיעו אותי בזה, אבל, שוב, אי-אפשר לרקוד על כל החתונות, אי-אפשר להחזיק בחבל בשני קצותיו.

מיכל בירן: אני אומרת שאם עושים תוכניות כל כך טובות כמו ועדת אלאלוף, צריך לדאוג שיהיה להן כסף.

מאיר כהן: יהיה.

מיכל בירן: אני לא יודעת.

מיכל בירן: אולי אם למדת קוסמות, מאיר, אבל – – –

מאיר כהן: נמשיך לדאוג ביחד.

מאיר כהן: יהיה.

מיכל בירן: דבר ראשון – אני לפחות עליך, באופן אישי, בטוחה בתום לבך ובכנות כוונותיך, ומקווה שעם אנשים טובים כמוך, שכן נמצאים בממשלה הזאת, יצא משהו מהתוכניות האלה.

מיכל בירן: אבל לפחות מהצד, למי שמסתכל, וגם הציבור מתחיל להבין את זה, בסופו של דבר יש פה התנהלות כרונית של פיזור צ'קים ללא כיסוי, ללא שום כוונה לעמוד מאחוריהם.

מיכל בירן: אני מקווה שאני אתבדה, אבל לפחות בינתיים אני ממש חשה אי-אמון בממשלה הזאת.

מיכל בירן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מיכל בירן, שהציגה לנו את הצעת האי-אמון מטעם סיעת העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס לנמק את הצעת האי-אמון מטעם יהדות התורה – מרצ: ממשלה בלי דרך בתחום המדיני, הביטחוני, החברתי והכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: זו טעות שלי.

יולי יואל אדלשטיין: צודק סגן שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו יושבי-ראש כנסת טועים לפעמים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קודם נשמע את תשובתו של סגן שר האוצר, כי שלוש ההצעות הבאות הן בנושא שונה ושם נשמע את תשובתו של סגן השר אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי ישיב על הצעת האי-אמון מטעם סיעת העבודה כפי שנימקה חברת הכנסת בירן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איני יכול לפתוח את דברי בלי להתייחס לרצח המזוויע של הנער מוחמד אבו ח'דיר והתבערה שכולנו מצויים בתוכה בתקופה האחרונה.

מיקי לוי: אדוני, אין מילים שיוכלו לתאר את הרוע שבמעשה זה.

מיקי לוי: הברוטליות והשנאה שמביאה בני-אדם לאבד צלם אנוש ולהתנהג בברבריות שכזו, נטולת כל טיפה של חמלה.

מיקי לוי: אף מילה גם לא תוכל לתאר את הבושה, הזעזוע והבוז שאני רוחש לרוצחיו.

מיקי לוי: מי שביצעו את הרצח הזה עשו מעשה נבלה של טרור לכל דבר ועניין.

מיקי לוי: צריך לשים את זה על השולחן ולהתמודד אתם באותה צורה שאנו מתמודדים עם טרור רצחני המופנה כלפינו מכיוון אחר, מכיוון ה"חמאס".

מיקי לוי: אדוני, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהביע צער ולשטוח את תנחומי למשפחתו של מוחמד אבו ח'דיר.

מיקי לוי: למשפחה של שלי דדון, שרוצחה נתפס לפני ימים מספר, ונקבע כי הרצח בוצע על רקע לאומני – ניחומי ותנחומי למשפחתה של שלי דדון; ופעם נוספת, אף שהבעתי את דעתי מעל דוכן זה פעמים מספר וביקרתי גם את המשפחות, אדוני, למשפחותיהם של גיל-עד, איל ונפתלי, ולקוות, גם אם בנאיביות, שהם יהיו הקורבנות האחרונים במעגל הדמים הבלתי-נגמר הזה.

מיקי לוי: חשוב שכולנו נבין שאנחנו מצויים בפני תהום בשעה קשה, ותפקידנו, כאנשי ציבור, אנשי דת, מנהיגים חברתיים, הוא להרגיע את הרוחות ולהפעיל מידה גדולה של ריסון עצמי ולא ללבות את האש.

מיקי לוי: אתמול, כמו רבים מכם, אני מניח, צפיתי בחדשות ערוץ 2 בטלוויזיה, וראיתי ציבור, אספסוף שולי, בכניסה לעיר תמרה, מבעיר צמיגים, זורק אבנים לכיוונם של שוטרים שמנסים למנוע ממנו להגיע אל הציר הראשי.

מיקי לוי: בכתבה ציין הכתב, כי ממלא-מקום ראש העיר, סאלח חג'אזי, ירד אל הצומת ובגופו מנע את ירידתם של אותם פורעים אל הצומת, והוא אף ספג מאותם רעולי פנים ונחבל בגופו.

מיקי לוי: הבוקר הרגשתי צורך להתניע את המכונית ולנסוע לתמרה – כדאי שאתם – חברי חברי הכנסת הערבים – הרגשתי צורך לנסוע לעיר תמרה.

מיקי לוי: הגעתי לעיר תמרה, נסעתי לבניין העירייה.

מיקי לוי: ראש העיר נמצא בשליחות בספרד מטעם ראשי הערים במדינת ישראל – היה המשנה שלו, סגנו.

מיקי לוי: אגב, מצאתי את העיר נקייה, מצוחצחת, ללא אבנים על הכביש, ללא צמיגים בוערים וללא פחי אשפה שחוסמים את הכביש.

מיקי לוי: דרכי הייתה סלולה ישירות אל בניין העירייה.

מיקי לוי: כשהגעתי, צלצלנו אל סגן ראש העיר ואמרנו לו: אנחנו למטה, אני מבקש לבוא ולהביע בפניך את הוקרתי.

מיקי לוי: סגן ראש העיר סאלח, יחד עם חברי המועצה האחרים, קיבל אותי בסבר פנים יפות.

מיקי לוי: הבעתי את הערכתי על הערכים, על הערכיות, על המנהיגות, על היושרה ועל השפיות בים של טירוף בפני סגן ראש העיר, וציינתי בפניו את הערכתי והוקרתי.

מיקי לוי: אמרתי במילה אחת, לסכם את העניין: תודה רבה לך.

מיקי לוי: תודה לאל שיש אנשים שפויים כמוך.

מיקי לוי: כך ראוי שננהג.

מסעוד גנאים: אבל הוא לא לבד.

מיקי לוי: אני ציינתי שכ-200 איש, שהם בהחלט הציבור הקיצוני, הם אשר ביצעו את העניין.

מיקי לוי: הם אשר ביצעו את הפרות הסדר.

מיקי לוי: הוא ושאר חברי המועצה משמשים לנו בהחלט דמויות לחיקוי.

מיקי לוי: לעומתו, בדרכי לתמרה שמעתי את ראש העיר נצרת מפנה אצבע מאשימה אל חברי הכנסת הערבים – לא אני, ראש העיר נצרת – ואומר שכשבאים להופיע בפני ציבור ונושאים בפניו דברים שגורמים לו לצאת מכליו, לרדת אל הצומת ולזרוק אבנים, ראוי שאותו ציבור של חברי כנסת – ראוי שיישארו עם המפגינים עצמם ולא יקפלו את עצמם אחרי שהם מחממים את האווירה והולכים הביתה.

מיקי לוי: אלה לא דברים שלי, חברי הכנסת, חברי הערבים, אלה מילותיו של – –

עפו אגבאריה: זה אנחנו יודעים, שמענו – – –

מיקי לוי: – – ראש העיר נצרת, שאמר זאת באומץ רב, ועל כך אני מביע את הערכתי בפניו.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, זה גם המקום לחזק את תושבי הדרום, שמגלים אומץ לב ותושייה ועומדים בגבורה בימים האחרונים תחת ירי בלתי פוסק של ארגון טרור רצחני שמטווח נשים וילדים ללא הרף.

מיקי לוי: התגובה של הממשלה כרגע היא מוגבלת, ואנחנו עושים כל שביכולתנו כדי לא להיגרר למבצע צבאי נוסף בעזה, ואני חושב שברור לכול שהממשלה הזאת מגלה מידה גדולה מאוד של אחריות ואיפוק.

מיקי לוי: יחד עם זאת, חברי חברי הכנסת, חשוב שה"חמאס" יבין שגם לאיפוק שלנו יש גבול, ואני ממליץ בפניו ומציע לו לא לבחון את האיפוק שלנו.

מיקי לוי: הירי על אזרחי הדרום צריך להיפסק מייד, ואני מקווה שלמרות האירועים האחרונים נגיע לרגיעה שתאפשר חיים שקטים לתושבי הדרום.

מיקי לוי: מחר אבקר יחד עם חברי כנסת נוספים מיש עתיד במועצת אשכול ובשדרות.

מיקי לוי: ובאשר לתקציב, חברת הכנסת בירן, באמת, הדעת אינה תופסת את נאומך; באמת שאני באמת לא מצליח להבין.

מיקי לוי: עסקת בצ'קים ללא כיסוי לחתונה, אחר כך השתמשת במילה "עבריין", ואני מגנה את השימוש במילים האלה בבית הזה; ואחר כך קפצת לוועדת אלאלוף.

מיקי לוי: ואני מבקש רק להזכיר לך – ואני גם מרים גבה – שהטוען לראשות הממשלה, חבר הכנסת בוז'י הרצוג, שבשמו זה הוגש, אינו נמצא באולם.

אברהם מיכאלי: אין חובה כזאת.

מיקי לוי: נכון, אבל מן הראוי ומן הנימוס – לא טענתי שיש חובה, אני רק מציין זאת.

מיקי לוי: אני רק מבקש – – –

מיכל בירן: נימוס.

מיכל בירן: תראה, המליאה כולה ריקה – – –

מיקי לוי: אני מבקש – חברת הכנסת בירן, אני לא הפרעתי לך – לרענן את זיכרונך בתוכנית הכלכלית המופלגת של מפלגת העבודה טרם הבחירות, תוכנית כלכלית גרנדיוזית, שפירטה – אם אינני טועה – 136 מיליארד ש"ח לחלוקה, לכל הכיוונים, לכל השטחים, לכל האזרחים.

מיקי לוי: ואני שואל: מהיכן?

מיכל בירן: – – – מהיכן – – –

מיקי לוי: את מלינה עלינו?

מיקי לוי: על האחריות שאנחנו מגלים?

מיקי לוי: נו, באמת.

מיקי לוי: ולעצם העניין, אנחנו עדיין מצויים בשלב גיבושו של התקציב, ועוד לא הצגנו אותו לראש הממשלה ולשרים.

מיקי לוי: ההצגה בוצעה רק לפני יומיים על-ידי הכלכלן הראשי, ועדיין לא ישב שר האוצר כדי לחדד את התקציב עם ראש הממשלה, בגלל אירועי הימים האחרונים.

מיקי לוי: אבל אני מבין שאתם באופוזיציה כבר החלטתם שהתקציב יפגע בשכבות החלשות ובמעמד הביניים, בלי אפילו לראות אותו.

מיקי לוי: ממש נביא בעירו.

מיקי לוי: לא ראיתם את התקציב אפילו, מהיכן עזות המצח הזאת?

מיקי לוי: אז יש לי בקשה בכל זאת – תתאזרו בבקשה בסבלנות.

מיקי לוי: לפני שאתם מתחילים את המתקפות הצפויות, שלפחות תדעו, חברת הכנסת בירן, נגד מה אתם יוצאים הפעם.

מיקי לוי: הרי עוד אין כלום.

מיקי לוי: זה בסדר – –

מיכל בירן: זה שאין כלום אנחנו מסכימים.

מיכל בירן: כלום – – –

מיקי לוי: – – זה בסדר, אני ממש לא מצפה לתמיכתה של האופוזיציה בתקציב.

מיקי לוי: בכל מקרה, כשנציג את התקציב הוא יהיה שקוף וגלוי לכול, והכנסת תוכל לנהל על סעיפיו דיונים מעמיקים, כפי שנהוג וראוי.

מיקי לוי: ועוד מילה אחת: חוק ההסדרים הפעם, החוק שיוגש, יהיה כל כך דק בהשוואה לשנים עברו, כדי להגביר את השקיפות, וזה בהוראה ישירה, אדוני, של שר האוצר, ולהביא את כל הנושאים האחרים לחקיקה רגילה, כדי שנוכל לדון בה, וזה עוד חלק מהשקיפות שאנחנו נוהגים בתקציב זה.

מיקי לוי: אז אנא, אני באמת מעריך אותך – –

מיכל בירן: מקווה שלצ'ק הזה יהיה כיסוי.

מיקי לוי: – – אבל חכי, חכי, למען השם, בסבלנות, כדי שנציג אותו.

מיקי לוי: לאור זאת, אבקש מחברי חברי הכנסת לדחות את הצעת האי-אמון.

מיקי לוי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים, כפי שכבר הקדמתי ואמרתי, להצעת האי-אמון מטעם יהדות התורה – מרצ: ממשלה בלי דרך בתחום המדיני, הביטחוני, החברתי והכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת יעקב ליצמן, ולדוכן אזמין את חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס לנמק את הצעת האי-אמון.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבועיים האחרונים אנו עדים לגל של מעשי רצח נבזיים, שהחלו בחטיפתם וברציחתם של הנערים גיל-עד שער, נפתלי פרנקל ואיל יפרח, זיכרונם לברכה, השם ייקום דמם, ולאחר מכן – רציחתו של הנער הערבי מוחמד אבו ח'דיר.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, מורי ורבותי, אחד הדברים בעשרת הדיברות הוא לא תרצח.

מנחם אליעזר מוזס: אלפי שנים אנו מצווים ומתחנכים על עשרת הדיברות, ובכך אנחנו מתבדלים מאויבינו, שבניגוד להם אנו לא רוצחים, לא חוטפים, לא רוצחים נערים, לא קוראים לכיכרות ולרחובות על שם רוצחים שפלים.

מנחם אליעזר מוזס: זו לא דרכנו, אלא אדרבה, אנחנו הולכים שפופי ראש כאשר קורה דבר כזה.

מנחם אליעזר מוזס: היהדות מקדשת את החיים, והחיים הם ערך עליון אצלנו.

מנחם אליעזר מוזס: ובפרקי אבות כבר נאמר: חביב אדם שנברא בצלם – כל אדם, לא משנה אם הוא יהודי, ערבי, או דתו נוצרית, מוסלמית, דרוזית, צ'רקסית וכו'.

מנחם אליעזר מוזס: הנערים שעל-פי החשד רצחו את הנער מוחמד אבו ח'דיר משכונת שועפאט, הוציאו את עצמם במעשה מכלל ישראל, כי יהודי לא יכול לבצע מעשי זוועה שכאלה.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לספר לכם, היום הוא בדיוק יום הזיכרון של האדמו"ר מצאנז; אם אתם מכירים, בנתניה יש קריית-צאנז, ובמרכזה בית-החולים לניאדו המפורסם.

מנחם אליעזר מוזס: האדמו"ר מצאנז איבד בשואה את אשתו ו-11 ילדיו, והוא לא אמר נואש: הגיע לאחר השואה, שבור ורצוץ, והקים את הממלכה האדירה ששמה חסידות צאנז, בארץ ובחוץ-לארץ, בכל הערים, בכל הארצות.

מנחם אליעזר מוזס: והוא סיפר שכשהוא היה במחנה הריכוז שאל אותו משכיל וקצין גרמני: תגיד לי, האם אתה עוד מסוגל היום, במצב שאתה נמצא, להתפלל ולומר "אתה בחרתנו מכל העמים"?

מנחם אליעזר מוזס: ככה נראה נבחר מכל העמים?

מנחם אליעזר מוזס: תראה איך אתה נראה, איבדת אישה ו-11 ילדים, ותראה מה קורה אתך.

מנחם אליעזר מוזס: אתה עוד יכול לומר "אתה בחרתנו מכל העמים" לבורא עולם?

מנחם אליעזר מוזס: הוא אומר: תשמע, היום אני מבין את זה עוד יותר מאשר אי-פעם, כי אני לא מסוגל לעשות את מה שאתם עושים, ובאמת "בחרתנו מכל העמים", כי אני לא מסוגל לעשות את מה שאתם מעוללים לנו.

מנחם אליעזר מוזס: זה באמת "אתה בחרתנו", "ובנו בחרת מכל עם ולשון", כי אני לא מסוגל לעשות את כל הזוועות שאתם עושים כאן, במחנה הזה.

מנחם אליעזר מוזס: ואני רוצה לומר לכם שאין מילת גינוי שתצליח לתאר את שאט הנפש והסלידה ממעשה רצחני כה נורא, לקחת ילד בן 16 ולרצוח בצורה כה טרגית.

מנחם אליעזר מוזס: זה בלתי נסלח, ואלה שעשו זאת צריכים לשלם את המחיר הכבד ביותר על מעשיהם.

מנחם אליעזר מוזס: מדובר, כך על-פי השמועות, בקבוצה של נערים נושרים פורקי עול שהחליטו לבצע מעשה נקם בנער צעיר חף מפשע.

מנחם אליעזר מוזס: אלה עשבים שוטים שאינם מייצגים את הכלל.

מנחם אליעזר מוזס: אנו מוקיעים את המעשה ומגנים אותו בכל החומרה, ואנחנו, סיעת יהדות התורה, ישבנו עכשיו וגם הוצאנו הודעת גינוי חריפה ביותר.

מנחם אליעזר מוזס: ועתה, למה שקורה עם הפרות הסדר.

מנחם אליעזר מוזס: אי-אפשר לקבל בשום אופן את הפרות הסדר, את ההתפרעויות ברחבי הארץ, וכמו כן, את ירי הטילים על תושבי הדרום.

מנחם אליעזר מוזס: תושבי ערים שלמות בדרום חיים בצל הפחד וירי הטילים.

מנחם אליעזר מוזס: שכונות בירושלים מרגישות נצורות.

מנחם אליעזר מוזס: אנשים פוחדים לצאת מבתיהם בשעות החשכה וחוששים לנסוע ברכבם הביתה.

מנחם אליעזר מוזס: אוטובוסים נרגמים באבנים בצירים מרכזיים במדינה וכבישים נחסמים בצמיגים בוערים.

מנחם אליעזר מוזס: כבר לא מדובר רק בערביי השטחים; גם ערביי ישראל משתתפים בהתפרעויות האלימות האלה.

מנחם אליעזר מוזס: רק אתמול פרסמה המשטרה שהמנוחה שלי דדון, השם ייקום דמה, רוצחה הוא ערבי מאעבלין.

מנחם אליעזר מוזס: אני מצפה ממנהיגי התנועות האסלאמיות בצפון, שבמקום לקחת חלק פעיל במעשי האלימות, ההפגנות והפרות הסדר – לשמוע איזו הודעת גינוי מצדם על הדבר הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אבל השאלה היא גם מה עושה הממשלה כדי להפסיק את ירי הטילים, מה היא פועלת כדי למגר את האלימות וההתפרעויות, ואני רואה שבמקום להתעסק בזה עסוקים ראש הממשלה ושר החוץ בלהתקוטט זה עם זה, ולא נחה דעתו של שר החוץ עד שכינס מסיבת עיתונאים והכריז על פרישת סיעתו מהליכוד ביתנו.

מנחם אליעזר מוזס: איזה מין משחק – אתם יודעים, בגן יש צ'ילבה.

מנחם אליעזר מוזס: איזה מין צ'ילבה בגן-הילדים, ככה זה נראה, המשחק הזה.

מנחם אליעזר מוזס: שגרת החיים של תושבי הדרום נעצרה לחלוטין, ובמה עסוקים הקברניטים?

מנחם אליעזר מוזס: במלחמת השמצות והעלבות הדדיות.

מנחם אליעזר מוזס: פוליטיקה קטנה וזולה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, רפיסות הממשלה וראש הממשלה מול ה"חמאס" בעזה והמתפרעים ברחבי הארץ היא זו שמונעת את השקט ומעצימה את האלימות.

מנחם אליעזר מוזס: אתמול הייתי לנחם אצל משפחת יפרח באלעד ואצל משפחת פרנקל בנוף-איילון.

מנחם אליעזר מוזס: היה ראש הממשלה.

מנחם אליעזר מוזס: הוא התראיין בכל מקום, אחרי זה, שאנחנו נמגר ונמוטט את ה"חמאס", נעצור את ההתפרעויות האלימות האלה, אך בינתיים, למעט דיבורים לא נעשה שום דבר, ויישובי הדרום ממשיכים לספוג ירי בלתי פוסק של רקטות, פצמ"רים ו"גראדים" ללא הפסקה, וה"חמאס" מאיים להסלים את הירי גם לעבר ערי המרכז.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני שר החינוך, בדיוק הגעת לשולחן הממשלה.

שי פירון: באתי לשמוע אותך.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: האם נגזר על הילדים במקום לצאת ולהתאוורר בחופש הגדול – בדרום – לשהות במקלטים ובמרחבים המוגנים?

מנחם אליעזר מוזס: האם זה הביטחון שהבטיחו לנו?

מנחם אליעזר מוזס: האם הביטחון הוא אוטובוסים של מתפללים שחוזרים אמש ממירון ונרגמים באבנים?

מנחם אליעזר מוזס: או אוטובוסים שבאים מחיפה לירושלים – נרגמים בג'סר-א-זרקא, בכביש כה מרכזי, בכביש החוף?

מנחם אליעזר מוזס: כבר לא מדובר במקומות שבאים ואומרים – מי אמר לכם לנסוע לשם.

מנחם אליעזר מוזס: כביש חיפה–תל-אביב, בג'סר-א-זרקא לקבל מטר אבנים?

מנחם אליעזר מוזס: ואפילו בשכונות בירושלים, נוסעי רכבים בירושלים נרגמים באבנים ובבקבוקי תבערה.

מנחם אליעזר מוזס: האם זה הביטחון שראש הממשלה והממשלה מבטיחים לנו?

מנחם אליעזר מוזס: ממשלה שאינה יכולה להבטיח את הביטחון האישי הזה לאזרחיה אינה ראויה לאמון, ועל כך אנחנו מגישים את האי-אמון מטעמנו.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי – הצעת אי-אמון מטעם סיעת ש"ס: תחושת אכזבה והיעדר תקווה, תוחלת, ביטחון אישי וביטחון חברתי בקרב אזרחי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת אריה דרעי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אנחנו עוסקים עתה בהצעת אי-אמון שכותרתה: תחושת אכזבה והיעדר תקווה, תוחלת, ביטחון אישי וביטחון חברתי בקרב אזרחי המדינה.

יעקב מרגי: ותאמרו לי בכנות – מי לא מזדהה ומתחבר היום, דווקא היום, עם הכותרת הזאת?

יעקב מרגי: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הגמרא במסכת ברכות מסבירה לנו את המושג "צרות אחרונות משכיחות את הראשונות".

יעקב מרגי: היא מסבירה זאת במשל; משל לאדם שהיה מהלך בדרך ופגע בו זאב, וניצל מן הזאב.

יעקב מרגי: המשיך ללכת, ומספר את הנס שנעשה לו עם הזאב.

יעקב מרגי: עודו הולך, פוגע בו האריה, ואף ממנו ניצל.

יעקב מרגי: מהלך בדרך, ממשיך אותו אדם לספר על הנס שניצל מן האריה.

יעקב מרגי: עודו הולך, ופגע בו הנחש, וגם ממנו ניצל.

יעקב מרגי: אותו אדם שכח ממעשה האריה, הולך ומספר את מעשה הנחש.

יעקב מרגי: כך גם אנחנו, היום: צרות אחרונות משכיחות את הראשונות.

יעקב מרגי: ולמה אני מספר זאת?

יעקב מרגי: רק הסתיימו ימי השבעה על שלושת הנערים, וכמעט איננו מדברים על כך.

יעקב מרגי: זה בדיוק המצב שבו אנו נמצאים: צרות אחרונות משכיחות את הראשונות.

יעקב מרגי: עוד לא הספקנו לעכל את השכול ולספוג את העלבון הצורב מהרצח הנתעב של מחבלי ה"חמאס" את שלושת הנערים הקדושים שלנו, ומאותה פסגה של התרוממות הרוח, אותה פסגה ערכית ורוחנית שהחברה בישראל והמשפחות סיפקו והעניקו לנו בשלושת השבועות מאז נחטפו הנערים עד ליום הבשורה המרה, מאותה פסגה קמו שוטים עלובי נפש, קמו ועשו דין לעצמם.

יעקב מרגי: רצחו את הנער החף מפשע מוחמד אבו ח'דיר, רצח שפל, מתועב, בצורה שהייתה נחלתם השפלה של השפלים שבאויבינו.

יעקב מרגי: לא ידענו זאת במקומנו.

יעקב מרגי: לקחו אותנו מאותה פסגה רוחנית וערכית והשליכו אותנו ארצה, אל תחתית הבושה והשפל.

יעקב מרגי: מלווה אותנו תחושה של החמצה, כי יש מי שגנב לנו את הנחמה מהרצח המתועב של הנערים, ותחושת האכזבה היא קשה; תחושת אכזבה שיצא ממך ומעמך רוצח שפל שבחר – שלא ברצוננו ולא מבחירתנו – קם והדביק לנו על מצחנו, בלי שנרצה בכך, אות קין, אות קלון מביש.

יעקב מרגי: אני אולי נשמע מלקה את עצמי.

יעקב מרגי: אני לא מלקה את עצמי, כי כך אני מרגיש, ואוי לנו אם לא נחוש כך, ואוי לנו אם חושינו יקהו בצוק העתים, כי אז כנראה איבדנו את התחושה והמצפן היהודי והערכי.

יעקב מרגי: הרוצח של הנער מוחמד אבו ח'דיר, מבחינתי, בוגד במדינתו, בוגד בעמו, בוגד במשפחתו, לא פחות מכל בוגד ומחבל המבקש להשמיד אותנו ולסלק אותנו מכאן.

יעקב מרגי: הרוצח של הנער, ברוב טיפשותו, כסילותו ואיוולתו, שירת את ה"חמאס" ואת כל שונאי ישראל בדרך הטובה ביותר, שאפילו הם לא חשבו על כך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אחרי ההקדמה הארוכה הזאת אני רוצה לדבר על התחושה של אזרחי ישראל מהמראות המזעזעים והמתלהמים של אזרחי ישראל הערבים, המפגינים בצמתים וביישובים, תוך שהם משחיתים ציוד יקר, ציוד שמשרת אותם, וקוראים קריאות גזעניות של "מוות ליהודים" כאילו אין כאן יום המחר.

יעקב מרגי: התחושות, תחושות האכזבה הקשות של אזרחי ישראל מהמהומות בצפון ובדרום הן גדולות.

יעקב מרגי: הציבור הרחב בישראל סובר כי רוב אזרחי ישראל הערבים והיהודים מאמינים בדו-קיום ובגורל המשותף שלנו כאן, בארץ-ישראל.

יעקב מרגי: אל לנו לאפשר לקיצונים מכל צד להכתיב לנו את המציאות הקשה והבלתי-אפשרית שהם רוצים להכתיב לנו כאן.

יעקב מרגי: הם רוצים אנרכיה, ומאנרכיה כולם מפסידים.

יעקב מרגי: ואם אתם רוצים ראיה לכך, תשאלו את הרוב הדומם בסוריה, תשאלו את הרוב הדומם בעיראק, תשאלו אותם מי המפסיד העיקרי.

יעקב מרגי: המפסידים העיקריים הם הרוב הדומם.

יעקב מרגי: אסור לנו לספק לקיצונים את האשליה שמעשיהם הם שיביאו למימוש השקפת עולמם הקיצונית.

יעקב מרגי: וכאן נכנס תפקידם של גופי האכיפה.

יעקב מרגי: כאן והיום.

יעקב מרגי: כאן והיום המקום ליד הקשה כלפי כל פורע חוק.

יעקב מרגי: וכאן להזכיר לערביי ישראל, ואני לא רוצה לעשות מאזן דמים: תזכרו את נרצחי ישראל הרבים על רקע לאומני שנרצחו על-ידי ערביי ישראל.

יעקב מרגי: אף פעם לא ראינו מהומות ברחובות ישראל.

יעקב מרגי: כן, ראינו הפגנות דמוקרטיות; לא ראינו רעולי פנים מיידים אבנים, לא ראינו הצתות של יישובים ערביים, וטוב שכך.

יעקב מרגי: ומכאן אני קורא למנהיגי האוכלוסייה הערבית בישראל: הגורל הכתיב לנו דו-קיום.

יעקב מרגי: בואו ונאמר לקיצונים שאף אחד מהצדדים לא מתכונן לעזוב אלא מתכנן להישאר כאן; ועוד אתגרים חשובים נכונו לנו כאן.

יעקב מרגי: לכולם הייתי אומר את מה שאמר התנא באבות: "חכמים היזהרו בדבריכם שמא תחובו חובת גלות ותִגלו למקום המים הרעים, וישתו התלמידים הבאים אחריכם וימותו, ונמצא שם שמים מתחלל".

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חכמים היזהרו בדבריכם – אני אומר את זה לכולם.

יעקב מרגי: אנחנו, בלהט הוויכוח, לפעמים שוכחים את המצפן, שוכחים את הכיוון, שוכחים את האחריות הלאומית והאחריות ההדדית שיש לנו כאן, במקום הטעון, במקום הנפיץ הזה, כאן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, אי-אפשר שלא להתייחס, אף שיש לי הצעה לסדר-יום ביום רביעי על ההסלמה בדרום.

יעקב מרגי: אני גר ביישוב שנמצא בטווח ה-20.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שאצלי זה כבר מצב בלתי נסבל – איך שהילדים, איך שהאימהות, במתח וחרדות.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב, אם אני מכפיל את זה עשרות מונים, את תושבי שדרות, יישובי עוטף-עזה, כל המועצות האזוריות, אשכול, שדות-נגב, שער-הנגב, חוף-אשקלון.

יעקב מרגי: המצב בדרום הוא מצב בלתי נסבל.

יעקב מרגי: יש לעשות הכול – ואני לא מאלה, אדוני היושב-ראש, אתה יכול לעקוב אחרי דברי בכנסת מעל עשור, לא מאלה שנותנים עצות לצה"ל; אין יותר טוב מצה"ל שיודע לעשות, ומה לעשות, מה צריך לעשות.

יעקב מרגי: צריך לעשות הכול, פשוט הכול, כדי שמצב בלתי נסבל זה ייפסק.

יעקב מרגי: אני לא מכיר מדינה אחת בעולם, לא מכיר מדינה אחת בעולם שהייתה מאפשרת שטיל אחד בשנה ייפול על האוכלוסייה.

יעקב מרגי: והנה, אנחנו כאילו התרגלנו לשגרה: סופרים לנו את הטילים מאז יום רביעי, מאז יום שישי, מאז יום חמישי.

יעקב מרגי: מישהו חווה?

יעקב מרגי: מכל אלה שלוקחים את הכותרות, זה עובר ליד האוזן שלהם: אזעקת "צבע אדום" נשמעה במועצה האזורית אשכול, אזעקת "צבע אדום" נשמעה במועצה האזורית חוף-אשקלון.

יעקב מרגי: מישהו מבין מה זה עושה למי שכבר הבית שלו חטף רסיסים?

יעקב מרגי: או למי שהילדים שלו עדיין סובלים מטראומות וחרדות?

יעקב מרגי: אני לא דן את אלה שקוראים לצה"ל לעשות הכול ואף נותנים עצות; לא דן אותם.

יעקב מרגי: אבל כפי שאני לא רוצה שאזרחי ישראל ומעצבי דעת הקהל בישראל, והעולם כולו, יקבלו את זה כעוד הודעה בתקשורת או כעוד אפליקציה שמתריעה או כפריצה לחדשות, ומעבר לזה לא כך – אני רוצה שירגישו מה חשים אותם תושבים, מה חשים אותם ילדים, מה חשים אותם הורים מתוסכלים שמסתכלים בעיניים החרדות של הילדים ולא יכולים לשדר להם ביטחון.

יעקב מרגי: את המינימום, התפקיד כהורה, הוא לא מסוגל לספק לו, לתת לו את הביטחון.

יעקב מרגי: מכאן באה הזעקה.

יעקב מרגי: ועל צה"ל, ועל הממשלה, וחברי הקבינט, בבואם לדון, לעשות הכול.

יעקב מרגי: אני מבין את הרגישות של התקופה; אני מבין שאסור לנו לשחק לידי הקיצונים, אני מבין שחג הרמדאן, אני מבין שכל צעד שלא יבוצע בצורה שקולה עלול לשרת את המטרה.

יעקב מרגי: אבל יש לנו מושג, ואני אומר מכאן, מדוכן הכנסת בישראל, לאויבינו: יש מושג שהוטבע בהיסטוריה היהודית – וביום פוקדי ופקדתי.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

אורי מקלב: הדובר הבא, חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, ימים קשים עוברים על הפלסטינים במדינה, בגדה המערבית ובעזה.

טלב אבו עראר: ימים של טרור, הסתה, עידוד, עידוד לפגיעה ללא הבחנה ובאקראיות מוחלטת.

טלב אבו עראר: איך שבשנים האחרונות אנחנו שומעים מנתניהו ומשריו, מרוב שריו בממשלתו, רק דברי הסתה, הפחדה והתנשאות על הערבים, ולא שמענו אף לא מילה אחת על אנושיות, חמלה או הכרה בשוויון.

טלב אבו עראר: כאשר הזהרנו מהטרור היהודי המכונה "תג מחיר" ואמרנו שיש להתייחס לזה כטרור לכל דבר, התכוונו להידרדרות המצב עד כדי רצח הנער המזעזע והנתעב, הרצח בדם קר של מוחמד אבו ח'דיר משועפאט, עליהי רחמאתו אללה.

טלב אבו עראר: אלה שרצחו אותו הם נערי נתניהו, שרצחו אותו רק בשל מוצאו.

טלב אבו עראר: זה דור הגזענות והשנאה שנתניהו וחבריו גידלו וחינכו.

טלב אבו עראר: אלה המחבלים היהודים, המנוולים, ששרפו את מוחמד אבו ח'דיר, רחמאת אללה עליהי, בעודו חי.

טלב אבו עראר: בעודו חי.

טלב אבו עראר: שרפו אדם כשהוא חי.

טלב אבו עראר: הם חיות אדם, פושעים.

טלב אבו עראר: ואני, אגב, שואל את הממשלה, את ראש הממשלה: האם ראש הממשלה וממשלתו מתכוונים להרוס להם את הבתים, של המנוולים האלו, של המחבלים היהודים האלו, כמו שנהרסו בתיהם של החשודים, טרם משפט, בחטיפת הנערים בחברון?

טלב אבו עראר: אנחנו רוצים לקבל תשובה מנציג הממשלה.

טלב אבו עראר: זהו רצח אשר מגלם התגברות עד גזענות והסתה נגד הפלסטינים בכלל ואזרחי המדינה הערבים בפרט.

טלב אבו עראר: לצערי, זרם זה לא שולי אלא הפך להיות זרם מרכזי בחברה היהודית.

טלב אבו עראר: אותם מחבלים יהודים ניסו יום קודם לחטוף ילד בן תשע מבית-חנינא, שנקרא מוסא זלום.

טלב אבו עראר: לאחר מאבק עם אמו הצליחה האם לחלצו.

טלב אבו עראר: כאשר נחטפו או נעדרו שלושת הנערים היהודים בחברון, מה לא עשתה ישראל כדי לאתר את אותם חוטפים ולהשיב את הבנים או את הנערים הביתה.

טלב אבו עראר: חיילי צה"ל היו נכנסים לבתים הפלסטיניים, מבצעים מעצרים, גורמים לפחד, חרדה, לכל מי שבבית, תוך הפרה בוטה של זכויות אדם, פגיעה בגופם, ברכושם.

טלב אבו עראר: ממשלת ישראל רצחה מעל ל-12 ילדים ואזרחים חפים מפשע במבצע החיפוש אחרי הנעדרים.

טלב אבו עראר: ובנוסף, צפינו גם בסרטוני וידיאו שמעידים על החיילים, על התנהגות החיילים במשך החיפוש בבתים, איך התנכלו לילדים.

טלב אבו עראר: אני מבקש מנציג הממשלה שעכשיו יעלה לדוכן, שלפחות יקשיב, אקוניס המכובד.

טלב אבו עראר: איך היו חיילי צה"ל, שיושבים מולי עכשיו ושכל הנואמים כאן משבחים אותם, איך מתנהגים כלפי ילדים בני שמונה ותשע, כמו חיות אדם שלא מכבדים אפילו את המדים שהם לובשים.

טלב אבו עראר: חיילי מדינת היהודים.

טלב אבו עראר: לעומת זאת, הרצח הנתעב של אבו ח'דיר עבר לממשלה מתחת לאף, אף שמהיום הראשון ידעו נתניהו וממשלתו על חטיפתו של מוחמד אבו ח'דיר בידי טרוריסטים יהודים.

טלב אבו עראר: כולם יודעים.

טלב אבו עראר: מי שלא יודע שקרן, כולל ראש הממשלה.

טלב אבו עראר: מהרגע הראשון שנחטף מוחמד אבו ח'דיר – כל האירוע מצולם, מתועד, שהם יהודים טרוריסטים, שהם באותו רכב, שיום לפני גם ניסו לחטוף את מוסא זלום, לולא אמו שנאבקה וחילצה אותו.

טלב אבו עראר: ואף אחד לא גינה, לא בממשלה ולא בין חברי הכנסת היהודים ביום הראשון, ביום השני.

טלב אבו עראר: כמה ימים עברו עד אתמול?

טלב אבו עראר: וכל הזמן, במשך חמשת הימים שעברו, ניסתה הממשלה, ניסו גם בכלי התקשורת היהודיים, הישראליים, לטשטש את העובדות, להמציא סיבות, גיבורים אחרים לאירוע, לרצח, לשרפת אדם שהוא חי, כדי לברוח מהאחריות, כדי להתנטרל מהקשר, ובנוסף הכפישו את שמו של מוחמד אבו ח'דיר בכל מיני כינויים.

טלב אבו עראר: ואז, כדי באמת להתרחק מעניין החטיפה והאחריות לפשע הזה, ביום החמישי גינה ראש ממשלת ישראל את הפשע של הירצחו של מוחמד אבו ח'דיר.

טלב אבו עראר: לא ראינו את משטרת ישראל או את חיילי צה"ל נכנסים ליישובים היהודיים במשך ארבעת הימים הקודמים לידיעת האירוע ולמציאת השרוף, האדם שנשרף.

טלב אבו עראר: לא ראינו את החיילים, את השוטרים, נכנסים ליישובים הסמוכים כדי לאתר את החוטפים.

טלב אבו עראר: לא ראינו בכלל ולא נעצר אף תושב יהודי במדינת היהודים, ולא ראינו אף ממצא בסביבה.

טלב אבו עראר: נכון, במדינת היהודים יש מקום לחמלה רק ליהודים, אנושיות רק לעם ישראל, זכויות רק לעם הנבחר, כי המדינה היהודית היא אך ורק ליהודים.

טלב אבו עראר: לפני יומיים שוטרי מג"ב הכו ותקפו את טארק אבו ח'דיר, בן דודו של מוחמד אבו ח'דיר.

טלב אבו עראר: תקפו אותו נמרצות.

טלב אבו עראר: צפינו בסרטון הווידיאו, וזה מוכיח עד כמה הם פושעים, שונאי ערבים, חיות אדם.

טלב אבו עראר: ילד בן 15 מותקף בצורה אכזרית על מה שהוא אומר:

טלב אבו עראר: אני לא מבין על מה הותקפתי.

טלב אבו עראר: הוא לא יודע על מה הותקף, ילד.

טלב אבו עראר: הנער בווידיאו היה כפות ידיים ורגליים, חוטף מכות מכל עבר מרוב שוטרי היחידה על לא עוול בכפו, רק היותו ערבי פלסטיני.

טלב אבו עראר: חיים במדינת ישראל הדמוקרטית, לצערי.

טלב אבו עראר: בנוסף, לאחרונה חלה עלייה חדה ביותר ומטרידה בפגיעות בערבים בתחבורה הציבורית ובמקומות ציבוריים.

טלב אבו עראר: העניין מפורסם בפייסבוק ובסרטונים ענפים אשר משקפים את פרצופה המכוער של מדינת היהודים נגד הערבים.

טלב אבו עראר: הישראלים של המדינה היהודית משתוללים ברשתות החברתיות במפגן של תאוות נקם ושנאה שלא הייתה כדוגמתה וגם לא בהיקפה.

טלב אבו עראר: לא ראינו הודעות גנאי נגד כל המסיתים, לא נפתחה אף חקירה פלילית ולא מוצה הדין עם אף אחד ממסיתים אלה.

טלב אבו עראר: אגב, מסיתים אלה הרגישו בנוח להפיץ סרטונים נגד הערבים בפנים חשופות וללא בושה או פחד, תוך שהם מטיפים לשנאת האחר.

טלב אבו עראר: זוהי מגמה מדאיגה ביותר בהקצנה ובהסתה שקיימת.

טלב אבו עראר: עושים את זה גלוי כי יודעים שיש להם חסינות בהיותם יהודים.

טלב אבו עראר: לעומת זאת, סטודנט לרפואה כתב סטטוס בפייסבוק שבו הוא התכוון לדבר כשגרה, ללא הסתה.

טלב אבו עראר: לא כתב "מוות ליהודים", לא כתב שצריך לשרוף אדם יהודי כשהוא חי.

טלב אבו עראר: כל העולם התנפל עליו רק מכמה משפטים, כמה מילים שהוא בכלל לא התכוון בהן להזיק למישהו.

טלב אבו עראר: אפילו מוסד הטכניון הבטיח "טיפול שורש" בסטודנט הזה, וכל המדינה עמדה על רגליה האחוריות ודרשו למצות אתו את הדין.

טלב אבו עראר: מותר לנו, חברים, חברי חברי הכנסת, מכובדי היושב-ראש, מותר לנו למחות ולהפגין נגד מדיניות ההסתה והגזענות שהיא נגד הערבים, ואנחנו, כמנהיגים לאוכלוסייה הערבית – שימו לב, חברים – אנחנו, כמנהיגים בחברה הערבית, קוראים לכל הצעירים, לכל החברה הערבית להפגין הפגנות שקטות, הפגנות שקטות, ולהתאפק; ככה קוראים להם כל הזמן.

טלב אבו עראר: אבל במקביל באה ההנהגה היהודית, כמו ליברמן, שמבקש כל הזמן לסלק את הערבים מכאן ומסית נגד הערבים, עד שאפילו אחד השרים שנקרא אורי אריאל אומר:

טלב אבו עראר: אל תביאו את הפלסטינים האלה למשפט, אלא תהרגו אותם מייד, בלי משפט.

טלב אבו עראר: לא ראיתי מנהיג ערבי בחברה הערבית אצלנו שקורא להרוג יהודי או לפגוע ביהודי.

טלב אבו עראר: אף פעם, לא כך חונכנו – –

אורי מקלב: נא לסיים.

טלב אבו עראר: – – זה לא החינוך שלנו, גם הדת שלנו מונעת מאתנו את זה.

טלב אבו עראר: וליברמן אומר, אני מצטט: האירועים האלה – כך הוא מתכוון לערביי 48' – מבהירים שוב שמקומם של האנשים האלה אינו במדינת ישראל, ועד אז מקומם גם בכלא.

טלב אבו עראר: כך הוא אומר.

אורי מקלב: תודה.

טלב אבו עראר: לסיום, מכובדי היושב-ראש, אני קורא לממשלת ישראל להתעשת לפני שיהיה מאוחר ולהפסיק את כל תקיפותיה נגד האוכלוסייה הערבית.

טלב אבו עראר: אני שוב מבקש ומדגיש: להרוס את בתיהם של המחבלים היהודים כמו שנהרסו בתיהם של החשודים הפלסטינים טרם שהורשעו.

טלב אבו עראר: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: ישיב על שלוש הצעות האי-אמון סגן השר אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, השבועות הללו אינם קלים לעם ישראל, אינם קלים לציבור ולחברה הישראלית.

