ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 145, 2014-06-16 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום, י"ח בסיוון התשע"ד, 16 ביוני 2014, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת ואזרחי ישראל, אנו פותחים ישיבה זו בזמן של מתח ודאגה לגורלם של נפתלי, גיל-עד ואיל, שנחטפו על-ידי מחבלים מתוך כוונה ברורה לאיים על חיינו כאן ולזרוע אימה וטרור.

יולי יואל אדלשטיין: ברגעים שבהם נחטפו הנערים, אשתו של יושב-ראש הרשות הפלסטינית אושפזה בישראל לצורך ניתוח מורכב.

יולי יואל אדלשטיין: לטעמי, זה מאוד סמלי.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד אנחנו מקדשים את החיים, אויבינו מעריצים את המוות.

יולי יואל אדלשטיין: בזמן שמדינת ישראל מגלה שכנות טובה, שכנינו ממשיכים לגלות חוסר אחריות, הסתה, שנאה, שמחה לאיד וחציה מתמדת של קווים אדומים המקובלים במאבקים הלאומיים.

יולי יואל אדלשטיין: תדע ההנהגה הפלסטינית וידעו גורמי הטרור כי אם תיפול שערה משערות ראשיהם של מי מהבנים, אף אחד מהם לא יהיה חסין מזרועה של ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אחינו כל בית ישראל הנתונים בצרה ובשביה, העומדים בין בים ובין ביבשה, המקום ירחם עליהם ויוציאם מצרה לרווחה, מאפלה לאורה ומשעבוד לגאולה.

יולי יואל אדלשטיין: השתא בעגלא ובזמן קריב ונאמר אמן.

קריאות: אמן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, במהלך סדר-היום אנחנו גם נשמע את הצהרת האמונים של חברינו החדש-ישן, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, שיתפוס את מקומו בסיעת הליכוד – ישראל ביתנו, של – – –

גדעון סער: מתי – – –

יולי יואל אדלשטיין: במהלך השעה הקרובה.

יולי יואל אדלשטיין: מחכים למשפחה שלו, לאורחים שלו, אדוני השר; אז בהתאם לזה אנחנו ניערך.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יתפוס את מקומו, כידוע, של חברנו ראובן רובי ריבלין שנבחר ביום שלישי האחרון לתפקיד נשיא המדינה, ועקב כך, על-פי החוק, היה חייב לעזוב מייד את תפקידו כחבר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/545; דברי הכנסת ה-18, מושב שלישי, חוב' י"ג, עמ' 15755.]

יולי יואל אדלשטיין: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח), התשע"א–2010.

יולי יואל אדלשטיין: ימסור את ההודעה השר אורי אורבך.

אורי אורבך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם כי בהתאם לסעיף 1 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה, על דעת הממשלה, להודיע על רצונה של הממשלה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 123) (השגה על קביעת דמי ביטוח), התשע"א–2010, הצעת חוק מטעם הממשלה מס' 545, מיום 15 בנובמבר 2010.

אורי אורבך: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 15), התשע"ד–2014, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 76), התשע"ד–2014; הצעת חוק החברות (תיקון מס' 25) (הסדרת האחזקה והשימוש במאגר מידע על חברות), התשע"ד–2014; הצעת חוק ההוצאה לפועל (היוועדות חזותית) (הוראת שעה), התשע"ד–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 4) (פיצויים בשל נזק לא ממוני והגנה על מתלונן), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת עליזה לביא, רינה פרנקל ודוד צור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 114) (רישום התאריך העברי ברישיון הנהיגה), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת אלעזר שטרן, זבולון כלפה ופנינה תמנו-שטה וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2532/19 וכלה בהצעת חוק פ/2556/19 – הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון – החלת הוראות על בגיר שסובל מאנורקסיה נרבוזה), התשע"ד–2014, מאת חברת הכנסת עדי קול; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – חיבור חשמל מטעמים הומניטריים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק יום ירושלים (תיקון – ביטול החוק), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת עיסאווי פריג', זהבה גלאון, מיכל רוזין ותמר זנדברג; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הסמכת מבקרים רשמיים לביקור במקום משמורת), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אילן גילאון, דוד צור, מיכל רוזין ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ריבית והפרשי הצמדה על תשלומי חובה) (תיקון – הפחתת אחוז הריבית ברשויות המקומיות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמול השתתפות בישיבות והחזר הוצאות לחברי מועצה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יצחק הרצוג, נחמן שי, משה מזרחי, מירי רגב, זהבה גלאון, יעקב מרגי, יעקב אשר ואורית סטרוק; הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון – הכשרת עובד זר בענף הסיעוד), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת רינה פרנקל, שמעון סולומון, עדי קול, מאיר שטרית, דוד צור, פנינה תמנו-שטה, עליזה לביא, יפעת קריב, עפר שלח ובועז טופורובסקי; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – משיכת מזומן במכשיר אוטומטי), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת דוד צור, אלעזר שטרן, מירי רגב, מאיר פרוש, איילת שקד, יפעת קריב, יוני שטבון, עיסאווי פריג', אילן גילאון, רות קלדרון, סתיו שפיר, נחמן שי, מיכל רוזין, דב חנין, איתן כבל ורונן הופמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בשר ומוצריו (תיקון – הקלות על ייבוא בשר קפוא ובשר תעשייתי), התשע"ד–2014, מאת חבר הכנסת יואל רזבוזוב; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת נכד), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת עדי קול, גילה גמליאל, אורית סטרוק, מיקי רוזנטל ואלעזר שטרן; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – שכר מינימום אחיד לעובד צעיר), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת עדי קול,

