ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 122, 2014-03-03 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום א' באדר ב' תשע"ד, 3 במרס 2014.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק זכויות תלמידים עם לקות למידה במוסדות על-תיכוניים (תיקון מס' 2), התשע"ד–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל בהצעת חוק פ/2235/19 וכלה בהצעת חוק פ/2262/19 – הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חלוקת הכנסות ממתחם הגורם למפגעים סביבתיים בין רשויות מקומיות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – הצגת שם עסק בשפה העברית), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת שמעון אוחיון, דוד רותם, אורלי לוי אבקסיס, רוברט אילטוב, מרדכי יוגב, חמד עמאר, מאיר שטרית, יוני שטבון ושולי מועלם-רפאלי; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – הגבלת סכומי האגרות), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר ויצחק כהן; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – קביעת מקומות לרחצה נפרדת), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב ויעקב אשר; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (קיצור תקופת הפטור מתשלום ארנונה לבניין שנהרס או ניזוק וקביעת סכום מרבי לתשלום), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, מירי רגב, סתיו שפיר, יפעת קריב, יחיאל חיליק בר ודב ליפמן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת חבישת קסדת מגן ברכיבה על אופנוע או קטנוע), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, איתן כבל, שמעון אוחיון, דב ליפמן, מירי רגב ונחמן שי; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חניה חינם לאזרח ותיק שמלאו לו 70 שנים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מירי רגב, דב ליפמן, נחמן שי, משה מזרחי, איתן כבל, אברהים צרצור, שאול מופז, דב חנין, פנינה תמנו-שטה, אורית סטרוק ובועז טופורובסקי; הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – ועדת חריגים), התשע"ד–2014, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הגבלת כהונה של מנהל בית-חולים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ועפר שלח; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול גמלאות לאדם שביצע עבירה על רקע לאומני ושוחרר במסגרת עסקת שחרור או בחנינה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת דוד רותם ורוברט אילטוב; הצעת חוק לטיפול בכתות פוגעניות, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יריב לוין ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק יישום "תרבות של שלום" כבסיס לתהליך השלום, התשע"ד–2014,

ירדנה מלר-הורוביץ: מאת חברי הכנסת נסים זאב, יצחק וקנין, אברהם מיכאלי, יצחק כהן, מרדכי יוגב, יוני שטבון וישראל חסון; הצעת חוק קטין עצמאי, התשע"ד–2014, מאת חברות הכנסת עדי קול, קארין אלהרר ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תסקיר גישה ובטיחות בנתיבי תנועה ציבוריים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת תמר זנדברג ויריב לוין; הצעת חוק להבטחת דיור חלופי לתושבי גבעת-עמל, התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מירי רגב, זבולון קלפה, דב חנין ואיילת שקד; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי שופטים), מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – איסור שחרור מחבלים אלא לאחר שישלמו דמי פיצוי כנדרש), מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק חובת ניהול פרוטוקול בוועדות ציבוריות (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מיקי רוזנטל, יריב לוין, בועז טופורובסקי, זהבה גלאון ואורית סטרוק; הצעת חוק שירות המילואים (תיקון – מטרת שירות המילואים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת בועז טופורובסקי, מירי רגב, עפר שלח, איציק שמולי, עמרם מצנע, ניצן הורוביץ, שמעון סולומון, דב ליפמן, איתן כבל ואלעזר שטרן; הצעת חוק החברות (תיקון – תחולה לגבי החברות הנמנות עם מוסדות לאומיים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת רוברט אילטוב, שמעון אוחיון, גילה גמליאל ויריב לוין; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – ועדה מייעצת), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת זבולון קלפה, איציק שמולי, דב חנין, מירי רגב ואילן גילאון; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שיעור ההטבה לפי הסכם בדבר גמלת ניידות), התשע"ד–2014, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום בעד חניה במוסד רפואי), התשע"ד–2014, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק הדואר (תיקון – פרטי חובה בהודעה בדבר משלוח דואר רשום), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויריב לוין; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, יוני שטבון, אורית סטרוק, רוברט אילטוב, משה זלמן פייגלין, מירי רגב, זבולון קלפה, שמעון אוחיון,

ירדנה מלר-הורוביץ: נסים זאב, דוד צור, יריב לוין ובועז טופורובסקי; הצעת חוק הירושה (תיקון – צוואת מטופל למטפלו), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי ושמעון אוחיון; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – בתי-חולים המעניקים שירות ציבורי), התשע"ד–2014, מאת חברי הכנסת מיקי רוזנטל, חיים כץ וזהבה גלאון.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר פיצול הצעת חוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (אמצעים לאכיפת תשלום מסים ולהרתעה מפני הלבנת הון) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשע"ג–2013.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוסח מתוקן של הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – איסור המתת כלבים בריאים), התשע"ד–2014.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעת חברות הכנסת יפעת קריב, מיכל רוזין וגילה גמליאל בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: דרכי התמודדות עם תופעת סם האונס.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כישלונה של הממשלה בשמירה על אזרחיה

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב: אין היום הצעות אי-אמון בממשלה מכיוון שראש הממשלה שוהה בשליחות מדינית בחוץ-לארץ, וכל הסיעות, סיעות האופוזיציה, הפכו בעצם את ההצעות להצעות לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה, הצעה לסדר-היום מס' 2900, תנומק על-ידי חבר הכנסת אראל מרגלית: כישלונה של הממשלה בשמירה על אזרחיה.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב מטעם הממשלה הוא השר לביטחון פנים חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשותך.