אופיר אקוניס: אנחנו נמצאים בתוך גל של אלימות אכזרית שידענו כבר כמותה וגרוע ממנה ב-100 שנות הסכסוך, ומתוכן ב-66 שנות עצמאותנו.

אופיר אקוניס: משפחות יפרח, שער ופרנקל קמו היום מהשבעה על ילדיהן, הרצח המזעזע של ילדיהן, על-ידי מרצחי "חמאס".

אופיר אקוניס: בירושלים מתאבלת משפחת אבו ח'דיר על הרצח המתועב של ילדם על-ידי מרצחים; מעשה נבזי, לא מוסרי, לא יהודי, לא ישראלי.

אופיר אקוניס: ברחבי ישראל, אדוני היושב-ראש, עדין מתאבלות משפחותיהם של שלי דדון, חן אטיאס וברוך מזרחי הי"ד, אשר נרצחו על-ידי רוצחים צמאי דם.

אופיר אקוניס: רצח הוא רצח הוא רצח.

אופיר אקוניס: הממשלה מגנה ומוקיעה רצח של חפים מפשע.

אופיר אקוניס: זה כואב לנו שיהודים, נוצרים או מוסלמים חפים מפשע נרצחים, ואיננו מבדילים.

אופיר אקוניס: צבא הגנה לישראל, חבר הכנסת אבו עראר, איננו רוצח ילדים.

אופיר אקוניס: אנחנו גאים בצבא שלנו.

טלב אבו עראר: רוצח ילדים.

טלב אבו עראר: הוא רוצח ילדים.

אופיר אקוניס: זהו הצבא המוסרי בעולם.

טלב אבו עראר: רק בשבוע האחרון רצח ילדים.

אורי מקלב: חבר הכנסת אבו עראר.

אופיר אקוניס: וצבא הגנה לישראל, צבא הגנה לישראל, כשמו כן הוא, פועל רק מתוך הגנה עצמית.

טלב אבו עראר: כל הזמן – – –

אופיר אקוניס: אבל, אדוני היושב-ראש, האם ניתן להתעלם מהעובדות?

אופיר אקוניס: האם צריך להתעלם מהעובדות?

אופיר אקוניס: התגברות הטרור הייתה כבר מנת חלקנו לפני הקמתה של ממשלת הטרור הפלסטינית שלה אחראי אבו מאזן.

אופיר אקוניס: אבל התגברותו של הטרור בשומרון וביהודה, ירי הטילים על הדרום, וגם המהומות בקלנסואה, באום-אלפחם, בערערה – כולם תוצאה ישירה של רוח גבית שנשבה בעקבות הקמתה; וכן, גם על-ידי ההכרה השגויה של כמה ממדינות העולם, ובהן ידידות של ישראל, בממשלת הטרור הפלסטינית.

אופיר אקוניס: מי שבחר בטרור של "חמאס" איננו רוצה שלום, הוא מחפש עימות.

אופיר אקוניס: וכן, חבר הכנסת אבו עראר, בישראל הדמוקרטית, פאר המדינות הדמוקרטיות בעולם – – –

עפו אגבאריה: לא פאר.

אופיר אקוניס: – – – פאר המדינות הדמורקטיות בעולם, ובוודאי במזרח התיכון, ובוודאי במזרח התיכון, מותר להפגין, מותר למחות, אסור להתפרע, אסור לחסום צירים, אסור להפעיל רעולי פנים ואסור לשאול נוסעים באזור השרון: האם אתה יהודי?

אופיר אקוניס: כך נשאלו ישראלים בדרכם בכבישי השרון לפני יומיים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, להצביע על ישראל כאשמה בהידרדרות המצב, כאשר הממשלה שלנו – ולומר את האמת, המפלגה שאני מייצג בבית הזה בגאווה גדולה, מפלגת הליכוד, סופגת בימים אלה ביקורת עצומה.

אופיר אקוניס: אף אחד לא זוכה, אף אחד לא מקבל את הביקורת, לא הבית היהודי ולא יש עתיד ולא התנועה; הליכוד.

אופיר אקוניס: אנחנו סופגים, אדוני היושב-ראש, ביקורת עצומה, שאני לא זוכר כמותה, על ההבלגה והתגובה, או חוסר התגובה.

אופיר אקוניס: זו התגלמות הצביעות.

אופיר אקוניס: אומרים: הכיבוש אשם.

אופיר אקוניס: ברצועת-עזה זהו הקיץ השמיני ברציפות, כבר התשיעי ברציפות, אנחנו מתקרבים ליום השנה התשיעי לגירוש מגוש-קטיף, אין יותר כיבוש.

אופיר אקוניס: נסוגונו לקווי ה-4 ביוני 1967, ובכל זאת נמשך משם ירי הרקטות על ילדי ישראל.

אופיר אקוניס: לא ממשלת ישראל מדרדרת את המצב, נהפוך הוא, ארגוני הטרור, בגיבוי הרשות הפלסטינית, הם שעושים זאת.

אופיר אקוניס: אנחנו נדע להגן על אזרחינו, חבר הכנסת מרגי, הוכחנו זאת בעבר ונוכיח זאת גם כעת.

אופיר אקוניס: אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני סגן השר.

אורי מקלב: אנחנו נעבור לדיון.

אורי מקלב: ראשונת הדוברים בדיון, חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן – חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אורי מקלב: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: היום, האמת, אין צורך שאנחנו, חברי וחברות האופוזיציה, נביע אי-אמון בממשלה.

מרב מיכאלי: האמת היא שהיום שר החוץ של ממשלת ישראל, שותפו הראשון והבכיר ביותר של ראש הממשלה, מביע בו אי-אמון חד-משמעי גורף, ועושה את זה בריש גלי.

מרב מיכאלי: אז לא ברור למה אחרי הבעת האי-אמון הזאת מר ליברמן בוחר לפרק את השותפות המפלגתית, אבל לא לפרק את הממשלה שבה הוא חבר.

מרב מיכאלי: אני קצת לא מבינה.

מרב מיכאלי: אם ראש הממשלה לא ראוי לעמוד בראש המפלגה של מר ליברמן, אז איך יכול להיות שהוא ראוי לעמוד בראש הממשלה?

מרב מיכאלי: צריך להגיד שראש הממשלה והממשלה כולה נכשלו לא רק בהתמודדות עם "חמאס", כמו שהאשים מר ליברמן, אלא בהתמודדות עם כל מה שעובר על מדינת ישראל ועל אזרחיות ואזרחי ישראל בימים אלה; ימים של ייאוש גדול, של פחד, של בלבול, של מצוקה, של חוסר אונים.

מרב מיכאלי: אנחנו הגענו למצב שנעשים אצלנו מעשים איומים ונוראים שלא חשבנו שנגיע אליהם, ורובנו מרגישות ומרגישים באמת תסכול וחוסר אונים, והכי גרוע – ייאוש גדול.

מרב מיכאלי: אבל אנחנו לא יכולות ויכולים להרשות לעצמנו את הייאוש הזה.

מרב מיכאלי: זאת המדינה שלנו, אנחנו האזרחיות והאזרחים שלה, ובבית הזה אנחנו המנהיגות והמנהיגים שלה, היהודיות, היהודים, הערביות והערבים, כולם יחד.

מרב מיכאלי: ואנחנו חייבות וחייבים לזכור שזה בידיים שלנו.

מרב מיכאלי: הדרך היחידה לצאת ממעגל השנאה, האלימות והדם הזה היא להתחיל להבין שאנחנו כאן ביחד, באותה חלקת ארץ, ושאנחנו חייבות וחייבים להתחיל לחשוב ולדבר על איך אנחנו נחיה כאן ביחד.

מרב מיכאלי: צריך להכיר בעובדה שההסתה הנוראה, התוקפנות והשנאה נמצאות בשני הצדדים, ובשניהם הן נובעות מפחד, מזעם, מתסכול ומחוסר האונים, ואי-אפשר להתמודד עם הדינמיקה הזאת בעוד תוקפנות, בעוד אלימות ועם זריקת האשמה לצד השני.

מרב מיכאלי: הדבר המשמעותי ביותר הוא להבין שאף צד לא ייעלם מכאן, מצד אחד; ומצד שני, שהרבה יותר מהר והרבה יותר בקלות ממה שמקובל לחשוב, אנחנו יכולות ויכולים לעבור לחיות ביחד, באזור שהוא משגשג ופורח, לטובת כולנו.

מרב מיכאלי: מה שקורה כאן בשבועות האיומים האחרונים הוא התשובה לאלה שחושבים שאפשר לנהל את הסכסוך, או ספציפית לראש הממשלה מר נתניהו, שעושה הכול לשמור על הסטטוס-קוו.

מרב מיכאלי: אבל אין סטטוס-קוו, חברות וחברים, וככה זה נראה כשאת מספרת לעצמך, או אתה מספר לעצמךָ, שאפשר לנהל אותו.

אורי מקלב: תודה.

מרב מיכאלי: אפשר, כמובן, להגיד שוב משהו ממחלקת ה"אבל הצענו להם הכול" ו"הם לא פרטנר", ולפטור את הטקסט הזה ואת האמירה הזאת כהזויה ונאיבית, אבל השאלה היא מה האינטרס שלנו, והתשובה היא: האם אנחנו יכולים וצריכים לעשות את מה שאנחנו צריכים לעשות כדי להשיג אותו.

מרב מיכאלי: זה לא הזמן לייאוש, חברות וחברים, זה הזמן לקחת את עצמנו בידיים; לקחת אחריות על הכוח שלנו, להשתמש בו לטובתנו.

מרב מיכאלי: אנחנו מדינה חזקה עם יכולות רבות רבות.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים להשתמש בהן כדי לצייר וליישם את העתיד החיובי והמזהיר שיכול להיות צפוי לנו כאן.

מרב מיכאלי: דווקא עכשיו, ברגע הקשה הזה, זה זמן מצוין להתחיל.

מרב מיכאלי: רק שהממשלה הזאת לא רוצה ולא יכולה לעשות את זה, ולכן עליה ללכת.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת מרב מיכאלי.

אורי מקלב: חבר הכנסת יואל רזבוזוב – לא נמצא.

אורי מקלב: חבר הכנסת אבי וורצמן, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אורי מקלב: חבר הכנסת נסים זאב.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אברהם וורצמן: אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, שלום, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אלה ימים קשים, ימים שבהם נערים תמימים נחטפים ונרצחים על לא עוול בכפם.

אברהם וורצמן: ימים שבהם עשרות יישובים, ובתוכם עירי באר-שבע, סופגים טילים שנועדו להרוג נשים, גברים וילדים שלא חטאו.

אברהם וורצמן: הארץ הזאת בוערת באש של שנאה, ורע, רע מאוד.

אברהם וורצמן: אל תטעו בהתנהלות השגרתית היומיומית של כולנו, כי מתחת לכל הצעות האי-אמון שמוגשות כאן, מתחת לקרבות הפוליטיים, למאבקים ולהתנגדויות, מונח עכשיו ים של כאב.

אברהם וורצמן: כאב חד, צורב, בלתי נסבל, ששואל איזה מין עולם הוא זה שנרצחים בו נערים חפים מפשע; כאב אין-סופי שקורא לנו לעצור, להפסיק את כל הוויכוחים, המאבקים וההתנצחויות; כאב שמחייב את כולנו להתבונן על מה שקורה כאן.

אברהם וורצמן: ימי בין-המצרים יתחילו רק בעוד שבוע, אבל האבל על החורבן התחיל כבר לפני כחודש; אבל על נערים צעירים שנקטפו, אבל על כל הרוע הזה, שלצערנו רק הולך ומתגבר.

אברהם וורצמן: במקום הזה, של הסתר פנים כל כך נורא, האחריות עוברת אלינו.

אברהם וורצמן: מול כל החושך הזה, שמקיף אותנו עכשיו מסביב, אנחנו אלה שחייבים למלא את העולם באור.

אברהם וורצמן: מול כל השנאה והייאוש אנחנו אלה שאחראים למלא את העולם הזה באהבה ובתקווה.

אברהם וורצמן: מכאן, מכנסת ישראל, מבית-המחוקקים של מדינת ישראל, שקמה לתחייה מתוך החושך הגדול של ההיסטוריה האנושית, אני קורא לכל אחד ואחת מאתנו לעצור ולהקשיב לשקט הנורא שהשאירו אחריהם הנערים שנרצחו; שקט שקורא לכולנו לחזק את כל הטוב שבעולם ולמלא את החלל שנפער באור ובאהבה.

אברהם וורצמן: השבועות האחרונים, וגם הימים האחרונים, היו מלאים בכאב גדול, אך לצד הכאב הגדול – אחדות נדירה בין חלקי עם ישראל.

אברהם וורצמן: אנחנו חייבים להמשיך את כוח האחדות הזאת, להאמין האחד בשני, להביט על הזולת בעין טובה, לפעול מתוך אהבה, ולחיות את המילים שנאמרו בלוויית שלושת הנערים, זיכרונם לברכה, וימשיכו להדהד באוזנינו: "הריני מקבל על עצמי מצוות עשה של 'ואהבת לרעך כמוך'", ואני אוהב כל אחד בישראל כנפשי וכמאודי.

אברהם וורצמן: אני מקבל על עצמי, ואני קורא לכולם גם לקבל על עצמם.

אברהם וורצמן: תודה.

דוד אזולאי: אדוני סגן שר החינוך, אחרי הדברים היפים ששמעתי, ואני מאוד מעריך את זה, מה תעשה עם ילדי החרדים בקייטנות באשדוד?

דוד אזולאי: זה לא "ואהבת לרעך כמוך" – שאתם מדירים אותם?

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אבי וורצמן.

אורי מקלב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

דוד אזולאי: – – – החרדים לא יכולים ללכת לקייטנות.

אברהם וורצמן: – – –

דוד אזולאי: בינתיים עוד לא.

אברהם וורצמן: אז תבדוק אם נכנסו.

דוד אזולאי: בינתיים עוד לא.

אברהם וורצמן: תבדוק אם נכנסו.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: במסגרת "ואהבת לרעך כמוך" – שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינה שלמה מאוחדת – עם הרצח הנתעב הזה של הנער מוחמד אבו ח'דיר.

נסים זאב: כולם מוקיעים אותו, מכל שכבות הציבור.

נסים זאב: הוא לא תקע את הסכין רק בלבו של הילד, של הנער, הוא תקע את הסכין בלבה של האומה היהודית, בלב של עם ישראל.

נסים זאב: כי שאל אבו עראר בצדק; הוא אמר, מדוע לא הזדרזו להוקיע את המעשה הזה עוד לפני כמה ימים?

נסים זאב: ואני אומר לכם: אף אחד לא האמין שיקומו איזה כמה בני-נוער ויעשו מעשה מושחת כזה, מתוך העם היהודי – –

באסל גטאס: למה?

נסים זאב: אני אומר לך.

נסים זאב: – – כי לא היה מעולם – מעולם, מעולם לא היה דבר כזה.

באסל גטאס: מה זה "מעולם לא"?

באסל גטאס: למה?

באסל גטאס: עם סגולה?

נסים זאב: זה המקרה הראשון, המזעזע, שהיה מאז הקמת המדינה, אני אומר לך.

באסל גטאס: שכחתם את ברוך גולדשטיין?

נסים זאב: תסלח לי, אולי שכחתם מה היה באינתיפאדה – שכחתם איך רחל וייס ושלושת ילדיה נשרפו חיים באוטובוס; שכחנו איך יותר מ-1,000 אנשים, נשים וטף נטבחו חיים – – –

באסל גטאס: עם סגולה.

נסים זאב: אנחנו לא מדברים על זה.

נסים זאב: אנחנו מדברים – שמתוכנו יהיה רצח לאומני בדם קר, על זה אף אחד לא חשב, אף אחד לא חלם.

באסל גטאס: – – –

נסים זאב: אל תפריע לי, בבקשה.

באסל גטאס: מה זה ברוך גולדשטיין?

אורי מקלב: – – – בבקשה.

אורי מקלב: הוא מוקיע את הרצח, למה אתה מפריע לו?

באסל גטאס: – – –

אורי מקלב: הוא מוקיע.

נסים זאב: אני אומר לך, לא רק אני – מדינה שלמה.

נסים זאב: אני אומר שהוא תקע את הסכין בלב האומה שלנו, כי הוא הכפיש את העם היהודי בעולם כולו.

נסים זאב: זה לא רק עניין של נקמה, כפי שאתם רואים את זה, של בריונים.

באסל גטאס: אנחנו תופסים אתכם אחראים.

באסל גטאס: אל תגן על העם היהודי.

באסל גטאס: תופסים – – –

נסים זאב: שכחנו את הנרצחים, את שלושת הפרחים שרק בשבוע שעבר נרצחו על-ידי בני עוולה.

נסים זאב: שכחנו את כל הנרצחים האחרים: מזרחי, שלי דדון, אחרים.

נסים זאב: הרצח, לצערי הרב, קיים.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על המחדל של השב"כ, וגם באותה נקודה – – –

אורי מקלב: נא לסיים.

נסים זאב: השב"כ, בשני המקרים האלה, היה לו מחדל גדול.

נסים זאב: כפי שאמר אבו עראר, ואני מסכים אתו, יום קודם לכן היה ניסיון חטיפה באותו אזור – –

אורי מקלב: תודה.

נסים זאב: – – השב"כ ידע, ולא עשה דבר.

נסים זאב: במעשה הרצח של שלושת הנערים שלנו משטרת ישראל קיבלה טלפון ברור וחד-משמעי, שמעו את היריות במכונית, ולא עשו דבר וחצי דבר.

אורי מקלב: תודה רבה.

נסים זאב: אני אומר לך, אם השב"כ אמר: נכשלנו, אני מאמין להם.

אורי מקלב: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

אורי מקלב: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

אורי מקלב: לאחר מכן – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יואל רזבוזוב: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת הנכבדים, בימים האחרונים מדינת ישראל נגררה למצב מאתגר; האחדות הלאומית שאפיינה את הימים שבהם קיווינו יחד לחזרתם של אייל, גיל-עד ונפתלי, זיכרונם לברכה, נראית רחוקה מתמיד.

יואל רזבוזוב: אבל לכם, חברי האופוזיציה, אין כל בעיה לקרוא לפירוק הממשלה.

יואל רזבוזוב: במקום שנמשיך את מגמת האחדות ואיחוי הפצעים הנפשיים שלנו כעם, יש שבוחרים ללבות את האש.

יואל רזבוזוב: במקום לייצר שיח של אחדות וסולידריות ברגעי משבר וטראומה לאומית, יש מי שמעדיף לייצר שיח מפלג, מלא ביצרים.

יואל רזבוזוב: חברים, מדובר בחוסר אחריות לאומית, במיוחד כשגבולות המדינה בוערים וכשמהומות פורצות בתוך הערים והכפרים צריך לפעול בחוכמה ובאורך רוח; צריך לתת לממשלה לעשות את הדבר הנכון לטובתה של מדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתמודדים עם טרור; טרור מצד אויבינו שמנסים לחסל אותנו וטרור שצמח בתוכנו, אשר מנסה לשים סוף למרקם החיים העדין של היהודים והערבים.

יואל רזבוזוב: הרצח של מוחמד אבו ח'דיר הוא מעשה טרור לכל דבר ועניין.

יואל רזבוזוב: אין שום הבדל בין רצח בדם קר של ילד יהודי או ילד ערבי; אין שום הבדל בין מחבלים של ה"חמאס" למחבלים היהודים שביצעו רצח על רקע לאומני.

יואל רזבוזוב: לכן אבקש שוב לחזק את המשפחות האבלות ולהגיד להן שאנחנו לא ניתן למרצחים לחמוק מעונש.

יואל רזבוזוב: למדינת ישראל יש כל הסיבות לפעול ביד קשה נגד הטרוריסטים באשר הם, וכך יהיה.

יואל רזבוזוב: אני מבין את זעם הציבור; חטיפת נערים חפים מפשע ורציחתם הן מעשה בלתי נסלח, אך אין שום הצדקה להתפרעויות ולמעשי נקם.

יואל רזבוזוב: אזרחי המדינה צריכים להבין שכל מהומה והפרת סדר שנוצרת תטופל ביד קשה, ושגורמי אכיפת החוק ינקטו את כל האמצעים כדי למגר את האלימות.

יואל רזבוזוב: כדי לשים סוף לתקופה המאתגרת הזאת עלינו לנהוג כעם מאוחד המונהג על-ידי הממשלה הנוכחית.

יואל רזבוזוב: כך נשיב את הסדר לרחובות וכך נוכל להשיב סוף-סוף את השקט והביטחון ליישובי הדרום.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שאין איש מהיושבים בבית הזה שביטחון ישראל אינו חשוב לו; כמעט אין איש.

יואל רזבוזוב: אבל בכל זאת יש את אלה שבוחרים לנצל את המצב כדי להשיג – על חשבונם – הון פוליטי.

יואל רזבוזוב: הדבר הזה חייב להיפסק מייד.

יואל רזבוזוב: המטרה שצריכה לעמוד לנגד עינינו היא מציאת פתרון מיידי.

יואל רזבוזוב: אז בואו ניתן לממשלה ולקבינט הביטחוני לעשות את עבודתם, כי הם יושבים שם והם מוסמכים לכך.

יואל רזבוזוב: דבר אחד ברור לכולם: "חמאס" הוא זה שאחראי לשטח שממנו מתבצע ירי לעבר מדינת ישראל, ועליו לשאת באחריות הזאת ולשלם את המחיר של הפגיעה בריבונות המדינה.

יואל רזבוזוב: יחד עם זאת, אני יודע שהדברים צריכים להיעשות בצורה שקולה ומדודה, כדי שהתוצאות יהיו אפקטיביות.

יואל רזבוזוב: על כן אבקש מכם, חברות וחברי הכנסת, לדחות את הצעת האי-אמון שהוגשה לפניכם.

יואל רזבוזוב: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום כבר כולם מבינים שהסתה תקשורתית ורשתות חברתיות מופקרות עלולות להפוך אנשים לחיות.

ישראל אייכלר: יהדות התורה הוציאה היום, על דעת כל חבריה, הודעת גינוי נגד רצח הנער הערבי על-ידי יהודים: סיעת יהדות התורה בכנסת מגנה בכל תוקף את רצח הנער הערבי משועפאט, וקובעת כי זהו מעשה מזעזע המבזה את העם היהודי, כי בתורה נאמר "לא תרצח".

ישראל אייכלר: כל רצח הוא דבר איום ונורא, בזוי ומזיק, ואסור שיתרחש.

ישראל אייכלר: מי שרוצח בן-אדם מבצע פשע בכך שהוא קיפד חיי אדם, ואם מדובר ביהודים, הרי שעברו גם על חוקי התורה וגם גורמים נזק נוראי ליהודים באשר הם שם.

ישראל אייכלר: כי רצח ואכזריות אין מקומם ביהדות, ומבצעיו אינם יכולים להסתתר מאחורי טיעון של נקמה או עשיית דין בחוטפי ילדים.

ישראל אייכלר: אסור שיעשה אדם דין לעצמו, ובוודאי שלא לעשות דין בחף מפשע, במי שאינו נמנה עמם, שכל חטאו בכך שאינו בן לאותו לאום כמותם.

ישראל אייכלר: ולכן הרצח הזה מגונה ומוקע על-ידי כל רובדי וגוני הציבור היהודי, וחשוב שהגינוי הזה יירשם ויובלט.

ישראל אייכלר: רבותי, אנחנו לא מחדשים דבר.

ישראל אייכלר: רבנו, רבי יוסף חיים זוננפלד, לפני 90 שנה כבר פרסם בעיתונות הערבית מודעה בזו הלשון: "הארץ הקדושה, אשר עיני ה' אלוקינו בה מראשית השנה ועד אחרית שנה, נאנחת ונאנקת זה שנתיים ימים" – זה היה בתרפ"ט – "מייסורי ועלבון נפש, ורגבי עפרה, הספוגים זיכרונות קודש של טוהר הלב ומוסר המידות, נעשו עדים לשנאת גזעים ומריבת שכנים, ואוויר חיי נשמות ספוג אדי מחנק המרעילים כל מקום פנוי שבלב מבין ואת כל שארית של אהבה אנושית".

ישראל אייכלר: וכאן אני מקצר וממשיך לצטט: "בתור אחד מזקני ארץ הקודש, הייתי עד ראייה לשנות השקט ובטחה ומנוחה שלמה ושלום בין התושבים.

ישראל אייכלר: הנני מרשה לי לפנות בזה לכל תושבי ארץ הקודש, בלי הבדל גזע ודת, העם אשר השגחה עליונה זיכתה אותו לשכון בארץ המקודשת מכל הארצות, לבקש מתוך מעמקי לבי הנשבר והנדכא, לחוס על ארץ הצבי ועל חלקי העמים היושבים בה, לגשת יחדיו לבנות חורבות המידות הטובות, לקומם הריסות רגשי האנושיות ומוסר אלוקי, אשר נחרבו ונהרסו בשנים האחרונות".

ישראל אייכלר: והוא קורא לציבור: "השרישו אחרי כל טינה שבלב, בערו אחרי החשדות של משאות שווא ומדוּחים אשר קיננו בו, וסולוּ דרך לשלום".

ישראל אייכלר: הנה, רבותי, השלום כבר נקרא לפני 90 שנה, ופה הוא ממשיך לברך את הברכות.

אורי מקלב: תודה רבה.

ישראל אייכלר: מורי ורבותי, אני רוצה לסיים ולומר שהיהדות החרדית מזהירה כל השנים שהסתה תקשורתית ודיכוי שלטוני גורמים לצעירים להפוך לחיות אדם.

ישראל אייכלר: ידענו שזה משפיע על פלסטינים שחיים תחת כיבוש.

ישראל אייכלר: ידענו גם שהסתה משפיעה על שוטרים שצולמו מכים נער ערבי ובועטים בראשו וסוחבים אותו בצורה מבזה.

ישראל אייכלר: ההבדל בין האלימות המשטרתית בתמונות שראינו לאכזריות שוטרים מוסתים בהפגנות חרדים הוא רק בהיעדר התמונות.

אורי מקלב: תודה.

ישראל אייכלר: אותה התקשורת שמציגה את השוטרים – אני מסיים, אדוני היושב-ראש – כשהם מכים ערבים, מסתירה את התמונות כשהמוכים הם חרדים.

ישראל אייכלר: אבל אף אחד מאתנו לא חשב שגם יהודים שחונכו על "לא תרצח", עלולים גם הם להיסחף להסתה הלאומנית הנובעת מן הטירוף שסובב את הארץ ברציחתם של שלושה נערים יהודים, השם ייקום דמם, שנהרגו על-ידי מחבלים.

אורי מקלב: תודה רבה.

ישראל אייכלר: מן המעשה הזה אנחנו צריכים לצאת בדרישה שיצא רבי יוסף חיים זוננפלד לפני 90 שנה:

ישראל אייכלר: רק שיחות שלום ורק הבנה הדדית בין העמים יוכלו לאפשר לכולנו לשבת פה בשלום ובבטחה.

ישראל אייכלר: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

אורי מקלב: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לגנות בחריפות ובתוקף את כל מעשי הרצח הנפשעים והמזעזעים האלה, גם של הנערים היהודים וגם של הנער הערבי משועפאט.

מאיר שטרית: צריך לומר שמילים והסתה גורמות בסוף לפגיעה.

מאיר שטרית: אני חושב שהיום מוטלת על כולנו חובה – על חברי הכנסת, על שרי הממשלה, על הציבור, על האזרחים – להרגיע את הרוחות, לא לשלהב את הרוחות, לא ליצור הסלמה; הסלמה לא תועיל לאף אחד, לא לפלסטינים ולא לישראל.

מאיר שטרית: היא תגרום נזקים הרבה יותר חמורים, בלי להשיג שום תוצאה.

מאיר שטרית: צריך לומר שאני משבח את ראש הממשלה על העובדה שהוא מגלה איפוק וריסון, לעומת הקולות שקוראים לנקמה וצועקים ודוחפים מימין בצורה גסה ביותר.

מאיר שטרית: אין צורך להרחיב את הדיבור ולומר שהרצח המזעזע של הנער הערבי משועפאט גרם נזק חמור ביותר למדינת ישראל, לאזרחיה, לרבים מאוד שמתנערים ומסתייגים מכל גישה כזאת, מכל אפשרות לפעולה כזאת.

מאיר שטרית: ואני אומר בצער שחבל שהגענו לעת הזאת, שבאמת גורמים בושה למדינת ישראל.

מאיר שטרית: חבל שלא תפסו את האנשים הללו שעושים "תג מחיר", שמתלהמים ופוגעים באוכלוסיות ערביות מתוך רצון להראות נקמה, עוד קודם לכן.

מאיר שטרית: קשה לי לקבל שלא מצליחים להגיע אליהם.

מאיר שטרית: אני חושב ששירות הביטחון וגם המשטרה, יש להם כלים להגיע לאנשים הללו ולתפוס אותם לפני כן ולעשות להם מעצרים מינהליים, בדיוק כמו שעושים לגבי מחבלים.

מאיר שטרית: אין להפלות בין דם לדם.

מאיר שטרית: הדם של אדם הוא אותו דם, האימא של כל ילד מרגישה את אותו צער, ולא משנה אם היא פלסטינית או ישראלית, יהודייה או ערבייה.

מאיר שטרית: אין הבדל בצער או בכאב של המשפחות, של הילדים ושל החברה מסביב.

מאיר שטרית: אני חושב שכולם צריכים – לא רק יהודים; יהודים וערבים – צריכים להקיא מתוכם את האנשים שנוהגים כך, את הערבים מתוך הערבים ואת היהודים מתוך היהודים.

מאיר שטרית: זה אנטיתזה לדו-קיום.

מאיר שטרית: ואין ספק, אדוני היושב-ראש, ששום פתרון ביניים לא יפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: כולנו רוצים לחיות בשקט ובשלום, והפתרון האולטימטיבי, היחידי, שעדיין לא מת, שקיים על השולחן, זה לעשות שלום, להגיע להסכם קבע עם הפלסטינים.

מאיר שטרית: זה לא נורא אם יהיה ויתור יותר גדול או יותר קטן, חייבים למצות את המהלך ולסיים אותו ולהביא להשכנת שלום בישראל, ובעקבות זה בין ישראל לפלסטינים.

מאיר שטרית: אני מניח שאם זה יקרה, גם יהיה שלום בין ישראל לכל מדינות ערב.

מאיר שטרית: כי המכשלה היחידה שבגללה אנחנו לא חיים במזרח התיכון כחלק אינטגרלי של מדינות ערב, זה רק העובדה שיש סכסוך עם הפלסטינים.

מאיר שטרית: אם זה ייפתר, אני מאמין שתיפתח דלת שנמצא בה נכונות הרבה יותר רחבה במדינות ערב לעשות שלום.

מאיר שטרית: רובם עייפים ממלחמות, מסכסוך, כולם רוצים להגיע לשלום, וזה מה שהיוזמה הערבית אומרת, ואני תומך בה בכל לבי.

מאיר שטרית: אני חושב שיוזמת הליגה הערבית, מה שנקרא היוזמה הסעודית – מאז עלתה לשולחן בשנת 2002, אני התומך הגדול ביותר שלה.

מאיר שטרית: אני מאמין שזו הדרך הטובה ביותר להגיע לשלום עם כל מדינות ערב ולסיים את הסכסוך אחת ולתמיד.

מאיר שטרית: זה ישנה באמת את העולם, את המזרח התיכון – –

אורי מקלב: תודה.

מאיר שטרית: – – ואת כל היחס בינינו לבין מדינות ערב, לפלסטינים, ואז נוכל לחיות באמת כמו שאנחנו באמת: בני-דודים.

אורי מקלב: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני מקווה שהיום הזה אכן יגיע.

מאיר שטרית: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

אורי מקלב: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

אורי מקלב: ואחריו – חבר הכנסת אברהים צרצור.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הארץ שלנו מדממת.

ניצן הורוביץ: היממות האחרונות, השבועות האחרונים, קשים מנשוא.

ניצן הורוביץ: גופה אחר גופה; פרטים מזוויעים על מעשי רצח; התעללויות, מכות, אלימות, קריאות בוטות ביותר, קללות, התקפות.

ניצן הורוביץ: כל מיני ניסיונות לינץ', פוגרומים ו"עליהומים".

ניצן הורוביץ: באמת, אנחנו מרגישים שגודשים את הסאה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה כאן לומר שהדברים האלה הם לא גזירת גורל והם לא כורח המציאות.

ניצן הורוביץ: אנחנו מאמינים שהרוב הגדול של היהודים והערבים שגרים פה רוצים לחיות בשקט, לא רוצים את הדברים האלה.

ניצן הורוביץ: ההסתה הזו היא נחלתם של גורמים קיצוניים, שמוזנים ומוסתים גם מקולות שמגיעים מכאן, מהבית הזה.

ניצן הורוביץ: אנחנו, יש לנו אחריות.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא יכולים לעמוד מנגד ולרחוץ בניקיון כפינו, כי גם בבית הזה ומהבית הזה יצאו קולות שאחר כך אנשים ברחוב פירשו.

ניצן הורוביץ: כשאומרים: צריך לעשות נקמה, צריך לנקוט מעשה, אחר כך אנשים מפרשים את זה כהיתר לשפוך דם.

ניצן הורוביץ: זה מה שקרה למשל בירושלים השבוע.

ניצן הורוביץ: ראיתי את זה במו-עיני.

ניצן הורוביץ: מראות בלתי נסבלים.

ניצן הורוביץ: מהבית הזה צריכה לצאת גם קריאה לתיקון, בדיוק כפי שיצאו קריאות להסתה.

ניצן הורוביץ: קריאה לתיקון.

ניצן הורוביץ: הקריאה לתיקון חייבת להיות לא "אנחנו יהודים, לנו זה לא יכול להיות", כי אני לא מאמין בדבר הזה.

ניצן הורוביץ: אני לא מאמין שיהודים הם באמת מאוד שונים מעמים אחרים.

ניצן הורוביץ: בכל אחד מאתנו קיים יסוד של רוע.

ניצן הורוביץ: קיים חיידק.

ניצן הורוביץ: כמו שכתב אלבר קאמי ב"הדֶבֶר".

ניצן הורוביץ: בכל מקום, בכל חברה, יש אותו נגיף מרעיל שעלול להתפרץ ולסחוף חברה שלמה ולקחת אותה למגפה נוראה.

ניצן הורוביץ: גם אצלנו.

ניצן הורוביץ: ולנו יש את האחריות להוביל תיקון מהבית הזה.

ניצן הורוביץ: התיקון, אי-אפשר להתחמק מזה, יכול להיות רק באמצעות משא-ומתן והסדר בין העמים – בין שתי מדינות, בין שני עמים – לפיוס.

ניצן הורוביץ: אין דרך אחרת.

ניצן הורוביץ: לא כיבוש וסיפוח מצד אחד, וגם לא בריחה והתנתקות מצד שני, ובטח לא טילים והפצצות.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה, וזה נכון גם לעזה על 2 מיליון תושביה ועל עוטף-עזה שלנו על מאות אלפי תושביו.

ניצן הורוביץ: אין דרך אחרת מלבד שיחות והידברות והסכם עם הצד השני.

ניצן הורוביץ: יש לנו ססמה במחנה השלום, כבר הרבה שנים, ואני מאמין בה היום יותר מאי-פעם: זה לא ייגמר, אדוני היושב-ראש, עד שנדבר.

ניצן הורוביץ: יש פה מיליוני יהודים ויש פה מיליוני ערבים, ואני אומר את זה ליהודים והערבים, והיהודים והערבים, המיליונים שגרים כאן – אף אחד מהם לא ייעלם והם לא ילכו לשום מקום.

ניצן הורוביץ: רק אם נשב, שני העמים, ההנהגות, ונגיע להסדר, לפתרון מדיני, כך נוכל לצאת, ואין מוצא אחר.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, זה בהישג יד.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים מה מונח כאן על הכף ואנחנו רואים מה קורה כשאנחנו הולכים בדרך אחרת.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אברהים צרצור, בבקשה.

אורי מקלב: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האירועים הטרגיים שהתרחשו בימים ובשעות האחרונים מחייבים את כולנו בחשבון נפש מעמיק ביותר.

אברהים צרצור: לעניות דעתי, אין דבר שמוכיח כמה המשפט "הכיבוש משחית" הוא נכון – הכיבוש משחית לא רק את הכובשים, את החיילים שמבצעים את ההוראות של הכובש, אלא גם את העם שעומד מאחורי הכובש.

אברהים צרצור: יתרה מכך, הכיבוש דוחף את אלה שחיים תחת הכיבוש לבצע פעולות שהם לא היו מרשים לעצמם אם היו התנאים שונים מאשר הכיבוש.

אברהים צרצור: על כן, מה קרה, כבוד היושב-ראש?

אברהים צרצור: רוצח, רוצחים, צריכים להעניש.

אברהים צרצור: זה כלל ברזל וערך עליון.

אברהים צרצור: אבל מה קרה בעצם?

אברהים צרצור: שלושה צעירים יהודים נרצחו, ואנחנו גינינו את הרצח הזה בכל תוקף מאותו רגע ראשוני.

אברהים צרצור: אבל מה קרה לאחר מכן?

אברהים צרצור: שלושה יהודים צעירים נרצחו, זה גרר לפעולה של ממשלת ישראל, חסרת כל פרופורציה, לא מידתית בכל קנה-מידה אפשרי, שהביאה לפגיעה בכל העם הפלסטיני, בכל העם הפלסטיני, ושכללה בין היתר מעצרם של 570 פלסטינים, ביניהם גם סגן שר האוצר, חברי פרלמנט, יושב-ראש הפרלמנט הפלסטיני ד"ר עזיז דואק, שמייצג את הלגיטימציה הפלסטינית, שנבחר בצורה דמוקרטית ביותר, לא פחות מאשר בישראל; נחטפו על-ידי הצבא הישראלי ונשלחו לכלא על לא עוול בכפם.

אברהים צרצור: כולל גם אלה ששוחררו מבין האסירים במסגרת עסקת שליט, שרצו מאוד לחזור לחיים נורמליים, הקימו משפחות, הביאו ילדים.

אברהים צרצור: אני מזכיר לכולם את המשפט הראשון שאמרתי: רוצח, שמוכיחים שאכן רצח, צריכים לשפוט אותו בכל החומרה שאפשר לחשוב עליה.

אברהים צרצור: אבל מה האשמה של 570 פלסטינים שנעצרו במסגרת הנושא הזה, נוסף על הריסת בתים, נוסף על סגרים וכו' וכו'?

אברהים צרצור: לצערי הרב, הפעולה הישראלית בשטחים הכבושים לוותה גם בגל שנאה שלא ראינו כדוגמתו.

אברהים צרצור: גל שנאה, שלצערי הרב השתתפו בו גם חברים בבית הזה, כפי שנאמר, וגם שרים בממשלת ישראל.

אברהים צרצור: כששר בממשלת ישראל אומר "אני רצחתי, הרגתי הרבה ערבים, ואני לא מתחרט", כאשר שרים בממשלת ישראל קוראים לנקמה מעל במת הכנסת ומעל במות שונות, הדבר הזה נתפס על-ידי גורמים פנאטיים, פונדמנטליסטיים, רדיקליים, בקרב היהודים כאור ירוק לרצוח מחוץ למסגרת החוק.

אורי מקלב: תודה.

אברהים צרצור: הדבר הזה מגונה בכל תוקף, ולכן אנחנו דורשים שני דברים במשפט אחד: קודם כול להפסיק את גלי השנאה הזאת, להפסיק את הפעולה הישראלית.

אברהים צרצור: דבר שני, לחזור באופן מיידי לשולחן המשא-ומתן בתקווה שהמשא-ומתן יביא לרגיעה מצד אחד וגם לפריצת הסכר לכיוון של עשיית שלום אמת.

אברהים צרצור: דבר אחרון, אני קורא לכל החברות הישראליות בישראל, "בזק" וגם חברת החשמל, לחזור לערים וליישובים הערביים ולעשות את המוטל עליהן כחוק.

אברהים צרצור: אין הדבר הזה מקובל, שחברות מהסוג הזה השאירו שכונות שלמות, כמו בטייבה, בחושך, מפני שהם לא רוצים באמת לחזור ולמלא אחר התפקיד שלהם.

אברהים צרצור: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת אברהים צרצור.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, עמיתי חברי הכנסת, אלה הם אכן ימים קשים, קודרים, עצובים ומדאיגים.

דב חנין: בימים האלה, כשאנחנו עומדים כאן על הדוכן ובאולם הזה, יושבות משפחות ומבכות את ילדיהן.

דב חנין: נערים, ילדים, יותר מדי נערים, יותר מדי ילדים, שמצאו מוות אכזרי, נורא וקשה ובלתי נסבל ובלתי נסלח.

דב חנין: העצב, הצער, הדאגה, הכעס, התסכול, ממלאים את הארץ הזו.

דב חנין: אבל מתוך העצב והצער הזה, עמיתי חברי הכנסת, עולה ומתגבר גל עכור ומסוכן, שמאיים למשוך את הארץ כולה.

דב חנין: הגל העכור הזה לא התחיל מלמטה.

דב חנין: הוא לא נולד רק בפייסבוק.

דב חנין: יש אחריות גדולה למנהיגים.

דב חנין: יש אחריות גדולה למובילים ויש אחריות גדולה לראשי המדינה.

דב חנין: מי שהובילו את ההתלהמות וההסתה היו האנשים שתפקידם וחובתם הציבורית היו לעצור אותן.

דב חנין: ראש ממשלת ישראל אומר: נקמת ילד קטן לא ברא השטן, הוא רק שכח את ההתחלה של הפסוק בשיר.

דב חנין: כותב ביאליק "ארור האומר: נקום!", כי נקמה כזאת, נקמת דם ילד קטן, לא ברא השטן.

דב חנין: אנחנו לא רוצים להיות השטן.

דב חנין: ואומר שר החוץ ליברמן, שהאזרחים הערבים בישראל, בכלל מקומם לא פה.

דב חנין: כל פוליטיקאי הזוי וקיצוני משתמש בכאב, בצער, במצוקה של הציבור כדי לדרדר את כולנו לתהום.

דב חנין: ומול הקולות האלה, עמיתי חברי הכנסת, זה הזמן לומר: רק חיים משותפים ייתנו עתיד בארץ הזאת; רק אם יהודים וערבים יחיו כאן בארץ בשלום, בשוויון, הם יוכלו לחיות.

דב חנין: המהלך הזה, של או אנחנו או הם, יוביל למצב שלא אנחנו ולא הם נהיה בארץ הזאת, אלא יהיה פה רק חורבן.

דב חנין: ועמיתי חברי הכנסת, צריך לסיים בדבר אחרון: בשנתיים האחרונות אני חוזר וחברי חוזרים מעל הדוכן הזה ואומרים פעם אחר פעם: אם הקיפאון המדיני יימשך, אם לא תהיה התקדמות לשלום, אנחנו לא נעצור במקום, לא יהיה פה סטטוס קוו; אם לא נתקדם קדימה לשלום בין שני העמים, נידרדר אחורה לעימות.

דב חנין: ובצער ובכאב אני אומר לכם, שמדיניות הסרבנות של ממשלת נתניהו, מדיניות ההתנחלויות, מדיניות החיסול של כל ניסיון להגיע להסדר בארץ הזאת – המדיניות הזאת עומדת להפיל את כולנו לתהום נוראה.

דב חנין: ולכן ברגע הזה, עמיתי חברי הכנסת – –

גילה גמליאל: משפט סיום, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: – – אני קורא לכנסת להביע היום אי-אמון בממשלה המסוכנת הזאת.

דב חנין: זו ממשלה שצריכה ללכת הביתה, וטוב מוקדם מאשר מאוחר.