ירדנה מלר-הורוביץ: אלעזר שטרן, בועז טופורובסקי וקארין אלהרר; הצעת חוק סדר-הדין הפלילי (תיקון – התיישנות בעבירות מין שנעשו במסגרת יחסי תלות או מרות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, אורלי לוי אבקסיס, קארין אלהרר, מיכל רוזין, אילן גילאון, תמר זנדברג, סתיו שפיר ועמר בר-לב; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הארכת התקופה למימוש הפיקדון), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרדכי יוגב, זאב אלקין, איתן כבל, שמעון סולומון, יריב לוין, דוד רותם, יעקב מרגי, עמר בר-לב, נסים זאב ובנימין בן-אליעזר; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי להגשת בקשה לצו מגבלות), התשע"ד–2014, מאת חברות הכנסת עדי קול וקארין אלהרר; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (רופא שהורשע בעבירת מין), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יפעת קריב, דוד צור, אורלי לוי אבקסיס, עליזה לביא, יחיאל חיליק בר, מירי רגב, גילה גמליאל, מיכל רוזין, פנינה תמנו-שטה, משה מזרחי ודב ליפמן; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – הקצאת מקומות חניה נגישים במקום ציבורי לאזרח ותיק שמלאו לו 75 שנים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת משה גפני, נחמן שי, איתן כבל, יעקב אשר, דב חנין, דב ליפמן, מירי רגב ומיכל בירן; הצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על נסיעות שרים לחוץ-לארץ), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי ומיקי רוזנטל; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – שכר עורך-דין), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, נחמן שי, בנימין בן-אליעזר, איתן כבל, עמר בר-לב, משה מזרחי, מאיר שטרית, עיסאווי פריג', אילן גילאון, ג'מאל זחאלקה, מיקי רוזנטל, מיכל רוזין, דב חנין, ישראל אייכלר, אורי מקלב, יעקב מרגי, גילה גמליאל, קארין אלהרר, עדי קול, יואל רזבוזוב, שמעון סולומון ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – הגבלת תוקפם של צווי איסור פרסום), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת נחמן שי ומרב מיכאלי; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – כשרות משפטית לקטין שנישא), התשע"ד–2014, מאת חברת הכנסת עדי קול;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק השלכות חלוקתיות בחקיקה, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, מיקי רוזנטל, ניצן הורוביץ, אילן גילאון, גילה גמליאל ואראל מרגלית; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – דיון במעמד צד אחד באלימות נפשית), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי, אורלי לוי אבקסיס, יריב לוין, קארין אלהרר, אלעזר שטרן, מיכל רוזין, אילן גילאון, תמר זנדברג, דב חנין, זהבה גלאון, איתן כבל, איציק שמולי וסתיו שפיר; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – תמצית פרטי חוזה בעסקה מתמשכת ובעסקת מכר מרחוק), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק להסדר התדיינויות בסכסוכי משפחה (יישוב מוקדם של הסכסוך), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מרב מיכאלי ויריב לוין; הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון – הגבלות על סרבני גט במאסר כפייה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת דב ליפמן, עליזה לביא, בועז טופורובסקי, יואל רזבוזוב, עדי קול, פנינה תמנו-שטה, זבולון כלפה, אלעזר שטרן, מרדכי יוגב, דוד רותם, יוני שטבון, שולי מועלם-רפאלי, יפעת קריב ושמעון אוחיון.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיונים מהירים – בהצעה של חברי הכנסת זהבה גלאון, גילה גמליאל ואראל מרגלית בנושא: כישלון "שומרי הסף" בפרשת "איי.

ירדנה מלר-הורוביץ: די.

ירדנה מלר-הורוביץ: בי"; בהצעה של חברי הכנסת באסל גטאס, אורי מקלב, אילן גילאון, אראל מרגלית, אברהם מיכאלי, דב חנין, טלב אבו עראר ויעקב אשר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: מכת האבטלה במשק והפיטורים הצפויים של עובדי מפעל "נייר חדרה"; בהצעה של חברי הכנסת אליהו ישי, מסעוד גנאים ודב חנין בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: הפסקת עבודתם של 1,000 עובדי קבלן בבתי-הזיקוק בחיפה; בהצעה של חברי הכנסת של חברי הכנסת קארין אלהרר, סתיו שפיר, גילה גמליאל ויצחק כהן בנושא: תקצוב הביטחון הלאומי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/552).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף 4 – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 114) (רישום התאריך העברי ברישיון נהיגה), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת אלעזר שטרן, זבולון כלפה ופנינה תמנו-שטה וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אלעזר שטרן; בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, אם יהיו נרשמים, יתקיים גם דיון.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בקריאה ראשונה.

אלעזר שטרן: מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית.

אלעזר שטרן: אני, לפחות, מאמין שהיא חייבת להישאר ככה.

אלעזר שטרן: באותה מידה בדיוק אני מאמין שהיא חייבת להישאר כך אבל לא על חשבון מיעוטים אחרים שחיים בתוכנו.

אלעזר שטרן: על מנת שהיא תישאר מדינה יהודית ודמוקרטית, אנחנו מחויבים למצוא את המקורות המאפיינים אותה ככזאת, על מנת לטפח אותה גם בעידן מודרני, פתוח, גלובלי – דיגיטלי אפילו, הייתי אומר בהקשרים האלה – על מנת שנצליח להעביר את זה גם לדורות הבאים.

אלעזר שטרן: אחד הדברים שמאפיינים את אורח החיים היהודי הוא לוח השנה העברי.

אלעזר שטרן: הדברים באים לידי ביטוי, על פניהם, בכל שבוע: יום המנוחה שלנו הוא שבת, להבדיל מימי מנוחה של דתות אחרות, וגם החגים שלנו הם לפי לוח השנה העברי.

אלעזר שטרן: כשאני אומר "יום המנוחה שלנו", אנחנו מדברים על ימים שמתחילים מערב עד ערב, כמו שנאמר על יום כיפור, או כמו שאנחנו אומרים גם על השבת הראשונה, "ויהי ערב ויהי בקר".

אלעזר שטרן: ביהדות, היום נמשך אחרי הלילה, והיום מתחיל עם שקיעת החמה ויוצא עם צאת הכוכבים קודם.

אלעזר שטרן: אני מוכרח להודות שהדבר אולי לא היה צריך להיעשות בחוק.

אלעזר שטרן: אני, בחוויותי, בהרבה שנים שביליתי, לשמחתי, עם חבר'ה שאולי שומרים פחות מצוות מאחרים, נוצרה זהות בין תאריך עברי לדבר דתי.

אלעזר שטרן: אני חושב שאיפה שלא מוכרחים ליצור את העניין התרבותי, לחבר אותו לעניין דתי, טוב שלא נחבר.

אלעזר שטרן: אני רק אתן דוגמאות:

אלעזר שטרן: הייתי מתקשר לברך חברים ליום הולדת, אחרי שבדקתי במחשב מתי הם נולדו בדיוק, והייתי אומר: מזל טוב ליום הולדתך, שלפעמים חל ב-5 באוקטובר ולפעמים ב-29 בספטמבר, אבל תמיד – ביום כיפור.