מאיר פרוש: מה סדר-היום?

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון היא: שמירת ממשלת ישראל על אזרחיה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, הצעה לסדר-היום.

אראל מרגלית: הצעה לסדר-היום.

אראל מרגלית: אני רוצה לקחת את זה לדיון שהיה לנו בצורה מאוד סוערת ומלאה היום בוועדת הכספים של הכנסת על כל הנושא של כלל ההוצאה החדש שהגיע מהאוצר, והשירותים החברתיים שממשלת ישראל מציעה לאזרחיה, והפגיעה המאוד-גדולה בשנים הקרובות שאנחנו רואים בעצמנו בשירותים האזרחיים האלה עקב כלל ההוצאה החדש.

אראל מרגלית: ובכן, אני אפרט: ממשלת ישראל החליטה בצורה חד-צדדית לקצץ בכלל ההוצאה – מכלל ההוצאה שעודכן לפני כמה שנים, כך שבאופן ריאלי וממוצע, מ-2015 יקוצץ תקציב המדינה בערך ב-7 מיליארד ש"ח.

אראל מרגלית: כלל ההוצאה החדש הזה כבר לא קושר את עצמו לרמת הצמיחה, כמו שהיה קודם, אלא הוא קושר את עצמו רק לעלייה הדמוגרפית במדינת ישראל.

אראל מרגלית: הביקורת הגדולה ביותר שהייתה לקרן המטבע הבין-לאומית, כשהיא הגיעה לדבר אתנו פה, גם עם האוצר וגם עם ועדת הכספים, לפני חודשיים, הייתה על האופן הבא, היא אמרה את הדבר הבא: האוצר ומדינת ישראל הביאו תוכנית מאוד הדוקה למשמעת פיסקלית, כך שהיחס בין הגירעון לתקציב המדינה עד שנת 2020 יגיע ל-60% – יחס הגירעון לתוצר – ובאמת, ממשלת ישראל מדגימה משמעת פיסקלית רצינית.

אראל מרגלית: הביקורת הגדולה ביותר הייתה: אנחנו לא מסכימים עם מדיניות הממשלה, שלדעתנו לא משקיעה באותם שירותים חברתיים שיאפשרו צמיחה כלכלית באזורים גיאוגרפיים נוספים בישראל ובאוכלוסיות נוספות ברחבי הארץ.

אראל מרגלית: למה הכוונה?

אראל מרגלית: הכוונה היא שבעצם מה שהם אמרו לנו הוא שמצד אחד מדינת ישראל היא המדינה עם הצמיחה הגדולה ביותר במדינות ה-OECD, ובזה אנחנו גאים ומתגאים, ומצד שני, הפערים החברתיים הגדולים ביותר בקרב מדינות ה-OECD הם של מדינת ישראל.

אראל מרגלית: ראינו את דוח ה-OECD על העוני; 36.6% מילדי ישראל הם מתחת לקו העוני.

אראל מרגלית: אבל אני רוצה להגיד משהו לאותו אוצר, ושר האוצר, ראש הממשלה, וחברי הממשלה האחרים, שמדברים על מעמד הביניים: רבותי, הממשלה, בכלל ההוצאה החדש שלה, שלוקח מהשירותים החברתיים, לוקח מבריאות, לוקח מחינוך, לוקח ממעונות-יום, לוקח הרבה מאוד מהצמיחה הכלכלית, כמו המדען הראשי, או כמו האזורים של המצוינות המדעית באוניברסיטאות – בעצם נותן סטירה למעמד הביניים, כי הוא אומר את הדבר הבא: אם אתם רוצים להמשיך ולחנך את הילדים שלכם ברמה, אתם צריכים להוציא כסף מהכיס לחינוך ציבורי שמשלימים אותו בחינוך פרטי.

אראל מרגלית: אם אתם רוצים לקבל בריאות ברמה, אתם צריכים לקחת את הבריאות שיש בבריאות הציבורית ולהוסיף שר"פים או להוסיף בריאות פרטית.

אראל מרגלית: אם אתם רוצים לצאת לעבודה, אנחנו, מה שהיינו אמורים לממן למעונות-יום, מה שהיינו אמורים לממן לחינוך לגיל הרך ומה שהיינו אמורים לממן לכל אותן השקעות חברתיות שיאפשרו ליותר אנשים להיכנס למעגל העבודה – אנחנו פוגעים בזה, ולכן אתם תוציאו יותר ואנחנו נשקיע בכם פחות.

אראל מרגלית: אין הרבה כמו האזרח ממעמד הביניים הישראלי שמבקשים ממנו או ממנה לתרום.

אראל מרגלית: והאזרח והאזרחית הישראלים תורמים בכיף.

אראל מרגלית: הבת הקטנה שלי, ויש לי עוד שתיים גדולות, היום משרתת בעתלית, בחיל הים, ואני רואה את ההתנדבות הבלתי-רגילה של החבר'ה האלה.

אראל מרגלית: אבל, רבותי, אנחנו מבקשים מהם שיתנדבו ויעשו, והם עושים – ועושות.

אראל מרגלית: אבל מה שהם מבקשים מאתנו: תנו לנו את השירותים החברתיים המינימליים.