גילה גמליאל: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

גילה גמליאל: יעלה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה מבל"ד.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: עומדות לרשותך שלוש דקות מרגע שתעלה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, פעמים רבות ציון לשבח הוא עלבון ופעמים רבות ציון לגנאי הוא אות כבוד.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני וחברתי לסיעה חנין זועבי קיבלנו היום כבוד, כאשר מר אביגדור ליברמן, הרב-גזען אביגדור ליברמן, תקף את שנינו והאשים אותנו בליבוי יצרים של המחאה העממית ביישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: אכן, הציון לגנאי הוא אות כבוד לנו.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים אני מפשפש במעשי אם אני מקבל מחמאות מגזענים, ואני מקבל סימן שאני בדרך הנכונה כאשר אני מעצבן אותם או מוציא אותם מכליהם.

ג'מאל זחאלקה: לא נכנסנו לפוליטיקה כדי שמר אביגדור ליברמן ירגיש בנוח.

ג'מאל זחאלקה: ואביגדור ליברמן הוא רק המשל, יש הרבה כמוהו.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שתפיסת עולם דמוקרטית, מתקדמת, נאורה, מרגיזה את אנשי החושך, מרגיזה את הימין הקיצוני, מרגיזה את הגזענים.

ג'מאל זחאלקה: מה אני צריך לעשות?

ג'מאל זחאלקה: להתקפל בפני גזענים בזויים כמו מר ליברמן, או דווקא להמשיך במאבק שלנו, הצודק, למען צדק?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נאבקים בראש ובראשונה למען עקרון הצדק, ויש כאלה שכל עשייתם היא למען אי-צדק.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהגזענות של ליברמן היא דבר בסך הכול שולי.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא כל כך חשוב, אבל הוא סימן; וגם הרבה אנשים, כל מיני, מה שקרוי "שמאל מתון", אומרים: ליברמן לא בסדר, זה לא בסדר – השאר בסדר.

ג'מאל זחאלקה: לא, זה לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: זה בדיוק כמו שאומרים שרצח מוחמד אבו ח'דיר לא בסדר ואנחנו מגנים.

ג'מאל זחאלקה: הגינוי הזה הוא הכשר לרצח 19 או 17 אזרחים פלסטינים אחרים, כי אתה מגנה רק את זה.

ג'מאל זחאלקה: מה שהצבא עושה הוא כשר, אבל בעינינו ובעיני אין הבדל בין רצח על-ידי חבורה של ימין קיצוני, גזענים, לבין חיילים במדים.

ג'מאל זחאלקה: זה אותו דבר גם אם הם שומעים את הסימפוניה התשיעית של בטהובן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

גילה גמליאל: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גילה גמליאל: חבר הכנסת ישראל חסון מקדימה – אינו נוכח.

גילה גמליאל: על כן ישיב בשם הממשלה סגן השר אופיר אקוניס.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: בבקשה.

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה, גברתי, לשתף אותך, אולי בנימה אישית, לפני שאני אענה בשם הממשלה, נסכם את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: את יודעת, גברתי, החלפנו תפקידים בין הכנסת השמונה-עשרה לכנסת התשע-עשרה במשרד ראש הממשלה, אבל תפקיד נוסף שהוטל עלי הוא להיות השר המקשר בין הממשלה לכנסת בלי לשמש כשר אלא כסגן שר.

אופיר אקוניס: ואחת מן המשימות האלה, גברתי, היא להשיב כאן, לעמוד כאן מדי יום שני ולהשיב בשם הממשלה, או בימי רביעי – בימי שני על הצעות האי-אמון, בימי רביעי על הצעות לסדר-היום ושאילתות, ולעתים אני עושה זאת תוך כדי הטחת האשמות, עלבונות אישיים, קללות וגידופים.

אופיר אקוניס: זה נשמע כמעט גם בדיון הזה.

אופיר אקוניס: ובנקל, גברתי, בנקל יכולתי להשיב גם לחבר הכנסת זחאלקה, וגם לחבר הכנסת סוייד וגם לחבר הכנסת גטאס באותה מטבע, בנאצות בעברית או בערבית, ואני לא מתכוון לעשות את זה, משום שאני מעולם – ואתם יכולים לבדוק את זה בפרוטוקול הכנסת, גם בכנסת הזאת, גברתי, וגם בכנסת הקודמת – מעולם לא התייחסתי לנושא האישי כנושא אלא לרעיון, למאבק על רעיונות.

אופיר אקוניס: ואם מישהו חושב שהגעתי לבית הזה כדי שלא איאבק בו על רעיונותי, הוא טועה; או כדי שלא איאבק בו, חבר הכנסת זחאלקה, על האמת, אתה טועה.

אופיר אקוניס: אין לי שום כוונה.

אופיר אקוניס: כך למדתי.

אופיר אקוניס: אתה יודע, לתנועה שממנה אני בא – ראיתי שהיום כולכם מודאגים מה יהיה אתה, מהתנועה הזאת, הרי יש פיצול סיעות.

אופיר אקוניס: תהיו רגועים, הכול יהיה בסדר.

יחיאל חיליק בר: רצינו שתישארו ביחד.

יחיאל חיליק בר: ההפך.

אופיר אקוניס: ממש נוגעת ללבי הדאגה שלך, חבר הכנסת בר.

אופיר אקוניס: אבל התנועה שאני בא ממנה, חבר הכנסת זחאלקה – – –

באסל גטאס: מי תקף אותך אישית?

אופיר אקוניס: הותקפתי פה אישית פעמים רבות, כולל בגידופים, חבר הכנסת גטאס, ואתה יודע זאת היטב.

מוחמד ברכה: מגיע לך.

מוחמד ברכה: מגיע לך.

אופיר אקוניס: הנה, חבר הכנסת ברכה ממשיך.

אופיר אקוניס: אני לא מתכוון, אדוני היושב-ראש – ברוח מכתבך, אני מוכרח להודות, פתחתי את התשובה של הממשלה בנימה אישית על התפקיד שהוטל עלי להשיב כאן בשם הממשלה מדי יום שני.

אופיר אקוניס: על השקרים והבדיות אנחנו נעמוד, ואנחנו נפריך אותם, גם אם אני וחלק מחברי נזכה לנאצות ולקללות של חברי הכנסת מן הסיעות הערביות.

אופיר אקוניס: כפי שהתחלתי להגיד לך, חבר הכנסת זחאלקה, בתנועה שממנה אני באתי, בתנועה הזאת יש הדר.

אופיר אקוניס: קוראים לזה הדר; אתה מנהל ויכוח ענייני ולא אישי.

אופיר אקוניס: יש בה גם עוד דבר, שהוא דבר שנדמה לי – כי לעתים אתה אומר, גם בראיונות בעיתונות שאני רואה שאתה משתתף בהם וגם בדברים שאתה אומר כאן, שאתה רוצה חיים בדו-קיום במדינה הזאת.

אופיר אקוניס: כך אתה אומר.

אופיר אקוניס: אתה משמיץ השמצות איומות ומאשים האשמות איומות ושקריות את חיילי צה"ל – שהם אינם רוצחים אלא מגינים על עצמם.

אופיר אקוניס: לגבי המדינה אתה אומר: אני רוצה לחיות בדו-קיום.

אופיר אקוניס: גם היושב-ראש וגם אני, שהגענו מאותו זרם פוליטי – שנהגה לפני כמעט 100 שנה, שהציע את הדו-קיום, על-ידי זאב ז'בוטינסקי שאמר: כולם יחיו כאן ביחד בשלום, בשגשוג וברווחה.

אופיר אקוניס: אבל הוא אמר שאנחנו נחיה זה לצד זה, ולעתים נדמה לי שמהספסלים הללו, אדוני היושב-ראש, מגיעה תפיסה חדשה: זה במקום זה.

אופיר אקוניס: התפיסה הזאת, של זה במקום זה, לא תעבור פה.

אופיר אקוניס: אנחנו נעמוד כחומה בצורה, חבר הכנסת גטאס, כקיר ברזל, מול הניסיון לנשל את העם היהודי מארצו.

אופיר אקוניס: לצערי, וגם את זה אני אומר בצער, חבר הכנסת גטאס – בצער, כי הימים האלה הם ימים של צער, בעיקר למשפחות הנרצחים; כן, גם למשפחת אבו ח'דיר.

אופיר אקוניס: אני אבא לילד קטן.

אופיר אקוניס: זה בלתי נסבל מה שעשו למוחמד אבו ח'דיר.

אופיר אקוניס: בלתי נסבל.

אופיר אקוניס: בלתי מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: מזעזע.

טלב אבו עראר: זה לא טרור?

אופיר אקוניס: מזעזע.

טלב אבו עראר: תגיד שזה טרור, טרור יהודי.

טלב אבו עראר: ראש הממשלה היה משתמש בזה.

עפו אגבאריה: זה טרור יהודי.

אופיר אקוניס: ידידי, חלקכם לא הייתם כאן.

אופיר אקוניס: סליחה, אתם לא – – –

טלב אבו עראר: תגיד מחבלים יהודים, תגיד.

טלב אבו עראר: אל תגמגם, תגיד מחבלים יהודים.

אופיר אקוניס: בוודאי.

אופיר אקוניס: אמרתי, רצח הוא רצח הוא רצח.

אופיר אקוניס: הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, נאמר בצורה מאוד ברורה על-ידי בשם הממשלה.

אופיר אקוניס: פה לא הייתה הודעה אישית, חבר הכנסת אבו עראר.

אופיר אקוניס: זה היה מעשה טרור מתועב, לא פחות מתועב ממעשי טרור אחרים שהתקיימו כאן.

אופיר אקוניס: אגב, בדרך לביתך, חבר הכנסת גטאס, בעפולה, נרצח לפני פחות או יותר שנה חייל צה"ל, חן אטיאס, שעשה את דרכו מנצרת-עילית; נדקר, אדוני היושב-ראש, נטבח בלב ישראל.

אופיר אקוניס: אני לא זוכר גינוי כל כך עמוק שלכם.

אופיר אקוניס: לא זוכר אותו.

אופיר אקוניס: אם תרעננו את זיכרוני, אני אשמח.

אופיר אקוניס: אבל נדמה לי, חבר הכנסת גטאס, שהוא לא היה, למשל.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על רצח הנערים שמשפחותיהם קמו היום מהאבל.

אופיר אקוניס: אמרנו את זה, ואתם מנסים לבוא ולומר: לא, הממשלה לא גינתה.

אופיר אקוניס: אני שמעתי, אגב – חבר הכנסת אבו עראר, אתה אמרת דברים חמורים ביותר: אלה נעריו של נתניהו.

אופיר אקוניס: אתה אמרת שהרוצחים – תתבייש, באמת תתבייש.

טלב אבו עראר: עד עכשיו אני אומר.

טלב אבו עראר: זו התנהגות שלך ושלו.

אופיר אקוניס: אתה אומר, אתה אומר.

אופיר אקוניס: אתה דואג לחינוך שלי ושל חברי?

אופיר אקוניס: אתה דואג לנו?

טלב אבו עראר: תוציא את הטרור היהודי.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שנדבר על החינוך במערכת החינוך הפלסטינית?

אופיר אקוניס: אתה רוצה שנדבר על מערכת ההסתה?

אופיר אקוניס: קראנו את הדוח של השר שטייניץ בישיבת הממשלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אגבאריה, הדוח שלו מסר פרטים על מערכת הסתה ממשלתית, שיטתית, על-ידי הרשות הפלסטינית.

אופיר אקוניס: אתה מדבר – – –

עפו אגבאריה: גם ליברמן וגם בנט מסיתים.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על עשבים שוטים – – –

עפו אגבאריה: גם נתניהו מסית.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על עשבים שוטים, על השול שבשוליים, על השול שבשוליים, שהעז לעשות את הדבר המתועב הזה לילד הצעיר, תושב ירושלים.

אופיר אקוניס: אתם שמעתם גינויים מקיר לקיר מאז הודעת המשטרה.

אופיר אקוניס: כן, הייתה צריכה להיות הודעה רשמית, חבר הכנסת אבו עראר.

אופיר אקוניס: כך אנחנו עובדים פה.

אופיר אקוניס: זאת המדינה שלנו, זאת מדינת חוק.

אופיר אקוניס: ממצים חקירה, מודיעים.

אופיר אקוניס: לעתים יש צו איסור פרסום, מטעמים שהמשטרה נזקקת להם, וכך זה יימשך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בדיון הזה בהחלט נשמע גינוי מקיר לקיר על כל מעשי הרצח המתועבים שהתרחשו בארצנו בשבועות האחרונים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, האזנתי בקשב רב לנאומך.

אופיר אקוניס: אתה דיברת על הקולות היוצאים מן הבית הזה – ואני מצטט.

אופיר אקוניס: כך אמר, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת הורוביץ: "שמשמעותם", אני מצטט, "היתר לשפוך דם".

אופיר אקוניס: כך אתה אמרת.

אופיר אקוניס: אני חושב שהאמירה הזאת – מאמירה שלך – – –

ניצן הורוביץ: אנשים מפרשים את זה בדרך הזאת.

אופיר אקוניס: אז אני אומר לך.

אופיר אקוניס: אז אני אומר לך את האמת כפי שאני רגיל לומר אותה, גם אם איננה מוצאת חן בעיני כמה מחבריך.

אופיר אקוניס: גם קריאות שנשמעו בבית הזה – ואני התרעתי בישיבת סיעת הליכוד, וגם בפניך, אדוני היושב-ראש, שקריאות בבית הזה – כפי שקרא למשל חבר הכנסת עפו אגבאריה, שאמר ש"חמאס" איננו ארגון טרור.

אופיר אקוניס: הוא אמר את זה בערוץ הכנסת, זה ציטוט – הוא לא חזר בו – בעוד אנחנו מחפשים את שלושת הנערים.

אופיר אקוניס: התבטאויותיה המטורפות של חברת הכנסת חנין זועבי, שעוברת באופן מובהק, אדוני היושב-ראש, על סעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת.

אופיר אקוניס: אני מציע לך, חבר הכנסת הורוביץ, למען הגינותך, ועל אף מערכת היחסים הפוליטית בינינו – שתהום פעורה בין השמאל הקיצוני שממנו אתה בא למפלגת הימין שאותה אני מייצג – למענך, למען ההגינות שלך, תקן את דבריך.

אופיר אקוניס: תאמר שההסתה היוצאת מהבית הזה על-ידי חלק מחברי הכנסת מהסיעות הערביות, מתסיסה את הרוחות באום-אלפחם, בערערה, בקלנסואה.

אופיר אקוניס: אתה יודע שזה נכון, אתה יודע שזה מה שקורה.

אופיר אקוניס: הדברים מחלחלים.

אופיר אקוניס: במקום שחברי הכנסת הערבים מן הסיעות הערביות ישתמשו, אדוני היושב-ראש, בבמה הזאת כדי להרגיע את הציבור הערבי-ישראלי, הם מתסיסים ומשתמשים בבמה הזאת של הצעות האי-אמון כדי להסית נגד ישראל.

אופיר אקוניס: אני אעמוד פה, חבר הכנסת גטאס, כל יום שני – אתה יכול לזלזל, אתה יכול לקלל, אתה יכול לבוז, אתה יכול לצאת – כדי לעמוד על האמת.

אופיר אקוניס: אתה יודע?

אופיר אקוניס: סופה של האמת הוא לנצח, והטוב תמיד מנצח את הרע.

אופיר אקוניס: תמיד.

אופיר אקוניס: אני מבקש מחברות וחברי הכנסת לדחות את הצעות האי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר אופיר אקוניס, המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אלה שמעוניינים להצביע, שישבו.

יולי יואל אדלשטיין: סדרת הצבעות האי-אמון בפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן: תקציב 2015 הפוגע בשכבות החלשות ובמעמד הביניים, מטעם סיעת העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעת העבודה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 33 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת האי-אמון מטעם סיעת העבודה לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלה בלי דרך בתחום המדיני, הביטחוני, החברתי והכלכלי, של יהדות התורה ומרצ.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות יהדות התורה – מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – 50 נמנעים – אין הצעות סיעות יהדות התורה – מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 34 בעד, 50 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הצעת יהדות התורה ומרצ לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: תחושת אכזבה והיעדר תקווה, ביטחון אישי וביטחון חברתי בקרב אזרחי המדינה, מטעם סיעת ש"ס.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת אריה דרעי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 32 נגד – 49 נמנעים – אין הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההצעה – 32, 49 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת סיעת ש"ס לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מטעם רע"ם-תע"ל-מד"ע, חד"ש ובל"ד – המשך הכיבוש שהוא הגורם להידרדרות המצב ולסכנת התלקחות באזור.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעות רע"ם-תע"ל-מד"ע–חד"ש–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה– 30 נגד – 50 נמנעים – 1 הצעות סיעות רע"ם-תע"ל-מד"ע–חד"ש–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 30 בעד, 50 מתנגדים, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת רע"ם-תע"ל-מד"ע, חד"ש ובל"ד לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הכנסת דחתה את כל הצעות האי-אמון בממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/808; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 5916; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, שרים, חברות וחברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014.

יריב לוין: לפני כשלוש שנים אישרה הכנסת את תיקון מס' 62 לחוק בתי-המשפט, שבמסגרתו ניתנה לרשמים בכירים סמכות שיפוט לדון בכל תובענה אזרחית שהוגשה לבית-משפט השלום או לבית-המשפט לתביעות קטנות שסכומה אינו עולה על 50,000 ש"ח; זאת, ובלבד שלא מדובר בתובענה לפיצויים בשל נזק גוף, בבקשה לאשר תובענה כתובענה ייצוגית או בתובענה בענייני משפחה.

יריב לוין: הצעת החוק מבקשת להעלות את סכום התובענות האזרחיות שרשם בכיר יהיה רשאי לדון בהן מ-50,000 ש"ח ל-75,000 ש"ח.

יריב לוין: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

יריב לוין: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוגש על-ידי הוועדה, ולהודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד רותם, לצוות הוועדה בראשותה של דורית ואג ולייעוץ המשפטי בראשותה של עו"ד סיגל קוגוט.

יריב לוין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות לחוק, לכן נצביע בקריאה שנייה – כהצעת הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: קריאה שנייה – כהצעת הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 64 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 64 בעד, יש מתנגד אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 62 נגד – אין נמנעים – אין חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, להלן התוצאה בקריאה השלישית: 62 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76) אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/771; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' כ"ג, עמ' 4686; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט אותו חבר הכנסת, יריב לוין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יציג את ההצעה בשם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, שרים וחברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014.

יריב לוין: במסגרת הניסיון המתמשך של הממשלה להגביר את האכיפה בתחום המס, הצעת החוק מבקשת להרחיב את סל הכלים שיש בידי רשויות המס לצורך גביית מסים, ומסדירה ארבע סוגיות שונות: 1.

יריב לוין: עיקול רכבים – הצעת החוק קובעת הסדר מפורט, מאוזן ומידתי שיאפשר לרשויות המס לעקל רכב של אדם שחוב המס שלו הפך לסופי, גם אם הרכב נמצא ברשות הרבים; 2.

יריב לוין: ערבות לחוב מס – כדי לאפשר לרשויות המס להגיע להסדרים עם חייבים מצד אחד, אך להבטיח את גביית המס מצד שני, הצעת החוק מסדירה את האפשרות של רשויות המס לקחת ערבות לחוב המס ואת אופן מימוש הערבות; 3.

יריב לוין: תפיסת רכוש – הצעת החוק מבהירה כי בנסיבות מיוחדות שיש בהן חשש לאי-תשלום חוב המס, בית-המשפט רשאי להורות לא רק על עיקול של נכסי החייב אלא אף על תפיסתם, וזאת אם יש חשש כי העיקול אינו מספיק; 4.

יריב לוין: עיכוב יציאה מהארץ בחברת מעטים – בנסיבות מיוחדות שיש בהן חשש לאי-תשלום חוב המס, רשויות המס יכולות לבקש מבית-המשפט לעכב את יציאתו מהארץ של החייב.

יריב לוין: הצעת החוק מרחיבה אפשרות זו ומקנה לבית-המשפט, במקרה שבו החייב הוא חברת מעטים, את הסמכות להורות על עיכוב יציאה מהארץ גם של מנהל פעיל, מנהל עסקים ומי שמחזיק ב-25% מהמניות או מכוח ההצבעה של החברה, וזאת אם יש חשש שהיציאה מהארץ תסכל את הגבייה או את החקירה בעניין.

יריב לוין: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ועל כן אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוגש על-ידי הוועדה, ולשוב, כפי שעשיתי קודם – ולהודות ליושב-ראש הוועדה דוד רותם, למנהלת הוועדה דורית ואג ולצוות העובד עמה, ליועצת המשפטית סיגל קוגוט ולצוות המשפטי של הוועדה.

יריב לוין: תודה.

גילה גמליאל: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

גילה גמליאל: מכיוון שלא היו הסתייגויות להצעת החוק, אבל היו בקשות רשות דיבור, אני אעבור לראשונת הדוברים, חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת אילן גילאון – מוותר; חבר הכנסת ניצן הורוביץ – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין – אינה נוכחת; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח.

גילה גמליאל: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

גילה גמליאל: עומדות לרשותך חמש דקות מרגע זה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה להפנות את תשומת לב החברות והחברים – חברת הכנסת מרב מיכאלי, את היית מעורבת לא מזמן והובלת באופן מאוד יפה – – –

מרב מיכאלי: – – – בוועדה אנחנו ממש עבדנו מאוד קשה לתקן אותו, את החוק הזה.

תמר זנדברג: רציתי לומר שהובלת לא מזמן – הצתת את הגפרור שהתחיל יוזמה שאומצה על-ידי שרת המשפטים, וכולנו בירכנו והשתתפנו יחד עם ארגונים חברתיים וכו' ביוזמה לביטול מאסר חייבים.

תמר זנדברג: הרעיון היה רעיון דמוקרטי מאוד בסיסי:

תמר זנדברג: שלא תוטל סנקציה במקרה ההוא של מאסר מול אדם שבסך הכול הוא חייב חוב; לא לכרוך את שלילת החירות, שהיא נושא דמוקרטי עמוק ומשמעותי, בחוב שהוא בסופו של דבר כללי וכספי.

תמר זנדברג: וכולנו שמחים ששרת המשפטים אימצה את הרעיון הזה והובילה את זה כמהלך ממשלתי.

תמר זנדברג: כולנו בירכנו על כך שהתרחקנו מצעד פחות דמוקרטי אל עבר מציאות יותר דמוקרטית.

תמר זנדברג: והנה אנחנו מגיעים היום במהלך שהוא הפוך לזה.

תמר זנדברג: אומנם לא מוצע כאן מאסר, אבל האמצעים מאוד חריפים – כמו עיקול רכבים, האפשרות לממש תפיסת רכוש.

תמר זנדברג: בית-המשפט רשאי להורות לא רק על עיקול של נכסי החייב אלא אף על תפיסתם ועל עיכוב יציאה מהארץ, ועל זה כדאי להתעכב.

תמר זנדברג: עיכוב יציאה מהארץ, בעצם משמעותו – דיברנו כאן, חברת הכנסת מיכאלי, על ביטול מאסר, על שלילת חירות, והנה אנחנו פה מציעים עיכוב יציאה מהארץ, שזה הגבלה של חופש התנועה, באופן שהוא גם כן חריף, לדעתי.

תמר זנדברג: הנושא של עיכוב יציאה מהארץ צריך לקבל בכלל התייחסות כוללת, וצריך לשאול את השאלה: האם נכון לשלול חופש תנועה מאדם בגלל חוב כספי; במקרה הזה, עוד חוב לרשויות המס.

תמר זנדברג: בקיצור, יש כאן מהלך שהוא בכיוון ההפוך מהכיוון שצריך ללכת אליו, וחבל שעל מנת לפתור בעיה של גבייה – ויש הרבה דברים לעשות, הרבה דברים, כדי להעמיק את הגבייה, הרבה דברים שנעשים, ואחוזי הגבייה הולכים ומתגברים – נעשה שימוש באמצעי הזה, שהוא דרקוני מדי, שהוא בדיוק הפוך מהכיוון הדמוקרטי שכולנו הולכות והולכים אליו.

תמר זנדברג: זה אמצעי חריף מדי, שאין לו מקום, ואנחנו נתנגד להצעה הזאת.

תמר זנדברג: תודה.

גילה גמליאל: אני מודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

גילה גמליאל: מכיוון שהיא אחרונת הדוברים, נעבור להצבעה על הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, בקריאה שנייה.

גילה גמליאל: ההצבעה החלה.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–8 – 42 נגד – 9 נמנעים – אין סעיפים 1–8 נתקבלו.

גילה גמליאל: 42 בעד, תשעה מתנגדים.

גילה גמליאל: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

גילה גמליאל: אנו נעבור כרגע להצבעה בקריאה שלישית.

גילה גמליאל: ההצבעה החלה.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 45 נגד – 9 נמנעים – אין חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, נתקבל.

גילה גמליאל: 45 בעד, תשעה מתנגדים.

גילה גמליאל: הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, אושרה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

גילה גמליאל: [מס' מ/694; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' ט"ז, עמ' 2026, הכנסת ה-18, מושב רביעי, חוב' ל"ה, עמ' 30435; נספחות.

גילה גמליאל: ]

גילה גמליאל: אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון מס' 22), התשע"ד–2014, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גילה גמליאל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת אלקין זאב.

גילה גמליאל: בבקשה.

זאב אלקין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה, חברי השרים וחברי הכנסת, אני מתכבד להציג לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון מס' 22), התשע"ד–2014, שיזמה הממשלה.

זאב אלקין: הפרק השני 3 לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים קובע כי עמלות שמקבלים סוכנים העוסקים בייבוא ציוד צבאי יהיו טעונות אישור של משרד הביטחון, שיפקח גם על שיעוריהן.

זאב אלקין: הפרק נחקק לאחר מלחמת יום הכיפורים, בתקופה שבה היה מחסור רב בציוד צבאי בישראל, במטרה להקטין את עלויות הרכש הגבוהות.

זאב אלקין: בשנים שחלפו מאז השתנה האופן של רכישת הציוד הצבאי, בין היתר בשל החמרה ברגולציה בארצות-הברית, שלא אפשרה עוד מכר באמצעות סוכנים.

זאב אלקין: כיום רוב הרכש מתבצע ישירות מהחברות, ללא תיווך סוכנים, ולכן גם ללא עמלות.

זאב אלקין: שיעור הרכש שעדיין מתבצע באמצעות סוכנים זניח, ומשרד הביטחון סבר כי במקרים אלו אפשר להגיע לשיעורי עמלות סבירים באמצעות משא-ומתן רגיל, ללא צורך בפיקוח, על כן מוצע לבטל את הוראות הפרק.

זאב אלקין: יש לציין כי הפרק כלול במסגרת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, שהוא אחד החוקים שתוקפם מותנה בקיומה של הכרזה על מצב חירום.

זאב אלקין: ביטול הפרק הוא חלק מהצעדים שננקטים בשנים האחרונות כדי לנתק את זיקתם של חיקוקים שונים ממצב חירום – חבר הכנסת מיכאלי מוביל ועדה שלמה בהקשר הזה.

זאב אלקין: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גילה גמליאל: אני מודה לחבר הכנסת זאב אלקין, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

גילה גמליאל: מכיוון שלהצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות וגם לא הוגשו בקשות רשות דיבור, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון מס' 22), התשע"ד–2014, בקריאה שנייה.

גילה גמליאל: ההצבעה החלה.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 38 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גילה גמליאל: 38 בעד, מתנגד אחד.

גילה גמליאל: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

גילה גמליאל: וכרגע נעבור – – –

יצחק הרצוג: – – –

גילה גמליאל: כן, אז ההצבעה של חבר הכנסת יצחק הרצוג נרשמת כנמחקת מה"נוכח" אצל שלי יחימוביץ ומתקבלת כהצבעתו.

גילה גמליאל: ברשותכם וברשותכן, נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

גילה גמליאל: בבקשה.

גילה גמליאל: ההצבעה החלה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 41 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון מס' 22), התשע"ד–2014, נתקבל.

גילה גמליאל: 41 בעד, אין מתנגדים.

גילה גמליאל: הצעת הפיקוח על מצרכים ושירותים (תיקון מס' 22), התשע"ד–2014, עברה בקריאה שלישית ותירשם בספר החוקים.

גילה גמליאל: [מס' כ/543; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 10454; נספחות.

גילה גמליאל: ]

גילה גמליאל: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 4), התשע"ד–2014 קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גילה גמליאל: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חיים כץ.

גילה גמליאל: בבקשה.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 4), התשע"ד–2014, שהגישה חברת הכנסת עדי קול – זו ההצעה הראשונה שלך לשנייה-שלישית?

גילה גמליאל: שנייה.

חיים כץ: שנייה?

חיים כץ: ואללה, את הולכת לזכות ב"המחוקקת המצטיינת" – יחד עם קבוצת חברי הכנסת.

חיים כץ: חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון אוסר עישון במקומות ציבוריים המנויים בתוספת לחוק, כגון מקומות בילוי, מסחר והסעדה, כלי תחבורה ציבורית, גני אירועים ואולמות אירועים, מעליות, מוסדות רפואיים, מוסדות חינוך ומשרדי ממשלה.

חיים כץ: בהצעת החוק המונחת בפניכם – אחמד טיבי, תקשיב.

חיים כץ: זה בא למנוע עישון במגרשי כדורגל.

אחמד טיבי: בכל המגרש?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: תשמע, כשאני ישבתי ואמרתי, איך אנחנו הולכים לאשר מניעת עישון?

חיים כץ: אתה בא עם אגרסיות – קללות, עניינים, סיפורים, ואז אמרתי: אבל ב"וומבלי" לא מעשנים, וב"נואו קאמפ" לא מעשנים, אז למה שיעשנו ב"טדי"?

אחמד טיבי: הייתי גם פה וגם פה – – –

חיים כץ: לא עישנו.

חיים כץ: אי-אפשר.

חיים כץ: ואז, מה שאנחנו עושים פה – בכל זאת, אנחנו לבנטינים, אנחנו לא "וומבלי", אז אנחנו בכל מגרש נעשה שני אזורי עישון, אזור לכל קבוצה; אוהדי קבוצה א' ואוהדי קבוצה ב', יהיו להם אזורי עישון בצד אחד של האיצטדיון, ובכל הצד השני של האיצטדיון, זה שבשמש, לא יוכלו לעשן.

אחמד טיבי: אתה יודע כמה קולות אתה מפסיד עכשיו?

מרב מיכאלי: זה שבשמש – כן, שלפחות לא יהיה להם סרטן מעישון, רק מהשמש.

חיים כץ: לא, אבל כל אחד שקונה כרטיס ומינוי יקבל קרם הגנה.

חיים כץ: כל אחד יקבל קרם הגנה.

חיים כץ: ובכל האיצטדיונים יהיו גם חדרים נפרדים לעישון, ששטחם אינו עולה על רבע מהשטח הכללי שהוקצה לציבור להמתנה בהפסקות, ובלבד שיש בהם אוורור תקין, והעישון בהם אינו גורם למטרד בחלקי האיצטדיון האחרים.

חיים כץ: עכשיו, אני לא יודע איך תהיה החקיקה, אבל כל מי שיתפסו אותו מעשן ישלם 1,000 שקל קנס.

חיים כץ: להצעת החוק הזאת לא הגישו הסתייגויות, וכולם אמרו:

חיים כץ: אנחנו בעד אוויר נקי ונגד עישון, ולפיכך אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק של עדי קול – עדי קול, כל כך טרחת וכל כך אימצת, והבאת ילדים שבאו ואמרו:

חיים כץ: אנחנו רוצים לבוא לכדורגל אבל אנחנו לא באים כי מעשנים; אבא שלנו לא מרשה לנו.

חיים כץ: ומכיוון שראיתי כל כך הרבה לב וכל כך הרבה נשמה שהשקעת בהצעת החוק הזאת, היא באה מהר לדיון, ואני מקווה שהכול יהיה טוב.

חיים כץ: ובהזדמנות הזאת אני רוצה להודות למנהלת המיתולוגית וילמה מאור ולצוות המסור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: אורי אחרון, שמת לב, מיכל?

חיים כץ: אורי אחרון.

חיים כץ: ותודה ליועצת המשפטית של הוועדה יעל סלנט.

חיים כץ: וכמובן, תודה לעוזרי הפרלמנטריים, ונתחיל עכשיו בקורל אבירם ואילן מרסיאנו, ואחר כך נעשה הפוך – יש לנו שישה חוקים ברצף עכשיו.

חיים כץ: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חיים כץ: תודה.

גילה גמליאל: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גילה גמליאל: מכיוון שלא הוגשו הסתייגויות לחוק ולא הוגשו בקשות רשות דיבור, אנחנו נצביע בעד – אם תראו בעד – או נגד, או נמנע, על הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 4), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת הפעילה והנמרצת עדי קול.

גילה גמליאל: בבקשה, ההצבעה החלה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 1 – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גילה גמליאל: 43 בעד, אין מתנגדים.

גילה גמליאל: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

גילה גמליאל: ועל כן אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

גילה גמליאל: ההצבעה החלה, בבקשה.

גילה גמליאל: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 39 נגד – אין נמנעים – אין חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 4), התשע"ד–2014, נתקבל.

גילה גמליאל: 39 בעד.

גילה גמליאל: הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון מס' 4), התשע"ד–2014, עברה בקריאה שלישית.

גילה גמליאל: אתה כבר החלפת אותה, חבר הכנסת הרצוג.

גילה גמליאל: אתה כבר החלפת אותה, אתה לא צריך להצביע כל פעם מחדש.

יצחק הרצוג: בטעות.

גילה גמליאל: טוב, אז בטעות הצביע חבר הכנסת הרצוג שוב במקום חברת הכנסת שלי יחימוביץ, וזה יירשם בפרוטוקול.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את חברת הכנסת עדי קול.

גילה גמליאל: יש לך ההזדמנות לברך על החוק.

גילה גמליאל: שלוש דקות לרשותך.

גילה גמליאל: בבקשה.

עדי קול: קודם כול אני רוצה להודות לחברי היקר חבר הכנסת חיים כץ על ההצעה הזאת.

חיים כץ: אם אני זוכה לשמוע ממך "חברי היקר" – –

עדי קול: חברי היקר, מפה, על הבמה.

חיים כץ: – – זה כבר היה כדאי.

עדי קול: שווה.

עדי קול: אני רוצה גם להודות לעוזרים הפרלמנטריים של חבר הכנסת חיים כץ, לקורל ולאילן, וכמובן לעוזרות שלי, תמר ורעות – רעות שכתבה את ההצעה הזאת.

עדי קול: ההצעה הזאת, כאמור, הגיעה בעקבות פניית ציבור של נער שביקש ללכת לכדורגל בלי להסריח מסיגריות.

עדי קול: אני אוהבת כדורגל – כן, הנה, וידוי אישי.

עדי קול: אוהבת כדורגל, רואה מונדיאל, ניימאר שבר לי את הלב.

עדי קול: אני מקווה שברזיל תצליח בכל זאת.

איתן כבל: אני מקווה שאת לא מריחה את עשן הסיגריות במגרשים.

עדי קול: אין עישון במגרשים בעולם.

מיקי רוזנטל: את לא שומרת על האובייקטיביות הראויה.

עדי קול: אני לא שומרת על האובייקטיביות, נכון.

עדי קול: רוצה שברזיל תנצח.

עדי קול: אני מתנצלת.

יצחק הרצוג: מה עם יציע 2 של "הפועל תל-אביב"?

עדי קול: אני חושבת שאם לא יעשנו בישראל – כמו שלא מעשנים במונדיאל ולא מעשנים בגביע אירופה ולא מעשנים בעולם – אולי נשחק כדורגל כמוהם.

עדי קול: הלוואי אמן.

עדי קול: תודה.

גילה גמליאל: אני מודה לחברת הכנסת עדי קול, ושוב ברכות.

גילה גמליאל: [מס' כ/535; "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 7901; נספחות.

גילה גמליאל: ]

גילה גמליאל: אנחנו נעבור להצעת חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

גילה גמליאל: יציג את הצעת החוק, שוב, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חיים כץ, בבקשה.

גילה גמליאל: אתה היום הולך להציג את כל החוקים כמעט, אז – – –

חיים כץ: כן, כמעט, לא צריך להגזים.

גילה גמליאל: ואנחנו נצביע, כולל לוח התיקונים.

חיים כץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת החוק של חבר הכנסת נחמן שי להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה).

חיים כץ: הצעת חוק זו מקורה בהצעת חוק פרטית של נחמן שי ורוברט אילטוב.

חיים כץ: לא שכחתי אותך, אף שכמעט עברת למרצ היום.

חיים כץ: שמענו שאיווט עובר למרצ, אבל אילן גילאון התנגד.

רוברט אילטוב: אל תגיד את זה למרצ כי הם – – –

חיים כץ: מטרתה של הצעת החוק היא להחליף את המונח "מעביד" על הטיותיו השונות במונח "מעסיק".

חיים כץ: אני אגיד לכם את האמת, כששמעתי את זה אמרתי: אני לא יודע בדיוק אם זה הייעוד, אבל ראיתי את הלהט והמלחמה שעשו גם ארגוני המעסיקים וגם חברי הכנסת שהובילו את החקיקה, אז זרמתי ואני זורם.

חיים כץ: למונח "מעביד" עלולה להיות משמעות שלילית המתקשרת לניצול של עובדים.

חיים כץ: לפיכך מוצע להחליף מונח זה במונח "מעסיק", שאינו טעון במשמעות השלילית, ולהשפיע בכך על השיח המשפטי והציבורי בתחום העבודה.

חיים כץ: בהתאמה מוצע גם לתקן את הפעלים הקשורים ב"העבדה" על הטיותיהם השונות.

חיים כץ: בשל היקף היריעה הרחב של דברי החקיקה שעושים שימוש במונח "מעביד" ובהטיות הפעלים הקשורים בכך, הצעת החוק מבקשת לתקן רק דברי חקיקה הנוגעים לתחום דיני העבודה.

חיים כץ: בנוסף, על מנת שלא לפגוע בפסיקה באשר להכרה בארגון מעבידים בהקשר של יחסי העבודה הקיבוציים, הוחלט שלא לשנות את המונח "ארגון מעבידים", על מנת שלא ישתמע כי הפעילות העסקית מהווה גורם משמעותי לפעילות של ארגון מעסיקים.

חיים כץ: חשוב לי להדגיש כי השינוי המוצע הוא סמנטי בלבד.

חיים כץ: אין הוא משליך כלל על ההוראות המהותיות החלות כיום בתחום דיני העבודה, והובהר כי אין כל כוונה לשנות מהפרשנות של המונח "מעביד" בדברי החקיקה.

חיים כץ: התיקון המוצע מכוון רק להשפיע על השיח המשפטי והשיח הציבורי, על מנת לחזק את מעמד העובדים, ולהוציא מהשיח מילים שעלולות להיות טמונות בהן משמעויות שליליות.

חיים כץ: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוות של הוועדה – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים – מיכל, מיכל, תודה.

מרב מיכאלי: מרב.

חיים כץ: מרב.

מרב מיכאלי: אם תקרא לי מיכל, לא פלא שאני לא עונה.

חיים כץ: אני בגילי, את רואה איך אני מתבלבל?

חיים כץ: תודה לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אורי מקלב: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ על הצגת החוק.

אורי מקלב: לחוק אין הסתייגויות, אבל יש בקשת דיבור של חבר הכנסת נחמן שי.

אורי מקלב: יש גם אפשרות שאתה כיוזם תודה אחרי ההצבעה.

נחמן שי: אחרי ההצבעה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: רוברט אילטוב – גם כן.

אורי מקלב: זה בסדר?

רוברט אילטוב: אחרי ההצבעה.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה, לפי נוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

אורי מקלב: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת החוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–3 – 40 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 40, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, החוק אושר בקריאה שנייה, כולל לוח התיקונים.

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית, כולל לוח התיקונים.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 40 נגד – אין נמנעים – אין חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 40, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: לפיכך, הצעת חוק להחלפת המונח מעביד (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, הוצבעה ואושרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי, יש לך אפשרות לברך, להודות.

אורי מקלב: אנחנו גם מברכים את היוזמים, שאתה עומד בראשם.

אורי מקלב: שלוש דקות.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הייתה דרך ארוכה.

נחמן שי: הצעת החוק הזאת של חברי רוברט אילטוב ושלי עברה מהכנסת השמונה-עשרה לכנסת התשע-עשרה, והייתה צריכה לעבור את כל המסלול הזה מחדש.

נחמן שי: אני שמח שהדבר הזה קרה.

נחמן שי: יפה אמר יושב-ראש הוועדה: אנחנו איננו מתכוונים, ולא הייתי מעלה על הדעת אפילו, לעשות משהו שיכול להזיק לעובדים במדינת ישראל, בתנאי העבודה שלהם, במערכת הערכים שלהם.

נחמן שי: אבל חשבנו שהמילה "מעביד" נגזרת מהמילה "עבד", ואת הטרמינולוגיה הזאת רצינו להוציא מהשיח הציבורי.

נחמן שי: וזה ייקח זמן, שום דבר מהדברים האלה לא קורה בבת-אחת.

נחמן שי: אני מקווה מאוד שזה יקרה.

נחמן שי: אני רוצה להודות לחברי רוברט אילטוב.

נחמן שי: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, שהתגבר על הספקות שהיו לו; לצוות המשפטי של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שהשקיעו עבודה עצומה, עבודה בלתי רגילה, במחקר אחורה סביב המילה הזאת, ומעתה ואילך כבר העבודה הזאת תהיה יותר פשוטה.

נחמן שי: ואני רוצה להודות לעוזרי הפרלמנטריים, לנעה עמיר ולדן קמינצקי, ואני מקווה שבכך יבואו דברים טיפה על תיקונם.

נחמן שי: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת נחמן שי.

אורי מקלב: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, אני ונחמן שי הובלנו את הצעת החוק עוד בכנסת הקודמת.

רוברט אילטוב: בתחילת הדרך ההצעה הזאת באמת נתקלה בגיחוך כלשהו: למה אנחנו באמת צריכים לעשות את השינוי?

רוברט אילטוב: ובסוף הדברים חזרו למסלול הרגיל והאמיתי.

רוברט אילטוב: אנחנו היום נקרא ליותר מחצי מיליון מעסיקים בישראל "מעסיקים" ולא "מעבידים".

רוברט אילטוב: הצעת החוק חשובה גם דקלרטיבית וגם להרגשה של אותם האנשים.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני לא שומע את עצמי.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: סליחה.

רוברט אילטוב: נכון להיום ומהיום, מעל חצי מיליון מעסיקים ייקראו "מעסיקים" ולא "מעבידים".

רוברט אילטוב: הצעת החוק היא דקלרטיבית ומאוד חשובה.

רוברט אילטוב: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לשותפי בהצעת החוק נחמן שי, ללשכות המסחר שעמדו כמעט ברמה יומיומית אצלנו וטענו את הטענות ודרשו לשנות את השם הזה בשם אותם מעל חצי מיליון המעסיקים; ליושב-ראש הוועדה חיים כץ, והצוות הנאמן שלו, על כך שהוא באמת הזיז את הצעת החוק מנקודה מתה בעצם, כשאף אחד לא רצה לגעת בה, והוא הצליח לעשות את זה; לעוזרות הפרלמנטריות שלי מילנה מיחלב ולילי בורוכוב; לצוות המשפטי ולצוות הוועדה.

רוברט אילטוב: אני חושב שכולם יחד עשו את העבודה המהירה, היעילה והטובה למען חצי מיליון מעסיקים ומיליוני מועסקים.

רוברט אילטוב: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

אורי מקלב: [מס' כ/550; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 11008; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, גם כן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, שיזמו חברת הכנסת אורית סטרוק וקבוצת חברי הכנסת.