אלעזר שטרן: ואז הוא אומר לי: אה, עכשיו אני נזכר שאימא שלי אמרה לי שכשהיא לקחה אותי לבית-חולים הרחובות היו ריקים, וככה וככה.

דוד רותם: הרחובות התרוקנו כי ידעו שאתה הולך להיוולד.

אלעזר שטרן: לא, דיברתי על חבר, אני לא נולדתי ביום כיפור.

אלעזר שטרן: דודו, תקשיב.

אלעזר שטרן: אני נותן את הדוגמה הזאת בשביל להגיד כמה אנחנו מאבדים את זה.

אלעזר שטרן: אני אומר עוד דבר: במגוון התרבותי שלנו, גם בתרבות היהודית, אנשים שומרים את פסח, או עכשיו חגגנו את חג השבועות – אני גר בגליל, ואנחנו יודעים שיש אנשים שמדגישים את חג השבועות כחג מתן תורה, ויש אנשים שמדגישים את שבועות כחג הביכורים.

אלעזר שטרן: כל אחד נותן לעצמו את המאפיינים שמתאימים לו, אבל תמיד נותנים אותו כולם באותו יום.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב שהמרכיב התרבותי הוא כל כך חשוב.

אלעזר שטרן: ככלל, אנחנו גם חיים לפי לוח השנה העברי: החופשות במדינת ישראל הן לפי לוח השנה העברי, למעט דתות אחרות שמבקשות את ימי החג שלהן באותם ימים והן זכאיות כמובן ליהנות מזה.

אלעזר שטרן: אבל המועדים שלנו, החופשות שלנו, גם בבניין הזה, תמיד מסונכרנים, לשמחתנו, עם לוח השנה העברי.

אלעזר שטרן: אני אומר את הדברים האלה כיוון שההצעה שאני מגיש היום לקריאה ראשונה היא לא כופה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, קודם כול נאמר שהיא תחול על רישיונות הנהיגה, בשאר הדברים זה קיים, כיוון שרישיון הנהיגה הוא הדבר שאנחנו שולפים אותו היום הכי בקלות.

אלעזר שטרן: הוא למעשה חליף תעודת זהות.

אלעזר שטרן: אבל מי שלא ירצה, לא משנה מאיזה סיבה, שהתאריך העברי יהיה על רישיון הנהיגה שלו – התאריך העברי לא יהיה שם.

אלעזר שטרן: לכן, אני חושב שאולי בחוק הזה, בעיני לפחות, יש מרכיב לאומי, שלא בא על חשבון האחר; הוא בא תוך כיבוד האחר, אבל הוא מכיר, כמו שאמרתי קודם, בהיותה של מדינת ישראל, לשמחתנו, מדינה יהודית דמוקרטית.

אלעזר שטרן: ואני אשמח שהחוק הזה יאושר ויעבור להמשך עבודה.

אלעזר שטרן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לאחד המציעים, חבר הכנסת אלעזר שטרן, שהציג את החוק לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת דוד צור, ראשון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת דוד רותם, דב ליפמן, ובהמשך לפי רשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות כל דובר עד שלוש דקות.

דוד צור: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני חושב שזה חוק מצוין, אבל, לצערי, רובנו לא ממש מודעים לתאריך העברי שבו נולדנו.

דוד צור: שלא כמו חברו של אלעזר, חבר הכנסת רותם, הרחובות לא התרוקנו כשאני נולדתי, אבל כן היה בכי גדול מאוד גם בכותל וגם בבתי-הכנסת כי נולדתי בתשעה באב.

דוד צור: אבל אמרו לי שזה דווקא סימן טוב.

דוד צור: אני צודק, השר אורבך?

ישראל אייכלר: כתוב שבתשעה באב נולד המשיח.

יולי יואל אדלשטיין: אולי הוא עוד יתגלה, חבר הכנסת אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: בחירתו לכנסת הייתה צעד ראשון.

דוד צור: אז עיננו נתונה להר-הזיתים, ואולי נראה בתחיית המתים.

דוד צור: אבל אני אומר, מהבחינה הזאת זה חוק טוב, אם כי אנחנו נמצאים עכשיו בימים מאוד קשים, טרופים, שבהם כולנו גם נושאים תפילה וגם מבצעים הרבה מאוד פעולות כדי שנוכל להחזיר את שלושת הנערים, שלצערי ארגון מרצחים מתועב, שבלי קשר – ושמעתי הרבה מאוד התבטאויות, ולצערי, גם מכיוון שאנחנו צריכים למלא שעות שידור בתקשורת, כולם מדברים, מפרשנים, וגם אני חוטא לצערי בעניין הזה, אבל אנחנו חלק מהחבילה הזאת – אני מאוד מקווה שלפחות מעבר לדיבור, כמעט אמרתי הברברת, הקיים בתקשורת, המעשים בשטח הם מעשים פרודוקטיביים יותר, ונוכל למצות את הפעילות המבצעית באופן שיחזיר את הנערים האלה בשלום הביתה.

דוד צור: צריך לומר שהשיח הנוהג בנושא של שחרור אסירים, מחבלים – את עמדתי אני כבר הבעתי גם פה מעל הדוכן וגם אמרתי את זה בעבר, בלי קשר להצעות החוק הנדונות, כי הניסיון הזה לא יקשור את החטיפה הזאת להצעת החוק.

דוד צור: יש בו גם ציניות ואפילו רוע לב.

דוד צור: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאנחנו צריכים לבקש מהממשלה שתביא לדיון ציבורי, אם בממשלה או בקבינט, ואחרי זה גם בכנסת, את דוח המלצות ועדת שמגר; כדי שלא נמצא את עצמנו שוב מדברים בפעם הבאה וכל פעם אומרים: עכשיו זה לא הזמן לדון בזה כי כרגע אנחנו נתונים בתוך משבר.

דוד צור: אני מזכיר שוועדת שמגר בכלל מונתה עוד טרם שחרורו של גלעד שליט, ודובר על כך שהיא לא תוחל על עסקת גלעד שליט.