אראל מרגלית: עכשיו, כשממשלה עומדת מול תקציב מדינה, זה קשה, כי רוב ההוצאה הציבורית היא הוצאה קבועה.

אראל מרגלית: היא הוצאה על משכורות במערכת החינוך, משכורות במערכת הביטחון ומשכורות במערכת הבריאות.

אראל מרגלית: זו הוצאה קשיחה.

אראל מרגלית: מה בעצם הממשלה עשתה בשינוי כלל ההוצאה?

אראל מרגלית: היא לקחה לעצמה, בשנת 2015, 7 מיליארד ש"ח מהכספים הפנויים שהיה אפשר לעשות בהם דברים של יוזמה ציבורית מול היוזמה הפרטית.

אראל מרגלית: אני אתן דוגמאות: 1.

אראל מרגלית: ראש הממשלה אוהב להתגאות בעיר הסייבר בבאר-שבע.

אראל מרגלית: אני, שהייתי יזם והקמתי שם את חממת הסייבר הראשונה, אני שמח על הגאווה הזאת שלו.

אראל מרגלית: אחרי שנתיים יש לנו שם 302 – ואני סופר – עובדים בבאר-שבע.

אראל מרגלית: במקום לדבר על באר-שבע כעיר מסכנה בדרום, אנחנו משנים את השיח על באר-שבע כהזדמנות הכלכלית הבאה של ישראל בעשר השנים הבאות.

אראל מרגלית: אבל מה צריך לעשות כדי להביא חברה כמו EMC מבוסטון לבאר-שבע, או את "לוקהיד מרטין" מווירג'יניה לבאר-שבע?

אראל מרגלית: צריך לתת להן עזרה; כדי שהן תיקחנה עובדים בבאר-שבע, צריכים לתת עזרה.

אראל מרגלית: למשל, הבאנו את העזרה הראשונית ב-40% מהמשכורות לארבע שנים, שזאת תוכנית מצוינת.

אראל מרגלית: אבל מה הם רוצים?

אראל מרגלית: תנו לנו מתווה, שגם IBM תיכנס וגם "מיקרוסופט" – לא 300 עובדים; 5,000 עובדים בתחום הטכנולוגי, שמסביבם יהיו עוד 10,000 עובדים בעסקים קטנים ובשירותים ובכל הדברים האחרים.

אראל מרגלית: זאת יוזמה ממשלתית שיוצרת צמיחה, עוד מרכז מצוינות של מדינת ישראל בדרום, חוץ ממרכז המצוינות שיש היום במרכז.

אראל מרגלית: חרדים – אומרים: תעסוקת חרדים, מדברים נגד זה שהם לא משרתים.

אראל מרגלית: רבותי וגבירותי, הדרך הנכונה ביותר היום להגיע לעולם החרדי היא דרך התעסוקה.

אראל מרגלית: אני ראש השדולה של תעסוקת חרדים, ואני אומר לכם – בתור יזם, עוד לפני כניסתי לכנסת, הייתי מעורב בהכנסת 5,000 נשים חרדיות למעגל העבודה.

אראל מרגלית: אבל מה מבקשים מכל חברה שמעסיקה חרדי או חרדית?

אראל מרגלית: הם לא יכולים להכשיר את החרדי או את החרדית לבד.

אראל מרגלית: הם צריכים מה שנקרא סטיפנדיה חודשית.

אראל מרגלית: התקציב כולו, של מרכז ההשקעות, מיקי לוי, לתעסוקת חרדים כרגע, זה 50 מיליון ש"ח.

אראל מרגלית: מה אפשר לעשות ב-50 מיליון ש"ח?

אראל מרגלית: בשדולה שלנו הגיעו 60 חברות טכנולוגיות שאמרו: אנחנו, כל אחת מוכנה לקחת בין 100 ל-200 חרדים וחרדיות לתעסוקה אצלנו.

אראל מרגלית: במקום לשלוח את התוכנה להודו, מוכנים לעשות את זה במודיעין-עילית, בירושלים, בראש-העין, בקריית-ספר וכו'.

אראל מרגלית: אבל אין תקציב.

אראל מרגלית: אין תקציב; לחברה שרוצה לקלוט אין תקציב.

אראל מרגלית: ובסופו של דבר, אני אומר משהו לגבי נושא העוני.

אראל מרגלית: הקמתם ועדה בראשות אלאלוף לנושא העוני – איש יקר; אבא שלי היה מנהל המתנ"ס בשמואל-הנביא, "בית פומרנץ", והוא עבד אתנו כאיש חברתי עוד כשהייתי בן 14, בירושלים, ואני ראיתי מה אפשר לעשות ברמה החברתית.

אראל מרגלית: אבל, רבותי, כדי להגיע למיליון הילדים שמתחת לקו העוני בישראל צריך תקציב.

אראל מרגלית: צריך תקציב כדי שאותה ילדה בשכונה ד' בבאר-שבע, שמקבלת שליש ממה שילדה ברמת-השרון מקבלת, מבחינת התקצוב השנתי לחינוך – אפשר יהיה לאזן את זה לא מתקציב העיריות, אלא אפשר יהיה לאזן את זה מתקציב המדינה.

אראל מרגלית: אבל זה דבר שצריך להשקיע בו.

אראל מרגלית: זה דבר שצריך ואפשר להשקיע בו.