חיים כץ: הצעת חוק זו מקורה בשתי הצעות חוק פרטיות; את האחת יזמו חברי הכנסת אורית סטרוק, שולי מועלם-רפאלי, פנינה תמנו-שטה, דב חנין, דב ליפמן, נחמן שי ויצחק הרצוג – ואללה, אתה היוזם של הצעת החוק.

חיים כץ: שב ותקשיב.

חיים כץ: איתן, עד שהוא מעביר הצעת חוק, אתה מפריע לו? – ואת השנייה יזמו חברת הכנסת רינה פרנקל ואנוכי.

חיים כץ: רינה, זו הצעת החוק שלך, שצמודה להצעת אורית סטרוק.

חיים כץ: הצעת החוק עוסקת בנושא הפליה מחמת גיל, ומוצעים בה שני תיקוני חקיקה שנועדו לצמצם את ההפליה מחמת גיל.

חיים כץ: האחד, תיקון לחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א–2000, שבמסגרתו מוצע להוסיף לעילות ההפליה המנויות בחוק האמור את עילת הגיל, ובכך לקבוע כי מי שעיסוקו בהספקת מוצר או שירות ציבורי או בהפעלת מקום ציבורי לא יפלה מחמת גיל בהספקת המוצר או השירות הציבורי, במתן כניסה למקום הציבורי או במתן שירות במקום הציבורי.

חיים כץ: התיקון השני המוצע הוא לחוק זכויות החולה, התשנ"ו–1996.

חיים כץ: חוק זכויות החולה אוסר כבר כיום הפליה מחמת גיל, אולם בשונה מיתר עילות ההפליה המנויות בו, הפליה מחמת גיל אינה מהווה עוולה לפי חוק איסור הפליה במוצרים ושירותים ואינה מהווה עבירת קנס.

חיים כץ: בהצעת החוק מוצע להשוות את מעמדה של עילת ההפליה מחמת גיל למעמדן של יתר עילות ההפליה המנויות בחוק זכויות החולה, ולקבוע כי הפליה מחמת גיל תהווה עבירה שדינה קנס בשיעור של 75,300 שקלים חדשים, וכן תהווה עוולה אזרחית מכוח חוק איסור הפליה במוצרים ושירותים.

חיים כץ: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אני פונה לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: ושוב, תודה למנהלת המיתולוגית וילמה מאור ולצוות הוועדה, אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה יעל סלנט.

חיים כץ: וכמובן, תודה לעוזרי הפרלמנטריים מרב, קורל אבירם ואילן מרסיאנו.

חיים כץ: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

אורי מקלב: אם היה – אולי הייתי מגיש הצעת ייעול להתקין לוח הצבעות פה בדוכן.

אורי מקלב: היית יכול להישאר לעוד ארבעה או חמישה חוקים.

חיים כץ: מרוב שאני – – –

אורי מקלב: אתן לך לחזור למקומך.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצעת חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014.

אורי מקלב: לא הוגשו הסתייגויות לחוק זה, ולכן אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: בעד – 39, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: ההצעה אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ודאי אדוני היושב-ראש מסכים שנעבור להצבעה בקריאה שלישית.

חיים כץ: – – –

אורי מקלב: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 35 נגד – אין נמנעים – אין חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 35, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: הצעת חוק איסור הפליה מחמת גיל (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, אושרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

אורי מקלב: אם כך, אני מזמין את חברת הכנסת אורית סטרוק, בשם היוזמים, לברך.

אורי מקלב: גברתי, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורית סטרוק: ממש תענוג להעביר חוקים אצלך בוועדה.

אורית סטרוק: יישר כוח גדול.

אורית סטרוק: אני רוצה להודות גם לך וגם לצוות המסור שלך, עורכת-הדין סלנט והגברת וילמה מאור, וגם להזכיר את היועץ החקיקתי שלנו, של סיעת הבית היהודי, גיל ברינגר הבלתי-נלאה, שטרח על החוק הזה לא מעט, וכן להודות לעוזרים הפרלמנטריים שלי – סליחה, היועצים הפרלמנטריים – משה מאירסדורף ומיכל שמעון, וכמובן להודות גם לחברתי חברת הכנסת רינה פרנקל, שהיא שותפה שלי.

אורית סטרוק: גם היא הציעה הצעת חוק דומה, וצירפנו את שתיהן.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני מקווה שהצעת החוק הזאת תביא הרבה ברכה לחברה בישראל.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת אורית סטרוק.

אורי מקלב: יש כאן הרבה יוזמים.

אורי מקלב: אנחנו ניתן גם לחברת הכנסת רינה פרנקל דקה מהצד, אם אפשר, להצטרף למברכות ולמברכים.

רינה פרנקל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה חיים כץ, למזכירת הוועדה וילמה מאור, לאורית סטרוק, שהיא השותפה לחוק, ולעוזרים שלי.

רינה פרנקל: הצעת החוק היא מאוד מאוד חשובה, ואסור להפלות מחמת גיל.

רינה פרנקל: אני חושבת שהצעת החוק הגיעה בזמן, ואני מברכת על כך.

רינה פרנקל: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת רינה פרנקל.

אורי מקלב: [מס' מ/529; "דברי הכנסת", חוב' י', עמ' 6636; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 155), התשע"ד–2014, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה.

אילן גילאון: חיים כץ, למה – – –?

אורי מקלב: עוד לא גמרנו.

אורי מקלב: זה החלק הראשון בסדרה.

אורי מקלב: אלה הראשונים בסדרה.

אילן גילאון: – – –

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 155), התשע"ד–2014.

חיים כץ: הצעת חוק זו מקורה בהצעת חוק פרטית שיזמה חברת הכנסת קארין אלהרר, יחד איתי – במקרה ככה – וחברת הכנסת עדי קול וחבר הכנסת אילן גילאון; הצעת חוק שלך, אתה שותף.

חיים כץ: חוק עבודת נשים קובע שעובד שבת-זוגו ילדה יהיה זכאי לחופשת לידה אם הילד נמצא בטיפולו הבלעדי ואם רופא אישר שבת-זוגו אינה מסוגלת לטפל בילד מחמת נכות או מחלה.

חיים כץ: ואולם, בחוק הביטוח הלאומי לא קיימת הוראה מקבילה אשר מזכה בקבלת דמי לידה בשל אותה חופשה.

חיים כץ: חוק הביטוח הלאומי, אשר קובע את הזכאות לקבלת דמי לידה, קובע כי עובד שאשתו ילדה זכאי לדמי לידה בהתקיים תנאים מסיומים, ובהם שלאישה שאינה מסוגלת לטפל בילד יש זכאות לקבלת דמי לידה בעד אותה תקופה והיא לא מימשה את מלוא זכותה לדמי הלידה.

חיים כץ: כלומר – תקשיבי, אם אני מתבלבל במשהו, אם אני – – –

קארין אלהרר: אתה?

חיים כץ: כן, גם אני.

חיים כץ: אם אני מתבלבל תגידי לי – –

קארין אלהרר: אתה יכול להתבלבל, חבר הכנסת כץ?

חיים כץ: – – תשמע, אתה עומד פה על הדוכן, הזענו על החוק.

מיכל בירן: אתה יכול להתבלבל רק בשם.

חיים כץ: זה מאהבה.

חיים כץ: כלומר, החוק כיום מאפשר לבן-הזוג לקבל דמי לידה רק חלף זכאותה של בת-הזוג לדמי לידה.

חיים כץ: ברור לכולם כי במצבים רבים שבהם האישה היא נכה או חולה, היא לא מסוגלת לעבוד טרם הלידה, ולכן כלל אין לה זכאות לקבלת דמי לידה.

חיים כץ: יוצא שבאותם מצבים חוק הביטוח הלאומי לא מעניק לבן-הזוג אפשרות לקבל דמי לידה בעד חופשת הלידה, אף שלפי חוק עבודת נשים בן-הזוג כן רשאי לקחת חופשה לצורך הטיפול בילד.

חיים כץ: לפיכך מוצע במסגרת ההצעה שלפני

חיים כץ: כם לקבוע בחוק הביטוח הלאומי הוראה מפורשת שלפיה בן-זוג של אישה נכה או חולה שנקבעה לה דרגת אי-כושר להשתכר בשיעור של 100% וניתן לה אישור רפואי שהיא אינה מסוגלת לטפל בילד, יהיה זכאי לקבל תשלום מיוחד בעד תקופה שהוא אינו עובד על מנת לטפל בילדו.

חיים כץ: התנאים והשיעורים לקבלת התשלום ייקבעו בתקנות, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: כבר בדיוני הוועדה בהצעת החוק הציג המוסד לביטוח לאומי את עיקרי ההסדר שייקבע בתקנות, ולפיו בן-הזוג יהיה זכאי לתשלום למשך 14 שבועות בגובה דמי הלידה.

חיים כץ: במהלך הדיונים בהצעת החוק התברר כי ההסדר שמעניק את דמי הלידה לבן-הזוג אינו נותן מענה לנשים נכות או חולות שהן הורה עצמאי ואין להן בן-זוג.

חיים כץ: לפיכך קבעה הוועדה שבמצב כזה תקבל האישה שהיא הורה עצמאי תשלום מיוחד בעד היילוד.

חיים כץ: גם התנאים וגם השיעורים לתשלום זה ייקבעו בתקנות.

חיים כץ: מדובר בהצעת חוק חשובה – כמו שאר הצעות החוק – שמסייעת לנשים נכות או חולות שאינן מסוגלות לטפל בילד ומאפשרת לבני-הזוג של אותן נשים לצאת לחופשה על מנת לטפל בילד ולקבל בגין התקופה דמי לידה.

חיים כץ: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אבקשכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: ושוב, תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוות המסור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים קורל אבירם ואילן מרסיאנו.

חיים כץ: אבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: טוב שאתה קצת מגוון לנו בקולות, שלא יהיה קול מונוטוני.

אורי מקלב: אומנם כפי שאתה אמרת לא הוגשו הסתייגויות, אבל הוגשה בקשת דיבור אחת – של חברת הכנסת קארין אלהרר.

אורי מקלב: בבקשה, גברתי.

קריאות: – – –

קארין אלהרר: אחרי, אחרי.

אורי מקלב: אחרי.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: ואת רוצה שאני אאפשר לך להצביע?

קארין אלהרר: כן.

אורי מקלב: אז בבקשה.

קארין אלהרר: אז אני אברך מהמקום.

אורי מקלב: מהמקום.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אז אנחנו רק נמתין שחברת הכנסת קארין אלהרר תוכל להגיע למקומה ולהצביע, ואת בקשת רשות הדיבור היא תעשה במסגרת הברכות שלאחר החוק.

אורי מקלב: היא גם ביקשה רשות דיבור אבל היא גם היוזמת, והיא היוזמת הראשונה, ככה שלפי כל דין, לפי כל תקנון, ודאי יש לה אפשרות.

אורי מקלב: אוקיי, אבל כדי שלא לעכב את ההצבעה ושהיא לא תרגיש לא נעים, אנחנו באמת נקיים את ההצבעה עכשיו, ואנחנו נוסיף את הצבעתך, אם זה מקובל – אבל לא, נחכה, הנה, רבע דקה זה בסדר.

אברהם מיכאלי: נחכה – – –

אורי מקלב: לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 155).

אורי מקלב: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה לפי נוסח ולפי הצעת הוועדה.

אורי מקלב: בבקשה, אנחנו יכולים להצביע.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–2 – 35 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אורי מקלב: 35 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אורי מקלב: הצעת חוק זו אושרה בקריאה שנייה.

אורי מקלב: ואנחנו נעבור, ברשות היושב-ראש, לקריאה שלישית.

אורי מקלב: מי בעד?

אורי מקלב: מי נגד?

אורי מקלב: מי נמנע?

אורי מקלב: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 35 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 155), התשע"ד–2014, נתקבל.

אורי מקלב: בעד – 35, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אורי מקלב: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 155), התשע"ד–2014, אושרה בקריאה ובקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

אורי מקלב: אנחנו נעבור – – –

קארין אלהרר: רגע, אם אפשר – –

אורי מקלב: עכשיו, כן, סליחה.

קארין אלהרר: – – רק כמה מילים קצרות.

אורי מקלב: בבקשה.

קארין אלהרר: בראשית הדברים אני רוצה כמובן להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, באמת שותף יקר לדרך, חבר הכנסת חיים כץ.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות גם לשר הרווחה על תמיכתו הבלתי-מסויגת בחוק, וגם למוסד לביטוח לאומי, שחרף הקשיים שעלו בתחילת הדרך כן באו לקראת ההצעה.

קארין אלהרר: אני רק רוצה לומר שהצעת החוק נראית כמו פסיק קטן בספר החוקים של מדינת ישראל, ולרוב אזרחי מדינת ישראל הדבר לא משנה כהוא-זה לאורח חייהם, אבל כשמדובר באותה קבוצה באמת מוחלשת שאליה כיוונו בהצעת החוק, הדבר עושה מהפכה של ממש בחייהם, ואני מבקשת להודות לכם בשמם.

קארין אלהרר: בהזדמנות הזאת אני גם רוצה להודות לאנשים שהביאו לפתחי את הצעת החוק – למנהלת הקליניקה לשוויון במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת-גן, עורכת-דין דבי שדה.

קארין אלהרר: באמת האירו את עיני, וזו ההזדמנות לומר שוב שהצעות החוק הטובות ביותר באמת באות תמיד מהשטח ומהאנשים; גם להודות ליועצות הפרלמנטריות, שפי ומור, שמלוות לאורך כל הדרך.

קארין אלהרר: ותודה לכם שאישרתם.

קארין אלהרר: זה יום חשוב.

קארין אלהרר: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: תודה רבה ליוזמים.

אורי מקלב: [מס' כ/550; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 11011; נספחות.

אורי מקלב: ]

אורי מקלב: אם כך, אנחנו נעבור להצעת חוק הבאה, שהיא הצעת חוק הביטוח הלאומי – לתשומת לבכם – (תיקון מס' 156), לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ואף את הצעת החוק הזאת יציג יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

אורי מקלב: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: קארין, כשאמרת שהצעות חוק באות מפניות של אנשים, אז הצעת החוק הזאת באה – נסים זאב, בשבילך – הצעת החוק הזאת באה מבחור בשם יוסף סגל – –

אורי מקלב: שנמצא – – –

חיים כץ: – – שלומד בישיבת "כוכב מיעקב" בירושלים, והוא יתום.

חיים כץ: התברר לו שהוא הגיע לגיל שמי שלומד בישיבה לא מקבל מענק – מעבר לגיל 18 – לעומת אחרים שמשרתים ועושים פעילות התנדבותית, שמקבלים עד גיל 20.

חיים כץ: והילד הזה, הילד הזה, בצורה – – –

אורי מקלב: הוא נמצא, הוא מלווה אותך גם פה.

חיים כץ: והילד הזה, בצורה בלתי מתפשרת, למרות שהוא כבר לא זכאי, הלך ונלחם על התוספת הזאת, והוא הפעיל חברי כנסת והוא פנה לחברי כנסת ועבד על זה הרבה מאוד שנים – הרבה מאוד שנים – עד שהצעת החוק הזאת הבשילה.

חיים כץ: שמע, אני מצדיע לך על המלחמה, על המסירות, על האכפתיות שמישהו אחר יקבל; ואתה לא נהנה מזה.

חיים כץ: הרבה יתומים שלומדים בישיבות יקבלו ויהיו שווים לכל אחד אחר.

חיים כץ: אני מודה לך על זה שגרמת לחברי הכנסת להגיש את הצעת החוק, מודה לך שגרמת להגשת הצעת החוק, ושמח להיות שותף בזה לאלה שדחפו את החוק והביאו אותו לסיומו בפרק זמן סביר.

חיים כץ: אז אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה וקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 156), התשע"ד–2014.

חיים כץ: הצעת חוק זו מקורה בשתי הצעות חוק פרטיות, שאת האחת יזם חבר הכנסת נסים זאב – שפעל ללא לאות לצורך קידום הצעת החוק – ואת השנייה יזמו חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה – ראיתי אותו יושב פה והוא נעלם – חנא סוייד ועפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: הוא פה, פה.

חיים כץ: אה, הוא הסתיר אותך, אני מצטער, הוא עמד.

חיים כץ: אז הנה, חבר הכנסת מוחמד ברכה, שהגיש הצעת חוק מקבילה.

חיים כץ: שאפו.

חיים כץ: קצבת השאירים נועדה להבטיח את כלכלתם של מי שהיו סמוכים על שולחנו של מבוטח שנפטר, ובכללם ילד וכן אלמן או אלמנה, שגובה קצבתם תלוי בשאלה האם יש עמם ילד.

חיים כץ: ילד מוגדר כיום בסעיף 238 לחוק, לחוק הביטוח הלאומי, וכולל מי שלא מלאו לו 20 שנים והוא שוחר במסגרת קדם-צבאית של צה"ל, או שעיקר זמנו מוקדש לסיום לימודים במוסד חינוכי על-יסודי.

חיים כץ: ההגדרה הקיימת היום לא כוללת צעירים בגילים האמורים שעדיין סמוכים על שולחן הוריהם בשל כך שהם מקדישים את זמנם ללימודים שאינם על-יסודיים, כגון מוסדות להשכלה גבוהה או מוסדות על-תיכוניים אחרים.

חיים כץ: מטרת הצעת החוק היא לסייע לשאיריו של נפטר באמצעות הרחבת ההגדרה "ילד" לעניין ביטוח שאירים בלבד, כך שתכלול גם ילדים שטרם מלאו להם 20 שנה והם לומדים בתוכניות לימודים בהיקף שלא יפחת מ-20 שעות שבועיות במוסדות להשכלה גבוהה או במוסדות על-תיכוניים אחרים, כגון מוסדות להכשרה מקצועית, ישיבות ומכינות קדם-אקדמיות או קדם-הנדסיות.

חיים כץ: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ולפיכך אני פונה לחברי הכנסת בקריאה לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: ושוב, תודה למנהלת הוועדה המיתולוגית.

חיים כץ: אני צריך לעשות את זה: קבלו אותה, וילמה מאור.

מרב מיכאלי: כן.

חיים כץ: תעשי "קולולולו" אחד.

מרב מיכאלי: "קולולולו".

חיים כץ: בבקשה, קיבלת "קולולולו".

חיים כץ: לצוות המסור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – אני אתחיל באורי; אורי, אתי, מעיין וענת.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה יעל סלנט, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים – ועכשיו: אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: אני מקווה שיאשרו את החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה.

משה זלמן פייגלין: תודה ליושב-ראש הוועדה, ורשות הדיבור לחבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, גם על האפשרות להחליף אותי בתפקידי, בתורנות שלי; ואני גם רוצה להגיד תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולחברי הכנסת המציעים, חברי הכנסת היוזמים.

אורי מקלב: כדי לדעת להודות על הדרך הארוכה שהחוק הזה עשה, צריך באמת לדעת ללוות אותו, לראות את הקשיים הגדולים; לקחת נושא שהיה באמת אישי, של עזרה – זה לא עזרה רק ליתומים, זה עזרה לאותה אלמנה ואותו אלמן שהיו צריכים להתמודד בבת-אחת עם הפסקה של אותה גמלה ואותה קצבה שהם קיבלו בעבור הילד שלהם, והילד שלהם לא עובד אלא הוא לומד, או ילד או ילדה, או הבן או הבת, ושהם באותה מידה, היתום והיתומה, ממשיכים בלימודים או בהשכלה גבוהה – שזה היה עד עכשיו – או בישיבה או בהכשרה מקצועית.

אורי מקלב: היו בנות בהכשרה מקצועית שלא יכלו – היו צריכות לממן את הלימודים שלהן, וכשאין אב מפרנס, בקשיים הגדולים האלה, החוק הזה עושה אתן, מבחינה מסוימת – אומנם רק עד גיל 20 – נותן להן את האפשרות להמשיך בלימודים שלהן, להמשיך בהכשרה המקצועית שלהן.

אורי מקלב: ובאמת זה המקום, בהזדמנות הזאת, להודות ליוזם החוק, יוסף סגל – שכמובן נמצא פה – שבנחישות ובעקביות ובהתמדה ובאורך רוח ובצניעות; אני רק לא יודע, שרק יגיד לנו מה הצעת החוק הבאה שהוא מתכוון להביא לנו.

אורי מקלב: אין לנו ספק שבנחישות ובעקביות ובאורך הרוח שלו ובכושר שלו להתחבר לאנשים, להסביר ולא להירתע משום דבר – הייתה תקופה, אני רוצה לספר לכם כאן, חברי הכנסת, שהייתה בקשה לקצין הכנסת אולי לא לאפשר לו להיכנס לבניין הזה.

אורי מקלב: הייתה בקשה כזאת.

אורי מקלב: ועל אף זאת, הוא ישב עם קצין הכנסת, וזה השתכנע, וגם לאור המלצות של חברי הכנסת שהעבודה שלו היא עבודה שבאה לעזור לנו – היא לא משהו שבא להפריע לנו בעבודה; אלה המקרים שבאים באמת לעזור.

אורי מקלב: מאחר שאני מרגיש חלק מאותם חברי כנסת – אני חושב שאת הטלפון הראשון מהאימא אני קיבלתי ממנהל בית-הספר היסודי שאתה למדת בו, והאימא עמדה בפני התחבטות: מה עושים עם יוסף.

אורי מקלב: האם הוא יוכל להמשיך במקום שנפשו חשקה בו, בתורה?

אורי מקלב: – הוא רצה להמשיך ללמוד – או שהיא לא יכולה להמשיך מכיוון שהקצבה שלה תיפסק?

אורי מקלב: הם החליטו שהם מתמסרים, לא למענם אלא למען אחרים, והתודה מגיעה ליוסף אבל גם לאימא של יוסף, שליוותה אותו בכל העניין הזה באורך רוח, בנסיעות ארוכות, בקשיים לא מעטים, כדי להביא את החוק הזה לידי סיום.

אורי מקלב: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: תודה, חבר הכנסת מקלב.

משה זלמן פייגלין: אין הסתייגויות לחוק, ואנחנו נעבור להצבעה.

משה זלמן פייגלין: הצבעה, רבותי.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: בקריאה שנייה – כהצעת הוועדה, נוסיף.

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 19 בעד סעיפים 1–2 – 38 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

משה זלמן פייגלין: בעד – 38, אין מתנגדים, נמנע אחד.

משה זלמן פייגלין: אם כן, החוק עבר בקריאה שנייה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

משה זלמן פייגלין: הצבעה.

משה זלמן פייגלין: מי בעד?

משה זלמן פייגלין: מי נגד?

משה זלמן פייגלין: הצבעה מס' 20 בעד החוק – 37 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 156), התשע"ד–2014, נתקבל.

משה זלמן פייגלין: בעד – 37, אין מתנגדים, נמנע אחד.

משה זלמן פייגלין: הצעת החוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 156), התשע"ד–2014, עברה בקריאה שנייה ושלישית.

משה זלמן פייגלין: יש שתי בקשות דיבור, שני מברכים.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו ידבר חבר הכנסת נסים זאב.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני נרגש לעמוד כאן ולהודות לכם על תמיכתם בהצעת החוק החשובה הזאת.

דב חנין: כבר מסרו תודות לצוות הוועדה, ליועצים המשפטיים, לאנשים שליוו אותנו במהלך הצעת החוק הזאת, אבל אני באמת רוצה להביע הערכה מיוחדת ליוסף סגל, שנמצא אתנו, שבאמת נותן דוגמה לאזרחים איך לא מוותרים, ואיך מתעקשים, ואיך משכנעים, ואיך מדברים, ואיך מפעילים את הרעיון הזה שבדמוקרטיה, בסופו של דבר, כל המערכת צריכה לעבוד לטובתם של האזרחים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק שהגשתי יחד עם חברי סיעתי חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה, ויחד אתה גם הצעת החוק של חברי חבר הכנסת נסים זאב – וגם אליו הצטרפו חברי כנסת רבים – יש לה משמעות מאוד גדולה, ויש משמעות גדולה לעובדה שהיא התקבלה דווקא היום בכנסת.

דב חנין: העיקרון שעומד מאחורי הצעת החוק הזאת, עמיתי חברי הכנסת, הוא: ילד הוא ילד הוא ילד.

דב חנין: זה לא משנה אם הוא ילד חרדי או ילד חילוני, זה לא משנה אם הוא ילד יהודי או ילד ערבי.

דב חנין: ילד הוא ילד, ואם הוא יתום, הוא זכאי לקבל הגנה, הכרה, התייחסות שווה מהמדינה.

דב חנין: ולאמירה הזאת, עמיתי חברי הכנסת, יש חשיבות גדולה דווקא בימים האלה, שבהם יש פיצול, והסתה, ומחלוקות, ותחושה של אפליה וקיפוח, והמסר הזה הוא מסר מאוד חשוב.

דב חנין: והמסר השני החשוב שיש בהצעת החוק הזאת, עמיתי, הוא המסר הדמוקרטי, המסר שאומר לציבור: כאשר פעילים, כאשר יוזמים, כאשר משכנעים, כאשר לוחצים, אפשר לנצח, אפשר לשנות, אפשר לעשות גם שינוי במשהו שנראה מקובע ותקוע, שאי-אפשר לשנותו.

דב חנין: הנה, רואים שאפשר.

דב חנין: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: והמברך הבא, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, יש פסוק: "ויגדל הילד ויגָמל ויעש אברהם משתה".

נסים זאב: מה שקרה בחוק הביטוח הלאומי בנושא של קצבת שאירים – שבתחילה הגדרה של ילד הייתה עד גיל 14, לאחר כמה שנים תוקנה, עד גיל 18, אחר כך תוקנה עד גיל 20, אבל לא לכולם, והיה פה מצב של איפה ואיפה.

נסים זאב: ואני רוצה לומר ליוסף סגל, עליו נאמר: יוסף ה' עליכם אלף פעמים.

נסים זאב: אם אנחנו מסתכלים על ההיסטוריה, הרי גם אני בעצמי הבאתי את החוק הזה; זה לא פעם ראשונה, הבאתי אותו גם קודם לכן.

נסים זאב: ייאמר לזכותם של חברי הכנסת, שמעבר לקבוצה של דב חנין, שליווה את זה והצטרף, וגם היה יוזם, יש כאן רשימה, וחברי הכנסת בקונסנזוס לגבי הצעת החוק הזאת, ביניהם בעיקר רבי ישראל אייכלר, שייאמר לזכותו – הוא ואברהם מיכאלי, שהיו מהראשונים, עוד בקדנציה הקודמת, ורבי אליהו ישי, חבר הכנסת, ידידי, שביום ההכרעה, אני רוצה לומר, של ועדת השרים, אם הוא לא דחף את זה – כי ברגע האחרון, אני אומר לכם, אני הופתעתי, היה קונסנזוס בוועדת השרים לדחות את הצעת החוק.

נסים זאב: ושיהיה בריא יוסף סגל, בא ואמר לי במוצאי שבת, אחרי הדרשה של הרב: תשמע, תתפלא, מחר בבוקר ועדת השרים מתכוונת לשלול את החוק הזה.

נסים זאב: אמרתי: אבל איך יכול להיות?

נסים זאב: רק בשבוע שעבר הייתי אצל השר, מנכ"ל הביטוח הלאומי הבטיח שיעביר את זה בשינויים שהתבקשנו.

נסים זאב: איך יכול להיות דבר כזה?

נסים זאב: עשיתי בירור וראיתי שכן, והייתי צריך להפעיל את רבי אלי ישי, שיהיה בריא, והוא עבר משר לשר.

נסים זאב: גם אני, במקביל, התקשרתי לכל אחד ואחד, ובסייעתא דשמיא, יחד עם הלב הטוב שיש – וייאמר לזכותו של השר מאיר כהן, שאומנם בקדנציה הקודמת ניסינו כמה פעמים, אבל על-ידי השר כחלון לא אסתייעא מילתא, והשר מאיר כהן עזר לנו להעביר את החוק הזה.

נסים זאב: אבל אני גם צריך להזכיר את כל החברים היקרים, את חברי הכנסת יעקב אשר, ישראל חסון, יצחק וקנין, אורית סטרוק, יריב לוין, אברהם מיכאלי – גם בחוק שלנו, שהצטרף, אורי מקלב, מירי רגב, איתן כבל, דב ליפמן, פנינה תמנו-שטה, מנחם אליעזר מוזס, אילן גילאון, ניצן הורוביץ, ישראל אייכלר, יעקב מרגי, משולם נהרי, אמנון כהן, אלי ישי, יחיאל חיליק בר, מאיר שטרית, יוני שטבון, זבולון כלפה והרב משה גפני.

נסים זאב: אני בכוונה מזכיר את כולם, להראות שכל חלקי הבית, מכל הסיעות, כולם כאן שותפים.

נסים זאב: וגם אלה שאולי לא הוזכרו, אבל אני יודע שמכיוון שהחוקים השתנו כמה פעמים, היה ניסיון כן להעביר את זה, בכל דרך שהיא.

נסים זאב: אני רק יכול לומר בסיכום – עוולות לא מתקנים בבת אחת, לוקח זמן, ואת העוול הזה לקח זמן לתקן, בצורה הדרגתית.

נסים זאב: סוף-סוף אפשר לברך על המוגמר.

נסים זאב: תודה רבה, קודם כול ליושב-ראש הוועדה, חיים כץ ידידי, שכמעט זרק אותי מהוועדה.

נסים זאב: הוא אמר לי: אף מילה נוספת; אני מעביר את זה, מה אתה רוצה.

נסים זאב: למה אתה צריך לדבר בוועדה?

נסים זאב: לכן אפילו פחדתי לבקש פה הסתייגות.

נסים זאב: אמרתי: מי יודע, אתה תכעס עלי פה.

חיים כץ: יותר טוב ככה.

נסים זאב: לכן שמעתי לך.

נסים זאב: אמרתי: אני אבוא רק לברך על המוגמר, וככה עשיתי.

נסים זאב: אז אני באמת מברך אותך על המרץ ועל ההשקעה שלך בחוק הזה, שהעברת אותו כל כך מהר, כל כך יפה, כל כך מסודר, יחד עם הצוות הנפלא שאתה עובד אתם.

נסים זאב: תודה רבה לכולם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: לפרוטוקול אני אומר שחבר הכנסת אברהם מיכאלי הצביע, אבל הצבעתו לא נקלטה – אני אומר את זה לפרוטוקול – בחוק הזה.

יצחק וקנין: [מס' כ/549; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 10996; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 157), התשע"ד–2014, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 157), התשע"ד–2014.

חיים כץ: הצעת חוק זו מקורה בשתי הצעות חוק פרטיות, שאת האחת יזמו חברי הכנסת יריב לוין, פנינה תמנו-שטה ואלעזר שטרן, ואת השנייה יזמו חברי הכנסת דוד רותם ורוברט אילטוב.

חיים כץ: סעיף 326(ג) לחוק הביטוח הלאומי, התשנ"ה–1995, קובע כי מי שהורשע בעבירות ביטחון חמורות שבוצעו מתוך מניע לאומני או בזיקה לפעילות טרור ונגזר עליו עונש של עשר שנות מאסר לפחות, לאחר שחרורו ממאסר תופחת מחצית מסכום הגמלאות המשתלמות לו מכוח ביטוח נפגעי עבודה, ביטוח נפגעי תאונות, ביטוח אבטלה, ביטוח זכויות עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד, ביטוח זיקנה וביטוח שאירים.

חיים כץ: הצעת החוק המונחת בפניכם נועדה להתמודד עם האפשרות של שחרור ממאסר של אסירים הזכאים לגמלאות לפי חוק הביטוח הלאומי במסגרת שחרור שבויים ישראלים או משא-ומתן מדיני.

חיים כץ: ההצעה קובעת כי אם אותו מורשע שוחרר ממאסר במסגרת שחרור שבויים ישראלים או משא-ומתן מדיני, יישללו ממנו לחלוטין, עד תום תקופת המאסר שנגזרה עליו, גמלאות אלה: דמי לידה, גמלאות מכוח ביטוח נפגעי עבודה ומתנדבים, ביטוח נפגעי תאונות, ביטוח אבטלה, ביטוח זכויות עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד, ביטוח זיקנה ושאירים וכן גמלת ניידות והלוואה לרכישת רכב למוגבל בניידות.

חיים כץ: לאחר תום תקופת המאסר שנגזרה עליו יחול עליו ההסדר שהזכרתי קודם של הפחתת גמלאות.

חיים כץ: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות, ואני פונה לחברי הכנסת – לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: ושוב, תודה, גברת וילמה מאור, המנהלת המיתולוגית של הוועדה, שאני כבר זכיתי פה, מעל דוכן הכנסת, כ-160 פעם לעמוד ולהגיד: תודה לגברתי מנהלת הוועדה וילמה מאור ולצוות המסור של הוועדה, ועדת העבודה והרווחה, איזה 160 פעם כבר עשיתי את זה, שתבין – בשם הוועדה כבר כ-160 חוקים – אתי, מעיין, ענת ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה יעל סלנט, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם, ותודה לצוות של חבר הכנסת יריב לוין – לילך שלי, אהוד אפריאט, מיכל גרסטל ודן אילוז.

חיים כץ: אני מקווה שחברי הכנסת יאשרו את הצעת החוק בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, יש הסתייגויות, רבותי, להצעת החוק.

יצחק וקנין: מכל המסתייגים ביקש את רשות הדיבור חבר הכנסת אילן גילאון – או שאתה – אתה לא מוותר.

יצחק וקנין: רבותי, יש גם בקשה לרשות דיבור של כמה חברי כנסת.

יצחק וקנין: אני אקריא את השמות של חברי הכנסת שידברו אחרי שחבר הכנסת אילן גילאון יסיים.

יצחק וקנין: אם חברי הכנסת ירצו לדבר, אני אאפשר.

יצחק וקנין: אם לא, אני אעבור מייד להצבעה על ההסתייגויות ולהצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אילן גילאון, רשות הדיבור שלך.

אילן גילאון: אני אשתדל לעשות את זה יותר קצר.

אילן גילאון: אדוני, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מה עניין שמיטה אצל הר-סיני?

אילן גילאון: אני מבין שזה מאוד פופולרי, הצעת החוק, בימים כאלה, והצעות חוק מן הסוג הזה בדרך כלל מועלות כאשר יש איזשהו מתח גדול מאוד באוויר.

אילן גילאון: אבל אנחנו הרי לא מבחינים בין דם לדם, ואנחנו חושבים שאדם צריך להיענש על מעשיו.

אילן גילאון: וגם היום, כאשר אדם נמצא בכלא, אדוני, הוא איננו מקבל את כל ההטבות הללו.

אילן גילאון: וברגע שסיים לרצות את עונשו הוא צריך לחזור, באופן הכי אוניברסלי שיכול להיות, לאותם תנאים שהיו לו קודם.

אילן גילאון: אני מתפלא בעיקר על אנשים שהם בעצמם משפטנים, שמבינים איזה דבר או שניים בנושא של עקרון השפיטה, שאינם מבחינים במקרה הזה בין שמיטה להר-סיני.

אילן גילאון: יהיו העבירות חמורות ככל שיהיו בעינינו, איננו מבחינים בין דם לדם; אנחנו איננו מבחינים במניעים של ביצוע המעשה, של העבירה.

אילן גילאון: ולכן, בעניין זה אני גם לא מבין מה התועלת בחוק הזה, ולכן אנחנו מבקשים להוריד את החוק הזה מעל סדר-היום.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אילן גילאון.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים לבקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: ראשון המבקשים – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק וקנין: אתה מעוניין לדבר.

יצחק וקנין: אחריך – חבר הכנסת חנא סוייד; מוותר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין?

יצחק וקנין: עפו אגבאריה?

עפו אגבאריה: דב חנין, תשאל אותו.

יצחק וקנין: דב חנין – אני אשאל.

יצחק וקנין: אבל דב חנין, אתה מעוניין?

דב חנין: – – –

יצחק וקנין: מוותר?

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: עפו אגבאריה, גם מוותר?

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: טוב.

יצחק וקנין: אם כן, חבר הכנסת – –

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש – –

יצחק וקנין: – – ברכה, רשות הדיבור שלך.

מוחמד ברכה: – – הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק נקמנית שבאה כדי לשרת אינטרסים פוליטיים ואידיאולוגיים של הימין.

מוחמד ברכה: אין כל קשר בין ביטוח לאומי למשפחות לבין מעשים כלשהם של אב המשפחה או מי מבני המשפחה.

מוחמד ברכה: הזכויות של הביטוח הלאומי נצברות מתוקף התשלומים ומתוקף האזרחות, ויש דברים שאין מקום שהיד הארוכה של השלטון הימני תגיע אליהם.

מוחמד ברכה: החוק הזה מצטרף לחוקים אחרים שמענישים אנשים מחוץ למסגרת הענישה של בית-המשפט.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אנשים שמורשעים בעניין מסוים, בית-המשפט קובע את עונשם.

מוחמד ברכה: יש פוליטיקאים שכנראה רוצים להיות גם שופטים ורוצים להיות חלק מחגיגת הענישה של אנשים מסוימים שמעשיהם לא נראים לכולנו או לרובנו או לחלק מאתנו, או לפחות לימין ששולט.

מוחמד ברכה: ולכן אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק פסולה ביסודה, כי היא נותנת לדרג הפוליטי סמכויות שהן לא לו.

מוחמד ברכה: אסור, לדעתי, בכל מקרה לגעת בקיום הבסיסי של משפחה בגין מעשה או עבירה או מה שמיוחס לאחד מבניה או לאב המשפחה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סיימנו גם את בקשות רשות הדיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי, על ההסתייגויות.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 157), התשע"ד–2014 – ישנה הסתייגות לסעיף 1 של קבוצת סיעת מרצ: חברי הכנסת זהבה גלאון, אילן גילאון, ניצן הורוביץ, מיכל רוזין, עיסאווי פריג' ותמר זנדברג.

יצחק וקנין: מי בעד ההסתייגויות, רבותי?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 27 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק וקנין: בעד – 17, נגד – 27.

יצחק וקנין: ההסתייגות לא נתקבלה.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים, רבותי, על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 22 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 11 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יצחק וקנין: 30 בעד, 11 מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: סעיף 1 התקבל כהצעת הוועדה.

יצחק וקנין: רבותי, לסעיף 2 אין הסתייגויות.

יצחק וקנין: אנחנו נצביע על סעיף 2 כהצעת הוועדה, רבותי.

יצחק וקנין: סעיף 2, רבותי, כהצעת הוועדה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד, רבותי?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 23 בעד סעיף 2 – 30 נגד – 13 נמנעים – 1 סעיף 2 נתקבל.

יצחק וקנין: 30 בעד, 13 מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, סעיף 2 נתקבל כהצעת הוועדה, והחוק עבר בקריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 157), התשע"ד–2014 – מי בעד, רבותי?

יצחק וקנין: קריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 24 בעד החוק – 34 נגד – 10 נמנעים – 1 חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 157), התשע"ד–2014, נתקבל.

יצחק וקנין: 34 בעד, נגד – 10, אחד נמנע.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אדוני, יש מישהו?

יצחק וקנין: אדוני, לא צריך להודות לאף אחד.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/876).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (הטבה במס בעסקה לרכישת דירת מגורים מוטבת), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר האוצר, השר יאיר לפיד.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנחנו מביאים למליאה את הצעת החוק להענקת הטבה במע"מ בשיעור 0% לרוכשי דירה ראשונה.

יאיר לפיד: הצעת החוק שמונחת לפניכם מבקשת לתת הזדמנות לזוגות צעירים ממעמד הביניים שעד היום לא היו יכולים לרכוש דירה.

יאיר לפיד: מלבד ההטבה המשמעותית שייתן החוק הזה לאותם זוגות, הוא גם משנה את המשוואה שהייתה קיימת עד היום: במקום שהמדינה תרוויח מיליארדים על חשבונם, המדינה מוכנה להוציא מיליארדים בשבילם, והם רואים את זה ומבינים שהפעם המדינה מתכוונת ברצינות והמחירים באמת ירדו.

יאיר לפיד: אני רוצה להדגיש שאני מתנגד כעיקרון למע"מ דיפרנציאלי, אבל שוק הנדל"ן הוא לא שוק רגיל, ולא חלים עליו החוקים הרגילים.

יאיר לפיד: ממשלת ישראל היא הבעלים של 93% מהקרקעות במדינה.

יאיר לפיד: מה שהממשלות האחרונות עשו היה בעצם למכור לאזרחים מוצר מסוים – קרקע – במחיר מופקע, ואז לגבות מס נוסף על המוצר שהם שבעצמם מכרו.

יאיר לפיד: זה לא מוסרי, זה לא יעיל, וזה חסם לדור שלם את האופציה להגיע לדירה משלו.

יאיר לפיד: החוק הזה מבטל את העיוות הזה.

יאיר לפיד: צריך אולי להדגיש: זו לא הוראת שעה אלא חוק; הוא יהיה בתוקף גם בעוד שנה ובעוד שנתיים ובעוד עשר שנים.

יאיר לפיד: והיות שההטבה הזאת פה בשביל להישאר – אנחנו, אגב, ממליצים לצעירים האלה לחכות עם קניית הדירה הראשונה שלהם ככל שהם יכולים.

יאיר לפיד: מי שיחכה ירוויח הרבה כסף, מפני שככל שיעבור זמן, מחירי הדירות ירדו יותר.

יאיר לפיד: מע"מ אפס שאנחנו מביאים היום לכנסת הוא לא חוק שעומד לבד אלא חלק אחד מתוכנית כוללת של קבינט הדיור שמטרתה להגדיל את היצע הדירות, להקל על השוכרים ולהוריד את המחירים.

יאיר לפיד: היא כוללת עשרות אלפי מכרזים של מחיר מטרה, שפירושם דירות שיהיו זולות ב-20%; כוללת 100,000 יחידות דיור בהסכמי גג; השקעה של 4 מיליארד שקל בהסרת חסמי תחבורה בתוכנית "נתיב לדירה"; הקמת חברת "דירה להשכיר", שתעסוק במיזמי דיור להשכרה בהיקפים גדולים; הקצבת 160 מיליון שקלים לבניית מעונות סטודנטים; קידום חוק השכירות ההוגנת, ועוד צעדים רבים.

יאיר לפיד: בפעם הראשונה זה שנים כולנו יחד, כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, עובדים יחד במסגרת קבינט הדיור בשביל מטרה אחת: להוריד את מחירי הדיור בישראל.

יאיר לפיד: תוכנית מע"מ אפס היא חלק בולט מתוך התוכנית הכוללת.

יאיר לפיד: אחרי 1 בספט

יאיר לפיד: מבר כל זוג עם ילד תושב ישראל שלפחות אחד מבני-הזוג שירת שירות צבאי או שירות לאומי או שירות אזרחי ושניהם עובדים ושאין דירה בבעלותם, יהיה זכאי לקבלת ההטבה.

יאיר לפיד: למעגל הזכאים יצטרפו גם זוגות חד-מיניים ומשפחות חד-הוריות שיעמדו באותם קריטריונים.

יאיר לפיד: רווקים מעל גיל 35 וזוגות מעל גיל 35 ללא ילדים יהיו זכאים גם הם להטבה.

יאיר לפיד: לפי הקריטריונים שקבענו לחוק, מי ששירת שירות צבאי, לאומי או אזרחי יקבל הטבה גדולה הרבה יותר ממי שלא שירת.

יאיר לפיד: מותר למדינת ישראל להתעקש על ערכיה ומותר לה להחליט שיש קשר בין מתן זכויות לאנשים שממלאים את החובות, וזה מה שעשינו.

יאיר לפיד: אני שמעתי את המבקרים שיצאו נגד העיקרון שעליו התעקשנו, אז אני אומר שוב: שירות צבאי או אזרחי או לאומי הוא ערך מקודש של מדינת ישראל, ותפקידה של המדינה הוא גם לשמור ולהגן על ערכיה.