דוד צור: אז אני מקווה מאוד שלא נגיע לסיטואציה שנצטרך בכלל לדון בנושא של שחרור מרצחים תמורת שחרורם של החטופים, אלא נוכל להביא אותם בדרך כפי שכוחות הביטחון שלנו יודעים לעשות, ונביא אותם במהרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד צור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי גם מזכיר לכל הדוברים שהיום כל סיעות האופוזיציה משכו את הצעות האי-אמון, הממשלה משכה את החקיקה הממשלתית, דברים שהיו שנויים במחלוקת, ואני גם מאוד אעריך אם הדוברים יזכרו שהנשיאות דחתה פה-אחד את כל ההצעות לסדר-היום שהיו קשורות לאירוע המתפתח בשעות אלה, או המתמשך בשעות אלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם מאוד אעריך אם הדוברים ידברו לגופו של החוק המוצע, רישום תאריך עברי, ולא אגב כך על דברים שנשיאות הכנסת לא אישרה, מסיבות ברורות לכולנו, לדיון היום במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת דוד רותם.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן, מדינת ישראל היא מדינה יהודית, והיא צריכה כלפי חוץ להראות את זה בכל דרך שהיא.

דוד רותם: יש רק בעיה אחת בחוק הזה: כאשר אנחנו רוצים להשוות את התאריך העברי לתאריך הלועזי, אנחנו יוצרים כאן מצב שמי שלא ירצה את התאריך העברי יצטרך לפנות לרשות הרישוי, ואז ייתנו לו רישיון חדש, רק עם תאריך לועזי.

דוד רותם: אני לא רוצה לגרום לכך שאנשים ייאלצו לבקש שלא לרשום להם תאריך עברי, כי בסופו של דבר התאריך העברי הוא אחד מהסמלים של המדינה היהודית.

דוד רותם: אין פה עניין של דמוקרטיה, יש פה עניין שאתה מכריח אדם לבקש שלא לרשום לו תאריך עברי, ואני מתנגד לזה.

דוד רותם: או שאתה קובע שבכל מקרה יהיו רשומים שני התאריכים, או שאתה קובע שיהיה רק תאריך אחד, אבל התאריך שיהיה רשום זה התאריך שבו אנחנו משתמשים.

דוד רותם: הרי בסופו של דבר, רבותי, מי שולף את רישיון הנהיגה כל כך הרבה?

דוד רותם: רישיון הנהיגה נמצא במקום כלשהו אצלנו בארנק, ואנחנו בקושי מוציאים אותו כשעוצר אותנו שוטר ומבקש רישיון נהיגה.

יולי יואל אדלשטיין: יהיו לך שתי אופציות להסביר לו שיש לך יום הולדת, אז אולי הוא יסלח לך.

אלעזר שטרן: אתה דמות מוכרת, כולם מכירים אותך.

דוד רותם: מה זה?

אלעזר שטרן: אתה דמות מוכרת, אז אתה אף פעם לא צריך לשלוף תעודה.

דוד רותם: אני תמיד צריך לשלוף תעודה, ואני שולף אותה הרבה מאוד, כי אני הרבה פעמים נעצר על-ידי שוטרי תנועה.

אורי אורבך: בתנאי שמצליחים לעצור אותך.

מודה ועוזב ירוחם.

דוד רותם: זה בדרך כלל בגלל מהירות מהירה מדי.

דוד רותם: אבל אני חושב שכאשר אני מעמיד אדם במצב שבו הוא צריך לבקש שלא לרשום תאריך עברי, אני מעמיד אותו מול בעיה.

דוד רותם: לכן אני חושב שצריך לתקן את החוק הזה, ושהתאריך העברי והלועזי יופיעו בכל מקרה בכל אחד מהרישיונות.

דוד רותם: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דב ליפמן – בבקשה, אדוני – ואחריו – חבר הכנסת מרדכי מוטי יוגב.

דב ליפמן: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, כשעליתי ארצה, אחד מהדברים הבולטים שאני ראיתי וחוויתי מייד היה עצם זה שכל השבוע וכל חודש וכל שנה, פה, במדינת ישראל, אנחנו מדברים כל הזמן על החגים היהודיים והתאריכים היהודיים, דבר שלא זכיתי לחוות בארצות-הברית, ואני חושב שכשאנחנו מדברים על מדינה יהודית זה דבר חשוב מאוד.

דב ליפמן: כאשר אני מגיע לפה ואני רואה על המחשב, התאריך: י"ח סיוון, זה מקור לגאווה, וזה מזכיר לנו שאנחנו במדינה ובפרלמנט יהודיים.

דב ליפמן: חשוב מאוד שכל ילד וילדה ידעו את תאריך הלידה שלהם – התאריכים העבריים.

דב ליפמן: אני חושב – למשל, יש לי בת, היא נולדה בכ"ח אייר, ולכן היא נקראת זהבה, ואנחנו לא רק חוגגים את יום ירושלים או את הלידה שלה, אלא את שניהם יחד, ואני חושב שכמעט בכל תאריך בשנה יש משהו מיוחד.

דב ליפמן: יכול להיות שזה לא משהו שאנחנו חוגגים, אבל זה גם חשוב.

דב ליפמן: אנחנו אומרים בתפילות בחגים "מקדש ישראל והזמנים".

דב ליפמן: בשבת אנחנו אומרים "מקדש השבת", על אלוקים, אבל בחגים אנחנו אומרים "מקדש ישראל והזמנים", כי לגבי החגים, אנחנו קובעים את זה, לפי העדוּת, ואני חושב שזה מראה את שיתוף הפעולה בינינו לאלוקים; זה לא עולם רק של אלוקים, זה לא רק של בני-אדם, אלא יש לנו שיתוף פעולה, בעולם שלנו.

דב ליפמן: אני חושב שחבר הכנסת שטרן כתב את החוק בחוכמה: אין כפייה, כל אחד יכול להחליט שהוא לא רוצה את זה, אבל יש אמירה חשובה שאוטומטית יש לנו תאריך עברי, ולכן אני מצדיע וקורא לכולנו להצביע בעד.

דב ליפמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב ליפמן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מרדכי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מרדכי יוגב: כבוד היושב-ראש, השר לאזרחים ותיקים, כנסת נכבדה, אורחים – העולים במספרם עלינו, חברי הכנסת, אני באמת מבקש לקצר וגם לקיים את דבריך, אבל בכל זאת, במשפט: שכולנו באמת, וכך היה גם בתפילה, שהקיפה את כולנו, עם משפחות החטופים, בתפילה לשובם לשלום לחיק משפחותיהם ולהצלחת כוחות הביטחון.