אראל מרגלית: בפרויקט שלי בירושלים הורדנו ילדים מהרחובות בשיכוני תלפיות, הורדנו אותם מהברזלים בקטמון ח'-ט', הורדנו אותם מהברזלים בברזיל–אולסוונגר בקריית-היובל, וגם בבית-צפאפא, אבל עשינו את זה בכסף פרטי, במקום שזה יהיה בכסף ציבורי.

אראל מרגלית: 25,000 ילדים – אשתי ואני הגענו אליהם ב-11 השנים האחרונות; הראינו לילדים שבאים מהבתים הקשים ביותר – הם היום בדרך לבגרות, ב-70%, וה-30% האחרים גומרים את התיכון, גם אם הם לא מקבלים בגרות.

אראל מרגלית: אבל הדבר החשוב ביותר – הם נמצאים במסגרת שעוטפת אותם, והם לא נמצאים ברחוב, והם לא רואים פשע, אלא הם רואים קהילה וחינוך.

אראל מרגלית: אם מדינת ישראל רוצה להיאבק ולתת לעוד אנשים להיכנס לתוך המסגרת של הצמיחה, ולתוך המסגרת החברתית של המאה ה-21, אי-אפשר לעשות את זה בלי השקעה ממשלתית, יחד עם השקעה פרטית.

אראל מרגלית: ואת הכסף הפרטי – וזה לא רק לשנת 2015 – לקחתם לעצמכם את הכסף של 60 מיליארד ש"ח בעשר שנים, אחרי 2015, שזה הכסף – אפשר היה להביא את הצמיחה במדינת ישראל, לא לצמיחה שהיא רק של קבוצה מאוד צרה, אלא צמיחה שנוגעת בעוד אזורים ועוד אוכלוסיות בכל רחבי הארץ.

אראל מרגלית: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את השר לביטחון פנים חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ להשיב.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אראל מרגלית, אני הסתכלתי למעלה עוד הפעם, אם לא התבלבלתי בדיון – –

מיקי לוי: בשביל זה אני באתי אליך.

יצחק אהרונוביץ': – – כישלונה של הממשלה בשמירה על אזרחיה – והבנתי שחבר הכנסת משה מזרחי היה צריך להופיע, והחלפת אותו, אבל אני אתייחס לביטחון האזרחים, על-פי הסעיף שמופיע פה, והכנתי את עצמי, וכנראה סגן השר בטח ישיב גם על הדברים הכלכליים – על העוני, על הכול – חברי חבר הכנסת מיקי לוי בטח ישיב בתחום הכלכלי, הוא בטח בקי ממני בתחום הזה.

יצחק אהרונוביץ': אני אדבר קצת על הביטחון של אזרחי מדינת ישראל, שזה הנושא שהתבקשתי לדבר עליו.

יצחק אהרונוביץ': אין ספק שרצף האירועים בתקופה האחרונה פוגע בתחושת הביטחון האישי של תושבי מדינת ישראל, אני אומר את זה קטגורית, אין ספק.

יצחק אהרונוביץ': כאשר מתפוצצות מכוניות ברחבי המדינה, כאשר אנו נחשפים לאירועים מורכבים מאוד בשירות בתי-הסוהר, תחושת הביטחון נפגעת, ולא נכון יהיה להתעלם מכך, ואני כמובן נושא באחריות לכך.

יצחק אהרונוביץ': אף שהנתונים מצביעים על ירידה בפשיעה החמורה, אין לי כוונה להציג מספרים ולעסוק בסטטיסטיקה אשר מעידה על שיפור בתמונת הפשיעה.

יצחק אהרונוביץ': אין כעת בנתונים ובהישגים הללו כדי להרגיע ולנסוך ביטחון בתושבי מדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': אך יחד עם זאת אבקש להדגיש כי המלחמה בארגוני הפשיעה נמצאת בראש סדר העדיפויות שלי כשר לביטחון הפנים, ובמסגרת המדיניות שלי כשר, וכפועל יוצא מכך גם של משטרת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': כל הפעילות הפלילית בכלל, וכזו שיש בה כדי לסכן את ביטחון הציבור בפרט, המשטרה פועלת בנחרצות לסכלה ולעצור את העבריינים.

יצחק אהרונוביץ': אני מכיר היטב את עבודת הארגונים אשר תחת המשרד לביטחון הפנים, במיוחד את עבודת המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': אני מסתובב בשטח, אני בא כרגע מהיחידות המיוחדות, עברתי עוד הפעם על האירועים עצמם.

יצחק אהרונוביץ': יש התקדמות אדירה, אני אומר לכם, חברי חברי הכנסת, בחקירות.

יצחק אהרונוביץ': אני מניח שלא ירחק היום שגם יהיו הפענוחים.

יצחק אהרונוביץ': כרגע נמצאים בעבודה מואצת לגבי אותם אירועים שכולנו נחשפנו להם.

יצחק אהרונוביץ': אני כינסתי לאחרונה את המפקח הכללי של המשטרה, את מפקדי המחוזות, ראשי אגפים, כולל מפקדי הימ"רים, מפקד "להב" ומפקדים בכירים, ועשינו עוד הפעם בדיקה מה עוד אפשר לעשות כדי באמת לחזק את תחושת הביטחון.

יצחק אהרונוביץ': המסר שהעברתי הוא ברור ונחרץ: יש לפעול במלוא המרץ כדי למגר את הפשיעה החמורה ולהשיב את השקט לרחובות.