יאיר לפיד: חברי חברי הכנסת, אני מודה לכם על ההתגייסות שלכם לנושא הזה.

יאיר לפיד: מחירי הדיור הם בעיה מרכזית של החברה הישראלית ושל הכלכלה הישראלית, ואנחנו צריכים לפתור אותה.

יאיר לפיד: אני מבקש את תמיכתכם בהצעת החוק המוצגת לפניכם בקריאה ראשונה.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה רבה לשר האוצר יאיר לפיד.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/489/19; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, להצעת החוק הממשלתית הוצמדו כמה הצעות חוק של כמה חברי כנסת.

יצחק וקנין: אני אאפשר לכל חבר כנסת שהצעת החוק שלו הוצמדה להצעת החוק הממשלתית שלוש דקות רשות דיבור.

יצחק וקנין: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת מירי רגב, שגם לה הצעת חוק דומה, ואחריה תעלה חברת הכנסת – מאיר שטרית אחריו, נכון.

מירי רגב: חברת הכנסת מאיר שטרית יעלה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, שר האוצר, חברי חברי הכנסת, אני מאוד שמחה שהיום אנחנו צריכים להביא הצעת חוק שהגשתי בכנסת שעברה והופלה על-ידי הממשלה שלי ושר אוצר ממפלגתי.

מירי רגב: אני דיברתי על ההצעה הזאת הרבה מאוד זמן, ולצערי דווקא הממשלה ושר האוצר שטייניץ הפילו את הצעת החוק.

מירי רגב: לכן מגיע להגיד פה שאפו לשר האוצר יאיר לפיד.

קריאה: מה זה שאפו?

מירי רגב: שאפו, זה אומר ח"ח.

מירי רגב: מה זה ח"ח?

מירי רגב: לא עשית מספיק שכיבות סמיכה בצבא?

מירי רגב: ח"ח, זה אומר ציון לשבח.

מירי רגב: אז אני אומרת שמגיע שאפו לשר האוצר.

מירי רגב: כן, מותר להגיד גם דברים כאלה פה.

יצחק וקנין: אתה שואל מה קרה לה.

קריאה: הוא עשה צבא, מה – – –

יעקב מרגי: שכיבות סמיכה – – –

מירי רגב: אז אתה עשית שכיבות סמיכה.

מירי רגב: אני רוצה להמשיך.

מירי רגב: אז אני שמחה שהצעת החוק הזאת אושרה והיא תובא לדיון בוועדות הכנסת.

מירי רגב: עם זאת, צריך להגיד באופן חד וברור:

מירי רגב: הצעת החוק הזאת לא פותרת את בעיות הדיור שיש במדינת ישראל ולא פותרת את בעיית מחירי הדיור במדינת ישראל.

מירי רגב: בתקופת סאלח שבתי היה לכל אחד איפה לישון – מקום לישון וקורת גג.

מירי רגב: היום, כששני בני-הזוג עובדים, אנשים לא יכולים לקנות דירה כי אין להם מיליון וחצי שקלים ולא 2 מיליון שקלים.

מירי רגב: אנשים שעובדים ומשלמים מסים והולכים לצבא לא מסוגלים לקנות דירה.

מירי רגב: ולכן, שר האוצר יאיר לפיד, זה לא מספיק להביא את ההצעה של מע"מ 0%.

מירי רגב: אתה יושב-ראש קבינט הדיור, ובאמת אני מצדיעה לך; זה אחד התפקידים החשובים היום בממשלה.

מירי רגב: וכדי שזה יקרה וכדי שמחירי הדיור ירדו, אנחנו צריכים להפסיק לספסר בקרקע.

מירי רגב: מינהל מקרקעי ישראל לא יכול להמשיך להיות מינהל מספסרי ישראל, כי הוא שמעלה את מחירי הקרקע.

מירי רגב: ולכן, הממשלה יכולה להוריד את מחירי הקרקע, וזה אחד התפקידים המרכזיים של קבינט הדיור – להוריד את מחירי הקרקע ולהוריד את הספסור בקרקע של מינהל מקרקעי ישראל.

מירי רגב: ולא רק את זה צריך לעשות.

מירי רגב: שר האוצר, אנחנו נביא חוקים מצוינים, רק לא יהיו לנו עובדים.

מירי רגב: הממשלה אישרה לפני חודש 15,000 עובדים, ואין לנו אפילו 5,000 עובדים זרים לבניין.

מירי רגב: אתה צריך, כיושב-ראש קבינט הדיור, להוציא צו, הוראת שעה, עד שייחתמו כל ההסכמים הבילטרליים, שיביאו עובדים זרים מסין.

מירי רגב: לא יכול להיות שאין עובדים זרים.

מירי רגב: אז מה שיקרה היום – פלסטינים לא עובדים, ישראלים-יהודים לא עובדים, העובדים הזרים לא מגיעים, כי מה לעשות, הם חובבנים.

מירי רגב: אז אין מי שיבנה דירות.

מירי רגב: אז נבוא לכאן, נביא מע"מ אפס, ואולי בסוף נצליח גם לשווק קרקעות במחיר סביר – אולי זה יקרה בסוף אם גם שר השיכון יורה לבנצי ליברמן לא לספסר בקרקע.

מירי רגב: ולכן, אין לנו דרך אחרת.

מירי רגב: זה לא רק תפקידו של שר הפנים.

מירי רגב: שר השיכון, אני יודעת שגם לך חשוב להוריד את מחירי הדיור, למרות שמינהל מקרקעי ישראל – –

יצחק וקנין: חברת הכנסת מירי רגב, זמנך תם.

מירי רגב: – – מספסר בקרקע.

מירי רגב: שר האוצר, אני קוראת לך לטפל גם בסוגיית העובדים הזרים.

מירי רגב: אנא ממך, תוציא צו שעה, תביאו עובדים מסין, שיהיו פה 15,000 עובדים, שנוכל לבנות את אותן דירות שאתה כל כך רוצה בהן, ושנצליח להביא ביחד להורדת מחירי הדיור.

מירי רגב: תודה רבה ויישר כוח.

יצחק וקנין: תודה רבה לחברת הכנסת מירי רגב.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/1005/19; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מאיר שטרית, שגם לו הצעת חוק מוצמדת להצעת החוק הממשלתית.

יצחק וקנין: אחריו – חברת הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: אם היא לא תהיה פה – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, ראשית, אני רוצה להגיד לך כל הכבוד על ההחלטה שלך, ואני מציע לך: אל תיבהל מכל הכלכלנים שיוצאים נגד זה.

מאיר שטרית: אני כבר שמעתי, הייתי שר אוצר ושמעתי בהחלטות אחרות שקיבלתי אז כלכלנים שיוצאים בצורה חריפה נגד צעדים – למשל, ביטול מס רכוש.

מאיר שטרית: לדעתי זה היה ב-1986 – לא זוכר – 1999, כשר אוצר, ביטלתי את מס רכוש.

מאיר שטרית: לא היה כלכלן אחד באוצר שחשב שצריך לבטל את מס רכוש.

מאיר שטרית: כולם יצאו נגד בכל תוקף.

מאיר שטרית: בפועל, ביטלתי עיוות שהכביד מאוד על כל מי שהיה לו קרקע בארץ וללא שום הצדקה.

מאיר שטרית: לכן, אל תיבהל.

מאיר שטרית: הצעד הוא צעד נכון.

מאיר שטרית: אין שום הצדקה בעולם לגבות על דירה ראשונה של זוג צעיר, ויחידה, מאות אלפי שקלים מס.

מאיר שטרית: מי כתב את זה בתורה?

מאיר שטרית: הרי יכלו לעשות חוק שבכלל לא צריך מע"מ על הדירות הללו.

מאיר שטרית: אין סיבה בעולם, ואתה עכשיו עושה הקלה משמעותית לכל מי שיקנה דירה.

מאיר שטרית: אתה מוותר לו בעצם על תשלום מס בסדר גודל של מאות אלפי שקלים.

מאיר שטרית: אין לאנשים כסף לשלם עבור הדירה.

מאיר שטרית: מאיפה ייקחו עוד כסף למס?

מאיר שטרית: לכן, לא צריך להיבהל.

מאיר שטרית: אתה עושה נכון, ואני לא נבהל מכל הכלכלנים שרואים שחורות.

מאיר שטרית: הם לא תמיד צודקים, מסתבר.

מאיר שטרית: עובדה, אף אחד לא צפה את ההתמוטטות ב-2008.

מאיר שטרית: ההיגיון יותר נכון.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, אדוני שר האוצר, הגשתי את החוק הזה בכנסת הקודמת, הייתי באופוזיציה והבאתי אותו לדיון והעמדתי אותו להצבעה שמית אישית.

מאיר שטרית: כל חברי הקואליציה לשעבר הצביעו נגד החוק חוץ מאורי אריאל, שלא הצביע נגד החוק למרות שהיה בקואליציה, ומירי רגב, שיצאה מהאולם ולא הסכימה להצביע נגד החוק; אני חושב שגם איציק וקנין.

מאיר שטרית: גם הוא היה חבר קואליציה שלא רצה להצביע נגד החוק; אני לא זוכר אם הוא הצביע בסוף – כן או לא.

מאיר שטרית: כל חברי הקואליציה הצביע נגד החוק ולא צדקו.

מאיר שטרית: אלוהים כנראה זיכה אותך בזה שאתה תהיה שר אוצר ותביא את הברכה הזאת לזוגות הצעירים.

מאיר שטרית: אני בטוח שכל זוג צעיר שיקנה דירה חדשה בעתיד, ראשונה, יגיד לך תודה רבה מכל הלב, כי זה צודק, נכון ורצוי.

מאיר שטרית: נכון, זה לא פותר את כל בעיות הדיור, אבל זה עוזר, ואני חושב שזה צעד ראשון, אדוני שר האוצר, של מע"מ דיפרנציאלי, שאנחנו תומכים בו בכל הלב.

מאיר שטרית: אני מציע לך לשקול גם את זה, ועוד כמה צעדים, כמו יסוד – מה שנקרא המזון הבסיסי.

מאיר שטרית: חמשת מוצרי המזון הבסיסי.

מאיר שטרית: יש הרבה מדינות בעולם ששם המע"מ הוא 5% על מוצרי מזון בסיסי, מוצרי יסוד, ועל האחרים מעלים.

מאיר שטרית: על מוצרי מותרות מעלים את המע"מ יותר, כדי לאזן את גביית המס.

מאיר שטרית: כדאי לחשוב בכיוון הזה, כי גם זה נכון.

מאיר שטרית: זה יכול להועיל לכל שכבות הביניים והאוכלוסיות החלשות.

מאיר שטרית: דבר אחרון, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני רוצה לומר שהחוק שלך יוצר הפליה מסוימת.

מאיר שטרית: החוק שלי לא מציע שום הפליה, ובעצם הוא אומר פטור לכולם, בלי קשר ערבים, חרדים וכן הלאה.

מאיר שטרית: למה אני – בזה כמובן נדון.

מאיר שטרית: אנחנו מצטרפים להצעת החוק הממשלתית, כמובן, ומה שהממשלה תחליט, נלך על זה, אבל צריך להביא בחשבון שכבר הייתה בעבר הפליה כזאת ובג"ץ ביטל אותה.

מאיר שטרית: יש פה סכנה שבג"ץ יתערב.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לך את קי"ץ – הייתה תקופה במדינת ישראל שהיו נותנים שני סוגי קצבאות ילדים, קצבה רגילה לכולם וקצבת יוצא צבא – קראו לה קי"ץ – רק למי שמשרת בצבא.

מאיר שטרית: ברגע שזה עלה לבג"ץ, בג"ץ ביטל את ההפליה וכולם קיבלו את אותן קצבאות.

מאיר שטרית: לכן, צריך להביא את זה בחשבון, ואולי עדיף, כדי לא לעמוד במצב שמחר בג"ץ יבטל את זה, אולי עדיף להימנע ולבטל את ההפליה וליצור דבר אחיד.

מאיר שטרית: אבל זה יידון בוועדה, ומה שהממשלה תסכים, אנחנו נלך אתה כמובן.

מאיר שטרית: אני שוב מברך אותך.

מאיר שטרית: זה צעד נכון, חשוב.

מאיר שטרית: כל הכבוד.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2440/19; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: חברת הכנסת סגנית יושב-ראש הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: אני רק מזכיר שגם לחברת הכנסת גילה גמליאל הצעת חוק שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

יצחק וקנין: היא לא עולה כדוברת אלא כמציגה את הצעת החוק.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי וחברות הכנסת, טוב, זה לא קורה לעתים קרובות שאני והשר חושבים בכיוון משותף לגבי הצעה לפתרון בעיה.

גילה גמליאל: בנושא הזה, בהחלט, אני חושבת שהבעיה של הדיור במדינת ישראל והמצוקה של זוגות צעירים במדינה צריכות לקבל מענה מיידי, כאן ועכשיו, במקביל לבנייה של תוכניות אסטרטגיות ארוכות טווח עם ראייה שבה יהיה אפשר לנפץ את המונופולים, גם של מינהל מקרקעי ישראל, גם של כל ועדות התכנון והבנייה, שמרוכזות כולן תחת משרד הפנים.

גילה גמליאל: ככאלה, יוצרים את כל אותה ביורוקרטיה הורסת שפוגעת באופן מאוד מאוד בוטה ביכולת לבנות במדינת ישראל.

גילה גמליאל: עיר כמו מודיעין, לדוגמה, בארצות-הברית הייתה נבנית בתוך שנתיים מקסימום; במדינת ישראל – עשור.

גילה גמליאל: עשר שנים לא הספיקו כדי לבנות, בגלל כל ההליכים הביורוקרטיים.

גילה גמליאל: על כן אני חושבת שיש כאן בהחלט בשורה, בשורה טובה מאוד.

גילה גמליאל: היא נוגעת כמעט בכל הרבדים.

גילה גמליאל: יחד עם זה, כבוד השר, אני חושבת שיש זעקה נוספת שלטעמי צריכה לקבל התייחסות בתיקון בחוק, שנקדם אותו כבר בוועדה, בהליכי החקיקה.

גילה גמליאל: יש שם אמירה שזה כן קשור להורים, לאימהות – חד-הוריות, אבל כאן זה פוגע באבות, שגם הם – קיבלתי עשרות אם לא מאות פניות של הורים, של אבות, שכן שירתו בצבא, וכן שירתו בקרבי, אבל מה לעשות שבמדינת ישראל יש חוק מעוות, שאני פועלת לביטולו, של חזקת הגיל הרך, שקובעת בחוק שכל הילדים עד גיל שש הם בחזקת האם.

גילה גמליאל: כלומר, אם בהיבט של הקריטריונים שהצגנו, גם אם ההורים הם בהורות משותפת, וגם אם הילדים נמצאים ממש גם כן בטיפול האב, עדיין, לפי ההצעה כפי שהיא כרגע מונחת לפנינו, אותם אבות ייפגעו פגיעה אנושה בכך שהם לא יהיו זכאים ליהנות מההטבה במע"מ.

גילה גמליאל: אז את זה אני בהחלט קוראת לך מעל הדוכן לבחון מחדש ולראות איך גם כן אותם הורים – כי זה בעצם המטרה שלשמה – ואותם ילדים, שלא פחות חשוב לראות אל מול עינינו, אכן יזכו לאותה הטבה בנושא המדובר.

גילה גמליאל: אני אשמח אם השר יסייע לי גם בחוק השני – ונשבור שיא, שנסכים על שני דברים – וגם תבטל יחד אתי את חזקת הגיל הרך, ונגיע למצב שבו ההורות שוויונית; זה בהחלט יהיה דבר שמתאים לעידן החדש, שבו שני בני-זוג עובדים כדי לפרנס את המשפחה.

גילה גמליאל: ועל כן – לא רק זה, אחד מכל שלושה זוגות מתגרשים, ובעידן החדש לקבוע קביעה כזאת – הרבה מאוד מהאבות במדינת ישראל לוקחים חלק מאוד מאוד פעיל בגידול הילדים – להחליט שהילדים הם בחזקת האם עד גיל שש, אני חושבת שזה עבר מן העולם, וצריך גם לקדם את הסוגיה הזאת במקביל.

גילה גמליאל: אז תודה רבה, ושיהיה לנו בהצלחה.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: [הצעת חוק פ/2462/19; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ישראל אייכלר, שגם לו הצעה שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

יחיאל חיליק בר: היושב-ראש, אפשר לשים רשימת דוברים?

יחיאל חיליק בר: זה נעלם.

יצחק וקנין: רשימת הדוברים, כבר יעדכנו אותה, כיוון שחלק מחקו את עצמם כרגע.

יצחק וקנין: אני מקווה שבעוד כמה שניות זה יהיה לכם על הלוח.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול להפנות את תשומת לבכם למה שאמר לי חבר הכנסת אברהם מיכאלי, יושב-ראש סיעת ש"ס, שהרגע הגיעה חוות דעתו של היועץ המשפטי של הכנסת איל ינון בעניין הצעת החוק שבנדון.

ישראל אייכלר: לפני שאנחנו נצביע על הדבר הזה אני מציע לקרוא את חוות הדעת, ואני מקווה שהיועץ המשפטי יעביר את זה ליושב-ראש וליושב-ראש הקואליציה.

ישראל אייכלר: אני מבין מחבר הכנסת מיכאלי שהחוק הזה לא יעמוד במבחן השוויון – של החוק.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לדבר על עצם החוק הזה.

ישראל אייכלר: כבר מזמן היו צריכים לקבוע שעל דירה ראשונה, אדם שקונה דירה יחידה, לא צריך להיות מע"מ.

פנינה תמנו: – – – היועץ המשפטי לממשלה?

ישראל אייכלר: היועץ המשפטי לכנסת.

יצחק וקנין: לכנסת.

יצחק וקנין: כיוון שהכנסת היא המחוקק – –

ישראל אייכלר: העביר עכשיו.

יצחק וקנין: – – הוא חייב להגיד את דברו כיועץ המשפטי של הכנסת.

יצחק וקנין: בממשלה יגיד היועץ המשפטי לממשלה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אפשר לראות את חוות הדעת?

יצחק וקנין: אני ראיתי את ההודעה בתקשורת.

יצחק וקנין: זה גם הועבר אלינו כרגע.

ישראל אייכלר: אולי נבקש ממזכירות הכנסת שיציגו בפני חברי הכנסת את חוות הדעת של היועץ המשפטי של הכנסת.

יצחק וקנין: אם יש חוות דעת כזאת, כדאי שיציגו אותה לפני חברי הכנסת.

נחמן שי: הרגע דיווחו על זה בחדשות 2.

ישראל אייכלר: כן, ואני רוצה – – –

יצחק וקנין: דבר, דבר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שזה יהיה, ועכשיו – לעצם העניין.

יצחק וקנין: אני ביקשתי ממזכירות הכנסת, אם יש חוות דעת כזאת, להציג אותה בפני – – –

אברהם מיכאלי: לא "אם יש".

אברהם מיכאלי: הנה, זה פה.

יצחק וקנין: זה עדיין הפלאפון, וזה לא הכנסת.

יצחק וקנין: ולכן אני מבקש, אם יש חוות דעת כזאת, שיציג אותה, שיניח אותה לחברי הכנסת, וכל אחד יעשה את שיקול הדעת שלו.

יצחק וקנין: אדוני, חבל על הזמן.

יצחק וקנין: אני אוסיף לך דקה.

ישראל אייכלר: לא, עוד לא התחלתי לדבר.

יצחק וקנין: תדבר; אני מבטיח לך, אני אקיים בך את הפסוק "לא תחסם שור בדישו".

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשנים האחרונות האמירו מחירי הדירות בישראל בצורה מטורפת כפי שלא קורה בשום מקום בעולם, וזאת עקב שילוב של עליית מחירי הדירות על-ידי הספסור שמינהל מקרקעי ישראל מספסר בקרקעות המדינה במקום להקצות אותן לאנשים שאין להם דירות – התחילו להריץ מכרזים לכל המרבה במחיר, וזה יסוד ושורש העוול שנעשה לכל אזרח בישראל – הצמצום של מדיניות הסיוע הממשלתי וצמצום משכנתאות על-ידי בנק ישראל.

ישראל אייכלר: כך כל הזוגות הצעירים ניצבים בפני שוקת שבורה וידם אינם משגת לרכוש דירה.

ישראל אייכלר: ולכן הצענו כבר כמה פעמים לבטל את המע"מ על דירה יחידה ראשונה.

ישראל אייכלר: צריך לבטל גם את הספסור בקרקעות, וכמובן גם לסייע במשכנתאות.

ישראל אייכלר: אבל, חברי הכנסת, עצם העובדה שהכנסת עומדת לחוקק גזירה שלטונית שבאה להפלות 2 מיליון אזרחי ישראל שהם בני מיעוטים יהודים וערבים, ולתת רק לקבוצה מסוימת שבחרה את יש עתיד – זאת הצעת חוק גזענית ואנטישמית; גזענית נגד הערבים ואנטישמית נגד יהודים.

ישראל אייכלר: בשעה כזאת, שהארץ בוערת, וכולם יודעים ורואים שמחיר האיבה וההסתה השלטונית והתקשורתית הוא שפיכות דמים, אסור להמשיך בחוקי האפליה.

ישראל אייכלר: צריך להבין זאת לפחות לאחר שאנחנו רואים שבכל אומות העולם, מעיראק ועד לוב וכל האזור וכל מצרים, שליטים שלא הבינו את חומרת מעשיהם מוצאים את עצמם מכניסים את עמיהם אל תוך מלחמות.

ישראל אייכלר: הממשלה הזאת והכנסת הזאת צריכות לדעת שהחוקים האלה גורמים לאיבה בין אזרחים; הם לא יביאו טובה לאף אחד.

ישראל אייכלר: אף אחד לא ייהנה מזה שמפלים אנשים לרעה.

ישראל אייכלר: להפך, עכשיו צריך לצאת המסר שאין חקיקה מקפחת.

ישראל אייכלר: תראו את הצביעות: בג"ץ מדבר על שוויוניות כאשר כמה אברכים מקבלים 1,000 שקל וכל האנשים האחרים, זכאי הבטחת הכנסה, מקבלים 3,000 שקל.

ישראל אייכלר: רק ביחס ל-8,500 אברכים הוא פסק בשם השוויוניות, שאסור לתת להם הבטחת הכנסה, ו-120,000 אחרים, שלא עובדים, כן מקבלים הבטחת הכנסה.

ישראל אייכלר: אתם קורעים את כל החוטים האחרונים של הדו-קיום שבין האזרחים פה בארץ.

ישראל אייכלר: אחר כך אנחנו מתפלאים שמלאה הארץ חמס – תרתי משמע.

ישראל אייכלר: הממשלה חומסת, גוזלת מהאזרחים, והאזרחים מרגישים חסרי אונים.

ישראל אייכלר: מה הם יעשו אם הם לא יכולים להביא את זעקתם אל ראשי השלטון, אל שרי הממשלה?

ישראל אייכלר: מאיזה כסף שר האוצר הולך לחלק את ההטבה הזאת?

ישראל אייכלר: בכסף שהוא גובה בכוח מהאזרחים הערבים, החרדים, החילונים, האשכנזים, הספרדים, העניים והעשירים כאחד.

ישראל אייכלר: מי נותן להם רשות להפלות בחוקים האלה?

ישראל אייכלר: כי יש לו עכשיו כוח?

ישראל אייכלר: מספיק שפיכות דמים הייתה פה בארץ הזאת כדי לדעת – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

ישראל אייכלר: – – שעם כוח אי-אפשר לשלוט על עמים ועם כוח אי-אפשר לשלוט על אחרים.

ישראל אייכלר: מי שמשתמש בכוח ישלם את מחיר הכוח.

ישראל אייכלר: כל הרעיון הדמוקרטי הוא שלא הולכים בכוח; כל הרעיון הדמוקרטי מבוסס על שליטה מתוך הבנה, שהולכים בשוויוניות, כמה ששייך שוויוניות.

ישראל אייכלר: אפשר להפלות בצורה כל כך בוטה וגסה?

ישראל אייכלר: אם מישהו רוצה להיטיב עם החיילים – בבקשה.

ישראל אייכלר: יש 50 מיליארד שקל בשנה בתקציב הביטחון; אפשר להוסיף עוד כמה מיליארדים, שכל חייל שמסיים את שנות שירותו בהצטיינות ובהתמדה יקבל מענק דיור בגובה המע"מ של הדירה.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יגיד שזאת גזענות.

ישראל אייכלר: אבל כשמכניסים לחוק אזרחי תנאים והתניות, להדיר אזרחים אחרים, זאת גזענות.

ישראל אייכלר: ולא מדובר באנשים שדואגים לעניין הביטחוני – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

ישראל אייכלר: אני כבר מסיים.

יצחק וקנין: כן, אתה כבר, אבל – – –

ישראל אייכלר: – – מדובר באנשים שתרומתם הביטחונית והמדינית היא אפסית.

ישראל אייכלר: הם הולכים להפלות אנשים לרעה בשם הביטחון?

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לכם, אני מכיר הרבה אנשים שעסקו בביטחון – כולם אומרים, אדרבה, שייתנו הטבות לחיילים, ולא ישתמשו בחיילים כדי להילחם באחרים.

יצחק וקנין: תודה.

ישראל אייכלר: רבותי, אתם הולכים למלחמה, ואנחנו קוראים לכם לשלום.

ישראל אייכלר: אתם לא תצליחו במלחמותיכם.

ישראל אייכלר: הציבור החרדי והציבור הערבי ימשיכו לגדול בארץ הזאת, ויש להם זכויות לגור ולקבל קורת גג, וכאשר אתם לוקחים את כספי המסים ומפלים בין אזרח לאזרח, אתם פשוט ממשלה לא לגיטימית – –

יצחק וקנין: תודה.

ישראל אייכלר: – – ותביאו את זה בחשבון כשאתם מחוקקים את החוקים שלכם.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: אדוני שר האוצר רוצה להשיב עכשיו, לפני שאני מתחיל את הדיון, או בסוף הדיון?

מוחמד ברכה: זה לא נכון.

מוחמד ברכה: אחרי הדיון.

יאיר לפיד: – – –

יצחק וקנין: רבותי, הוא יכול להתייחס להצעת החוק.

יצחק וקנין: יש אפשרות לפני שאני פותח את הדיון.

יצחק וקנין: אדוני, אם ירצה, אני אאפשר.

מוחמד ברכה: – – –

יצחק וקנין: אפשר להתחיל את הדיון.

יצחק וקנין: אם כן, אני פותח את הדיון.

יצחק וקנין: אנחנו נלך לפי הסדר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ברכה, אני מתחשב בעניין של הצום, אני אאפשר לך ולחבר הכנסת חנא סוייד, ומייד אחרי כן נעבוד לפי הרשימה שיש לפנינו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ברכה, שלוש דקות לרשותך.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנראה גם אם הכנסת תחוקק את החוק הזה יש בעיה חוקתית.

מוחמד ברכה: זו חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת, ולא צריך שכל משפטי כדי להגיע למסקנה הזאת.

מוחמד ברכה: הדבר הזה מתבקש מעצם זה שהאפליה מובנית בתוך הצעת החוק.

מוחמד ברכה: לכן, יכול להיות שהכנסת תעסיק את עצמה בחקיקת החוק גם בוועדות הרלוונטיות, ובסוף הדבר הזה ייפסל.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת היא לא נכונה, היא לא מידתית.

מוחמד ברכה: אני חושב שאם צריך לקבל מס ערך מוסף של אפס – וזה חשוב – אני חושב שצריך להחיל אותו על-פי מדדים שוויוניים, לגבי כלל האזרחים; לא מעמד ביניים ולא מעמד גבוה, אלא לגבי כולם, ולא שירות צבאי.

מוחמד ברכה: אני לא חושב בכלל ששירות צבאי הוא דבר מקודש.

מוחמד ברכה: שירות צבאי הוא חובה שנדרשת מהאזרח על-פי חוק מסוים, והיא לא נדרשת מאזרח אחר על-פי חוק מסוים.

מוחמד ברכה: לכן אי-אפשר להעניש אנשים בגלל דבר כזה, מה גם שערכית הדבר הכי מקודש זה חיי אדם, ולא שירות צבאי.

מוחמד ברכה: לא למדוד את האזרחות על-פי שירות צבאי – השירות הצבאי הוא השער למועדון של האזרחות השווה.

מוחמד ברכה: זה דבר פסול לחלוטין.

מוחמד ברכה: יש אנשים שאמונתם מונעת מהם לשרת, יש אנשים שהשתייכותם הלאומית אינה מאפשרת להם לשרת.

מוחמד ברכה: בבקשה, אם הצבא רוצה לתגמל את חייליו, שיתגמל, אבל להכניס את זה לתוך חוק שנוגע בדיור, שהוא נחלת כל הציבור, אני חושב שזה דבר שאין לו מקום.

מוחמד ברכה: שר האוצר אמר שהוא מתנגד למע"מ דיפרנציאלי, אבל הוא קובע מע"מ לציבור באופן דיפרנציאלי – פעמיים דיפרנציאלי.

מוחמד ברכה: אני, אגב, בעד מע"מ דיפרנציאלי; אני בעד מע"מ שבנוי על יכולת כלכלית, על-פי מפתח סוציו-אקונומי לגבי כל דבר ועניין.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שכל אדם, גם מי שמקבל שכר מינימום וגם מי שמקבל 100,000 שקל לחודש, ישלם אותו מע"מ על אותו מוצר.

מוחמד ברכה: זה דבר לא הגיוני.

מוחמד ברכה: אני חושב שקופת המדינה לא תפסיד ממע"מ דיפרנציאלי, אלא אפשר לכלכל את זה כך שההכנסה של המדינה ממע"מ תהיה אותה הכנסה, אבל החלוקה תהיה אחרת.

מוחמד ברכה: זאת הצעת חוק שהיא נגד ערבים, נגד חרדים ונגד שכבות חלשות.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב – אם מדברים על חובת המדינה לתגמל את מי ששירתו אותה, נשאלת כאן שאלה מהדהדת על חובת המדינה כלפי האזרח, לא על חובת האזרח כלפי המדינה; האם המדינה נוהגת באופן שווה כלפי כל האזרחים?

מוחמד ברכה: האם המדינה נוהגת בצורה דמוקרטית והגונה כלפי כל האזרחים?

מוחמד ברכה: אחרת איך אפשר להסביר את שיעורי העוני בקרב הערבים, את שיעורי העוני בקרב החרדים?

מוחמד ברכה: איך אפשר להשוות בכל מה שקשור לתשתיות ובכל מה שקשור לתקציבי חינוך, לכל הדברים?

מוחמד ברכה: המדינה מנהלת מדיניות של אפליה מאז קומה ועד היום.

מוחמד ברכה: לכן צריך שהשאלה שתישאל היא לא חובת האזרח כלפי המדינה, אלא חובת המדינה כלפי האזרח.

מוחמד ברכה: זה הדבר היסודי והעיקרי.

מוחמד ברכה: אחרת כל זה דמגוגיה זולה, מניעים מפלגתיים, קטנים, מצומצמים, של אדם שרוצה לשרוד פוליטית ולהשיג הון פוליטי לעתיד, ולכן הוא מדבר לציבור מסוים.

מוחמד ברכה: הוא לא שר האוצר של מדינת ישראל – –

יצחק וקנין: תודה.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

מוחמד ברכה: – – הוא שר האוצר של אותה שכבה דקיקה שבחרה בו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת חנא סוייד, ואחריו – חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת אורי מקלב.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית כול אני חייב להגיד שאין לי כל בעיה עם מי שיקבל תמיכה או הטבה מהממשלה, מהמדינה, כדי לפתור את בעיית הדיור שלו.

חנא סוייד: אנחנו לא מתנגדים לכך בעיקרון, אבל אנחנו לא חושבים שהחוק שמובא בפנינו היום אכן יתרום לפתרון בעיות הזוגות הצעירים, ובכלל – יפתור את בעיית הדיור במדינת ישראל.

חנא סוייד: אנחנו מדברים על חוק שמפלה בין משרתים ולא-משרתים באופן לא מידתי לחלוטין.

חנא סוייד: אי-אפשר לכמת – אי-אפשר לטעון כל הזמן, אי-אפשר להצדיק כל אפליה ולהגיד שזה מגיע למשרתים ולא מגיע ללא-משרתים.

חנא סוייד: זה קלף ששולפים אותו כל פעם כשרוצים להצדיק אפליה נגד הציבור הערבי ונגד הציבור החרדי.

חנא סוייד: ההטבה הזאת ממומנת על-ידי כלל הציבור, רק מי שנהנה ממנה זה רק פלח אחד של הציבור, כאשר כולם מתבקשים לממן את התוכנית הזאת; כך שמי שנהנה זה רק פלח מהציבור, אבל מי שמממן זה כל הציבור.

חנא סוייד: ואני חייב להדגיש שמי שיפיקו תועלת, בעיקר, אלו אנשים שיש להם – אנשים ממעמד הביניים העליון, כאשר הם ממומנים, לצורך העניין הזה, מהשכבות החלשות של הציבור.

חנא סוייד: החוק הזה יוצר קטגוריה חדשה של מצרך פטור ממע"מ.

חנא סוייד: מה, תרופות מצילות חיים לא מגיע שיהיו פטורות ממע"מ?

חנא סוייד: ואני יכול למנות עוד אלף מצרכים.

חנא סוייד: ואמר כאן שר האוצר שלא מדובר בהוראת שעה, אלא מדובר בחוק שיארך הרבה הרבה שנים, במובן זה שיוצרים מגוון של דברים שחלקם פטורים ממע"מ וחלקם לא פטורים ממע"מ.

חנא סוייד: החוק הזה יגרום בסופו של דבר להתייקרות הדיור, לא להוזלת הדיור, כי הוא מצד אחד מלבה את הביקושים, אבל הוא לא גורם להגברת ההיצע בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: בסופו של דבר נשלם 1.4 מיליון שקל על דבר ששווה 1.3 מיליון שקל, ו-200,000–250,000 שקל הממשלה תממן סתם; ילכו לכיס של הקבלנים ושל כל בעלי העניין האחרים.

חנא סוייד: החוק הזה מגביר את הפערים.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, מי שנהנה ממנו זה בעלי היכולת, ומי שיפסיד ממנו, מי שיממן אותו, זה כלל הציבור, ובעיקר האנשים העניים.

חנא סוייד: הוא מפלה בין המגזר הכפרי למגזר העירוני; במגזר הכפרי אין בנייה קבלנית, במובן זה שכל אחד בקיבוץ, במושב, בכפר, אין לו, תיאורטית, אפשרות ליהנות מהחוק הזה, כי אין בנייה קבלנית שם.

חנא סוייד: ולכן, זו אפליה מגזרית, בין מגזרים שונים, מי יכול ליהנות ומי לא יכול ליהנות.

חנא סוייד: הדבר הזה, אדוני שר האוצר, ייצר שוק שחור; החוק הזה ייצר מניפולציות, כל המעשים שאפשר לקרוא להם Moral Hazard, כי הקבלנים ינצלו את המצב הזה והם יעשו, מעבר לרווח שלהם מההטבה, הם יעשו מניפולציות וירוויחו עוד ועוד כסף.

חנא סוייד: אדוני שר האוצר, מנית כאן כמה תוכניות, בעלות של 4, 5 ו-6 מיליארד שקלים; אני אומר לך, הציבור הערבי לא נהנה מגרוש אחד בכל התוכניות האלה, כי על-פי הגדרה הציבור הערבי לא ייהנה משקל אחד, בעוד הוא תורם לכל החוקים האלה.

חנא סוייד: זה בושה וחרפה לבקש דווקא מהחלשים ומהעניים, ערבים וחרדים, לממן עבור האנשים שיש להם, עבור האנשים העשירים במדינה.

חנא סוייד: לכן צריך לחשוב – אני לא רוצה לשלול את החוק הזה כליל.

חנא סוייד: אני אצביע נגדו בוודאי, אבל צריך להכניס בו תיקון, ולהכניס בו שגם אנשים שלא קונים בית מקבלנים, אלא בונים את הבית שלהם – –

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

חנא סוייד: – – שגם הם ייהנו מההטבה הזאת.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת סוייד.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת – אני מקדים אותך – באסל גטאס, ואחריו – חבר הכנסת אורי מקלב.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

באסל גטאס: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, על פניו, היינו צריכים לברך על החוק הזה, ולו מהטעם ששר האוצר סוף-סוף מאמץ בעצם עיקרון של מע"מ דיפרנציאלי; כשמוצר מסוים – וזה לא סתם מוצר, דירה – נהנה על-פי החוק ממע"מ אפס, זה בעצם להתחיל לחשוב או ליישם את הרעיון של מע"מ דיפרנציאלי.

באסל גטאס: אבל, לצערנו, החוק כשלעצמו, וכמו שהוא מובא לכנסת על-ידי הממשלה, יוצר אפליה, ולכן אנחנו מתנגדים לו.

באסל גטאס: אי-אפשר להשתמש בעניין של השירות הצבאי כדי להפלות בין ציבורים ולהגיד – בהתחלה, אתם יודעים, היה עניין של 600,000 שקל, אחר כך כנראה מישהו ייעץ שזה לא יעבור בג"ץ והרימו את זה ל-900,000 שקל לדירה, הרף של המחיר למי שלא שירת בצבא – –

יצחק וקנין: לדעתי גם זה לא יעבור.

באסל גטאס: – – אבל זה גם, אני חושב, עדיין לא משנה:

באסל גטאס: הבסיס האי-חוקתי בעניין הזה קיים.

באסל גטאס: ולכן אנחנו, כפי שאמרתי, מתנגדים.

באסל גטאס: אבל גם צריך לחשוב טוב טוב במובנים של הכלכלה; האם זה באמת, כבוד השר, ישיג את המטרה שלשמה הבאת את החוק הזה?

באסל גטאס: כלומר, האם באמת ייווצרו התנאים לזה שמי שרוכש דירה ראשונה, היא תהיה יותר זולה, או לא?

באסל גטאס: היום הייתה קרנית פלוג בוועדת הכספים, ואנחנו שאלנו אותה את השאלה הזאת.

באסל גטאס: והייתה תשובה, אפשר להגיד 90% ברורה, 95% ברורה, שהיא לא חושבת שזה המצב, כי שוק הנדל"ן, בצורה הזאת אתה מטפל רק בחלק ממנו, שזה החלק של הביקוש, בעוד שהחלק של ההיצע, שהוא הגורם המרכזי לעליית המחירים, לא מטופל.

באסל גטאס: ועד – – –

מיקי לוי: איך אתה יודע?

באסל גטאס: אני יודע.

מיקי לוי: אתה לא יודע.

באסל גטאס: אתה יודע, אני עוקב אחרי הדיונים – – –

מיקי לוי: – – – גם האמצע מטופל – – –

באסל גטאס: מיקי, מיקי, תן לי את הקרדיט.

באסל גטאס: אתה כבר בכנסת מכיר אותי טוב, ויודע שאני לא מדבר דברי הבל, במיוחד כשזה מגיע לכלכלה, ואתה יודע היטב – – –

יצחק וקנין: את זה אני יכול להעיד עליך.

באסל גטאס: אני – – –

מיקי לוי: לא – – – בדברי ההסבר – – –

באסל גטאס: אני עוקב אחרי הדברים – –

מיקי לוי: אתה אדם אינטליגנטי – –

באסל גטאס: מיקי, תן לי להשלים דברים – – –

מיקי לוי: – – אבל אתה מדבר מחוסר ידיעה.

באסל גטאס: לא, אני עוקב אחרי מה שקורה בקבינט הדיור, ואני יודע מתי באמת ההצעות שלו יהיו ישימות.

באסל גטאס: להשפיע על השוק ייקח שנים, בעוד שאם החוק הזה יתקבל, הוא מייד ישפיע על הביקוש, כלומר תהיה עליית מחירים בטווח הקצר, ובסופו של דבר זה לא יביא להורדה במחירים.

באסל גטאס: לכן, כפי שאמר חברי חבר הכנסת חנא סוייד, אם החוק יתוקן כך שיהיו תנאים שוויוניים לכולם, מצד אחד, ומצד שני תהיה הטבה דומה למי שהולך ובונה בעצמו את דירתו, זה יכול לאזן גם בטווח הקצר את עניין ההיצע.

באסל גטאס: כלומר, אנשים יחפשו וימצאו – השוק יעבוד כך שאנשים ילכו ויבנו בעצמם, ולא יחכו למכרזים הגדולים של מינהל מקרקעי ישראל ושל בנייה יזמית.

באסל גטאס: זה לפחות ישפיע במשהו על חלק ההיצע, ולכן אני מעכשיו – אומנם אנחנו מתנגדים – אני מקווה שבדיונים בוועדה שתטפל בהכנת החוק יהיו תיקונים שיבטיחו גם בממד המקרו-כלכלה שזה אכן ישיג את מטרתו, ומצד שני ישיג את המטרה שהיא הסיבה המרכזית להתנגדותנו, והחוק יהיה שוויוני לכולם.

באסל גטאס: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת באסל גטאס.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אורי מקלב, ואחריו – חבר הכנסת נחמן שי.

דב חנין: אפשר להעלות את רשימת הדוברים?

יצחק וקנין: אני מבין מהמזכירות שזה קיים.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: כנראה זה לא מופיע על הצג של כל חבר כנסת.

יצחק וקנין: אנא תבדקו, שהדבר הזה יהיה מעודכן.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר – באין שר, חברי חברי הכנסת, אני מבין – ראיתי שהתעקמו פניו של שר האוצר כשהוא היה צריך להביא חוק שהוצמדו לו עוד כמה חוקים של חברי כנסת שראו שהצעת החוק הזאת, להוריד מס ערך מוסף, היא הצעה הוגנת.

אורי מקלב: עבדכם הנאמן גם כן שותף, אני המציע השני, אחרי חבר הכנסת מאיר שטרית, בהצעת חוק להורדת מס ערך מוסף.

אורי מקלב: אבל בכל אופן, על הצעת החוק הממשלתית, של שר האוצר, אני אצביע נגד, ואני אצביע בעד הצעות החוק האחרות, כי הצעות החוק האחרות אינן דומות בכלל להצעת החוק של שר האוצר.

אורי מקלב: שר האוצר, במהותו – זה לא רק מס ערך מוסף אפס לקוני דירה ראשונה, שזו הכותרת; יש גם תוכן להצעת החוק.

אורי מקלב: קודם כול, ודאי התוכן המפלה, שהוא גזעני, בין ציבור לציבור.

אורי מקלב: מה שהוא ראה לנגד עיניו, ודאי וודאי בהתרקמות החוק, זה איך להפלות ציבור, איך למנוע מציבור, איך לפגוע בציבור, יותר מאשר למי כן ולמי לא לתת.

אורי מקלב: זה היה חלק נכבד בהחלטה לבחור בהצעת החוק הזאת, בהצעה הזאת, שיש בה בעיה שלטונית ובעיה חברתית ובעיה כלכלית ובעיה מקצועית; ואני לא איש מקצוע – אנשי המקצוע בכלל.

אורי מקלב: אבל ודאי, וגם מי שלא מאמין למה שאני אומר – ניקח את הצעת החוק כמו שהיא עכשיו.

אורי מקלב: במשך תקופה ארוכה החוק הזה לא התקדם, החוק הזה עוכב, הייתה סחבת שגרמה עכשיו לכשל בשוק: המחירים עלו באופן דרמטי בתקופה הזאת בגלל שאמור להיות חוק.

אורי מקלב: כבר חודשים רבים מתעסקים עם החוק הזה.

אורי מקלב: מה ההתעסקות עם החוק הזה?

אורי מקלב: למה עד היום זה לא הגיע?

אורי מקלב: בגלל שהיו צריכים להשקיע, לראות איך מפלים ואיך מונעים מציבור לקבל את ההטבה הזו או את הזכות הזו.

אורי מקלב: זכות של מצוקת דיור.

אורי מקלב: מצוקת הדיור נמצאת בכל הציבורים.