מרדכי יוגב: לעניינו של החוק, בקצרה, באמת צביונה של מדינת ישראל הוא היותה מדינה יהודית ודמוקרטית, ועל כן ראוי שבכל מסמך רשמי, אם רישיון נהיגה, אם מסמכים אחרים, והלוואי שבכל מקום שמוזכר, בעסקים או במכתב או בנאום, התאריך הכללי יירשם, לא גם, אלא יירשם גם התאריך הכללי, ובראש ובראשונה התאריך העברי.

מרדכי יוגב: לתאריך העברי יש משמעות, הוא לא רק מספר.

מרדכי יוגב: ולרישום הזה, כפי שהוצע, הדבר הזה בהחלט – ונאמר גם לפני – ראוי, רצוי, ומחזק את שורשינו התרבותיים, הלאומיים; מזכיר לנו מאיפה באנו – מזמן בריאת העולם ועד עכשיו.

מרדכי יוגב: אנקדוטה אחת שהראתה לי, בזמן היותי סגן מפקד גדוד 890, עם כניסתנו לקו בגבול הצפון, גבול הלבנון – ואני מוצא שהתאריך של הירידה וההחלפה הוא יום הזיכרון במדינת ישראל, ואני בא למפקד האוגדה, תת-אלוף נחמיה תמרי, זיכרונו לברכה, ואני אומר לו: זה לא יהיה, ביום הזיכרון נמצאים הכוחות במקום אחר, בקו בקושי.

מרדכי יוגב: לקח שבוע ימים, ירדנו שבוע קודם – ביום השואה והגבורה.

מרדכי יוגב: ולכן אני משבח את חבר הכנסת אלעזר שטרן ואת חברי הכנסת זבולון כלפה ופנינה תמנו-שטה על יוזמתם לרישום התאריך העברי ברישיון הנהיגה, וכך נכון שיהיה בכל מסמכינו במדינת ישראל היהודית והדמוקרטית.

מרדכי יוגב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מרדכי יוגב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יעקב אשר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רק עכשיו, לפני שתי דקות, לקחתי את רישיון הנהיגה שלי, שיש לי אותו בכיס מאז 1977, ושמתי לב שאין תאריך עברי.

ישראל אייכלר: אני חשבתי שבמדינת ישראל החוק אומר שבכל מסמך רשמי יש תאריך עברי ותאריך לועזי.

ישראל אייכלר: אז – – –

אברהם מיכאלי: – – –

ישראל אייכלר: לא, עדיין בתוקף.

ישראל אייכלר: אבל גם התוקף הוא לפי התאריך הלועזי.

ישראל אייכלר: לכן, ברכות לחבר הכנסת אלעזר שטרן, שהבין את העניין הזה, שמסמך רשמי של המדינה צריך להיות על-פי התאריך העברי.

ישראל אייכלר: מי ייתן ותזכה גם להבין שכל החוקים שבמדינת היהודים אתה ואחרים מחוקקים יהיו על-פי התורה העברית, ההלכה העברית והמסורת העברית.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו היום ביום מיוחד מאוד, ואי-אפשר להתעלם מהרגעים הקשים ביותר שבהם נמצאת עכשיו משפחת עם ישראל.

ישראל אייכלר: אפשר לומר ששלושת הנערים שנמצאים עכשיו בצרה ובשביה מאחדים את כל בית ישראל, על כל אזרחי ישראל.

ישראל אייכלר: ואני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על התפילה שערכת פה, בתוך בניין הכנסת.

ישראל אייכלר: ואתמול אחר-הצהריים ראינו בכותל המערבי עשרות-אלפי יהודים שבאו מכל העולם, ואין מקום בארץ ובעולם שיהודים לא מתאחדים בתפילה.

ישראל אייכלר: היום הצטמררתי לקבל סרטון וידיאו של הרצאה שנתתי בישיבת "מקור חיים" בכפר-עציון לפני שנתיים, ואחד הדברים המרכזיים שאמרתי שם: למה עם ישראל מתאחד רק כשיש פיגוע או כשנמצאים בבית-חולים?

ישראל אייכלר: אז – בבית-חולים אתם תראו אנשים דתיים, חילונים, יהודים, ערבים, כולם עוזרים אחד לשני.

ישראל אייכלר: וכאשר האנשים לא בצרה, מייד כאילו האחד לא מכיר את השני.

ישראל אייכלר: ואמרתי את זה אפילו בהומור, שם, שכששומעים שלמישהו יש לוויה, כולם רצים.

ישראל אייכלר: לאן אתה רץ?

ישראל אייכלר: אני רץ ללוויה.

ישראל אייכלר: מה, הוא אח שלך?

ישראל אייכלר: לא, זה איזה מכר רחוק שלי, אח שלו נפטר.

ישראל אייכלר: אז מה אתה רץ?

ישראל אייכלר: מה זאת אומרת?

ישראל אייכלר: לוויה.

ישראל אייכלר: אבל כשבאים להגיד לו: אתה יודע, ההוא מחתן ילד, ההוא עושה איזה שמחה – מה יש לי אתו?

ישראל אייכלר: מה, אני צריך להביא את המעטפה?

ישראל אייכלר: אתם יודעים, לשמוח עם מישהו אחר זה הרבה יותר קשה מאשר להתעצב עם מישהו אחר.

ישראל אייכלר: לבכות עם מישהו אחר זה הרבה יותר טוב מאשר לצחוק עם מישהו אחר.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לראות את מבחן האחדות לא כשנמצאים שלושה נערים וכל אחד חושב מחשבות זוועה מה קורה אתם כרגע.

ישראל אייכלר: צריך לחשוב על הזולת גם כשהוא יושב ואוכל, וגם כשהוא חי, וגם כשאנחנו מדברים בדברים אחרים, צריך לחשוב, אולי כואב לו משהו, אולי אני יכול לעזור לו במשהו, אולי אני יכול לשמח אותו, אולי אני יכול להשתתף בשמחתו?