יצחק אהרונוביץ': לצד התחושות הקשות אני מבקש להדגיש כי משטרת ישראל ממשיכה לטפל ולהגיב על עשרות אלפי קריאות ביום, לעצור חשודים, עבריינים, ולהילחם בארגוני הפשיעה המתנהגים כטרוריסטים לכל דבר, ולמשטרה גם יש הישגים מכובדים, שאפשר להתברך בהם.

יצחק אהרונוביץ': עבודת היום-יום, שאינה באה לידי ביטוי בשגרה, אף היא מתקיימת ומתבצעת באופן שוטף, אינטנסיבית ושגרתית.

יצחק אהרונוביץ': רק אתמול אני הייתי שם, באירוע הגדול, במחאה הגדולה של העולם החרדי, הייתי בירושלים, ראיתי את מחוז ירושלים במלוא תפארתו – מקצועיות רבה מאוד, עם מאות אלפים של אנשים.

יצחק אהרונוביץ': האירוע עבר בצורה מכובדת, מקצועית, לשביעות רצוני כמובן, והתושבים, בשיתוף פעולה, כמובן, עם המארגנים, שבאמת עשו עבודה מצוינת, אבל זה אירוע שאף אחד לא ידבר עליו בתקשורת.

יצחק אהרונוביץ': ידברו רק שהאירוע עבר בשקט ויראו תמונות, אבל מה המשטרה ו-3,500 שוטריה עשו רק אני יודע, אתם פחות חשופים לזה – גם בתנועה, גם בסדר, גם בבטיחות וגם בביטחון – אבל האירוע הזה עבר, ולוקחים כמובן את הרע, ולא את הטוב, וזה ברור לחלוטין.

יצחק אהרונוביץ': עמדתי ידועה: בארגוני עבריינים יש לטפל כמו בארגון טרור; אמרתי את זה לא פעם ולא פעמיים, וצריך לתת את הכלים, והכלים רובם קיימים, וצריך לחזק את הכלים הקיימים האלה.

יצחק אהרונוביץ': בחמש שנות כהונתי התווסף תקציב גדול ומשמעותי למשרד ולמשטרה, גם בכוח-אדם, גם באמצעים, וכמובן אנחנו מוסיפים.

יצחק אהרונוביץ': רק לאחרונה אישרתי להקים את חטיבת הסייבר במשטרת ישראל, שתעסוק גם בתחום הטכנולוגי, חטיבה חדשה שאישרתי כדי להיכנס באמת לעולם של המחר.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו כמובן נשדרג את עצמנו באותם מקומות שאני חושב שיש עוד מקום לעשות.

יצחק אהרונוביץ': אני מודע לביקורת, לתחושות הקשות, אך עדיין יש לנו משטרה אחת, והיא משטרה טובה, ותנו לנו לעשות את העבודה, למשטרת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': זו הזדמנות לומר גם מילה טובה לחלק מחברי הכנסת, כולל היושב-ראש, שנמצא אתי, שגם מרימים טלפון ומעודדים ומחזקים.

יצחק אהרונוביץ': ואני באמת – גם לידידי השר גדעון סער, שלא נמצא פה, וגם חברתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאמרה את זה מעל הדוכן פה בצורה ברורה וחדה: תפסיקו להכות את המשטרה, תפסיקו להלקות אותה.

יצחק אהרונוביץ': יש ביקורת, וביקורת היא מוצדקת ומובנת, אבל תפסיקו להכות את המשטרה, כי יש לנו משטרה אחת, והיא משטרה טובה.

יצחק אהרונוביץ': היום התקיימה ישיבה די רבת משתתפים בוועדת הפנים, אדוני היושב-ראש, בנוכחות המפכ"ל, דיון שכמובן השתתפה בו כל צמרת המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': כמובן, הוועדה נתנה פומביות לדיון הזה, דיון לא פשוט, אבל זה מתווסף לשני הדיונים שהיו גם במהלך השבוע האחרון, עם ראש אגף החקירות והמודיעין, וכמובן, הדברים האלה נאמרים בצורה ברורה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו ניתן את כל החומרים, כל מה שידוע.

יצחק אהרונוביץ': מתפקידה של הכנסת, ובעיקר ועדות הכנסת, לבקר את המשטרה ולהעיר את הערותיה; מתפקידנו לעשות את העבודה ולתת את התשובות.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, אני מעביר את הסקירה הקצרה-מאוד היום כהצעה לסדר-היום, ואני מבקש, איך אומרים, מאחר שרק היום היה דיון, דיון שלישי במספר בעשרת הימים האחרונים, להסתפק בהודעה הזאת.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אראל מרגלית, אתה מסתפק בתשובת השר?

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד דבר אחד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: אדוני השר, אני דווקא רוצה לדבר על היבט אחד, והוא הקשר בין מערכת החינוך לבין הפשיעה בחלק גדול מהשכונות.

אראל מרגלית: אני חייב לומר שבאופן – אחד לאחד, במקום שבו נכנסו לעבוד גם בבקרים בצורה יותר רצינית, גם בארוחות חמות, גם במרכזים לימודיים אחרי-הצהריים, ובעיקר בהחייאה של העבודה הקהילתית אחרי-הצהריים, כמעט אחד לאחד, בכל אחת מהשכונות, שאני פועל בהן כבר 11 שנה, שזה קטמון ח'-ט', זה ברזיל–אולסוונגר, זה נווה-יעקב, זה חלק של גילה, זה בית-צפאפא, זה שיכוני תלפיות – ראינו ירידה דרמטית בפשיעת נוער, וראינו ירידה דרמטית בהסתבכות.