אורי מקלב: הדבר הזה יעלה ביוקר, לא לאלה שלא יקבלו אלא לאלה שיקבלו, ויכול להיות שיקבלו ויכול להיות שיוזלו מעט הדירות לאותם אלה, שהם לא רבים, רק מהשכבה הגבוהה, אבל הם היום כבר משלמים את יוקר הדירות.

אורי מקלב: ייקח הרבה זמן, אם בכלל, עד שידביקו את הפער שקיים.

אורי מקלב: בגלל הפער שיש, בגלל שאף אחד לא קנה ואף אחד לא בנה, ומחירי הדירות עולים בעקבות כך ואין בשוק היום שום מסחר – אי-אפשר להתערב עד כדי כך גם בכוחות השוק.

אורי מקלב: מה אתם חושבים, שהציבור החרדי והציבור הערבי לא קונים דירות?

אורי מקלב: הם חלק נכבד מהשוק הזה.

אורי מקלב: וכשלהם לא מוצאים פתרון, המחירים עולים בכל מקום.

אורי מקלב: אם למישהו אין אלטרנטיבה לקנות, והוא יכול לשלם את זה יותר ביוקר, זה יותר יקר לכולם.

אורי מקלב: עכשיו, צריך לדעת, בואו נעשה את זה, זה יעלה מיליארדים למדינה.

אורי מקלב: מישהו יצטרך לשלם את המיליארדים האלה.

אורי מקלב: הרי זה יגיע או במסים חדשים או בקיצוצים במשרדים.

אורי מקלב: זה לא משנה, מישהו ישלם את הכסף הזה.

אורי מקלב: כמה ייהנו מהחוק הזה?

אורי מקלב: אלה שנמצאים באוכלוסייה הגבוהה, בשכבות העליונות שיכולות לקנות את הדירות.

אורי מקלב: אחרים לא יצליחו, אבל הם ישלמו את זה בעליית מחירים של מצרכי יסוד ודברים אחרים, בחינוך והכול; הם ישלמו את זה.

אורי מקלב: אנחנו הרי יודעים שפתרונות כאלה, שכל מהותם זה איך למנוע מאחרים, זה מה שהוביל אותם, אין להם סיכוי להצליח, בגלל שבאופן אמיתי, גם מקצועית, הם נפגעו; הם נפגעו מקצועית.

אורי מקלב: ההצעה הזאת שמגיעה היום לאחר סחבת כזו גדולה, לאחר הוויכוחים עם היועץ המשפטי, שבסופו של דבר מצאו איזו נוסחה שאולי כן מניחה את דעתו, או לא – ועכשיו הונחה על שולחן הכנסת חוות דעת של היועץ המשפטי של הכנסת, שלפיה הצעת החוק הזו אינה חוקתית והיא בעייתית.

אורי מקלב: הרי מה יהיה בהצעת החוק הזאת?

יצחק וקנין: תודה, אדוני.

אורי מקלב: הרי זה יגיע לערכאות משפטיות ושוב יתעכב.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני כבר מסיים.

יצחק וקנין: אפשרתי לך כבר דקה מעל הזמן.

אורי מקלב: הצעת החוק הזאת, בגלל שהגיעה בחטא, בגלל שהגיעה כדי למנוע מאחרים את ההטבה הזאת – ומה יגיד אותו משלם מסים?

אורי מקלב: הוא לא שירת בצבא, הוא היה תלמיד, אבל היום הוא עובד ומשלם מסים, משלם הרבה מסים.

אורי מקלב: הוא משלם מס ערך מוסף – אתם לוקחים את הפטור הזה, למה הוא לא צריך לקבל את זה?

אורי מקלב: איך אתם יכולים למנוע את זה מאזרחים אחרים שהם לא פחות שווי זכויות ממשלם מסים?

נחמן שי: נא לסיים, אדוני.

אורי מקלב: לכן הצעת החוק – הנה אני מסיים – תרחיב את המשבר; תרחיב באופן עמוק.

אורי מקלב: מי שירוויח – ירוויחו הקבלנים, וגם יהיה קצת יותר זול לאנשים שיש להם.

אורי מקלב: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת נחמן שי, ואחריו – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יצחק וקנין: אם היא לא תהיה נוכחת – חבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: אם גם הוא לא יהיה נוכח – חבר הכנסת עמר בר-לב.

יצחק וקנין: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה לא אסון לעשות טעויות.

נחמן שי: כולם עושים טעויות.

נחמן שי: החוכמה בטעויות היא לחזור מהן בזמן, לומר "טעיתי" ולנסות דרך אחרת.

נחמן שי: שר האוצר מתעקש כבר כמה חודשים, מרגע שההצעה הרעה שלו הועלתה, להיצמד אליה, להתנגד לכל חוות הדעת שניתנו לו, גם בתוך משרד האוצר וגם מחוץ למשרד האוצר, ולהמשיך בדרכו, כאילו הוא לא שומע, לא רואה, לא מבין ולא יודע.

נחמן שי: ואלה הדברים האחרונים שהייתי אומר על שר האוצר, כי אני חושב שהוא כן שומע, כן רואה, כן מבין, והכי חשוב – הוא באמת רוצה לפתור את הבעיה.

נחמן שי: הוא באמת מבין שלאנשים צעירים במדינת ישראל בשנת 2014 יש קושי אמיתי להגיע לדירה, והוא מחפש את הדרך.

נחמן שי: הוא הקים מטה כזה ומטה אחר – אני באמת מאמין לו.

נחמן שי: מאמין לו.

נחמן שי: אבל הדרך לגיהינום הזה רצופה כוונות טובות.

נחמן שי: למה הוא צריך לשמוע את הכלכלן הראשי של האוצר, שמתפטר על רקע החוק הזה, אומר לו: התוכנית של יאיר לפיד לא תתרום להורדת מחירים וההטבה תזרום בעיקר לקבלנים; ואומר לו: כל הדרג המקצועי במשרד האוצר מתנגד לתוכנית.

נחמן שי: הוא צעק, הוא הלך, אחרים פשוט שותקים ולא מביעים את דעתם.

נחמן שי: אחד אחרי השני, מהאנשים הבכירים ביותר באוצר, אמרו לשר האוצר: חכה רגע, תחשוב על ההשלכות שיהיו להצעה שלך על המשק כולו, על השוק כולו, על שוק הבנייה ועל הצעירים שאתה רוצה שיגיעו לדירה והם לא יגיעו.

נחמן שי: הוא היה אטום והתעלם מהם.

נחמן שי: שני אנשים שיש להם איזושהי נגיעה לתחום הזה – אני בכוונה מחפש תמיד אילנות להיתלות בהם.

נחמן שי: כולנו צריכים איזה אילן.

נחמן שי: הנה אילן גבוה אחד, נגידת בנק ישראל, והיא יוצאת נגד התוכנית הזו.

נחמן שי: היום היא יצאה נגד התוכנית הזו, לא כשהיא הועלתה בתחילת הדרך.

נחמן שי: היום היא יצאה.

נחמן שי: ויוג'ין קנדל, יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה.

נחמן שי: שניהם ביחד אומרים שההצעה לאפס את המע"מ לרוכשי דירות ראשונות היא הצעה גרועה וצריך להתנגד לה.

נחמן שי: אבל הם אמרו את דעתם, ממשלת ישראל שמעה את דעתם, והתוצאה ברורה.

נחמן שי: בסוף אני רוצה להתייחס לחוות הדעת שהגיש לנו היועץ המשפטי של הכנסת היום.

נחמן שי: הוא אמר דבר מאוד חשוב, מאוד חשוב, מפני שההצעה הזו הלוא נועדה ליצור איזשהו שוויון במדינת ישראל, לאפשר למי שאין לו, שיהיה לו; לתת לו משהו.

נחמן שי: הוא אומר במפורש, עורך-דין איל ינון: ההצעה הזו איננה שוויונית.

נחמן שי: היא נחתכת לאורך ולרוחב באי-שוויון מוחלט, והתוצאה תהיה שהיא תגיע לבית-המשפט העליון, ובסוף אנחנו במו-ידינו דוחפים לפיו של בית-המשפט העליון את המילה "לא".

נחמן שי: בית-המשפט העליון יאמר בסופו של דבר "לא", ההצעה הזאת תחזור אלינו, וכל אחד ירגיש שהוא גם אכל את הדג המסריח וגם גירשו אותו מהעיר.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

יצחק וקנין: תעלה חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יצחק וקנין: אחריה – חבר הכנסת איציק שמולי.

יצחק וקנין: אם הוא לא יעלה – חבר הכנסת עמר בר-לב.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני יודעת ששר האוצר סבור שהאופוזיציה בכלל רק סתם מפריעה לממשלה לעשות את העבודה, ובכלל סתם מתנגדת ואין הרבה טעם במה שהיא אומרת, בוודאי לא תועלת במה שהיא אומרת.

מרב מיכאלי: אבל מה לעשות שהפעם זאת לא האופוזיציה לבד שמתנגדת אלא באמת כל מי שעיניו או עיניה בראשו.

מרב מיכאלי: אז בואו נעבור רק, ברשותכן וברשותכם, על כמה נקודות שמסבירות למה ההצעה הזו כל כך בעייתית ורעה.

מרב מיכאלי: 1.

מרב מיכאלי: היא מפלה.

מרב מיכאלי: היא הצעה מפלה.

מרב מיכאלי: שר האוצר מודה בזה שהיא מפלה וזה רק נראה לו יופי ואחלה.

מרב מיכאלי: אז אחלה, אני שמחה שהיועץ המשפטי של הכנסת מכיר בהצעה הזו כהצעה מפלה ומודיע שלא בטוח שהיא תעבור את מבחן בג"ץ, שהוא עדיין, בכל זאת, איזשהו קו שמנסה להתוות סטנדרטים של שוויון במדינת ישראל; 2.

מרב מיכאלי: בכל מקרה מדובר על באמת, גם אלה שזה יפתור להם את הבעיה, מספר זעום ביותר מהציבור.

מרב מיכאלי: זה מדבר רק על דירות חדשות.

מרב מיכאלי: רוב הדירות בשוק שאנחנו מדברות עליהן אינן דירות חדשות.

מרב מיכאלי: מתוך כל עשרות האלפים שאין להם דירה ראשונה, אלפים בודדים, אולי 2,000 יוכלו למצוא דירה בסכומים, בהטבה, ובכלל בהיצע שיעמוד בפניהם; 3.

מרב מיכאלי: הכסף ילך לקבלנים, חד-משמעי.

מרב מיכאלי: המחירים עולים, יעלו וימשיכו לעלות, וההטבה תלך לקבלנים.

מרב מיכאלי: שוב, אגב, ממשלת ישראל בעקביות בוחרת להיטיב עם הקבלנים ולא עם האזרחיות והאזרחים שלה.

מרב מיכאלי: אגב, שר האוצר מודה בכך.

מרב מיכאלי: הוא אומר בעצמו שהמדינה גובה מיליארדים מהאזרחיות והאזרחים שלה על הקרקע ואז גובה מהם מיליארדים במסים.

מרב מיכאלי: אבל את השיטה הזאת הוא לא משנה.

מרב מיכאלי: קודם כול, רק להבהיר עניין פעוט, החלטות מינהל מקרקעי ישראל כפופות דה-פקטו, כמו שהחוק מנוסח היום, להסכמה של משרד האוצר ושל שר האוצר.

מרב מיכאלי: כך שכל הצעקות הגדולות שהיו פה היום מצד הקואליציה על ספסרות במינהל מקרקעי ישראל ועל האופן שבו הוא מספסר במחירים בקרקעות, בואו בחנו את עצמכם, פנו לשר האוצר שלכם, או יותר נכון, תקנו את החוק, תנו למינהל מקרקעי ישראל עצמאות בקבלת החלטות, ואז נראה האם מינהל מקרקעי ישראל ימשיך לספסר בקרקעות ובמחיריהן.

מרב מיכאלי: אז את השיטה הזאת הוא לא משנה.

מרב מיכאלי: מה הוא עושה, שר האוצר?

מרב מיכאלי: הוא מכניס לנו בדרך האחורית מע"מ דיפרנציאלי.

מרב מיכאלי: פתאום, אחרי שנות דור, כשבמדינת ישראל סירבו שרי האוצר ומשרדי האוצר לדורותיהם לעשות מע"מ דיפרנציאלי, פתאום מסתבר שאפשר לעשות מע"מ אפס.

מרב מיכאלי: אז אני אומרת, ברשותכם, גבירותי ורבותי, אם אפשר להנהיג מע"מ דיפרנציאלי, אז יש כמה דברים שיותר דחוף להחיל עליהם מע"מ דיפרנציאלי.

מרב מיכאלי: למשל תרופות, למשל מוצרי מזון בסיסיים.

מרב מיכאלי: ויותר מזה, אם יש 4, 5, 6, 7 מיליארד שקל שהמדינה, כמו שאומר שר האוצר, רוצה לתת לאזרחיות ולאזרחים שלה, אם פתאום יש כל הכסף הפנוי הזה, אז יש כמה דברים יותר דחופים לעשות.

מרב מיכאלי: למשל, אפשר לתת אותם להמלצות ועדת אלאלוף לטיפול בעוני – קצת יותר דחוף; למשל, אפשר לתת אותם להקטנת הצפיפות בכיתות – בעיה שהופכת אקוטית מיום ליום.

מרב מיכאלי: ויותר מכול – ובזה אני אסיים, ברשותך, אדוני – שר האוצר אמר כמה לא מוסרי שהמדינה גובה מהאזרחיות והאזרחים שלה כסף על הקרקע, ואז גובה מהם שוב כסף על המוצר המוגמר של הדירה.

מרב מיכאלי: רוצה לדבר על לא מוסרי, אדוני שר האוצר?

מרב מיכאלי: יש לך 7 מיליארד, 5 מיליארד, 4 מיליארד שקל פנויים, תבנה בדיור הציבורי.

מרב מיכאלי: תבנה קורת גג לאלה שבאמת אין להם איפה לגור, אלה שנמצאים ונמצאות ברחוב, ולא לאחז עיניים במשהו שעומד להיכשל כישלון חרוץ.

מרב מיכאלי: תודה.

נחמן שי: תודה רבה לחברתי חברת הכנסת מרב בר-לב.

נחמן שי: חבר הכנסת איציק שמולי, שמו הוזכר כמה פעמים, אבל היעדרו מהאולם ימנע ממנו לדבר.

נחמן שי: נעבור לחבר הכנסת עמר בר-לב.

נחמן שי: בבקשה.

מיכל בירן: הוא קרא לך מרב בר-לב.

מרב מיכאלי: גדול.

נחמן שי: אני טעיתי, מרב.

נחמן שי: אני מקבל את החטא הזה על עצמי, מרב מיכאלי.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: אנחנו גם מכירים את מירב בר-לב.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: חבר הכנסת עמר בר-לב, לרשותך שלוש דקות.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, כפי שנאמר כאן, הצעד המוצע על-ידי שר האוצר שגוי, וכנראה לא יתרום למה שכולנו מאוד רוצים שיתרום, וזה ירידת מחיר הדירות.

עמר בר-לב: מטרתו של הצו אומנם להקל על זוגות צעירים לקנות דירה, דירה ראשונה, אבל לצערנו זה יגרום בדיוק להפך.

עמר בר-לב: אם יש משהו שכבר הצלחתי להבין בנושא הדיור, הייתי אומר שלטווח המיידי, אפשר לומר שהביקוש גדול, כבר היום הביקוש גדול וההיצע מוגבל, לכן הצעד הזה, הדבר שהוא יגרום, הוא יגרום לעלייה נוספת בביקוש; ומכיוון שההיצע קבוע, התוצאה תהיה עלייה במחיר הדירות.

עמר בר-לב: וכבר עכשיו אנחנו רואים שמחיר הדירות עולה, כי כבר עכשיו זוגות צעירים ואחרים מחכים, מחכים לראות מה קורה, איך הם יכולים למקסם את ההטבה, וזאת התוצאה.

עמר בר-לב: לכן אני חושב שהחוק הזה ישיג בדיוק את המטרה ההפוכה, ואני יכול כאן להיתלות באילנות גבוהים.

עמר בר-לב: מיכאל שראל, הכלכלן הראשי לשעבר של משרד האוצר, במכתב התפטרותו כתב כך: הטבת המס מיטיבה אומנם עם מקבליה, אך היא מעבירה את נטל תשלום המס אל שאר האוכלוסייה, ובכך מרעה את מצבה.

עמר בר-לב: אני לא אומר שזה תמיד לא מוצדק, כי יש מקרים שיש בזה צורך, אבל צריך להיזהר מלחלק את ההטבה בהינף יד, וזה צריך להיות יחס של עלות–תועלת.

עמר בר-לב: האם התועלת שתינתן לקבוצה מצדיקה את העלות המוטלת על יתר הציבור?

עמר בר-לב: וכאן הזכירו לפני את קרנית פלוג, נגידת בנק ישראל, ואחרים, שכולם אומרים, כל מי שמבין בכלכלה, כל מי שמבין בהיצע וביקוש אומר שהצעד הזה יגרום לתופעה ההפוכה.

עמר בר-לב: כשאנחנו מדברים על פריפריה מול מרכז, גם בעניין הזה הצעד הזה יתרום לאי-שוויון, מכיוון שדירות במרכז יותר יקרות מאשר בפריפריה.

עמר בר-לב: לכן מי שיקנה דירה, זוג צעיר שיכול לקנות דירה במרכז, וישלם 1.6 מיליון שקל במקום נניח 1.8 מיליון שקל, הוא בעצם מקבל הטבה של קרוב ל-300,000 שקל.

עמר בר-לב: לעומת זאת, מי שגר בפריפריה וקונה דירה רק ב-700,000 או ב-800,000 שקל, למעשה ההטבה שהוא מקבל מהמדינה היא מחצית מההטבה שמקבל מישהו שגר במרכז.

עמר בר-לב: אז שוב, זה עוד חוק שלצערנו מגדיל את האי-שוויון ומגדיל את הפער בין הפריפריה למרכז.

עמר בר-לב: גם היועץ המשפטי לממשלה שם סימן שאלה ושאל איך ייקבעו הזכאים – מי זכאי ומי איננו זכאי לקבלת החוק.

עמר בר-לב: וכאן אני רואה שאני צריך לקצר.

נחמן שי: אתה מסיים.

נחמן שי: אתה תמיד חייל ממושמע.

עמר בר-לב: אז הוא אמר:

עמר בר-לב: כנראה שיצטרכו לעשות הגרלה, כי בלי הגרלה שוב אתה מיטיב עם קבוצה מסוימת ולא מיטיב עם קבוצה אחרת.

עמר בר-לב: תעשה הגרלה, אתה צריך לקבוע מנגנון של הגרלה, אתה צריך לקבוע מנגנון נוסף של קביעת מחירי הדירות, מה יהיה המחיר של דירה עם שלושה כיווני אוויר ועם מרפסת לנוף, ושל דירה עם שני כיווני אוויר ומרפסת למרפסת השנייה.

נחמן שי: יש כיוון אוויר אחד, לכיוון מערב.

עמר בר-לב: כל השאלות האלה הן שאלות פתוחות.

עמר בר-לב: אני חושב שהתשובות עליהן ברורות.

עמר בר-לב: ולכן יישום החוק יהיה בלתי אפשרי ויגרום גם לביורוקרטיה נוספת וגם לעלייה במחירי הדירות.

עמר בר-לב: תודה רבה.

נחמן שי: תודה רבה לחבר הכנסת עמר בר-לב.

נחמן שי: הדובר הבא – חבר הכנסת דב חנין.

נחמן שי: לרשותך שלוש דקות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שמזמן לא נתקלנו בהצעת חוק שההתנגדות לה כל כך רחבה וכל כך רבת-ממדים.

נחמן שי: נכון.

דב חנין: אבל לפני ההתנגדות אני רוצה בכל זאת לומר מילה של ברכה.

דב חנין: מע"מ דיפרנציאלי זה רעיון מצוין, רק למה דווקא על דירות?

דב חנין: למה, למשל, לא על תרופות מצילות חיים?

דב חנין: למה לא על מוצרי מזון בסיסיים?

דב חנין: אנחנו כל כך הרבה זמן נאבקים על זה – –

מרב מיכאלי: תראה מה זה.

דב חנין: – – וחברת הכנסת מיכאלי, תמיד אומרים לנו: מע"מ דיפרנציאלי, הכלכלה תקרוס, שומו שמים, כל המערכת הכלכלית תשתבש.

דב חנין: מסתבר, אדוני היושב-ראש, שכשהממשלה רוצה, הכול אפשרי.

דב חנין: שוב אנחנו לומדים, עמיתי חברי הכנסת, שאין חוקים אמיתיים בכלכלה.

דב חנין: הכלכלה האמיתית היא פוליטיקה.

דב חנין: ההחלטות הפוליטיות קובעות מה אפשרי ומה לא אפשרי.

דב חנין: בואו נדבר על מע"מ דיפרנציאלי על דירות.

דב חנין: שלוש בעיות גדולות יש בחוק הזה.

דב חנין: הבעיה הראשונה היא הבעיה החברתית.

דב חנין: 2.4 מיליארד שקלים החוק הזה יעלה.

דב חנין: למי נותנים את הכסף הזה?

דב חנין: נותנים אותו למי שכבר יכול לקנות דירה, לשכבה של אלה שמסוגלים לקנות דירה.

דב חנין: רוב אלה שאין להם שום כסף, לא ייהנו מהחוק הזה.

דב חנין: 2.4 מיליארד שקלים לא יעזרו לדיירי הדיור הציבורי, שאין להם שום יכולת לשכור דירות; לא יעזרו להמוני האנשים ששוכרים ובקושי מתמודדים עם מחירי השכירות; זה יעזור למי שלהורים שלו יש כסף כדי לאפשר לו לקנות דירה.

דב חנין: זו גם פגיעה בפריפריה, הסביר את זה יפה חבר הכנסת בר-לב לפני.

דב חנין: אם כבר אתה יכול לקבל הטבה של 1.5 מיליון במרכז הארץ, למה שתקנה את הדירה הזולה יותר בפריפריה?

דב חנין: מי שיכול לקנות, יקנה במרכז, כי שם הוא מרוויח יותר ומקבל הטבה יותר גדולה.

דב חנין: כמובן, יש בחוק הזה, כמו בהרבה חוקים שהממשלה הזאת יוזמת, פגיעה בחרדים ובערבים.

דב חנין: זה כבר כמעט מובן מאליו בממשלה הזאת, אבל גם ברמה הכלכלית החוק הזה מוטעה.

דב חנין: הוזכר כאן הכלכלן הראשי של משרד האוצר.

דב חנין: יש מכתב של כלכלנים לשר האוצר, שמסביר באופן ברור שהחוק הזה ייצור עליית ביקושים.

דב חנין: בכלל הממשלה הזאת באופן עקבי טועה בהבנת משבר הדיור.

דב חנין: כלכלת צד ההיצע, חברות וחברים, היא כלכלה שלא הצליחה להוכיח את עצמה בשום מקום.

דב חנין: אם אתה לא מבין את בעיית הביקושים, אם אתה לא מנסה להבין את מקורם של הביקושים ולא מנסה לתת מענה לסוגים השונים של הביקושים, אתה לא תפתור שום בעיה, ובטח לא בעיית דיור.

דב חנין: החוק הזה ייצר יותר ביקושים, וככזה בסופו של דבר יגרום לעליית מחירים.

דב חנין: הוא ייצור מצב שבו קבלנים יגלגלו את הנזק על הקונים וירוויחו את הכסף במקום המדינה.

דב חנין: וכמובן, עמיתי חברי הכנסת, אי-אפשר לסיים בלי להזכיר את חוות דעתו הקטלנית של היועץ המשפטי של הכנסת, שמדברת גם על קשיים עצומים במנגנוני היישום של החוק הזה וגם על ספקות כבדים ביותר לגבי החוקתיות.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מקווה שהכנסת תדע לעשות מעשה ובדרך לקריאה השנייה והשלישית תעצור את החוק הגרוע הזה.

דב חנין: אם זה לא יקרה, יש סיכוי שבית-המשפט העליון יעצור אותו.

דב חנין: אבל אני מקווה שהפעם נלמד מהניסיון ומהלקחים של העבר ונדע לעצור בעצמנו חקיקה גרועה ומזיקה.

נחמן שי: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

נחמן שי: הדובר הבא, חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

נחמן שי: עומדות לרשותך שלוש דקות מרגע שתגיע לדוכן ותתחיל לדבר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבין ששר האוצר לא כאן.

משה גפני: הצחקנו אותו, את שר האוצר, עם כל הטיעונים שאנחנו טוענים פה.

משה גפני: פשוט הצחקנו אותו.

משה גפני: זה בדיוק מה שהוא רצה.

משה גפני: אני אעשה את זה טלגרפית מפני שהדוברים הקודמים לי כבר אמרו את זה.

משה גפני: אין שום היגיון בחוק הזה, כלום.

משה גפני: היום אמרה קרנית פלוג, נגידת בנק ישראל, בוועדת הכספים – – –

באסל גטאס: אין שר.

משה גפני: יש שר, אין שר, אין ממשלה – לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: על כל פנים היא אמרה שזה לא יוריד את מחירי הדירות.

משה גפני: חד-משמעית.

משה גפני: היא אמרה את זה בלשונה העדינה, אבל זה מה שהיא אמרה.

משה גפני: אמר את זה הכלכלן הראשי במשרד האוצר, אומרים את זה אנשי משרד האוצר.

משה גפני: אמרו לי כשאני שאלתי אותם: למה לא מורידים את המע"מ על תרופות מצילות חיים, שזה הדבר הפשוט ביותר?

משה גפני: מה, בן-אדם חולה, נזקק לתרופה; המדינה שותפה אתו ולוקחת לו עוד 18%, לא רק שהיא לא עוזרת לו?

משה גפני: אמרו לי במשרד האוצר: אין דבר כזה, מדיניות המס צריכה להיות מדיניות מס אחידה.

משה גפני: יש הנושא של פירות וירקות, אבל לא מורידים את המע"מ.

משה גפני: הולכים להילחם במחירי הדירות עם הדבר הכי מעוות, כשכולם יודעים, ללא יוצא מן הכלל, כולם יודעים שזה יהיה לקבלנים.

משה גפני: זה לא יוזיל את הדירות אפילו לא בשקל.

משה גפני: בעשר שנים המדינה תשקיע בשטות הזאת 30 מיליארד שקלים, 30 מיליארד שקלים.

משה גפני: ומי הציע פה – הדיור הציבורי, אלף ואחת תוכניות אפשר היה לעשות עם 30 מיליארד.

מרב מיכאלי: דיור ציבורי.

משה גפני: את?

משה גפני: כל הכבוד, מרב מיכאלי.

משה גפני: בלי סוף אפשר היה לעשות עם 30 מיליארד שקלים; המון.

משה גפני: ועוד משהו.

משה גפני: הוא לא גמר עם זה שהוא לוקח, מבזבז את קופת האוצר – המידלדלת, לפי דבריו – ושולח את זה סתם להעשיר קבלנים, לא להוריד את מחירי הדירות, אחרי זה הוא בא ואומר את הדבר שכולם אומרים שזה לא נכון: לעשות את האפליה.

משה גפני: יהודים שכן שירתו, לא שירתו, ערבים, חרדים, לא משנה – אפליה.

משה גפני: כולם אומרים, החל מהיועץ המשפטי לממשלה, עבור דרך כל אנשי לשכתו, היועץ המשפטי של הכנסת, בחוות דעת קטלנית שהיום קיבלנו ממנו; יהושע שופמן – אצלי פה במקום יש חוות דעת; המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לשעבר.

משה גפני: הרי מה המשמעות של העניין?

משה גפני: המשמעות של העניין, קודם כול, שיהיו שכונות לעניים יותר ולעשירים יותר; זה בסדר, מדיניות אפרטהייד מוחלטת.

משה גפני: מחר גם יגידו שבתור לניתוח יקודם מי שעשה שירות לאומי, ומי שלא – לא יקודם.

מיקי רוזנטל: אל תיתן להם רעיונות.

משה גפני: לא, אני נותן להם בגלל שאין להם הרבה זמן, הכול מתפרק.

משה גפני: הם לא יספיקו עוד לעשות הרבה דברים.

משה גפני: מחר יהיה בכל נושא של השירותים – אני בעד לתגמל את החיילים ולתגמל את מי שעושה מילואים.

משה גפני: לתגמל.

משה גפני: אני הייתי שותף לחקיקה הזאת.

משה גפני: מה זה קשור לשירותים?

נחמן שי: חבר הכנסת גפני, אין שר.

נחמן שי: אני נותן לך צ'ופר עוד זמן.

משה גפני: אין לעניין הזה כל הצדקה, ששר האוצר עומד פה ומציע הצעת חוק כזאת.

משה גפני: אגב, אנחנו נתמוך בכל הצעות החוק הפרטיות שלא מפלות.

משה גפני: נתמוך בזה.

משה גפני: אני לא חסיד של העניין, אבל בסדר.

משה גפני: בחוק של שר האוצר נצביע נגד.

משה גפני: למה הוא מביא את זה?

משה גפני: הרי הוא לא מטומטם.

משה גפני: שר האוצר הוא איש הגיוני.

משה גפני: למה הוא מביא כזה חוק, שהעלות שלו היא כל כך גבוהה, לא מועיל כלום, מפלה, גורם נזק לערבים, גורם נזק לאוכלוסיות שונות?

משה גפני: למה הוא עושה את זה נגד כל העולם – נגד אנשי משרד האוצר, נגד אנשי משרד המשפטים, נגד הפרקליטות, נגד היועץ המשפטי לממשלה?

משה גפני: למה הוא עושה את זה?

חנא סוייד: למה?

משה גפני: התשובה נורא פשוטה.

משה גפני: תאמין לי, למדתי להכיר אותו.

משה גפני: הוא גמר עם חוק הגיוס.

משה גפני: אין כבר חוק הגיוס.

נחמן שי: לא, כי כולם גויסו כבר.

משה גפני: כולם גויסו.

משה גפני: כולם יודעים, אין בעניין הזה שום תועלת.

משה גפני: הציבור בישראל הוא לא ציבור שלא מבין, הוא מבין.

משה גפני: עשה חוק עם פרופגנדה, עם כל מיני דברים.

משה גפני: אנחנו, אגב, שיתפנו אתו פעולה, לצערי הרב.

משה גפני: בסופו של דבר החוק הסתיים ואין כלום.

משה גפני: ואז הוא חשב: מה עושים?

משה גפני: איך מעלים עוד פעם את זה שהוא נלחם נגד החרדים?

משה גפני: אני מתנצל בפני הציבור הערבי שבגללנו אתם סובלים.

חנא סוייד: אנחנו מוחלים.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: איך הוא מעלה את זה?

משה גפני: לוקח 30 מיליארד שקלים בעשר שנים, לוקח את הנושא החברתי הבסיסי, שאנחנו מדינה שוויונית – – –

נחמן שי: תודה.

משה גפני: – – פוגע בהכול.

משה גפני: העיקר שיתחיל ויכוח אתו, האם זה טוב או רע, ואז הוא יגיד: המדינה, מותר לה להפעיל את הערכים שלה ולא לתת שירותים או לתת פחות למי שלא משרת בצבא.

משה גפני: אז יתחיל הוויכוח ויגידו: אה, יאיר לפיד, כל הכבוד לו.

משה גפני: הוא הציוני הדגול, שנלחם מלחמת חורמה בחרדים – –

נחמן שי: תודה רבה.

משה גפני: – – והוא עושה למדינת ישראל נזק שלא יתואר.

משה גפני: ייקח לנו הרבה זמן כשנהיה בקואליציה לתקן את זה.

משה גפני: אני אומר לכם, זה לא יעבור.

משה גפני: הכנסת היום יותר הגיונית, היא לא תיתן לחוק הזה לעבור.

נחמן שי: תודה רבה, חבר הכנסת משה גפני.

נחמן שי: יש שר עכשיו, הצטרף אלינו שר התיירות, אז אנחנו חוזרים למשטר הזמנים.

נחמן שי: חבר הכנסת עפו אגבאריה – אני לא רואה אותו באולם; חבר הכנסת מאיר פרוש – אני לא רואה אותו באולם.

נחמן שי: חברי חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

נחמן שי: אנחנו ניהלנו את הישיבה בחלק מהזמן ללא שר, דבר שהוא לא מקובל ולא נכון.

נחמן שי: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר, לרשותך שלוש דקות.

ישראל אייכלר: כבוד השר, כבוד חברי הכנסת, אני רוצה לגעת בנקודה שעלתה בדבריו של הרב גפני – 30 מיליארד השקלים שיעלה חוק אפס מע"מ.

ישראל אייכלר: אמרתי קודם ששורש ויסוד הייקור של הדירות בעשור האחרון – בשני העשורים האחרונים ובעיקר בעשור האחרון – הוא שיטת המכרזים, שיטת הספסור של כל המרבה במחיר, במקום לעשות כפי שהיה כל השנים.

ישראל אייכלר: גם אדמות קק"ל ובוודאי אדמות מדינה נועדו לאפשר קורת גג לכל אזרח.

ישראל אייכלר: לפי האזור היו קובעים: 1,000 שקלים לדירה, 5,000 שקלים לדירה.

ישראל אייכלר: פעם קרקע הייתה ממש כמעט חינם.

ישראל אייכלר: אם באמת רוצים להיטיב עם העם, אתם לא צריכים לבטל את המע"מ; אתם יכולים לבטל את המכרזים לפי המרבה במחיר.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יֵשבו ועדות מקצועיות במינהל מקרקעי ישראל ויתמחרו את הקרקע לפי המיקום ולפי הצרכים.

ישראל אייכלר: מה הבעיה?

ישראל אייכלר: הם הוציאו את השמאות למשרד המשפטים.

ישראל אייכלר: השמאי בא לשכונה או לאזור ואומר: כמה עולה פה דירה?

ישראל אייכלר: כך וכך?

ישראל אייכלר: אז הקרקע שווה בהתאם ואסור למדינה לקחת פחות מ-50%, נדמה לי, ממחיר השמאות.

ישראל אייכלר: ואז מייקרים את הדירות.

ישראל אייכלר: אם מישהו באמת היה רוצה להוריד את מחירי הדירות, זאת הנקודה – להוריד את מחירי הקרקעות, ואפשר היה לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אבל מה לעשות שהממשלה הזאת ושר האוצר אינם מעוניינים להוריד את מחירי הדירות.

ישראל אייכלר: גם הבנקים טוענים: אם תורידו בדרסטיות את מחירי הדירות, כל יציבות הבנקים תתערער, כי לאנשים יש דירות ונתנו להם הלוואות בשווי מסוים.

ישראל אייכלר: אם תהיה ירידה דרסטית זה יערער את יציבות הבנקים.

ישראל אייכלר: כך הם יוצרים מצבים בלתי אפשריים.

ישראל אייכלר: אנחנו בשעות אלה מקבלים ידיעות כל הזמן על 30 רקטות שנפלו עכשיו, בשעה האחרונה.

נחמן שי: כן, הרגע הייתה מתקפה על הדרום.

ישראל אייכלר: אנחנו עומדים ממש בשאלות קיומיות למאות אלפי אזרחים שיושבים עכשיו בערי הדרום.

ישראל אייכלר: יש לנו ילדים באשדוד, בדרום, בכל מיני מקומות.

ישראל אייכלר: הם יגידו: במה עסקו חברי הכנסת והשרים ביום ובשעות שאנחנו – – –

נחמן שי: אני יכול להגיד שהרקטות הן שוויוניות לגמרי, הן נופלות על כולם באופן שווה.

ישראל אייכלר: הן לא מפלות אף אחד.

ישראל אייכלר: יגידו: במה עסקתם בשעות האלה?

ישראל אייכלר: באיך להפלות קבוצה מסוימת, אוכלוסייה מסוימת, שבחרה מפלגה מסוימת, ולפגוע בקבוצות אחרות?

ישראל אייכלר: אני ממש מתבייש לחשוב שבשעות האלה – אתה יודע מה?

ישראל אייכלר: אם היינו אומרים פרק תהילים כבר היה יותר טוב.

ישראל אייכלר: אני בטוח שיש הרבה יהודים שמתפללים עכשיו.

נחמן שי: תהילים זה נגד טילים.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: בינתיים אני לא רואה עצה יותר טובה.

ישראל אייכלר: אבל למעשה אסור לאפשר לשר האוצר ולממשלה הזאת לגזור על הציבור גזירות שהוא לא יכול לעמוד בהן.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך, אבל למשל בן-גוריון – הוא היה פחות חכם מהם?

ישראל אייכלר: גם הוא הבין שאם הוא רוצה לשלוט במדינה, הוא צריך לאפשר לערבים לחיות ולחרדים לחיות, לדתיים לחיות, ואפילו לאחדות העבודה לחיות.

ישראל אייכלר: חוץ ממק"י וחרות, כל הרעיון היה שכולם צריכים לחיות.

ישראל אייכלר: אם אתם בממשלה הזאת לא תבינו שאם אחרים לא יוכלו לחיות בארץ הזאת, גם אתם לא תוכלו לחיות כאן; אתם תכניסו את כל המדינה הזאת לכאוס.

ישראל אייכלר: אתם צריכים לדאוג שאחרים יוכלו לחיות כדי שגם אתם תוכלו לשרוד.

נחמן שי: תודה רבה לך, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

נחמן שי: הדובר הבא – חבר הכנסת מיקי רוזנטל, ואחריו – חבר הכנסת יעקב ליצמן, אם יהיה באולם, ואם לאו, יהיה זה חבר הכנסת בועז טופורובסקי, אז כדאי שיישאר בסביבה.

נחמן שי: בבקשה, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

נחמן שי: לרשותך שלוש דקות.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איך אנחנו מגדירים שוחד?

מיקי רוזנטל: זה קל מאוד: שימוש במשאב ציבורי למטרות פרטיות.

מיקי רוזנטל: מה שמוצע לנו עכשיו, מונח על שולחן הכנסת, הוא תרגיל השוחד הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: יש במדינת ישראל מיליון וחצי בתי-אב.

מיקי רוזנטל: 10,000 מהם אולי ייהנו מהחוק הזה בשנה, וזו קבוצה קטנה שאליה מכוון השר, ואם זה לא קניית קולות בכסף, בכסף ציבורי כמובן, אני לא יודע להגיד מהו שוחד.

מיקי רוזנטל: מעבר לזה, יש כמובן שורה של דברים שבגללם צריך לדחות את החוק הזה בשאט נפש.

מיקי רוזנטל: יש העניין החוקתי.

מיקי רוזנטל: שרפו פה ילד השבוע.

מיקי רוזנטל: השרפה הזאת מתחילה קודם כול בעובדה שיש אנשים שלא רואים את בני-האדם האחרים כבני-אדם בכלל.

מיקי רוזנטל: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק גזענית; כך צריך לקרוא לה וכך צריך לומר.

מיקי רוזנטל: כלומר, זה שהשר מכוון לקבוצת האוכלוסין שלו, זה ברור.

מיקי רוזנטל: זה שזה שוחד ושימוש ציני בכספי ציבור, זה ברור.

מיקי רוזנטל: אבל זה שהחוק הזה מהווה אפליה בין בני-האדם במדינת ישראל, זה שערורייה ציבורית.

מיקי רוזנטל: אומרים את זה שורה של משפטנים, מהיועץ המשפטי לממשלה דרך היועץ המשפטי לכנסת דרך כמעט כל משפטן הגון, אבל שר האוצר חכם יותר, או חושב שהוא חכם יותר מכולם.

מיקי רוזנטל: שורה של כלכלנים מתייצבים ואומרים: החוק הזה יזיק למדינת ישראל, יעלה את מחירי הדירות, לא יועיל, שימוש נוראי במשאבים בסכומים עצומים.

מיקי רוזנטל: צריך להבין את הדבר הבא: ברגע שהחוק הזה יתקבל, יהיה קשה מאוד לבטל אותו.

מיקי רוזנטל: בניגוד למה שידידי חבר הכנסת גפני אמר, הטבה שאתה נותן לציבור, אי-אפשר כמעט לקחת אותה חזרה, ואם הכנסת תאשר את החוק השערורייתי הזה, כל שנה 2.5–3 מיליארד שקל מהתקציב הלאומי שלנו ילכו לאוויר, לשום דבר.

מיקי רוזנטל: הרי את המטרה זה לא ישיג.

מרב מיכאלי: לקבלנים.

מרב מיכאלי: זה חוק להגדלת האי-שוויון.

מיקי רוזנטל: הקבלנים יעשו "שירקס".

מיקי רוזנטל: זה יעודד מרמה וזה יעודד שרלטנות וזה יעודד את כל מה שאנחנו מתעבים.

מיקי רוזנטל: צדק זה לא יעשה.

מיקי רוזנטל: מחירי הדירות לא ירדו.

מיקי רוזנטל: הגזענות והאפליה שנודפת מהחוק הזה מקוממת ממש.

מיקי רוזנטל: אבל שר האוצר, הוא יותר חכם מכולם; מסתובב זחוח: זה לא חוק לכלכלנים, זה לא חוק למשפטנים, זה לא חוק לכם, חברי הכנסת.

מיקי רוזנטל: אף אחד לא מבין כלום, אני מבין בכול.

מיקי רוזנטל: אני גרויסע מציאה.

מיקי רוזנטל: ובכן, אדוני שר האוצר, כבר אמרתי לך בעבר: אתה מבין קטן מאוד.

מיקי רוזנטל: כדאי שתתחיל להקשיב.

מיקי רוזנטל: הנזק שאתה עושה למדינת ישראל הוא בלתי נסבל, ואנחנו נצטרך לשלם אותו, אז עדיף שתמשוך את החוק השערורייתי הזה.

מיקי רוזנטל: הוא לא מקובל, לא חוקתי, ולא יעזור לשוק הדירות.

מיקי רוזנטל: די, מספיק.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יעקב ליצמן – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, שלוש דקות לרשותך.

יצחק וקנין: אחריו – ג'מאל זחאלקה.

יצחק וקנין: איננו?

יצחק וקנין: אחריו – חבר הכנסת יעקב אשר, אם לא יהיה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת טופורובסקי, שלוש דקות לרשותך.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, תודה, אני קצת בסערת רגשות, כי לפני דקה קיבלתי טלפון מאשתי.

בועז טופורובסקי: היא בנס-ציונה עם הילד ויש שם אזעקה.

בועז טופורובסקי: לא פשוט, קצת בלחץ.

איתן כבל: אזעקת שווא.

בועז טופורובסקי: אני מקווה מאוד שזו אזעקת שווא.

בועז טופורובסקי: לגבי חוק מע"מ אפס – קודם כול אני חייב לומר, הרבה כאן דיברו על חוות הדעת שנשלחה ב-19:20 על-ידי היועץ המשפטי של הכנסת.

בועז טופורובסקי: לא הספקתי לקרוא את חוות הדעת, כי קשה לקרוא חוות דעת שנשלחה תוך כדי דיון.

בועז טופורובסקי: איך ששר האוצר עולה לדבר על החוק, נשלחה חוות דעת מהיועץ המשפטי של הכנסת.

בועז טופורובסקי: אני חושב שהיה מספיק זמן לשלוח חוות דעת לפני הדיון ולא תוך כדי הדיון – חוות דעת שאומרת למה להתנגד לחוק ממשלתי, חוות דעת שמנוגדת לחוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה.

בועז טופורובסקי: זה קצת לא רציני.

יצחק וקנין: חבר הכנסת טופורובסקי, אני חייב להגיד לך שאין שום כפיפות בין היועץ המשפטי לממשלה ליועץ המשפטי של הכנסת.

בועז טופורובסקי: לא טענתי שיש כפיפות.

יצחק וקנין: זו הפרדת רשויות מוחלטת, ואל תנסה לחבר אותן.

בועז טופורובסקי: אדוני, לא ניסיתי לחבר, לא טענתי, אני לא טוען ואני גם בחיים לא אטען.