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, בתפילה: אחינו כל בית ישראל, הנתונים בצרה ובשביה, בין בים ובין ביבשה, המקום ירחם עליהם ויוציאם מאפלה לאורה ומצרה לרווחה, ובפרט הנערים יעקב נפתלי בן רחל, איל בן איריס תשורה וגיל-עד מיכאל בן בת-גלים, שיתקיים בהם "ופדויי ה' ישובון ובאו לציון ברנה ושמחת עולם על ראשם", ולמשפחות שלהם ולכל עם ישראל אני רוצה להמשיך את הפסוק שכתוב שם, בנביא: "ששון ושמחה ישיגו ונס יגון ואנחה", ושיחזרו בריאים ושלמים, ונוכל לשמוח אתם יחד עם המשפחות, כל בית ישראל.

ישראל אייכלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב אשר – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת באסל גטאס, שאני לא רואה אותו כאן.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש דבר אחד – אני רוצה באמת לשבח את הצעת החוק של חבר הכנסת שטרן, ולא יוצא לי הרבה פעמים לעשות את זה, אבל אני חושב שבאמת אחד הדברים שמאחדים את כל עם ישראל – זה הדברים המיוחדים שיש לנו כעם; דברים שנצרבו בעבר שלנו, דברים שנצרבו במסורת שלנו, והתאריך העברי הוא אחד מהדברים האלה.

ואני מצטרף באמת לדעתם של אחרים, שהיה צריך להחיל את זה בהרבה מקומות ובהרבה מסמכים רשמיים, כאלה ואחרים, כדי שכל ילד וילדה במדינת ישראל ידעו שיש גם תאריך עברי.

אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, יש מקומות בעולם כולו, יש מקומות באירופה, שכשאתה רוצה להיכנס לאיזשהו אתר רשמי יהודי, אם זה קבר מסוים, או בית-קברות יהודי, שיש שם גדרות, והאפשרות היא להיכנס דרך קוד, גם בבתי-כנסת באירופה, והקוד שיש, שלא יהיה אפשר להחליף כל יום את המספר, הקוד הוא התאריך העברי, שרק היהודים יודעים.

הקוד הוא התאריך העברי.

זאת אומרת, יכול להיות מצב שליהודי מרוסיה, יהודי מאסיה, מאירופה, מאתיופיה, מכל מקום שהוא, יש להם קוד אחד.

אלה הקודים שלנו, ואנחנו צריכים לשמר את הדברים האלה.

מאז שנהיינו לעם יש לנו קודים שלנו, ולכן אני רוצה לומר, בהמשך למה שנאמר כאן על הימים שאנחנו עוברים עכשיו – הנערים האלה נחטפו רק כי הם חלק מהעם הזה, שאלה הקודים שלו; זאת הסיבה שהם נמצאים היום במקום שהם נמצאים.

ולכן אנחנו צריכים כולנו להתאחד תחת קוד אחד גם בתפילה שלנו, וראינו את זה בכל רחבי הארץ, דתיים וחילונים, מסורתיים וחרדים, כולם בתפילה אחת, בתפילה שלא משתנה זה דורות.

כולנו מתפללים לחזרתם בשלום, וכולנו בשפה אחת, בשפה שהיא חלק מהקוד שלנו, משתמשים באותו ספר תהילים, שבו אנחנו יחד זועקים: "ויזעקו אל ה' בצר להם ממצֻקותיהם יצילם".

אמן, כן יהי רצון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת באסל גטאס – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי מקלב – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות אדוני עד שלוש דקות.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אני באמת אשתדל, כפי בקשתך, להיצמד לנושא ולא לדבר על דברים אחרים.

אורי מקלב: אנחנו ביום הזה הסרנו את כל הדברים של מחלוקת, וגם לא רצינו להתייחס לעובדות המצערות כשלעצמן, חוץ מתפילה של כולנו, שאנחנו באמת מאחלים שיחזרו בשלום לבתיהם, שיבואו פדויים לציון ובמהרה ייגאלו.

אורי מקלב: אנחנו – באמת חוק חשוב מאוד, אני השתתפתי גם בדיון בוועדה בהצעת החוק הזאת, לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: אני חושב שמה שאמר מציע החוק, חבר הכנסת אלעזר שטרן, עם עוד כמה חברי כנסת, דברים נכונים, ודברים מאוד חשובים.

אורי מקלב: ממה שאני התרשמתי, בעיקר מכל הדברים האלה, זה לא רק שבמסמך רשמי יופיע או לא יופיע, וחסר ברישיון הנהיגה התאריך היהודי, אלא צריך שאנשים יזכרו את התאריך העברי של יום ההולדת שלהם.

אורי מקלב: לצערנו, לא רק נוער, אלא גם אנשים מבוגרים, גם הורים לילדים, יותר ויותר אנשים לא יודעים בכלל את תאריך הלידה העברי שלהם, לא יודעים את התאריך העברי של אותו יום.

אורי מקלב: אבל זה דבר שמשתנה, כפי שאמר חבר הכנסת אשר, שלא כולם יודעים, אבל אלה שבאים לבית-הכנסת יודעים, כל יום הם צריכים לדעת, וממילא גם יודעים, אבל אנשים שהם כבר בני 40, וכבר עברו כמה ימי הולדת, לא יודעים את התאריך העברי, וזה דבר שהוא באמת כואב ומכאיב.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לדעת שהתאריך העברי נובע מהלוח העברי; הלוח העברי הוא לוח מאוד מאוד ייחודי לעם היהודי; אין עוד עם שיש לו לוח כזה, רק ליהודים יש הלוח העברי, שמבוסס על חודשי השנה, שנקבעים לפי הירח, ולא לפי השמש.

אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים, להבדיל, הרמדאן יכול לצאת פעם בינואר ופעם בחודש כזה ופעם בחודש כזה, זה מסתובב סביב כל השנה, פעם בקיץ ופעם בחורף.

אורי מקלב: אנחנו, כיהודים, תמיד פסח יצא באביב, ולכן אנחנו גם מקדשים את החודש, כי ככה אנחנו מצווים, לעשות את הפסח באביב.

אורי מקלב: ממילא, אם אנחנו מצווים לעשות את הפסח באביב, תמיד התאריך יצא, וכל חגי השנה יצאו, באותה סביבה, מה שבתקופת החגים בתקופת החגים ומה שבפסח בתקופת האביב.

אורי מקלב: אבל זו אף זו – כפי שאנחנו יודעים, המצווה הראשונה שניתנה ליהודים זו מצוות קידוש החודש, שבאה לקבוע את התאריך העברי, ולכן חשוב מאוד לדעת אותו.