אראל מרגלית: ואחד מהדברים המאוד-גדולים, שאני ממליץ עליהם, זה חיבור בין מערכת החינוך, המערכת הקהילתית של המתנ"סים, שנפגעה מאוד בשנים האחרונות, ובין המערכת המשטרתית, כדי לבוא ולעשות הרבה מאוד עבודה של מניעה, לפני שנצטרך לטפל באותם צעירים כשהם מתבגרים והמערכת שומטת אותם.

אראל מרגלית: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: לפנים משורת הדין אני אאפשר גם לחבר הכנסת יעקב אשר הבעת עמדה, אף-על-פי שאנחנו נסתפק פה בדברי השר; אבל אני אאפשר לך.

יולי יואל אדלשטיין: השר קיצר בתשובתו, אז יש לך דקה.

אני אקצר מאוד, אדוני, ותודה שנתת לי.

אני רוצה באמת, בהמשך לדברים של השר, באמת להודות באמצעות השר למשטרת ישראל על ההיערכות המצוינת אתמול בעצרת התפילה הגדולה.

ברגישות, בחוכמה, באמת, לא להיכנס פנימה ולחפש, או לתת לאנשים הזדמנות לעשות פרובוקציה.

ואני רוצה באמת להודות לשר, למפקד המחוז, למפכ"ל המשטרה.

אני חושב שבסופו של דבר היה אירוע מכובד, מכבד, גם לאלה שמסכימים אתו, בוודאי, וגם לאלה שאינם מסכימים אתו.

אז תודה לך, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב אשר – ואני חושב שזה דווקא המשך טוב לדבריך.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו – – –

משה גפני: – – – לא היה – – – הישיבות.

משה גפני: השר – – –

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו מסתפקים כרגע בתשובת השר.

משה גפני: השר – – – לא היה – – –

משה גפני: חוסר העקביות בעמדותיו של ראש הממשלה

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעה לסדר-היום בנושא: חוסר העקביות בעמדותיו של ראש הממשלה, מס' 2901, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב לו סגן השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נכון שהגשנו הצעות אי-אמון, ובגלל שהותו של ראש הממשלה בחוץ-לארץ הדבר נהפך להצעות לסדר-היום, אבל בבסיס, כאשר הגשנו את ההצעות, את הצעת האי-אמון, בחרנו בכותרת וכתבנו שהסיבה המרכזית שבגינה אנחנו מגישים את ההצעה היא חוסר העקביות בעמדותיו של ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אני חייב לשתף את חברי הכנסת בסיפור שהיה לי לפני ארבעה שבועות, ביום שני, וזה היה בעקבות בקשתי מלשכת ראש הממשלה, ביקשתי להיפגש ולשוחח עם ראש הממשלה בנושא של גיוס בני ישיבות.

מאיר פרוש: אני עשיתי זאת מתוך תחושת אחריות שיש לי כשליח ציבור, ולאחר שידועה לי עמדת היהדות החרדית, ששוללת כל פשרה וכל ניסיון למנוע, חס ושלום, לימוד תורה, ולו ליום, מבחור או אברך, ועמדתנו היא שכל עוד הוא עוסק בתורה אנו דורשים עבורו, בזכות, את הדיחוי של שירות צבאי.

מאיר פרוש: לכן מצאתי לנכון להיפגש עם ראש הממשלה ולהתריע בפניו שלא יחוקקו חוק שיש בו משום התרסה נגד הציבור החרדי, ואף ביקשתי ממנו מפורשות שלא יגדירו את לומדי התורה שלא יתגייסו כעבריינים פליליים.

מאיר פרוש: סברתי שלפני שמתחולל קרע בעם ראוי ורצוי להודיע על כך לראש הממשלה.

מאיר פרוש: מייד באותה שיחה הודיע לי ראש הממשלה שכל עוד הוא מכהן כראש הממשלה לא יוגדרו לומדי תורה כפליליים.

מאיר פרוש: יתרה מכך, הוא אף סבר לרגע שייתכן שכדאי לי שיוציא הודעה והבהרה ברורה מצדו.

מאיר פרוש: לבסוף, בנוכחותי, לאחר ששקל את העניין, הוא החליט שלא להוציא הודעה בנדון.

מאיר פרוש: עם גמר השיחה בפגישה הזאת הוא שוב הבטיח והצהיר שבימיו כראש הממשלה לא יוגדרו תלמידי ישיבות כפליליים.

מאיר פרוש: ידוע גם לכולם שבישיבת סיעת הליכוד שהתקיימה כשבוע לאחר מכן הוא שוב חזר על ההתחייבות שהזכרתי קודם.

מאיר פרוש: זה לא סוד שהמערכת הפוליטית גועשת וסוערת בשבועות האחרונים עקב התקרבות המועד שבו הכנסת אמורה להכריע על החוק להסדרת המעמד לבני הישיבות.

מאיר פרוש: אבל אם אני הייתי צריך לבחור כותרת מתאימה לבקשה שלנו להגשת אי-אמון בממשלה, שהיא כיום הצעה לסדר-היום – לא יכולנו לבחור סיבה טובה יותר מהכותרת: חוסר העקביות בעמדותיו של ראש הממשלה.