בועז טופורובסקי: רק אמרתי שהעיתוי הוא תמוה ומוזר, במיוחד שזו חוות דעת לא פשוטה, בוא נגיד את זה כך.

בועז טופורובסקי: זה בלשון המעטה.

בועז טופורובסקי: העיתוי צריך להיבדק גם ברפרוף – – –

מיקי לוי: – – – ולא דקה וחצי לפני.

בועז טופורובסקי: תוך כדי הדיון.

מיקי רוזנטל: לא ידעתם שזה חוק מפלה?

מיקי רוזנטל: הרי ידעתם שזה חוק מפלה.

מיקי רוזנטל: עשיתם את זה בשביל להפלות.

מיקי רוזנטל: אתם מפלגה כזאת, זה הכול.

יצחק וקנין: רבותי, נמשיך את הדיון.

יצחק וקנין: חבר הכנסת טופורובסקי, נא להמשיך.

בועז טופורובסקי: חוות הדעת של היועץ המשפטי היא לא העניין אלא החוק עצמו, ואני מציע לכולם, לכל מי שבא וטען נגד החוק, להבין את התמונה הרחבה, להבין את מכלול הפעולות שממשלת ישראל עושה, ואנחנו, חברי הכנסת, עוזרים לה לעשות, בתחום הדיור; פעולות שלא נעשו עשרות שנים.

בועז טופורובסקי: מכלול הפעולות – –

מיקי רוזנטל: לכן המחירים עולים כל הזמן.

בועז טופורובסקי: בגלל שהמפלגה שלך, שהייתה כל כך הרבה זמן בקואליציה, לא עשתה את כל מה שעושים עכשיו.

בועז טופורובסקי: – – פעולות בתחום ההיצע, אם זה הוותמ"ל והווד"ל; הרפורמה בתכנון וברישוי – רפורמה שהשרים שלכם לא עשו; הסרת חסמי תחבורה ב-4 מיליארד שקל; הסכמי גג ותמרוצים של רשויות מקומיות לבנות דירות קטנות – מה שהמפלגה שלך, מיקי רוזנטל, לא עשתה; שיווקים מסיביים; תוכנית הדיור להשכרה – אנחנו בונים שוק חדש שלא היה קיים עד היום ויהיה קיים בסופו של דבר במדינת ישראל, מה שהמפלגה שלכם לא עשתה; פינוי בסיסי צה"ל – מה שהמפלגה שלכם והעומד בראשה כל הזמן לא עשו – –

מרב מיכאלי: אתם עשיתם.

בועז טופורובסקי: אנחנו עכשיו עושים את זה.

בועז טופורובסקי: – – חוק שלי שמבטל את הפטור מארנונה שיש למבנים נטושים במרכזי ערים.

בועז טופורובסקי: מיליוני מטרים רבועים של מבנים נטושים שיכולים לגור בהם – הם עדיין פטורים מארנונה.

בועז טופורובסקי: החוק שלי מבטל להם את הפטור הארנונה; הגדלת מכסת ייבוא העובדים הזרים; עוד מעט יהיה היטל עיכוב בנייה על קרקעות – איפה שיש קרקעות שלא בונים עליהן יהיה היטל על עיכוב הבנייה; בתחום הביקוש הכנו ואנחנו גם עושים ניסוי על משקיעים, תוכנית מחיר המטרה וגם תוכנית מע"מ אפס.

בועז טופורובסקי: זה תיקון כולל בבעיה מרכזית.

יצחק וקנין: תודה.

בועז טופורובסקי: אמרת שתוסיף לי זמן.

יצחק וקנין: הוספתי כבר דקה וחצי.

בועז טופורובסקי: זה טיפול כולל בבעיה מרכזית, גם לטווח הארוך, גם לטווח הבינוני וגם לטווח הקצר, שזה תוכנית מע"מ אפס.

בועז טופורובסקי: כל הטענות שהיו בדבר העלאת מחירי הדיור – הרי אם תקראו את תזכיר החוק תראו שזה פשוט לא נכון.

בועז טופורובסקי: התמודדנו אתם, הכנו מכלול מאוד מאוד מאוד מורכב ונכון שימנע העלאת מחירי דיור וימנע מלהביא אתו חלק גדול מההטבה אל הקבלנים.

בועז טופורובסקי: חלק גדול מהמכלול אומר שהסכום והמחיר יהיה לפי מטר רבוע, לפי המחיר היום ואתמול, ולא לפי המחיר מחר.

בועז טופורובסקי: לא יוכלו להעלות את מחירי הדיור בשביל לקבל את הפטור הזה.

בועז טופורובסקי: זה יבוא, ונעזור סוף כל סוף לזוגות צעירים.

בועז טופורובסקי: כל אותם ח"כים שתמיד אמרו: למה לא עוזרים לזוגות צעירים?

בועז טופורובסקי: למה לא פוטרים אותם ממע"מ?

בועז טופורובסקי: למה לא נותנים להם מע"מ אפס?

בועז טופורובסקי: פתאום עכשיו הם או באים ואומרים שהתוכנית הזאת לא טובה, או פתאום אומרים: זה טוב, אבל יש דברים יותר טובים.

בועז טופורובסקי: וזה האויב הכי גדול, תמיד למה לא לעשות, כי יש משהו אחר שאפשר לעשות.

בועז טופורובסקי: סוף כל סוף יש כאן עשייה, סוף כל סוף יש כאן עבודה ושינוי, ואתם תראו שמכלול הפעולות שלנו בטווח הקצר, הבינוני והארוך יביא להגדלת מספר הדירות במדינת ישראל ולהורדת מחיר הדירות.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק וקנין: אם הוא לא יהיה נוכח באולם המליאה – חבר הכנסת דוד אזולאי.

מיקי, סגן השר, סגן השר מיקי – איך הוא ידע לצאת?

הרב גפני, איך מיקי ידע לצאת בדיוק עכשיו, סגן שר האוצר?

משה גפני: איפה שר האוצר?

אני אגיד לך למה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: כי הוא היה נגד הפטור ממע"מ.

אני רוצה רק לצטט, אני לא – – –

משה גפני: איפה שר האוצר?

שר האוצר שלח את שר האוצר בפועל מיקי לוי.

אבל בואו אני אספר לכם מה היה פה לפני פחות משנה.

הייתה כאן הצעת חוק של חבר הכנסת אייכלר, והצעות דומות אחרות.

ועמד כאן סגן שר האוצר, שבהכשרתו המקצועית הוא כלכלן – אולי אפילו הרבה יותר משר האוצר עצמו.

עמד כאן שר האוצר מיקי לוי, וחבל שהוא יצא, ואמר את הדברים הבאים: "יש לציין כי מכירת דירה חייבת במס ערך מוסף רק כאשר היא נקנית מהקבלן".

"רכישת דירה שנייה כלל אינה חייבת במע"מ.

האם הכוונה היא להקל על מי שירכוש דירות מגורים מהקבלן?

הרי דווקא מלאי הדירות הישנות, שהוא גדול יותר ממלאי הדירות החדשות, עשוי להתאים לרכישה על-ידי זוגות צעירים.

אדוני היושב-ראש", אומר סגן שר האוצר, "לא מן הראוי לעודד אוכלוסייה זו לרכוש רק דירות חדשות".

הוא מוסיף אחר כך: "קביעת פטור ממס ערך מוסף לרוכשי דירה ראשונה חדשה שנקנית מן הקבלן תביא לכך שאוכלוסייה זו, שתרצה ליהנות מהפטור ממע"מ, תבקש לרכוש רק דירות חדשות.

למה הדבר יביא?

הדבר יביא לעלייה בביקוש לדירות אלה ולפיכך אף לעליית מחירים.

ואני לא בטוח שאותו פטור יגיע לכיסו של הצרכן.

אני בספק"; זה כנראה "יגיע לכיסו של הקבלן".

דברי סגן שר האוצר של מדינת – – –

יצחק וקנין: מי אמר את זה?

אני מצטט את סגן שר האוצר מיקי לוי, כאן בכנסת, לפני פחות משנה, על הצעת חוק שהציע לא שר האוצר אלא חבר כנסת חרדי נטול ליבה, ישראל אייכלר.

דוד אזולאי: לא יכול להיות שזה סגן שר האוצר.

– – – סגן שר האוצר אמר את המילים, ואני אחזור על זה: "למה הדבר יביא?

הדבר יביא" – מיקי תשמע – "לעלייה בביקוש לדירות אלה ולפיכך אף לעליית מחירים.

ואני לא בטוח שאותו פטור יגיע לכיסו של הצרכן".

יצחק וקנין: מי אמר את זה?

סגן שר האוצר מיקי לוי.

הוא מוסיף: "ומכאן, שיישום הצעת החוק יביא לכך שהנהנה מהטבת המס יהיה הקבלן ולא הרוכשים"; לא לזה מתכוונים מגישי ההצעה.

הוא מסיים: "כמו כן, עלות החוק המוצע מגיעה כדי 1.4 מיליארד שקל בשנה.

בימים טרופים אלה זה מאוד מאוד בעייתי"; יהיו עוד תוספות נוספות וכו' וכו'.

רבותי, אדוני סגן שר האוצר, אני מבין שלא נוח לך לשמוע את זה, אבל ציטטתי אותך.

והיום אתם מביאים לפה חוק בחוסר אחריות, ללא בדיקה – אגב, זה דבר שהולך על כל חוק כמעט – ללא בדיקה של ההשלכות; עשרות מיליארדים הולכים על חוק שאף אחד לא בדק את ההשלכות שלו; אף אחד לא בדק איך זה ישחק בשוק בימים אלה.

היה אפשר לעשות את זה אחרת.

היו דרכים לעשות את זה בצורה דיפרנציאלית כזאת או אחרת שהייתה מיטיבה את העניין – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

– – ולא תפתח שוק שחור על מחירי דירות שבהן אדם יכול להפסיד את כל המע"מ.

אבל אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש – אני מסיים, אתה ודאי תיתן לי עוד כמה שניות.

אני רוצה לשאול, סגן השר מיקי לוי, מה אשם אותו אדם, אותו זוג שקיבל החלטה אמיצה לפני חצי שנה ולקח משכנתה והוא הולך לשלם אותה כל חייו?

עיניו יהיו כלות, כשהוא יעמוד עכשיו ויראה אנשים שזה מקרוב באו מקבלים הנחות על דירות יוקרה, כשהוא מִשכֵּן את עצמו לכל החיים על דירת לא-יוקרה.

ולכן אני רוצה לומר דבר אחד: שר האוצר קיבל את ההחלטה הזאת עם יועצי תקשורת, לא עם כלכלנים – זה בניגוד לדעתו של סגן שר האוצר, וציטטתי מילה במילה; עם יועצי תקשורת, כמו את שאר ההחלטות שלו.

הם באו ואמרו: לא, אייכלר הביא חוק יפה, בוא נעשה את זה עוד יותר יפה – –

יצחק וקנין: תודה.

– – על הדרך תנו לי קצת שגם נוכל להכות את החרדים בדרך, והופה, בוא נצא.

יבחנו אותנו עוד חמש שנים.

יש לי זמן.

בושה וחרפה שככה מתנהלת המדינה.

בושה וחרפה.

ללא חשיבה, ללא כלכלה, ללא ידע – –

יצחק וקנין: תודה.

– – פופוליסטיקה בלבד.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דוד אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, עם ישראל עובר ימים קשים, וציפיתי שהקול השפוי במשרד האוצר יקום הערב ויגיד: אני מושך את החוק הזה.

דוד אזולאי: בימים שאנחנו מדברים על אחדות, בימים שאנחנו נתונים במצבי חירום, ציפיתי שסגן שר האוצר יעשה מעשה וימשוך את החוק הזה ויגיד: זה לא הזמן לחילוקי דעות, לפגיעה באוכלוסיות מסוימות.

דוד אזולאי: אבל לצערי הרב אין קול ואין עונה.

דוד אזולאי: השנאה לציבור החרדי בממשלה הרעה הזאת חוצה גבולות.

דוד אזולאי: ולא משנה באיזה עיתוי.

דוד אזולאי: כאשר החליטו בצורה חובבנית להוריד את המע"מ על הדירות, עשו את זה במסיבת עיתונאים.

דוד אזולאי: מה קרה מאז?

דוד אזולאי: הקפאה ברכישת הדירות.

דוד אזולאי: התוצאה – כרגע אין בנייה ואין קונים.

דוד אזולאי: כשהחוק יעבור, אם יעבור, דבר שאני בכלל לא בטוח, מה יקרה אחר כך?

דוד אזולאי: יהיה ביקוש.

דוד אזולאי: ברגע שיהיה ביקוש, השוק מדבר, המחירים עולים.

דוד אזולאי: זה אחרי הפשלות שכולם זוכרים.

דוד אזולאי: עמד כאן סגן שר האוצר, ואני שואל אותו: אדוני, תגיד לי, איפה יש דירות ב-600,000 שקל?

דוד אזולאי: כולם זוכרים את ההתחלה.

דוד אזולאי: איפה יש דירות?

דוד אזולאי: תראה לי דירה כזאת.

דוד אזולאי: "יש, בשפע".

דוד אזולאי: מאיפה קיבלתם את ההחלטות?

דוד אזולאי: בסופו של דבר, בוועדה לביקורת המדינה התגלתה האמת.

דוד אזולאי: התגלתה האמת.

דוד אזולאי: הכול בצורה שלומיאלית, בחוסר מקצועיות.

דוד אזולאי: התוצאה – בסופו של דבר מעלים את זה ל-900,000 שקל.

דוד אזולאי: הכול כדי לפגוע באוכלוסיות מסוימות.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, החוק הזה יעבור – יש רוב – אבל התוצאה שלו תהיה קשה ביותר לכלכלת מדינת ישראל.

דוד אזולאי: אתם יודעים למה?

דוד אזולאי: שר האוצר הזה חובבני ולא מקצועני.

דוד אזולאי: בסופו של יום הוא יודע את האמת עם עצמו.

דוד אזולאי: הוא יודע שזו קדנציה ראשונה ואחרונה, אבל אחר כך – אחרי המבול.

דוד אזולאי: אבל מה אנחנו, אזרחי מדינת ישראל, אשמים בהפקרות של שר האוצר, בחוסר המקצועיות שהוא פועל בו?

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, לסיום: אני מתפלא על ראש הממשלה.

דוד אזולאי: איפה ראש הממשלה?

יצחק וקנין: בימים ההם אין מלך בישראל.

דוד אזולאי: אין מלך בישראל.

דוד אזולאי: ראש הממשלה נשלט ולא שולט.

דוד אזולאי: בנושא כל כך חשוב אין לו אמירה?

דוד אזולאי: אין לו דעה?

דוד אזולאי: מה קרה לך, ביבי?

דוד אזולאי: לאן נעלמת?

דוד אזולאי: נושא כזה חשוב, נוגע ללב-לבו של עם ישראל, ואתה שותק.

דוד אזולאי: אני חייב לסיים במשפט אחד: חכמים היזהרו בדבריכם, וסוף מעשה במחשבה תחילה.

דוד אזולאי: כל אלה שחושבים שפגיעה בחרדים תביא אותם להישגים – אתם טועים.

דוד אזולאי: הממשלה הזאת נכשלה ותמשיך להיכשל אך ורק בגלל הפגיעה באוכלוסיות החלשות.

דוד אזולאי: אין לכם זכות קיום.

דוד אזולאי: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת, יושב-ראש מפלגת העבודה, יצחק הרצוג.

יצחק וקנין: חבר הכנסת הרצוג, אני מאפשר לך לעלות לדבר, אבל נראה שהטלפון שלך לא מפסיק לדבר.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני מצטער.

יצחק הרצוג: זה לא סוד שבשעות אלה, בדקות האלה, אזור הדרום לוהט עם מטחים נוספים – –

אברהם מיכאלי: – – –

דוד אזולאי: אתה מצפה – – –?

יצחק הרצוג: – – ולכן קיבלתי את הטלפון.

יצחק הרצוג: בכל מקרה, אנחנו נדבר על ענייננו, ומכאן שלוחה ברכתנו לתושבי הדרום על חוסנם ואומץ לבם.

יצחק הרצוג: אנחנו מקווים שהכול יעבור בשלום במהרה, בהשקט ובטח.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, החוק שמגיע לכאן, יש בו אלמנט מניפולטיבי מאוד מאוד בעייתי.

יצחק הרצוג: הרי השיח והדרישה הציבורית הם להוריד את מחירי הדיור.

יצחק הרצוג: מחירי הדיור יכולים לרדת בצעדים די סבירים של הממשלה ושל הכנסת, שהיו פותרים את הבעיה הזאת באחת.

יצחק הרצוג: אבל החליט שר האוצר – לדעתי עם איזושהי כוונה פופוליסטית – ללכת על ססמה שנקראת מע"מ אפס.

יצחק הרצוג: אם בוחנים לעומק את התהליך – וקודמי כבר דיברו על כך – יש פה סכנה שהמהלך הזה לא רק ייתקע – שהוא יהיה כישלון מוחלט על חשבון האזרחים.

יצחק הרצוג: יש בו אלמנטים מפלים, מדירים ומייצרים בעיות נוראיות, כמו למשל שוק יד שנייה.

יצחק הרצוג: אדם שרוצה לשפר דיור ורוצה למכור דירת יד שנייה – אנשים לא ירצו לקנות ממנו דירת יד שנייה כי הם לא ייהנו מההטבה.

יצחק הרצוג: אומר האוצר: הוא יגלם את ההטבה הזאת של ההנחה במחירי הדירות יד שנייה.

יצחק הרצוג: מי ערב לו? או למשל אדם שגר בסביבה כפרית, כמו קצין דרוזי, לוחם קרבי, שעכשיו נמצא ברצועת-עזה.

יצחק הרצוג: הוא לא יכול ליהנות מההטבה אם הוא קונה בית לראשונה בכפרו, בלב בית-ג'ן.

יצחק הרצוג: או סוגיות רבות שכבר הוזכרו, שהביורוקרטיה הישראלית תשחק אותן, ועוד תוסיף על כך את כל תרבות הישראבלוף.

יצחק הרצוג: אבל אני רוצה לדבר על משהו הרבה יותר עמוק.

יצחק הרצוג: יש כלים הרבה יותר פשוטים.

יצחק הרצוג: שר האוצר והממשלה שולטים בשוק הקרקעות וברשות מקרקעי ישראל.

יצחק הרצוג: אני אביא לכאן, לכנסת, חוק – שפשוט צריך לעבור את תהליך ההגשה שלו והוא כבר כמעט לקראת הסוף – שקובע שלמכרזי המינהל תיקבע תקרה של 50% מערך השמאי.

יצחק הרצוג: זה היה מוריד את ערך הדירות ב-30%.

יצחק הרצוג: מדוע?

יצחק הרצוג: כי מחירי הקרקע במכרזי המינהל הם הרכיב היקר ביותר היום בשווי הדירה.

יצחק הרצוג: 800,000 שקל לדירה בכפר-סבא – רק למחיר קרקע ליחידת דיור במחירי המינהל, כלומר לפני ששמת את הלבנה הראשונה.

יצחק הרצוג: לכן, אני מתריע.

יצחק הרצוג: אני חושב שאנחנו נעים לפיאסקו מוחלט, לכישלון בעייתי מאוד.

יצחק הרצוג: צריך להגיד את זה באומץ.

יצחק הרצוג: הססמאות כובשות לב והתחושות מרחיבות את הנחיריים.

יצחק הרצוג: יש תחושה שיש פה איזו מהפכה.

יצחק הרצוג: אבל כל מי שמבין – ולא רק גדולי הכלכלנים שעוסקים בכך אלא מי שחי את זה ביום-יום – רואה היום סטגנציה מלאה בשוק הנדל"ן, קיפאון במכירת הדירות, וניסוי מעבדתי קשה מאוד על בני-אדם, שיעמדו בתור, אולי ירידה של רגע במחיר הדירה, ולאחר מכן עלייה מטורפת עם קומבינות; סכנה גדולה שלא תשרת את המטרה העיקרית שכל אזרחית ואזרח במדינה ייהנו מקורת גג במחיר סביר, שיוריד את עלויות סל ההוצאה המשפחתית ויאפשר קיום בכבוד לאזרחי המדינה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חבר הכנסת כרמל שאמה, שיהיה אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: אם שר האוצר ירצה לסכם את הדיון, הוא יוכל לסכם אותו.

יצחק וקנין: סגן השר, סגן שר האוצר יסכם את הדיון.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב בראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, בדיון הזה יש דבר שלפעמים הציבור שמקשיב לנו – אולי אין לו מצב רוח כרגע, לצערנו, ובהרבה מאוד מקומות יש אזעקות, ואנשים שיושבים מול הטלוויזיה שומעים פה את הדיון שלנו ואומרים: מה עכשיו הם מתדיינים פה כאשר מפגיזים אותנו?

אברהם מיכאלי: אבל יש משהו מאוד מוזר בדיון הזה.

אברהם מיכאלי: זה לא רק מה שהיועץ המשפטי שלח לנו.

אברהם מיכאלי: נכון, חבר הכנסת טופורובסקי העיר ואמר: איפה הוא היה עד עכשיו?

אברהם מיכאלי: אני לא בא למתוח ביקורת, אבל עובדתית נשלחה פה חוות דעת.

אברהם מיכאלי: חוות הדעת הזאת מדברת בעד עצמה.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה כרגע לחזור על דברים שחלק מהחברים הזכירו כבר, אבל עובדתית ישנה חוות דעת, והיועץ המשפטי בסיכום שלו אומר כמה משפטים שלא צריכים להיות משפטנים דגולים כדי להבין אותם.

אברהם מיכאלי: אומר היועץ המשפטי: "אף שהתכליות העומדות בבסיס הצעת החוק, קרי הפחתת מחירי דיור לרוכשי דירה ראשונה ומתן ביטוי להכרת התודה של המדינה למשרתים, הן תכליות ראויות, הרי שהאופן שבו תכליות אלה מוגשמות בהצעה אינו מתחשב דיו בהגבלות החוקתיות הנובעות מהזכות לשוויון"; והוא מפרט את זה בחוות הדעת.

אברהם מיכאלי: לכן, נראה לי מוזר שאנחנו פה דנים ומדברים על חוק שבסוף הבסיס המשפטי שלו לא טוב, הוא גרוע.

אברהם מיכאלי: הדבר השני – דיברו פה על כמה וכמה היבטים ועניינים מקצועיים-כלכליים.

אברהם מיכאלי: הזכירו פה את הכלכלן הראשי של משרד האוצר.

אברהם מיכאלי: אני רוצה פה להביא איזשהו היבט נוסף שקראתי, שאחד המומחים התייחס אליו, וזה הנושא של פגיעה ברוכשי דירות יד שנייה.

אברהם מיכאלי: מדובר פה בעצם בחוק שמעניק מצד אחד הטבה לרוכשי דירה ראשונה, אבל הוא עשוי לגרום פגיעה לבעלי דירות יד שנייה בהמשך.

אברהם מיכאלי: בעצם, אי-אפשר לקבל רטרואקטיבית את המע"מ.

אברהם מיכאלי: כאשר בא אדם שרכש דירה לפני כמה שנים – והזכירו פה את אלה שלפני כמה חודשים הזדרזו וקנו דירה – מה עושה אותו אחד שמחר מממש את הזכויות שלו בדירה?

אברהם מיכאלי: לא רק שהוא לקח משכנתה, אלא הוא שילם גם הרבה יותר ממי שהיום קונה דירה באפס מע"מ, שמקבל הטבה.

אברהם מיכאלי: הפער בין אלה שרכשו לפני כמה שנים לבין אלה שרוכשים היום מסתכם, אדוני היושב-ראש, כמעט ב-240,000 שקל.

אברהם מיכאלי: 240,000 שקל.

אברהם מיכאלי: מדובר פה בעבודה של זוג בשכר ממוצע במשק של כמעט שנת עבודה, ואפילו פי-שניים – תלוי איך אנחנו מחשבים את זה.

אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים פה בעוולות שכנראה מי שהציע את החוק הזה – יכול להיות שהוא יבוא בטענות למה אנחנו בעבר הצענו ולא קידמנו את זה.

אברהם מיכאלי: רבותי, כשמביאים הערות ענייניות, מקצועיות, לא צריכים להתכתש מי לפני ומי אחרי.

אברהם מיכאלי: כרגע צריכים להתייחס לחוק הזה כחוק בעייתי.

אברהם מיכאלי: האוצר, יש לו כוונות טובות, אבל אי-אפשר לעשות חקיקה גרועה כדי שנתקן את הרצונות שבסוף לא מממשים אותם.

אברהם מיכאלי: זה גם נזק כלכלי וגם כמובן נזק חוקתי שאנחנו יכולים בסוף לגרום בחוק הזה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חבר הכנסת כרמל שאמה, אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברותי וחברי חברי הכנסת, רשמות פרלמנטריות, שר האוצר פנה לפני דקה ואמר לי וליושב-ראש האופוזיציה – איך זה שאנחנו הולכים להצביע נגד; נגד חוק שבעיניו הוא מהפכה שלמה, ואיזה מזל שזה יום שיש בו "קסאמים", שאילולא כן הוא היה עולה ונותן לנו בראש הרצאה מכוננת.

איתן כבל: אמרתי לו שבגלל שאני כל כך דואג לו – הוא אמר, זה יעביר לו שני מנדטים, אז אמרתי שאני עושה את זה בגלל החברות שלי עם עפר.

איתן כבל: אז אני רוצה ככה, מתוך דאגה – אבל, אדוני השר, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא.

איתן כבל: קודם כול, יש כאן ויכוח כלכלי אמיתי בשאלה הזאת.

איתן כבל: נכון, זה לא כל כך פשוט לבוא לציבור בישראל ולדבר אתו כשאומרים לו שהולכים להוריד לו את המע"מ.

איתן כבל: יש מישהו שלא אוהב לקבל דברים ולשלם פחות ממה שהוא אמור לשלם לכאורה?

איתן כבל: לא, אני לא מכיר כאלה.

איתן כבל: וזה לא משנה אם אתה עני, ובטח אם אתה עוד יותר עשיר, אז אתה בכלל פועל תמיד לקבל את ההנחה.

איתן כבל: ואני אומר לך, אדוני שר האוצר, עם כל הקושי ועם כל הבעייתיות אנחנו עומדים כאן ונצביע נגד, כי החוק הזה הוא חוק פופוליסטי מן המדרגה העליונה, שאולי ייתן מענה, בעזרת השם, אני מקווה שייתן מענה לחלק מהציבור.

איתן כבל: אבל זה חלק מהציבור.

איתן כבל: ואינני מדבר רק על החלק של הציבור שהוא מודר כאן, ערבים וחרדים, שזה דיון נפרד.

איתן כבל: אני מדבר על כך שזה יוצר מצב כלפי אלה שאתה בכלל מתכוון לסייע להם.

איתן כבל: אנחנו לא נגד זה שיצא מצב שבו האוצר יעשה עבור הצעירים והזוגות הצעירים, ממש לא.

איתן כבל: אבל המציאות היא – וחשוב שאני אעמוד כאן, אדוני סגן שר האוצר – הרי זה יגיע, כמו שלפני שנה, תחת הנהגתו של שר האוצר הנוכחי, וכמו בקדנציה הקודמת, פעם אחר פעם עמדו כאן שרים, ראש ממשלה, וסיפרו לנו איך הפעם הזאת זה יהיה אחרת, חבר הכנסת גפני.

איתן כבל: הפעם, כי אני שר האוצר – אני, לפיד, שר האוצר, תסתכלו עלי – אני מבטיח לכם, הפעם זה יהיה אחרת.

איתן כבל: והמציאות היא שאין בלוף.

איתן כבל: הסיפור הוא או שאתה בונה או שהמחירים עולים.

איתן כבל: אין דבר כזה.

יצחק וקנין: אתה זוכר את המטוס – עולה ויורד?

איתן כבל: אני זוכר, אין דבר כזה.

איתן כבל: אני עוד לא ראיתי כלכלה שבה במקום שלא בונים, המחירים אמורים לרדת.

יצחק וקנין: נא לסכם.

איתן כבל: אני מסכם.

איתן כבל: אז, אדוני היושב-ראש, יהיו כמה שיזכו מהצ'ופר הזה, יהיו כמה.

איתן כבל: דרך אגב, בינתיים, מהיום של ההכרזה ועד היום, המחירים לא יורדים, הם רק עולים.

איתן כבל: אפילו את הרווח שעוד היה אפשר לקבל, גם זה הולך ונעלם.

איתן כבל: אני באמת מאחל שלמרות כל מה שאני אומר פה, אדוני סגן שר האוצר, שבסופו של עניין אשמח להתבדות.

איתן כבל: אני אומר זאת מכל הלב, רק מה, המציאות יותר חזקה.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: יעלה אחרון הדוברים, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, ואחריו יסכם את הדיון סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת כרמל שאמה.

כרמל שאמה-הכהן: בנאום ראשון לא מגיע קצת יותר, אדוני היושב-ראש?

יצחק וקנין: אני תמיד אאפשר לך יותר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יצחק וקנין: לא תהיה בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש – – –

יצחק וקנין: אני לא יודע אם זה ראשון, אבל – – –

כרמל שאמה-הכהן: ראשון.

יצחק וקנין: זה ראשון בקדנציה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: כן, ראשון בקדנציה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד חברות וחברי הכנסת, סגן השר, שרים אני לא רואה, סגן שר האוצר מיקי לוי, אני אתחיל – – –

קריאות: – – –

נחמן שי: יש שני שרים.

כרמל שאמה-הכהן: אה, נכון.

נחמן שי: תתרגל, תתרגל – – –

מיקי לוי: – – –

כרמל שאמה-הכהן: אני אתחיל דווקא בצדדים הטובים שאני רואה בפעילות האוצר, ומשם אמשיך להגיד את הדברים שאני חושב על הצעת החוק הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: ראשית, מגיע לאוצר מחמאות על כך שסוף-סוף מישהו במדינה הבין שפתרון הבעיה הכל-כך קשה של מחירי הדיור, שמבחינתי זה ממש סרטן חברתי שאוכל ומרחיב פערים ופוגע בכל מה שאנחנו מאמינים שצריך לתקן ולגשר, אז סוף-סוף מישהו באוצר הבין שהנושא הזה יעלה מיליארדים, ומוציא מיליארדים, וחלק מהמיליארדים יוצאים בכיוון הנכון; התוכנית "נתיב לדירה", של הסרת חסמים, זה השקעת מיליארדים בכיוון הנכון.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יחד עם זאת – וכאן אני אמשיך לתפיסת העולם של שר האוצר יאיר לפיד, שקורא לזוגות הצעירים ואומר להם, אדוני היושב-ראש: אל תרכשו דירות, המחיר ירד.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה מאמין שהמחיר ירד בטווח הבינוני והארוך, כשר אוצר, איזו סיבה יש לך ליצור התנפלות על דירות בטווח הקצר?

כרמל שאמה-הכהן: להפך.

כרמל שאמה-הכהן: תתמרץ אנשים, תן קופון.

כרמל שאמה-הכהן: נניח שאתה מאמין בשיטה הזו, תן קופון של רבע מיליארד שקלים, אבל למי שדוחה את הרכישה שלו.

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לו שני דברים: 1.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך ואני מאמין שהמחירים ירדו, ולכן אל תרוץ עכשיו ליצור לחץ אצל הקבלנים; 2.

כרמל שאמה-הכהן: אני נותן לך ביטוח, היה והמחירים לא ירדו – – –

יצחק וקנין: כמעט אמרתי "חברת הכנסת עליזה בראשי".

יצחק וקנין: כמעט אמרתי.

יצחק וקנין: את עומדת בתוך המליאה ואת יודעת שאסור לך לעמוד.

כרמל שאמה-הכהן: והיה והמחירים לא ירדו – קיבלת ממני קופון.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן הקופון צריך להיות הפוך – מי שירוץ, לא ידחה את הסיפוקים שלו וירוץ לרכוש דירה השנה, יקבל קופון נמוך יותר, אם בכלל, ומי שכן יתאפק ויאזן את הביקושים, אותו צריך לתמרץ ואותו צריך לתגמל.

כרמל שאמה-הכהן: כי אחרת, מה יקרה, אדוני היושב-ראש?

כרמל שאמה-הכהן: ופה אני מגיע לבעיות שבהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אחת הבעיות – נניח שהצעת החוק הזו עוברת, מחר היא נכנסת לתוקף, נוצרים תורים אצל הקבלנים, אין מספיק דירות; יתפתח שוק שחור בין הקבלן לרוכשים, יתפתח שוק של מסחר בקופונים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: אין סוף.

כרמל שאמה-הכהן: כשההיצע לא עומד בביקוש, המוח היהודי ימציא פטנטים.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן אין טעם לעודד ולעורר ביקושים.

כרמל שאמה-הכהן: אם היה היום משבר בשוק הנדל"ן, אם היו חסרות דירות, אם הייתה ירידת מחירים – זו הצעת חוק, אדוני היושב-ראש, לעידוד מחירי הנדל"ן, זו הצעת חוק שלוקחת מיליארדים ושופכת אותם לצד של הביקושים ולא מוסיפה דירה אחת לזוגות צעירים.

מרב מיכאלי: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה השנייה היא בסלקציה שהיא עושה בזכאים.

כרמל שאמה-הכהן: הדיור הוא דבר בסיסי, וכשהדיור, המחירים שלו מנופחים, הוא עוד יותר בסיסי, ואסור להפלות שום קבוצה.

כרמל שאמה-הכהן: אני בעד, בתנאים אחרים, כן לעודד יוצאי צבא, ובנושאים אחרים כן לעודד מי שנותן למדינה.

כרמל שאמה-הכהן: בנושא הזה גם חרדים, גם ערבים, צריכים לקבל את אותו סיוע.

כרמל שאמה-הכהן: דיור הוא דבר שאי-אפשר להימנע ממנו, בדיור לא עושים הבחנות, בדיור לא נותנים למישהו יותר הטבות, בטח לא בתנאים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר השלישי זה האנשים השקופים שהצעת החוק הזאת יוצרת.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזו עוזרת מחר לבן של האיש הכי עשיר שאתם מכירים, או לנכד של האדם הכי עשיר שאתם מכירים, לרוץ ולקנות דירה עם קופון של רבע מיליון שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: לעומת זאת, האנשים בדימונה – אדוני השר מאיר כהן – שגם זה לא עוזר להם להגיע לדירה, או כל מי שבכלל הדבר הזה לא מקרב אותו לחלום של דירה, הוא נשאר מחוץ לרדאר של העזרה של האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: איפה העזרה לשכר דירה לתקופת הביניים?

כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שהאוצר בסוף יוריד את המחירים.

כרמל שאמה-הכהן: ואם לא הוא, המחזוריות הכלכלית.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בשנתיים האלה צריך לעזור לשכבה שלא נמצאת היום ברדאר של הצעת החוק, ואלה האנשים שקודם כול צריכים את העזרה, והתעלמתם מהם.

כרמל שאמה-הכהן: זה הדבר השני.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר השלישי זה הפרוצדורה.

כרמל שאמה-הכהן: הפרוצדורה פה היא משהו שאנחנו מנסים להחזיק אתו שוק בוער וגועש בצורה מלאכותית, וזה יתפוצץ לנו בפרצוף.

כרמל שאמה-הכהן: אין קריטריונים.

כרמל שאמה-הכהן: מגיעים 50 איש לקבלן עם עשר דירות, למי הוא נותן את הדירות?

כרמל שאמה-הכהן: כולם באים עם הקופונים ביד.

כרמל שאמה-הכהן: דבר נוסף.

כרמל שאמה-הכהן: היום, מחירי הדיור זה כמו מדורה בוערת ששורפת לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: בא האוצר, על תקן כיבוי אש, ובמקום להוציא את צינורות המים, מוציא את הצינורות של תחנת הדלק ושופך בנזין למדורה, אבל אומר: אל תדאגו, עומדים פה 100,000 איש סביב המדורה – ל-1,000 מכם, אלה שאני אוהב, אלה שאולי הבטחתי להם בבחירות, אני נותן חליפות חסינות אש; תעברו דרך האש, אתם לא תרגישו אותה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם הגברתי את האש, אתם לא תיפגעו.

כרמל שאמה-הכהן: ככה לא מטפלים במשבר בנושא שהוא הכי בסיסי שיכול להיות.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזו בעייתית מאוד, היא לא תפתור את בעיית מחירי הנדל"ן, היא תחמיר את בעיית מחירי הנדל"ן – –

יצחק וקנין: אם אפשר לסכם.

כרמל שאמה-הכהן: – – ולא סתם אף אחד מאנשי המקצוע – מנגידת בנק ישראל, דרך הכלכלן הראשי שהתפטר, דרך כל כלכלן שמבין את הגרף הבסיסי בכלכלה של היצע וביקוש: כשאתה דוחף כסף חם לאזור הביקוש ולא מוסיף משהו נוסף לצד ההיצע, אתה תגרום לעליית מחירים.

כרמל שאמה-הכהן: ואני מכיר את כל ההסברים: שיהיו דירות בעוד שנתיים ובעוד שלוש, ועושים שכונות חדשות, והסכמי גג.

כרמל שאמה-הכהן: כל זה טוב ויפה.

כרמל שאמה-הכהן: בשנתיים–שלוש הקרובות הצעת החוק שלכם עושה את הפעולה ההפוכה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת כרמל שאמה, שאמר דברי חוכמה.

יצחק וקנין: סגן שר האוצר יסכם את הדיון.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, בראשית דברי אני מבקש לחזק את תושבי הדרום, ולמעשה מקו נס-ציונה דרומה, כל היישובים האלה נמצאים תחת אזעקת "צבע אדום".

מיקי לוי: אני משוכנע כי הקבינט הביטחוני-מדיני יפעיל הפעלה מושכלת את צה"ל, והוא ייתן תשובה הולמת ל"חמאס", לטרור, לעזה.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד כאן:

מיקי לוי: התנגדתי אז ואני מתנגד גם היום להצעת מע"מ אפס של חבר הכנסת אייכלר.

מיקי לוי: היא הייתה גרועה אז והיא גרועה גם היום, ולא היה בה שום דבר מלבד שורה הצהרתית.

מיקי לוי: ההצעה שהוגשה אז נקטה מחיר שווה לכל הארץ וכללה מע"מ אפס לכלל האוכלוסייה, ולא זו הייתה כוונתנו.

מיקי לוי: הצעתנו שונה לחלוטין.

מיקי לוי: היא בהחלט – ואני לא מתבייש בכך – היא בהחלט נותנת הטבה למשרתים בצה"ל; כן, למשרתים בצה"ל, בשירות הלאומי ובשירות האזרחי.

מיקי לוי: זהו מעמד הביניים, אלה המשרתים את המדינה ומשלמים מס אמת.

מיקי לוי: הנה, ניתנת לכם ההזדמנות, אלה שלא נכללים בהטבה, לבוא לשרת, הן בצבא ההגנה לישראל, הן בשירות הלאומי, ולאחר מכן להשתלב במעגל העבודה ולשלם מס אמת.

מיקי לוי: אתם מוזמנים לעשות זאת.

מיקי לוי: כל הציבור – ערבים, חילונים, חרדים – מוזמנים לבוא, לשרת ולקבל את ההטבה.

מיקי לוי: אנו עוסקים בהגדלת ההיצע.

מיקי לוי: שר האוצר העמיד את עצמו בראש קבינט הדיור, וזה לא טריוויאלי, מתוך הבנה שיש לפתור את בעיית הדור הזה לפני שמאבדים אותו.

מיקי לוי: על-פי התכנון נחתמו הסכמי מסגרת מול ראשי ערים, נחתמו הסכמים לדירות להשכרה, וההיצע יגדל.

מיקי לוי: "נתיב לדירה" להסרת חסמים, 16,000 יחידות דיור שמתוכננות להיבנות בשדה-דב, 15,000 בתע"ש רמת-השרון, 12,000 בסירקין, 12,000 בצריפין, ועוד ועוד.

מיקי לוי: כן, אנחנו נגדיל את ההיצע, דבר שיביא בהמשך גם להורדת מחירים.

מיקי לוי: חבר הכנסת שאמה, צר לי להגיד לך: כעומד בראש ועדת הכלכלה בקדנציה הקודמת, אתה היית שותף לקריטריון השערורייתי, קריטריון של ותק בנישואין; אותו קריטריון שדחק ודחף את מעמד הביניים לתחתית טבלת קבלת ההטבות.

מיקי לוי: אז גם אתה נושא באחריות למה שקרה בקדנציה הקודמת.

מיקי לוי: אתה לא נקי מכך.

מיקי לוי: אני מבקש, למרות מה שאמרתי, להעביר את הצעת חוק מע"מ אפס לוועדת הכספים.

מיקי לוי: אני מציע להעביר את ההצעות הטרומיות שהוצמדו להצעת החוק הממשלתית לוועדת הכספים ולהכין את כלל ההצעות לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לסגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על כל חוק בנפרד.

יצחק וקנין: אני אקרא את שם החוק הראשון:

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (הטבה במס בעסקה לרכישת דירת מגורים מוטבת), התשע"ד–2014, הצעת חוק ממשלתית.

יצחק וקנין: קריאה ראשונה – רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – 18 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (הטבה במס בעסקה לרכישת דירת מגורים מוטבת), התשע"ד–2014, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 31 בעד, 18 מתנגדים, אחד נמנע.

יצחק וקנין: הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה, ורבותי, אני גם מוסיף ששר האוצר הצביע במקום חבר הכנסת יובל שטייניץ, אבל רק הצבעה אחת, ולא שתי הצבעות.

מיקי רוזנטל: – – –

יצחק וקנין: רבותי, הצעת החוק תועבר לוועדת הכספים להכנתה – – –

משה גפני: מדע.

משה גפני: – – – איך עושים את הדבר הזה.

יצחק וקנין: מדע.

יצחק וקנין: אוקיי, זה באמת משהו מדעי.

יצחק וקנין: זה יועבר לוועדת הכנסת ושם יוחלט לאיזו ועדה תועבר הצעת החוק.

קריאות: – – –

יצחק וקנין: רבותי, נא לא להפריע בזמן ההצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים בכל הארץ), התשע"ג–2013, של חברת הכנסת מירי רגב.

יצחק וקנין: רבותי, היא הוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה טרומית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 37 נגד – 7 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים בכל הארץ), התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 37 בעד, שבעה מתנגדים, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, תוצמד להצעת החוק הממשלתית ותועבר להכנתה לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית – זה אחרי ההצמדה – לוועדת הכספים.

משה גפני: מדע.

משה גפני: מדע.

משה גפני: זה מדע בדיוני.

יצחק וקנין: גם הצעת חוק זו תועבר לוועדת הכנסת, ושם יוחלט מה יהיה גורלה.

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת מאיר שטרית; גם הצעה זו הוצמדה.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו מצביעים בקריאה טרומית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 36 נגד – 5 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ג–2013, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 36 בעד, חמישה מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה – – –

משה גפני: מדע.

משה גפני: אף אחד לא אמר כספים, רק מדע.

יצחק וקנין: מדע.

יצחק וקנין: אמרת מדע.

יצחק וקנין: אני קורא מה שכתוב לי בפרוטוקול.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת, ושם יכריעו את גורלה, לאן היא תועבר.

יצחק וקנין: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת גילה גמליאל.

יצחק וקנין: רבותי, הצבעה בקריאה טרומית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 38 נגד – 3 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

יצחק וקנין: 38 בעד, שלושה מתנגדים, שלושה נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק תועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: אם היא תוצמד אז היא תעבור גם את הקריאה הראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו ממשיכים.