אורי מקלב: חבל שזה נעשה רק ברישיון הנהיגה; זה לשים כיפה קטנה, מאוד מאוד קטנה, על דברים אחרים, לחיזוק היהדות, על הציונות של המדינה.

אורי מקלב: וצר לי מאוד שלפני כמה חודשים אנחנו השלנו מעצמנו תאריך עברי שהיה מאוד מאוד חשוב; כאן, בכנסת הזאת, לפני כמה חודשים, תאריך הרישום לגני-הילדים, וממילא גם לבתי-הספר, היה נקבע לפי התאריך העברי – י"א בטבת או כ"ט בטבת, זה היום הקובע מי בשנה הקודמת ומי בשנה אחר כך.

אורי מקלב: וכאן, בכנסת הזאת, מהסיבה האחת והיחידה, כדי שההורים ידעו מה התאריך, באיזה שנתון הם נמצאים, העבירו הכול ל-1 בינואר באותה שנה, שזה דבר – אם כבר היה משהו שנתן בירור ואיזה ידע על התאריך העברי, להורים, התאריך העברי של לידת הילד, וממילא את המושג ואת החשיפה לעניין הזה, את זה השלנו מעצמנו וקבענו, הורדנו, ואין יותר תאריך עברי ברישום, יש רק תאריך לועזי.

אורי מקלב: אז טוב שיש גם ברישיון נהיגה, אני מניח ומקווה שיוציאו את רישיון הנהיגה לא בגלל שוטר תנועה, ושאנשים יסתכלו, אחרים, אבל אנחנו גם יודעים לדעת על משהו, במיוחד שאנחנו רוצים – מעלים את הנושא הזה – שיהיו עוד הצעות חוק, כפי שהציע חבר הכנסת פרוש לפני שבועיים לכתוב תאריך עברי גם על תאריך הייצור ותאריך התפוגה של מוצרים, וגם את זה לא אישרו – שאנחנו נאשר יותר ויותר חוקים כאלה.

אורי מקלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מקלב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב – בבקשה, אדוני, ואחריו – אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת מאיר שטרית.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסמנטיקה הזאת היא חשובה, להזכיר לנו שאנחנו העם היהודי.

נסים זאב: אז מזכירים לנו שיש תאריך עברי, שאנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית.

נסים זאב: אבל אם מישהו חושב להשלות את עצמו שהנושא הזה הוא צעד נוסף בחיזוק צביונה היהודי הדמוקרטי של מדינת ישראל, הוא חי באשליה פשוט.

נסים זאב: הרישיון הזה, לא יוסיף שום דבר אם הוא בתאריך עברי או בתאריך לועזי, או ייכתב בערבית או לא משנה באיזו שפה שהיא.

נסים זאב: כאשר הבוסית שלך הולכת לערוך נישואים חד-מיניים – –

אלעזר שטרן: אין לי בוסית.

נסים זאב: כן, אני אומר לך, היא הבוסית שלך, בתנועה שלך.

נסים זאב: היא לא מוסיפה כבוד לעם היהודי.

ניצן הורוביץ: היא שרת המשפטים.

נסים זאב: היא שרת המשפטים.

נסים זאב: – – היא לא מוסיפה שום דבר לצביונה היהודי של מדינת ישראל.

נסים זאב: אז זה בלוף אחד גדול אם אנחנו חושבים שברישיון יהיה תאריך עברי, ואנחנו נשים את כל הערכים היהודיים שלנו בצד ונישאר רק עם הדגל היהודי, עם דגל מדינת ישראל, ואת כל הערכים היהודיים אנחנו נקבור מתחת לשטיח.

נסים זאב: אז אני אומר לך, אנחנו נישאר רק עם ססמאות של מדינה יהודית דמוקרטית.

נסים זאב: אם אנחנו לא נתבל אותם בתכנים יהודיים, בערכים אמיתיים, אז אנחנו נישאר רק עם סמלים.

נסים זאב: אבל אני מעריך גם סמל, מה לעשות.

נסים זאב: אני מעריך אותך גם כן כסמל התנועה, כאיש דתי בתוך תנועה שקוראים לה "תנועה".

נסים זאב: ואתה באמת מכבד את התנועה, מה לעשות.

נסים זאב: אתה לא אשם שאתה במפלגה הזאת.

נסים זאב: לכן אני מברך אותך על כך שלפחות, איך אומרים, אתה קצת נותן לנו נחת רוח ומזכיר לנו בכל זאת שהתנועה שלנו – יש לה ערכים, יש לה סממנים, יש לה דגלים של הצביון היהודי, ואני מודה לך על כך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: שים לב שברוח האחדות השוררת במשכן היום הוא לא אמר "משמש עלה תאנה", או משהו כזה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: משמש – טוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר שטרית, כאמור, יהיה אחרון הדוברים בהצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נעבור להצבעה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני מברך את חבר הכנסת אלעזר שטרן על החוק.

מאיר שטרית: אני חושב שזה נכון להכניס את הנושא של התאריך העברי למסמכים השונים.

מאיר שטרית: לצערי הרב, אני מוכרח לומר שבעיקר בחינוך הרגיל, הממלכתי, מעט מאוד ילדים באמת עוקבים אחרי התאריך העברי.

מאיר שטרית: כשלמדנו – כילד, אני זוכר שכל מורה הייתה מתחילה את השיעור, כותבת את היום, למשל: היום יום שני, י"ח בסיוון התשע"ד.

מאיר שטרית: יש מעט מאוד ילדים – לצערי, אני אומר, יש היום צעירים שבקושי מכירים את שמות החודשים העבריים.

מאיר שטרית: זה עניין שצריך לשלב אותו בחינוך, לא רק ברישיון.

מאיר שטרית: צריך לחזור ולשלב מחדש בבתי-הספר את התאריכים העבריים, כי יש להם משמעות; זה לוח עברי, לוח שקיים מקדמת דנא ויש לו חשיבות מבחינת המסורת הישראלית והדת הישראלית.

מאיר שטרית: אבל עליתי, אדוני היושב-ראש, לא רק כדי לברך את אלעזר אלא גם כדי להתייחס לסוגיה שעומדת בפנינו, של הילדים החטופים.

יולי יואל אדלשטיין: ביקשתי להמעיט בדברים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם זה באופן כללי אז – – –

מאיר שטרית: בקצרה מאוד, בהחלט בקצרה מאוד: א.