מאיר פרוש: כי כולם יודעים את ההפכפכות של ראש הממשלה בכל הקשור לסוגיית גיוס בני ישיבות והשלכתם, חס ושלום, לכלא: כי בפגישות של חברי ושלי אתו, וגם בישיבת סיעת הליכוד, הודיע ראש הממשלה שהוא נגד סנקציות פליליות, ורק שבועיים לאחר מכן, בישיבה לילית סודית, הוא חזר בו וקבע נחרצות שבני ישיבות אשר יסרבו להתגייס יושלכו לכלא.

מאיר פרוש: אנחנו, ביהדות התורה, כאשר שמענו על החלטת ראש הממשלה, דיווחנו לרבנים, והם הורו על כינוס של מועצת גדולי וחכמי התורה של אגודת ישראל, דגל התורה וש"ס.

מאיר פרוש: ושם, בכינוס זה, לפני פחות משבוע, יצאה ההודעה והקריאה של הנהגת החירום שלנו, של היהדות החרדית, על עצרת תפילה של מאות אלפים בשערי ירושלים, שהתקיימה כידוע אתמול.

מאיר פרוש: רבים הם השואלים: לשם מה אתם התכנסתם?

מאיר פרוש: ואני מבקש לתמצת בכמה משפטים: על-פי המסורת ההיסטורית התורה אינה רק ספר חוקים דתי ליהודי היחיד, אלא גם חוק ציבורי, לעם היהודי כולו.

מאיר פרוש: מדינה יהודית אשר לא מכירה בתורה כחוק עליון, בחוק הציבורי, לטעמנו ולהבנתנו היא נגד רצון ה', ומדינה כזו היא פשע נגד ה'.

מאיר פרוש: ליהודי דתי, אשר התורה היא עבורו החוק העליון, שיחייבו אותו לחיות במדינה שמתנכרת לחיי תורה זה המצב הכי קשה של דיכוי המצפון, לאותו יהודי מאמין, שרק יכול להיות עלי אדמות.

מאיר פרוש: ואגודת ישראל בהיסטוריה – אני מדבר על לפני 90, 70, 80 שנה – חששה מאוד מאוד שיהודים יקבלו אפשרות להקים מדינה כאן, בארץ-ישראל.

מאיר פרוש: כי חששנו מזה שיהודים ינהיגו מדינה שלא על-פי התורה.

מאיר פרוש: וגם כאשר התגלו סימנים שיש נכונות לתת שלטון ליהודים בארץ-ישראל, לא התלהבנו, בלשון המעטה, ולא תמכנו מאותה סיבה, אבל בהוראות של רבותינו בלענו את הגלולה המרה תוך כדי הבטחה שאנחנו, כיהודים חרדים, נוכל לקיים כאן במדינה אורח חיים חרדי.

מאיר פרוש: ידוע גם שנעשו הסדרים, מהם שעוגנו במסמך הסטטוס-קוו הידוע, ועוד הסדרים.

מאיר פרוש: ומאז קום המדינה קיים הסדר שכל החפץ ולומד תורה זכאי לקבל דחייה משירות צבאי.

מאיר פרוש: אותו הסדר, שברובו הופעל בשנים שבהן בראשות הממשלה כיהנו אישים ממפלגת מפא"י-העבודה, ובחלקן אישים מהליכוד.

מאיר פרוש: לצערי הגדול, להוציא את ראש הממשלה בגין, גם משמיר וגם מנתניהו, כאנשי ליכוד, הציבור החרדי אכל ואוכל, בנושא זה במיוחד, מרורים.

מאיר פרוש: הבוקר קמנו לכותרות שנשיא ארצות-הברית אובמה מזהיר את נתניהו ומבקש ממנו שיקבל את מתווה קרי.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר כאן, מעל במה זו: אני משוכנע שאובמה מסוגל לדבר כך אל נתניהו וגם להזהיר אותו, מכיוון שהוא לא מאמין לנתניהו.

מאיר פרוש: הוא לא מאמין שנתניהו מייצג אכן עקרונות עם אמונה.

מאיר פרוש: בעיני אובמה, עמדותיו של נתניהו מקורן בכוחנות הטבועה באישיותו של האיש, ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אני מאמין שכל אלה מהימין צריכים להכיר בכך שנתניהו מזיק לעמדתם.

מאיר פרוש: כל יום שהוא בתפקיד, הוא גורם נזק לאג'נדה שלהם.

מאיר פרוש: אבל לרגע אניח לנושא הזה.

מאיר פרוש: אנחנו – היהדות החרדית של היום אינה היהדות החרדית של שלשום.

מאיר פרוש: אתמול התכנסנו למעלה מ-60 ריבוא, דהיינו למעלה מ-600,000 נפש מבני היהדות הנאמנה בראשות הנהגת החירום שלנו, ההנהגה הרוחנית, והכרזנו על מהפכה.

מאיר פרוש: המהפכה הזו שהכרזנו עליה, הכותרת שלה הייתה "ה' הוא האלוקים".

מאיר פרוש: ומשם, היישר לפה.

מאיר פרוש: בשידור חי, אני חוזר להחלטות העצרת מאתמול: אמרנו בקול גדול "שמע ישראל" וקיבלנו על עצמנו עול מלכות שמים.