יצחק וקנין: יש לנו עוד הצעת חוק אחת, וגם היא הוצמדה להצעת החוק הממשלתית – הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה טרומית.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 35 נגד – 7 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בעת קניית דירה ראשונה לזוגות צעירים), התשע"ד–2014, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק וקנין: 35 בעד, שבעה מתנגדים, שני נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, גם הצעת חוק זו עברה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכספים להכנתה לקריאה ראשונה.

משה גפני: מדע.

משה גפני: מדע בדיוני.

יצחק וקנין: מדע.

יצחק וקנין: ועדת הכנסת תכריע גם מה יהיה גורלה של הצעה זו.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/875).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 138) (חברות גבייה), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: תציג את הצעת החוק סגנית שר הפנים פאינה קירשנבאום.

פניה קירשנבאום: יושבי-הראש המכובדים המתחלפים, חברי הכנסת, השרים – שר – אני מתכבדת להציג את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 138) (חברות גבייה) לקריאה ראשונה.

פניה קירשנבאום: רשויות מקומיות רבות נעזרות בחברות גבייה לצורך גביית ארנונה ותשלומי חובה אחרים המגיעים להן על-פי הדין.

פניה קירשנבאום: אנחנו שמנו לב והיינו עדים לכך שבזמן האחרון יש הרבה תלונות של אזרחים על היחס של חברות הגבייה, על ההתייחסות אל האנשים, על התהליכים, על שימוש בכוח יתר ודרכים אחרות, ולכן החלטנו שהגיע הזמן להסדיר את התחום הנ"ל.

פניה קירשנבאום: הצעת החוק הזאת מסדרת את כל התחום.

פניה קירשנבאום: היא קובעת מה התפקיד של חברת הגבייה, את התנאים להעסקת חברת הגבייה ועובדיה, את הנסיבות שבהן תופסק ההתקשרות עם חברת הגבייה ואת חובת הפיקוח של הרשויות המקומיות על פעולות הגבייה.

פניה קירשנבאום: למשל, העסקת חברת גבייה תהיה טעונה אישור של ועדת האישורים שתמונה על-ידי העירייה; לא יינתן אישור אם החברה התנהגה באופן המסכן את שלום הציבור או באופן שאינו הולם את מי שפועל בשירות העירייה; הוגדרו סמכויות ועדה לבירור תלונות נגד חברת הגבייה; חובת ההזדהות של עובדי חברת הגבייה באמצעות הצגת תג זיהוי; קביעת הדרכים והתנאים שבהם יקבלו חברת הגבייה ועובדיה מידע מהעירייה; קביעת אחריות הגזבר לפעולות חברת הגבייה, שזה חשוב מאוד למעקב; הסמכת שר הפנים להתקין תקנות לגבי אופן ביצוע הפעולות והשירותים שרשאית חברת הגבייה לבצע, וכן את הסדרי הבקרה והפיקוח של העירייה על החברה.

פניה קירשנבאום: כל זאת אנחנו מנסים להכניס לתוך החוק הזה, ואני מבקשת, לאור כל זאת, לתמוך בהצעת החוק.

פניה קירשנבאום: תודה.

פנינה תמנו: תודה לסגנית השר קירשנבאום.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לדיון.

פנינה תמנו: הדובר הראשון, חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; הדובר הבא, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת.

פנינה תמנו: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

פנינה תמנו: אחריו – חברת הכנסת תמר זנדברג.

פנינה תמנו: בבקשה, שלוש דקות.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, על פניו נראה כאילו היא באה לעשות סדר בכל מה שקשור לגביית חובות ברשויות המקומיות.

דוד אזולאי: לי נראה שזה בדיוק ההפך – באים למסד את העושק של האזרחים באמצעות הגבייה וחברות הגבייה.

דוד אזולאי: כדי שהחברים ידעו דברים שלא נאמרו כאן – המצב כיום הוא, שאם במקרה היית צריך לשלם ולא קיבלת הודעה מכל מיני סיבות, הרי שבאופן אוטומטי, לא משנה מה הסכום שאתה חייב, באופן אוטומטי מטילים עליך עיקולים על כל החובות שלך, על כל החשבונות שלך, בלי שום הודעה מוקדמת.

דוד אזולאי: אני כבר לא מדבר על הצורה הברוטלית שבה חברות הגבייה מתדפקות בחצות לילה, בצורה גסה, פוגעים בנשים.

דוד אזולאי: אני מאוד מאוד מקווה שבוועדת הפנים נעשה סדר בעניין הזה.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שחברות הגבייה שמשמשות את הרשויות המקומיות יעשקו את האזרחים בריביות גבוהות, ולא רק זה – יתנהגו בצורה ברוטלית.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה ששר הפנים נתן את דעתו על כך, על המצב של העיקולים היום.

דוד אזולאי: אזרחים, מעוקלים חשבונותיהם ועד שהם מתחילים לזוז בינתיים לא יכולים להוציא כספים – אני כבר לא מדבר על הבושה שנגרמת להם – ואחרי כל זה, כדי להסיר את העיקולים הם נדרשים לשלם הרבה מאוד כסף, ולא תמיד מוצאים את הפקיד הנכון כדי שיסיר את העיקולים.

דוד אזולאי: בעניין הזה, גברתי היושבת בראש, אני חושב שטועה משרד הפנים כשהוא הולך למסד את חברות הגבייה.

דוד אזולאי: זוהי פעולה שצריכה להישאר בידי הרשויות המקומיות, ולא בידי חברות הגבייה, שעושות שבת לעצמן ועושות ככל העולה על רוחן.

דוד אזולאי: לכן, אני, בכל אופן, מתנגד להצעת החוק, ובוועדת הפנים בוודאי נוכל להיאבק בעניין הזה.

דוד אזולאי: תודה, גברתי היושבת בראש.

פנינה תמנו: תודה, חבר הכנסת אזולאי.

פנינה תמנו: הדוברת הבאה, חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

פנינה תמנו: אחריה – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

פנינה תמנו: חברת הכנסת מרב מיכאלי, זכות הדיבור – את מוותרת עליה.

פנינה תמנו: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח; חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח; חבר הכנסת עפו אגבאריה – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

פנינה תמנו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, אחרון הדוברים, בבקשה.

פנינה תמנו: שלוש דקות לרשותך.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חברי, אנחנו, בשעה שכבר התעייפנו למחצה מביאים חוק שהוא מאוד חשוב; מאוד חשוב להמשך התפעול של הרשויות המקומיות מצד אחד, ומצד שני, בואו נחשוב על אותם אזרחים שכבר סובלים בצורה קשה במשך שנים מאותן חברות גבייה שהרשויות המקומיות הפעילו לצורך גביית חובות שונים ומשונים.

אברהם מיכאלי: מצד אחד, אנחנו יודעים את הסיפורים הידועים של דוח חניה של 100 שקל שצומח ל-1,500 שקל, ל-1,300 שקל, וכשאתה הולך לברר את הפירוט של החוב, מאיפה הוא נובע, מגלים שרוב ההוצאות, גברתי היושבת-ראש, הן של חברות הגבייה; רוב ההוצאות הן של חברות הגבייה, שטוענות שכדי לבצע הליך הן היו צריכות לנקוט פעולה א', פעולה ב', פעולה ג', וחוב של 100 שקל תופח ל-1,200 ול-1,500 שקל.

אברהם מיכאלי: אין בזה שום היגיון.

אברהם מיכאלי: זה לא עומד בשום סטנדרט משפטי סביר.

אברהם מיכאלי: אני זוכר שבזמנו חבר הכנסת שטרית ניסה, כשר המשפטים, להכניס שינויים דרמטיים בחוק הזה של גבייה של דוחות שתופחים לחובות בלתי סבירים.

אברהם מיכאלי: לצערנו, הדברים האלה כרגע לא רק שהם לא מתבצעים בפועל אלא האזרחים סובלים בצורה לא סבירה ולא הגיונית.

אברהם מיכאלי: העיר פה חבר הכנסת כבל בדיוק בזמן שעליתי לבמה, שמדובר פה גם ביצירה חדשה שמשרד הפנים מנסה ליצור ולתת גושפנקה, כביכול, לחברות הגבייה, אבל בסוף זה גולם שקם על יוצרו, כמו שקרה לנו עם תאגידי המים.

אברהם מיכאלי: אנחנו בעצם נתנו סמכות וכוח לתאגידי המים, בסוף הצטערנו על זה, ואנחנו מנסים כרגע לתקן את זה בחזרה.

אברהם מיכאלי: זה לא הולך כל כך מהר.

אברהם מיכאלי: כולם רוצים לגבות כסף קל ומהר.

אברהם מיכאלי: הרשויות לא מתנגדות לגבות את הכסף הקל, מ-100 שקל ל-1,500 שקל.

אברהם מיכאלי: אבל מי יפקח על אותן חברות?

אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד, כמה שלא ייכתב בחקיקה שהן יהיו חברות מקצועיות, חברות מפוקחות, בפועל זה לא קורה כך.

אברהם מיכאלי: בפועל מעסיקים אנשים לא ראויים, שמבצעים הליכים משפטיים לא ראויים, ולצערנו, גברתי, זה הכול מתבצע בפקודת המסים (גבייה).

אברהם מיכאלי: זה לא חוק ההוצאה לפועל.

אברהם מיכאלי: פקודת המסים (גבייה) זאת גזירה שהציבור שלנו כבר סובל זה עשרות שנים, ואנחנו כל הזמן מדברים מדברים אבל לא עושים כדי לשנות את הגבייה דרך הפקודה הזאת.

אברהם מיכאלי: ובסוף כשמדברים אתנו שהמדינה תיפגע – המדינה תיפגע אולי בגביית כספים, אבל האזרחים ירוויחו בכך שלא יעשקו אותם, ולא יבואו נגדם בהליכים שהם בסוף דרקוניים, פוגעים, ובסוף האזרחים סובלים מכך.

פנינה תמנו: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 138) (חברות גבייה), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצבעה, בבקשה.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21 נגד – 6 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 138) (חברות גבייה), התשע"ד–2014, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

פנינה תמנו: 21 חברי כנסת בעד, שישה מתנגדים, נמנע אחד.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר לוועדת הפנים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

פנינה תמנו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/877).

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: מי שתציג את החוק – סגנית שר הפנים פאינה קירשנבאום.

פנינה תמנו: בבקשה.

פניה קירשנבאום: היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים מכובדים, אני מתכבדת להציג בפני הכנסת את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103) – הארכת תוקף של הכרזה על מתחם פינוי-בינוי לתקופה שלישית ועדכון הרכב הוועדה.

פניה קירשנבאום: נכון להיום, החוק הקיים במדינת ישראל נותן אפשרות להאריך רק לתקופה אחת נוספת את הזיכיון או הרישיון למתחם של פינוי ובינוי.

פניה קירשנבאום: ומה שקורה – שאנחנו ראינו בשנים האחרונות שמגיעים לסוף התקופה, כי אם יש דייר אחד שמתנגד, ויש אתו בירורים ומשפטים, לצערי הרב מתחם שלם, הפרויקט יכול ליפול בגלל שאין את ההארכה השלישית.

פניה קירשנבאום: ויש לנו כאלה מתחמים.

פניה קירשנבאום: נכון להיום יש שלושה מתחמים.

פניה קירשנבאום: ומכיוון שכולנו נמצאים בתהליך, בתקופה, עם רצון גדול לפתור את בעיית הדיור, אנחנו מציעים בחוק הזה לאפשר להאריך פעם נוספת, פעם שלישית.

פניה קירשנבאום: אנחנו מציעים את זה קודם כול כי פשוט ויעיל שתהיה עוד תקופה, תקופת הכרזה שלישית.

פניה קירשנבאום: על-פי החוק הקיים, הממשלה רשאית להאריך את תקופת צו ההכרזה לתקופה נוספת שלא תעלה על שש שנים, ואנחנו מבקשים לאפשר את זה לתקופה נוספת של עוד שש שנים.

פניה קירשנבאום: אנחנו מציעים שינוי שם הוועדה והרכבה.

פניה קירשנבאום: הוועדה שמונתה על-ידי הממשלה לפי סעיף 33א לחוק התכנון והבנייה, תכונה הוועדה להתחדשות עירונית, וזאת בשל העובדה כי המסלול פינוי-בינוי הנו רק מסלול אחד מתוך המסלולים הכלולים בפרויקט התחדשות עירונית של משרד הבינוי והשיכון, וכך לוועדה יתווסף נציג שר המשפטים על מנת להרחיב את יריעת הדיון בוועדה ולעבותה בגורם מקצועי נוסף בעל מומחיות רלוונטית לדיוניה.

פניה קירשנבאום: לא שאני אגיד שתמיד הנציגים של משרד המשפטים הם יעילים בדיונים, אבל נקווה שהפעם זה יהיה יותר טוב.

פניה קירשנבאום: אז בנוסף, לדיוני הוועדה יוזמנו דרך קבע שני נציגי השלטון המקומי אשר ימנה שר הפנים, ותהיה להם דעה מייעצת, וזאת על מנת שהוועדה תוכל להתרשם מגורמים מקצועיים המעורים בהיבט המקומי והמעשי של קידום פרויקטים של פינוי-בינוי.

פניה קירשנבאום: על-פי עמדת גורמי המקצוע, החוק ישפיע באופן מיידי על כ-13 מתחמים.

פניה קירשנבאום: אמרתי שלושה, אז אני מתקנת את עצמי: 13 מתחמים של פינוי-בינוי.

פניה קירשנבאום: וכמובן יקל ביורוקרטית, כפי שתואר לעיל.

פניה קירשנבאום: גם על זה אני מקווה שנוכל להקל סוף-סוף – קצת ביורוקרטיה במדינת ישראל.

פניה קירשנבאום: אני מבקשת מכם לתמוך בחוק הזה.

פניה קירשנבאום: תודה.

פנינה תמנו: תודה לסגנית השר.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

פנינה תמנו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני?

פנינה תמנו: אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חבר הכנסת באסל גטאס.

פנינה תמנו: ובכך מסתיימת רשימת הדוברים ואנחנו עוברים להצבעה, אלא אם כן, סגנית השר, תרצי לסכם.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: בבקשה, חברי הכנסת, מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 103), התשע"ד–2014, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

פנינה תמנו: 29 חברי כנסת בעד, אפס מתנגדים.

פנינה תמנו: הצעת החוק תועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

פנינה תמנו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/873).

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: מי שיציג את הצעת החוק – השר יובל שטייניץ, בבקשה, בשם שרת המשפטים.

פנינה תמנו: לאחר מכן לא יתקיים דיון, אנחנו נעבור להצבעה.

יובל שטייניץ: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, שרים, חברי כנסת, אני התבקשתי לייצג כאן את שרת המשפטים ציפי לבני בהגשת הצעת החוק הזו לכנסת, ואני קורא, שלא כהרגלי, מן הכתוב.

יובל שטייניץ: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014.

יובל שטייניץ: עניינה של הצעת החוק הוא תיקון התוספת הראשונה לחוק בתי-המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד–1984, באופן שתורחב רשימת העבירות שבהן מוסמך בית-משפט מחוזי לדון בשופט אחד, או יותר נכון, לדון בהרכב של שופט אחד.

יובל שטייניץ: חוק בתי-המשפט קובע כי ככלל בית-המשפט המחוזי ידון בהרכב של שלושה שופטים במשפטים בשל עבירות שעונשן מוות או מאסר של עשר שנים או יותר.

יובל שטייניץ: עם זאת, החוק מחריג מספר עבירות המנויות בתוספת לחוק, שבהן ידון בית-משפט מחוזי בשופט אחד, אלא אם כן נשיא בית-המשפט או סגנו, לבקשת בעל-הדין או ביוזמתו, הורה אחרת.

יובל שטייניץ: במסגרת תיקון קודם לחוק בתי-המשפט, תיקון מס' 60 משנת 2011, נוספו עבירות לרשימת העבירות שבתוספת בהתאם להמלצות הוועדה המייעצת לעניין סדר דין פלילי וראיות בראשות כבוד השופטת, כתוארה אז, מרים נאור.

יובל שטייניץ: ועדת נאור קבעה כי לנוכח העומס המוטל על בתי-המשפט הדנים בעבירות חמורות והרצון לאפשר קיום דיונים באופן מהיר ויעיל יותר, יש להוסיף עבירות נוספות אשר לפי טיבן העברת הדיון בהן לדן יחיד לא תפגע ביכולתו של בית-המשפט להגיע לחקר האמת ולא תפגע בזכות הנאשם להליך הוגן.

יובל שטייניץ: כעת מוצע להרחיב את התוספת ולכלול בה גם את סעיף 144ו לחוק העונשין, הקובע נסיבה מחמירה לעבירות שנעברו ממניע של גזענות או של עוינות כלפי ציבור; את סעיף 203 לחוק זה, הקובע נסיבות מחמירות לגבי עבירות של הבאת אדם לידי עיסוק בזנות או לידי מעשה זנות; וכן את סעיף 376ב לאותו החוק, הקובע עבירות של גרימה לעזיבת המדינה לשם זנות או עבדות.

יובל שטייניץ: בחינת העבירות האמורות, בהתאם לשיקולים שהנחו את ועדת נאור, והניסיון של גורמי התביעה בעניינים אלה הובילו למסקנה כי העבירות אינן מחייבות בכל מקרה דיון בפני הרכב שופטים, וכי דיון בדן יחיד יזרז וייעל את התהליכים המתנהלים בעבירות אלה.

יובל שטייניץ: הממשלה תומכת בהצעת החוק ומבקשת להעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

פנינה תמנו: תודה לך, השר שטייניץ.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: בבקשה.

פנינה תמנו: חברי הכנסת, אין דוברים, חבר הכנסת מיכאלי.

פנינה תמנו: האחד שנרשם, הלך הביתה.

פנינה תמנו: הצבעה, בבקשה.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – 5 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

פנינה תמנו: 19 חברי כנסת בעד הצעת החוק, חמישה מתנגדים, אחד נמנע.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה ותועבר לוועדה המוסמכת לדון בכך, ועדת החוקה, חוק ומשפט, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

פנינה תמנו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/871).

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2014, קריאה ראשונה.

פנינה תמנו: מי שיציג את החוק – השר שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חברי השרים, חברי הכנסת, חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק), התשל"ג–1973, מסמיך את המועצה להטיל היטלים על מגדלים, משווקים מורשים ויצואנים.

יובל שטייניץ: במסגרת תיקון מס' 8 משנת 2007 נקבעו שיעורים מרביים להיטלים שתוכל המועצה לגבות כדי למנוע גביית יתר וכדי להפחית את הנטל המוטל על המגדלים.

יובל שטייניץ: ואולם, לשונו של תיקון מס' 8 אינה ניתנת ליישום הלכה למעשה מהטעמים שיפורטו להלן.

יובל שטייניץ: לפיכך מוצע כעת בהצעת חוק זו לתקן את החוק באופן שניתן יהיה ליישמו כלשונו וכך שמטרת תיקון מס' 8 תושג בפועל.

יובל שטייניץ: כמו כן, מוצע לבצע תיקונים נוספים.

יובל שטייניץ: מטרת התיקון היא לאפשר, כאמור, את יישומו של תיקון מס' 8 לחוק משנת 2007 בנוגע להסדרת סמכויות גביית ההיטלים מהמגדלים, המשווקים המורשים או היצואנים על-ידי המועצה לייצור צמחים ולשיווקם.

יובל שטייניץ: התיקון המוצע בא להחליף את ההסדר הקיים, שלפיו נגבים ההיטלים על-ידי שר החקלאות מכוח תקנות מועצת הצמחים, ולהחזיר את סמכות גביית ההיטלים לידי המועצה, וגם על מנת לבסס שיעור מרבי להיטלים אלה לשם מניעת גביית יתר.

יובל שטייניץ: עיקרי תיקון מס' 10, זה התיקון המוצע לפניכם: במסגרת תיקון מס' 8 לחוק מועצת הצמחים תוקן סעיף 36(א1) ונקבע בו כי שיעור ההיטלים לא יפחת מ-0.25% מסך הפדיון במכירה בסיטונות של הצמחים באותם ענפים או מינים שלגביהם נקבע ההיטל, ששווקו בעונה הקודמת לקביעת ההיטלים, ולא יעלה על 0.8% מסך הפדיון האמור.

יובל שטייניץ: תקנות ההיטלים שמכוחן פועלת המועצה נקבעו טרם כניסתו של תיקון מס' 8 לחוק וקבעו את חישוב ההיטל ביחס לשטח הגידול – סכום לדונם, או ביחס למשקל התוצרת – סכום לטוֹנה, היות שאלה הנתונים הקיימים בידי המועצה.

יובל שטייניץ: תיקון מס' 8 האמור קבע, בניגוד לאמור בתקנות, כי ההיטל עצמו צריך להיקבע לפי סך הפדיון המצטבר של המגדלים, כלומר החקלאים, כאשר למעשה לא קיימים בנמצא, לא אצל הלמ"ס ולא אצל המועצה, נתוני פדיון אישי של המגדלים.

יובל שטייניץ: לכן נוצרה אי-התאמה בין חישוב ההיטל לפי התקנות לבין חישוב תקרת ההיטל על-פי החוק, ומן ההכרח לתקן את החוק כדי ליצור מכנה משותף בין השניים.

יובל שטייניץ: לפיכך, תיקון החוק המוצע כאן פועל מן ההכרח לפתור בעיה זו, כדי ליצור מכנה משותף בין תקרת ההיטל שנקבעה במונחי פדיון לבין ההיטל עצמו שנקבע במונחי שטח או משקל.

יובל שטייניץ: המינוח "עונה קודמת" אינו ישים לענף היות שלמיני צמחים שונים באותו הענף עונות גידול שונות, וכן היות שהנתונים הקיימים בלמ"ס ובמועצה מתייחסים לשנה קלנדרית ולא לעונה.

יובל שטייניץ: כמו כן, מוצע לחייב את המועצה, למען השקיפות, לפרסם לציבור את הפדיון השנתי במכירה בסיטונות, את שטח הגידול השנתי ואת המשקל השנתי של הצמחים שבגינם נקבע ההיטל בכל אחת מהשנים בתקופה הקובעת.

יובל שטייניץ: תחולת ותוקף החוק – המועצה ממשיכה כיום לפעול מכוח תקנות והיטלים, ואלה נקבעים ביחס לשטח הגידול – סכום לדונם, או ביחס למשקל התוצרת – סכום לטונה, בהתאם לסעיף 23 לחוק הפרשנות, התשמ"א–1981.

יובל שטייניץ: התקנות עומדות בתוקפן מיום פרסומן.

יובל שטייניץ: עם זאת, מוצע לקבוע למען הסר ספק כי הן ימשיכו לעמוד בתוקפן עד לקביעת כללים חדשים על-ידי המועצה.

יובל שטייניץ: לצד זאת מוצע לקבוע כי כללים ראשונים לפי סעיף 36א כנוסחו לפי תיקון מס' 10 ייקבעו בתוך שישה חודשים מיום כניסתו של התיקון לתוקף.

יובל שטייניץ: לסיכום, כאמור, מטרתו העיקרית של התיקון לחוק המוצע הנה לאפשר, הלכה למעשה, יישומו של תיקון מס' 8 לחוק מהתשס"ז–2007 בנוגע להסדרת סמכות גביית ההיטלים ממגדלים, משווקים מורשים ויצואנים על-ידי המועצה לייצור צמחים ולשיווקם.

יובל שטייניץ: אבקש לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: תודה לך, השר.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים, בתקווה שחלקם יהיו פה.

פנינה תמנו: חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת.

פנינה תמנו: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

פנינה תמנו: חבר הכנסת עמר בר-לב, אתה מוזמן אל הדוכן.

פנינה תמנו: לאחריו – חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עמר בר-לב: שדולה חקלאית בכנסת, זה לא ככה.

עמר בר-לב: כל אחד והשיא שלו.

פנינה תמנו: בבקשה.

עמר בר-לב: טוב, יש בהצעת החוק הזאת כמה נקודות בהחלט חיוביות.

עמר בר-לב: דבר ראשון, לחייב את המועצה לפני הטלת ההיטלים על המגדלים לשאול מה דעתם ולדרוש את השתתפותם, זה לא מובן מאליו, כולל דעות של כלל הציבור; נקודה שנייה חיובית היא לא להטיל את ההיטל רק על המגדלים כי אם גם על המשווקים והיצואנים; נקודה שלישית, שבחישוב ההיטלים תתבסס המועצה על ממוצע הפדיון השנתי ולא רק על גודל החלקות, כפי שזה היום, גודל החלקות והדונמים.

עמר בר-לב: יש בהצעה הזאת גם כמה דברים שליליים.

עמר בר-לב: אחד הדברים השליליים, כמובן השלילי ביותר, זה ביטול הצורך באישור ועדת הכספים כתנאי להתקנת הכללים.

עמר בר-לב: לכן ישבנו, שלושת ראשי השדולה החקלאית, זבולון כלפה, יצחק וקנין ואני, נפגשנו עם חלק מהמגדלים, שמענו לא מעט ביקורת על מועצת הצמחים, וחשבנו להגיש ביחד הצעת חוק.

עמר בר-לב: התחלנו לעבוד על הצעת חוק, ואז הוגשה הצעת החוק הזאת, הממשלתית.

עמר בר-לב: מכיוון שיש בה לא מעט נושאים חשובים, חיוביים, כמו גם מספר דברים שליליים, החלטנו, לפחות אני החלטתי, כן להצביע בעד ההצעה הזאת בקריאה ראשונה, בכוונה שלקראת קריאה שנייה ושלישית לנסות בוועדה לעבוד על הדברים שדורשים שיפור, ויש בהחלט לא מעט דברים שדורשים שיפור.

עמר בר-לב: יש לא מעט ביקורת על מועצת הצמחים, על הגודל שלה, על ההיקף שלה.

עמר בר-לב: אולי אפשר לצמצם, לייעל.

עמר בר-לב: כל זאת נעשה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית בוועדות.

עמר בר-לב: בשלב הזה נצביע בעד.

עמר בר-לב: תודה.

פנינה תמנו: תודה לחבר הכנסת בר-לב.

פנינה תמנו: הדובר הבא, חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר על זכות הדיבור; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת באסל גטאס, אחרון הדוברים – אינו נוכח.

פנינה תמנו: אדוני השר, אתה רוצה לסכם את הדיון או שנעבור להצבעה?

יובל שטייניץ: הצבעה.

פנינה תמנו: עוברים להצבעה.

פנינה תמנו: חברי כנסת נכבדים, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: בבקשה, הצבעה.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2014, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה ב-25 חברי כנסת בעד, ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים – הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

פנינה תמנו: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

פנינה תמנו: לאחר מכן נמשיך בהצעות החוק.

): גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, להלן הודעות מטעם ועדת הכנסת, ובראשיתן הודעה היסטורית.

): אבקש להודיע בזאת כי ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום על שינוי שמה של סיעת העבודה בראשות שלי יחימוביץ לסיעת העבודה בראשות יצחק הרצוג.

פנינה תמנו: רק היום?

): רק היום, כן.

): לקח זמן, אתם רואים.

פנינה תמנו: חשבנו שיש מהפך, משהו.

): כן.

): מכאן להודעות שנוגעות לקביעת ועדות.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק לשם הכנתן לקריאה הראשונה כדלקמן: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות למנהל בתי-הדין הרבניים), התשע"ד–2014, של חברות הכנסת שולי מועלם-רפאלי ואיילת שקד, פ/2118/19; הצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות למנהל בתי-הדין הרבניים), התשע"ג–2013, של חבר הכנסת ניצן הורוביץ וקבוצת חברי הכנסת, פ/768/19; הצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות למנהל בתי-הדין הרבניים), התשע"ד–2013, של חברת הכנסת גילה גמליאל, פ/1975/19; הצעת חוק הדיינים (תיקון – כשירות למנהל בתי-הדין הרבניים), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת מרב מיכאלי, פ/2119/19; הצעת חוק לייצוג הולם של יהודים בני המגזר החרדי בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, של חבר הכנסת אמנון כהן, פ/1776/19.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (קיצור תקופת הפטור מתשלום ארנונה לבניין שנהרס או ניזוק וקביעת סכום מרבי לתשלום), התשע"ד–2014, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי וקבוצת חברי הכנסת, פ/2239/19.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פנייה מקדימה בעסקת מכר מרחוק), התשע"ד–2014, של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וקבוצת חברי הכנסת, פ/2463/19.

): להלן הודעה נוספת, שמחייבת הצבעה.

): אני מתכבד להודיע בזאת על הוספת ממלאי-מקום קבועים מטעם סיעת ש"ס בוועדות הבאות, בהתאם לסעיף 103(א) לתקנון הכנסת: בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בשני המקומות יכהן חבר הכנסת יואב בן צור כממלא-מקום; בוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השירות הציבורי יכהן חבר הכנסת ישראל אייכלר כממלא-מקום על המקום של סיעת ש"ס.

): אבקש את אישורה של הכנסת להודעה הזאת בדבר ממלאי-המקום.

): תודה.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה בדבר ממלאי-המקום.

פנינה תמנו: בבקשה, הצבעה.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 34 בעד הצעת ועדת הכנסת – 26 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר השלמת הרכב ועדות הכנסת נתקבלה.

מרב מיכאלי: את יכולה להוסיף אותי בבקשה בעד לפרוטוקול?

פנינה תמנו: 26 חברי כנסת בעד ההודעה, אפס מתנגדים.

פנינה תמנו: ההודעה עברה.

פנינה תמנו: אני מבקשת להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת מרב מיכאלי בעד ההודעה.

מרב מיכאלי: בעד גם להצעה הקודמת.

פנינה תמנו: להצעה הקודמת אני לא אוכל להוסיף אותך, אבל לפרוטוקול אנחנו נוסיף אותך להודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת לגבי השינוי בממלאי-המקום.

פנינה תמנו: הודעה למזכירת הכנסת, ולאחר מכן נמשיך בהצבעות על הצעות החוק.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעה של חברת הכנסת חנין זועבי בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: תכנון הקמת מפעל מסוכן והרסני של חברת "פרוטרום" באזור התעשייה החדש מבואות-הגלבוע; מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעה של חברי הכנסת יוני שטבון, משה גפני, מיכל בירן, מיכל רוזין וגילה גמליאל בנושא: הודעה על סגירת מפעל הנעליים "בריל" ופיטורי יותר מ-100 עובדים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

פנינה תמנו: תודה למזכירת הכנסת.

פנינה תמנו: רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/877).

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 45), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: יציג את הצעת החוק סגן שר האוצר מיקי לוי.

פנינה תמנו: בבקשה.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק שאנו מביאים היום לקריאה ראשונה יעשה צדק עם עסקים קטנים ויעזור להקל עליהם בתזרים המזומנים של העסק.

מיקי לוי: הכלל הבסיסי במע"מ קובע כי בעסקאות של מכר טובין, מועד החיוב במס ערך מוסף חל עם מסירת הטובין לקונה.

מיקי לוי: מצב זה מביא לכך שעסקים רבים נאלצים להעביר את תשלום המס למדינה עוד לפני שקיבלו את התמורה על העסקה מהלקוחות שלהם.

מיקי לוי: לפני שנתיים נקבע במסגרת הוראת שעה מתווה מע"מ על בסיס מזומן בעסקאות של מכר טובין.

מיקי לוי: על-פי מתווה זה, יצרנים קטנים בעלי מחזור עסקאות שנתי הקטן מ-1.95 מיליון חייבים בתשלום המע"מ עם קבלת התמורה, ולא עם מסירת הטובין.

מיקי לוי: על מנת להקל על תזרים המזומנים של עסקים קטנים מוצע להרחיב את מתווה מע"מ על בסיס מזומן ולהפוך אותו להוראת קבע.

מיקי לוי: על-פי ההצעה, כל עוסק – ולא רק יצרנים, בהדגשה – שמחזור עסקותיו קטן מ-2 מיליון שקלים יחויב בתשלום המע"מ עם קבלת התמורה, ולא לפני כן.

מיקי לוי: נוסף על כך, יצרנים קטנים ייהנו מתשלום המע"מ עם קבלת התמורה כל עוד מחזור עסקותיהם אינו עולה על 3 מיליון ו-450,000 שקל.

מיקי לוי: התיקון יביא להקלה בתזרים המזומנים של כ-45,000 עסקים במדינת ישראל.

מיקי לוי: נוסף על כך, על מנת לעודד פרויקטים של פינוי-בינוי במסגרת תמ"א 38 ובכך להגדיל את היצע הדירות, מוצע להחליף את הפטור הניתן לגביהם בקביעת מס בשיעור אפס, כך שנותני שירותים אלה יהיו רשאים לנכות את מס התשומות הכלול בחשבוניות מס שהוצאו להם.

מיקי לוי: כמו כן, מוצע לקבוע מס בשיעור אפס על מתן שירותי בנייה במסגרת תמ"א 38/2.

מיקי לוי: לסיום, מוצע לקבוע מס בשיעור אפס על מתן שירותי פיקוח, תיאום ובקרה בקשר לביצוע ניסויים רפואיים – השר פרי, השר פרי – –

פנינה תמנו: הוא באמצע ניסויים.

מיקי לוי: – – השר פרי, בזה אתה טיפלת.

מיקי לוי: זה עבורך, אני חוזר בשבילך.

פנינה תמנו: זה עבורך, בשבילך, מתנה.

יעקב פרי: סליחה.

מיקי לוי: מוצע לקבוע מס בשיעור אפס על מתן שירותי פיקוח, תיאום ובקרה בקשר לביצוע ניסויים רפואיים בבני-אדם הניתנים לחברות מחקר ותרופות זרות.

מיקי לוי: זאת, לאור חשיבות ביצוע ניסויים אלה ותרומתם לבריאות אזרחי המדינה ובהתחשב בתחרות הקיימת בתחום זה עם מדינות אחרות בעולם הפוטרות ניסויים אלה ממס ערך מוסף.

מיקי לוי: אבקש מן הכנסת, גברתי, לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: תודה רבה.

פנינה תמנו: תודה לך, סגן שר האוצר.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

פנינה תמנו: הדובר הראשון, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת מיקי רוזנטל – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח.

פנינה תמנו: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 45), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: בבקשה, חברי הכנסת, הצבעה.

פנינה תמנו: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 45), התשע"ד–2014, לוועדת הכספים נתקבלה.

פנינה תמנו: 30 חברי כנסת הצביעו בעד, אפס מתנגדים, אפס נמנעים.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

פנינה תמנו: [נספחות.

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להחלטת ועדת הכספים בדבר פיצול חלק מהצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג–2013.

פנינה תמנו: מי שיציג בשם יושב-ראש ועדת הכספים ניסן סלומינסקי הוא חבר הכנסת זבולון כלפה.

פנינה תמנו: בבקשה.

פנינה תמנו: אתה לא מוגבל בזמן.

זבולון כלפה: ערב טוב, חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, הצעת החוק לשינוי סדרי עדיפות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), להלן: הצעת החוק, נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום ט' בתמוז תשע"ג, 17 ביוני 2013, והועברה לוועדת הכנסת.

זבולון כלפה: ועדת הכנסת הציעה כי הכנסת תחליט לפצל חלק מסעיפי הצעת החוק כדי שלא יידונו במסגרת הצעת החוק.

זבולון כלפה: הכנסת החליטה כאמור ביום י"א בתמוז התשע"ג, 19 ביוני 2013.

זבולון כלפה: במהלך דיוניה של ועדת הכספים בהצעת החוק לא הובאו לדיון חלק מהסעיפים שהועברו אליה כאמור, והוסכם שהם יידונו במועד מאוחר יותר.

זבולון כלפה: ביום ט"ו באב תשע"ג, 22 ביולי 2013, אישרה הכנסת את החלטת ועדת הכספים לפצל מהסעיפים שהועברו אליה לדיון בוועדת הכספים מתוך הצעת החוק, בין היתר את החלק הכולל סעיפים בנושא העמקת הגבייה על-ידי רשות המסים.

זבולון כלפה: כעת מציעה ועדת הכספים לפצל את החלק הכולל את נושא העמקת הגבייה כאמור לעשר הצעות חוק נפרדות, לפי הנושאים המפורטים בהצעת ההחלטה, ולדון בכל אחת מהן בנפרד.

זבולון כלפה: אני מבקש את תמיכת כלל חברי הבית.

זבולון כלפה: תודה.

פנינה תמנו: תודה לחבר הכנסת כלפה.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

פנינה תמנו: חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חברת הכנסת תמר זנדברג – אינה נוכחת; חבר הכנסת נחמן שי – מוותר על זכות הדיבור; חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על החלטת ועדת הכספים בדבר פיצול חלק מהצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג–2013.

פנינה תמנו: בבקשה, חברי הכנסת, מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצבעה מס' 36 בעד הצעת ועדת הכספים – 28 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים בדבר פיצול חלק מהצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג–2013, נתקבלה.

פנינה תמנו: 28 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

פנינה תמנו: החלטת ועדת הכספים עברה.

פנינה תמנו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/555).

פנינה תמנו: ]

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 12) (העברת נטל ההוכחה בתובענה על התנכלות), התשע"ד–2014, לקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: מי שתציג את הצעת החוק – חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: גברתי, תודה, חברותי, חברי הכנסת, הצעת החוק המובאת לפניכם מבקשת להבטיח סביבת עבודה טובה יותר לעובדות ולעובדים ולהבטיח שעובדות לא תיפגענה מעצם זה שהעזו לעשות את הצעד האמיץ והקשה ולהגיש תלונה בגין הטרדה מינית.

עליזה לביא: כפי שציינתי בדיוני הוועדה, סקר של משרד הכלכלה משנת 2011 מעיד על כך שרק 7.5% מהמוטרדים ומהמוטרדות מינית מגישים תלונה.

עליזה לביא: זה אומר ש-92% אינם מגישים תלונה; לא מעזים להתלונן ולחשוף את הפגיעה.

עליזה לביא: מטרת הצעת החוק היא להבטיח שהמתלוננים והמתלוננות יממשו את הזכויות על-פי חוק, ובעיקר לחזק ולהעצים את הנורמות שממגרות הטרדות מיניות והתנכלות בשל החשיפה שלהן.

עליזה לביא: כולנו יכולים להניח כמה אומץ ותעוזה נדרשים.

עליזה לביא: אנחנו עוקבים אחרי הסיפורים, שחלקם גלויים בפנינו בתקשורת וחלקם אינם גלויים בפנינו – אבל זה קשה; קשה מאוד להגיש את התלונה בגין הטרדה מינית.

עליזה לביא: יש סיבות רבות לקושי להתלונן: בושה, פחד, ספקות, חשש מהשלכה ממקום העבודה.

עליזה לביא: רבים מכם ומכן מלווים וליוו ומכירים את הנושאים האלה מקרוב.

עליזה לביא: אנחנו פעלנו כולנו פה, והרבה מאתנו מגויסים לנושא, וחייבים להמשיך ולפעול.

עליזה לביא: למעשה, רק לאחרונה חברת הכנסת זהבה גלאון ואני פעלנו לביטול ביטוח למטרידים מינית במקום עבודה.

עליזה לביא: כן, הייתה חיה כזאת בישראל, וגם אתה התמודדנו.

עליזה לביא: ביטוח הזוי ומשונה, שלא ייאמן שהוא לא הוגדר כלא-חוקי עד שנת 2013, העניק למטרידים במקום העבודה ביטחון שגם אם יורשעו בהטרדה מינית, חברת הביטוח היא שתשלם את הפיצויים למוטרדות.

עליזה לביא: בעקבות פנייתנו הוחלט לחייב את חברות הביטוח לתקן את פוליסות הביטוח האחראיות כך שלא יוענקו כיסויי ביטוחים לאדם שהורשע בהטרדה מינית או הגיע לפשרה בגין תלונה כזאת.

פנינה תמנו: כן, חבר הכנסת כבל, אתה מבין עד כמה היינו במצב חמור עד שנת 2014?

פנינה תמנו: את מספרת, ולאנשים קשה להאמין שזה היה קיים – ביטוח על הטרדות מיניות.

עליזה לביא: גברתי, עיריות, משרדי עורכי-דין ועוד ועוד.

עליזה לביא: הצעת החוק הנוכחית היא צעד נוסף בכיוון הזה של מיגור ההטרדות המיניות והעצמת הנפגעות והנפגעים להתלונן ולעמוד על הזכויות.

עליזה לביא: הצעת החוק הזאת הוגשה כיוזמה משותפת עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית.

עליזה לביא: אני אבקש, חברי, את תמיכתכם ותמיכתכן בהצעת החוק.

עליזה לביא: תודה, גברתי.

פנינה תמנו: תודה ליושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לדיון.

פנינה תמנו: הדובר הראשון, חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; הדובר השני, חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים לחבר הכנסת משה פייגלין, בבקשה.

פנינה תמנו: זה אחרון הדוברים וגם אחרונת ההצבעות.

משה זלמן פייגלין: האמת היא שאני מרגיש קצת מגוחך, גברתי היושבת-ראש.

משה זלמן פייגלין: בשעה זו, כשכל דרום הארץ תחת מתקפת טילים, אנחנו דנים בענייני פרחים ותקיפות מיניות.

משה זלמן פייגלין: יש לנו אפילו תקיפות – – –

קריאה: – – –

פנינה תמנו: אם זה מנחם אותך, אפילו ערוץ הכנסת התייאש, והם כבר משדרים דברים אחרים ולא את המליאה.

נחמן שי: זאת שגרה מסויגת.

מרב מיכאלי: – – – תקיפות מיניות יש גם כשלא תוקפים בדרום.

משה זלמן פייגלין: כן, טוב.

משה זלמן פייגלין: מה שלא ברור לי בקשר להצעה הזאת – מה אומרת הצעת החוק הזאת?

משה זלמן פייגלין: שמעסיק צריך להוכיח שהוא לא תקף, אחרת הוא תקף?

משה זלמן פייגלין: אחרת הוא אשם?

משה זלמן פייגלין: אני פשוט לא מבין על מה אנחנו מצביעים כאן.

משה זלמן פייגלין: אתה אשם כל עוד לא הוכח אחרת?

משה זלמן פייגלין: יש איזשהו גבול של ההיגיון הסביר.

פנינה תמנו: לא, לא.

פנינה תמנו: תקרא את נוסח הכתוב.

משה זלמן פייגלין: קראתי את הנוסח.

פנינה תמנו: "אם הוכח כי אכן נתקיימה הטרדה מינית".

פנינה תמנו: אחרי שמוכיחים שהייתה הטרדה מינית, שיוכיח.

משה זלמן פייגלין: סליחה, גברתי, אם הוכח – הוא צריך ללכת לכלא; אם לא הוכח – מה זה להעביר את נטל ההוכחה לנתבע?

משה זלמן פייגלין: יש כאן איזשהו היפוך מטורלל לחלוטין של כל רעיון המשפט הנורמלי.

מרב מיכאלי: תבוא מחר לוועדת חוקה – – –

עליזה לביא: תבוא מחר לוועדה.

פנינה תמנו: תודה לחבר הכנסת פייגלין.

פנינה תמנו: חברת הכנסת עליזה לביא, את רוצה להשיב?

פנינה תמנו: מוותרת.

פנינה תמנו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 12) (העברת נטל ההוכחה בתובענה על התנכלות), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

פנינה תמנו: בבקשה, חברי הכנסת.

פנינה תמנו: מי בעד?

פנינה תמנו: מי נגד?

פנינה תמנו: הצבעה מס' 37 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 1 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 12) (העברת נטל ההוכחה בתובענה על התנכלות), התשע"ד–2014, לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי נתקבלה.

פנינה תמנו: 18 חברי כנסת בעד, אחד מתנגד, שניים נמנעים.

פנינה תמנו: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

פנינה תמנו: מזל טוב.

פנינה תמנו: תם סדר-היום, חברי הכנסת.

פנינה תמנו: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י' בתמוז התשע"ד, 8 ביולי 2014, בשעה 16:00.

פנינה תמנו: ישיבה זו נעולה.