מאיר שטרית: אני מביע את אהדתי ואת תמיכתי במשפחות; אני יודע שהן עוברות תקופה נוראית.

מאיר שטרית: אין משהו יותר קשה שיכול לקרות להורים מאשר דבר כזה.

מאיר שטרית: אני מתפלל שהם בסופו של דבר יתגלו וישובו הביתה.

מאיר שטרית: הערכתי, אדוני היושב-ראש, שבמצב הנוכחי – אני מעריך שהם בחיים והם מוחבאים, ואני מעריך שהם לא יגלו אותם ולא יגידו איפה הם, ואף ארגון לא יזדהה כמחזיק אותם, עד שיצליחו להעביר אותם מעבר לגדר, למקום ששם לא תהיה לנו שליטה ממשית.

מאיר שטרית: אז הם יזדהו, כי אני מניח שהם רוצים להשתמש בהם כקלף מיקוח.

מאיר שטרית: זו ההערכה שלי.

מאיר שטרית: אני, על כל פנים, מתפלל יחד עם כולנו, אני חושב שעם כל עם ישראל, לשמירתם, לשמירה על חייהם ולשובם בשלום הביתה, ונקווה שההורים אכן יראו את בניהם שבים הביתה.

מאיר שטרית: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה; נא לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 114) (רישום התאריך העברי ברישיון נהיגה), התשע"ד–2014, בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 114) (רישום התאריך העברי ברישיון נהיגה), התשע"ד–2014, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: כן, אדוני.

זה צריך לעבור לוועדת הכלכלה.

זה התחיל כחוק תאריך עברי על הרבה נושאים, ולכן זה היה בוועדת הפנים.

עכשיו זה נשאר רק על רישיון.

יולי יואל אדלשטיין: שנייה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: קודם, כפי שאתם רואים גם, החוק עבר.

יולי יואל אדלשטיין: בעד הצביעו 18, היה מתנגד אחד, לא היו נמנעים.

נחמן שי: הצבעתי בטעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציין לפרוטוקול כי גם חבר הכנסת נחמן שי תמך בהצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא משנה את תוצאות ההצבעה, זה גם לא משנה שום דבר מהותי.

יולי יואל אדלשטיין: החוק בעצם אמור לעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה, כי שם התקיימה ההכנה לקריאה ראשונה.

זה התחיל כחוק כללי, ונשאר עכשיו בעצם רק על התעבורה, פקודת התעבורה.

אלעזר שטרן: לא, על השאר יש חוק, על שאר הדברים יש חוק.

יפה.

לכן צריך להעביר את זה לוועדת הכלכלה שמוסמכת לתעבורה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אם כן, אני אקבע כך, חבר הכנסת יעקב אשר, שגם לפי הייעוץ המשפטי זה הוכן לקריאה ראשונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, ולשם זה צריך לחזור.

יולי יואל אדלשטיין: אני אבדוק את הסוגיה שאתה מדבר עליה, ואם יש צורך בשינוי, אנחנו, באמצעות הודעת מזכירת הכנסת, נודיע למליאה על שינוי.

יולי יואל אדלשטיין: אם יהיה צורך בו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שאנחנו נעבור לסעיף הבא, ברצוני לברך קבוצה גדולה של אורחים מהודו, ביניהם גם קולגות שלנו, חברי הפרלמנט, שהגיעו לכנסת בניצוחו, בהזמנתו ובארגונו של ידידנו חבר הכנסת יחיאל בר, ואנחנו מברכים אותם בברכת ברוכים הבאים, Welcome.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שמחים מאוד לראות את הקבוצה הזאת כאן אתנו בכנסת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: Welcome to the Knesset.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לסעיף הבא.

יולי יואל אדלשטיין: אני אבקש מן החברים לשבת; בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 42 לחוק-יסוד: הכנסת, עם היבחרו של חבר הכנסת ראובן רובי ריבלין לנשיא המדינה ביום י"ב בסיוון התשע"ד, 10 ביוני 2014, נפסקה כהונתו כחבר הכנסת, ובמקומו בא חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת וסעיף 2 לחוק הכנסת, אני מזמין את כרמל שאמה-הכהן לעלות לדוכן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב "מתחייב אני", אם אתה רוצה להישבע, ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתחייב.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

שלי יחימוביץ': מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: תחזור, לפרוטוקול – –

כרמל שאמה-הכהן: מתחייב אני.

יולי יואל אדלשטיין: – – בצורה המקובלת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת יחימוביץ, וודאי שכמקובל, חבר כנסת שמצהיר אמונים במהלך הקדנציה – אנחנו נאפשר לחבר הכנסת שאמה-הכהן לנאום במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אדבר ממש בקצרה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה על הרשות.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני רואה ששום דבר לא השתנה כאן, למעט המיקרופונים.

מיקי רוזנטל: גם האיכות של האנשים.

כרמל שאמה-הכהן: והאיכות של האנשים.

יחיאל חיליק בר: בעיקר של האופוזיציה.

כרמל שאמה-הכהן: אני כמובן מברך את משפחתי, שמלווה אותי בחזרה לכנסת, ואת חברי שמלווים אותי.

כרמל שאמה-הכהן: אני תכננתי לשאת נאום על הדברים שאני מתכוון להילחם עליהם, אבל ברוח הימים, אדוני היושב-ראש, כולנו צריכים להתמקד ולהילחם, ולהיאבק להחזיר את שלושת הבנים למשפחותיהם: פרנקל, שער ויפרח.

כרמל שאמה-הכהן: לכן דברי מחלוקת או אידיאולוגיה אינם מתאימים לימים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: בכל זאת – אעשה כמיטב יכולתי לפעול למען הדברים שאני מאמין בהם, על-פי חוקי הכנסת ותקנון הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברנו החדש-ישן, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

יולי יואל אדלשטיין: ברכות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כפי שהודעתי, היום הוסרו הצעות האי-אמון, הוסרו גם חוקים ממשלתיים שלא הייתה סביבם הסכמה, כמו שאר החוקים של הוועדות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מסיימים, כפי שפתחנו, בתקווה ובתפילה לשלום החטופים ולחזרתם המהירה הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"ט בסיוון תשע"ד, 17 ביוני 2014, בשעה 16:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.