מאיר פרוש: דרשנו מהשלטון הנוכחי להמשיך באותו הסדר ידוע מלפני 65 שנה, שכל מי שלומד תורה יקבל את הדיחוי מהצבא.

מאיר פרוש: אבל יחד עם זאת הכרזנו:

מאיר פרוש: אם חס ושלום יחוקק פה בכנסת חוק שיחייב תלמיד ישיבה לשרת, נעדיף לרדת למחתרת, נעדיף ישיבה בכלא.

מאיר פרוש: כי מדינה יהודית אשר לא מכירה בתורה כחוק עליון בחוק הציבורי היא נגד רצון ה'.

מאיר פרוש: ואנחנו מאמינים שחוקי התורה הם מעל חוקי מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד להזמין את סגן השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת אופיר אקוניס, להשיב על ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת מאיר פרוש.

דבר בשם בגין.

אופיר אקוניס: אל תדאג.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, חבר הכנסת פרוש, אני חושב שחזינו אתמול באחד ממפגני הדמוקרטיה היסודיים, האמיתיים והמכובדים ביותר שנבחנה בהם ישראל, אדוני היושב-ראש, בשנים האחרונות.

אופיר אקוניס: זו זכות יסוד של כל אזרחי ישראל, ואנחנו מאמינים שבדמוקרטיה אמיתית אין לכפות אורח חיים איש על רעהו.

אופיר אקוניס: אני בא מתנועה ששורשיה בתנועה הציונית עמוקים ביותר.

אופיר אקוניס: אנחנו מכבדים את הציבור החרדי ואין לנו כל כוונה להשתמש בציבור זה כקרדום פוליטי לחפור בו.

אופיר אקוניס: אתם גם שומעים את עמדותי, אני חושב שאני מביע אותן בצורה מאוד ברורה.

אופיר אקוניס: אתה הזכרת את הסנקציות הפליליות – בנימה אישית, אדוני היושב-ראש, בנימה אישית: אני לא חושב שזה רעיון שיביא מתגייסים, וודאי לא למצב שבו יהיו חיילים עם מוטיבציה גבוהה.

אופיר אקוניס: אני אומר לך, סגן שר האוצר, ביושר, יכול להיות שצריך היה לשקול סנקציות אחרות.

אופיר אקוניס: אבל זוהי עמדתי האישית, ואני מחויב למסגרת שאני בא ממנה, אני מחויב למסגרת הקואליציונית ולהסכמים בין סיעות הבית.

אופיר אקוניס: על דבר אחד, אגב, אין ויכוח.

אופיר אקוניס: על דבר אחד אין ויכוח, אני חושב, בקונסנזוס רחב בציבוריות הישראלית: אדם, גבר או אישה שמגיעים לגיל 18 צריכים לתרום משהו למדינה.

אופיר אקוניס: זה יכול להיות בשירות צבאי, זה יכול להיות במסגרות אחרות – – –

משה גפני: או בלימוד תורה.

אופיר אקוניס: אני לא מאלה האומרים שלימוד תורה – –

משה גפני: אני כן.

אופיר אקוניס: – – צריך להיות – שהמשמעות של לימוד תורה צריכה להיות סנקציה פלילית.

משה גפני: אבל מה זה – – – בהסכם הקואליציוני – –

אופיר אקוניס: אמרתי לך, אנחנו חיים – קשה לי, אני אומר לך, אני מודה, אדוני היושב-ראש – – –

משה גפני: – – יש סחטנות של יש עתיד – – – עכשיו הוא נסחט מאובמה – – –

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גפני, אני מודה ומתוודה שקשה לי עם התשובה הזאת.

אופיר אקוניס: אני, באופן אישי, ואמרתי את זה ואני חושב שצריך להגיד את הדברים על השולחן – – –

משה גפני: אופיר, אני מפסיק לצעוק.

אופיר אקוניס: אתה יכול להמשיך לצעוק, אבל אני מודה, אני מאוד מתקשה עם הדבר הזה, ואתם יודעים זאת.

אופיר אקוניס: אתם יודעים שאני אומר את זה מעומק לבי.

אופיר אקוניס: אבל לפעמים, בחיים הפוליטיים חיים גם עם דברים שפחות נעים לחיות בהם.

אופיר אקוניס: אני מאוד מעריך את חיילי הנח"ל החרדי, אני חושב שהם גאווה גדולה לצבא הגנה לישראל.

אופיר אקוניס: אני חושב שהיה אפשר להרבות בגדודי נח"ל חרדי, והדבר היה אולי מביא לגיוס מרצון בצורה טובה יותר.

אופיר אקוניס: אבל המסגרת מחייבת, חבר הכנסת גפני, והיא מחייבת גם אותי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לגבי העניין המדיני – אני אסתפק אולי, חבר הכנסת פרוש, באמירה תמציתית: אם מופעל לחץ על ישראל, הרי שהלחץ הזה מופנה אל הצד הלא-נכון.

אופיר אקוניס: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מסתפקים בתשובת סגן השר, חבר הכנסת פרוש?

מאיר פרוש: – – – רק לומר לסגן השר תודה על דבריו, ולהבטיח לו שגם בנושא המדיני, אם הוא יעלה כאן לדוכן וינאם בנימה אישית זה יהיה בניגוד עמדות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מסתפקים אכן בתשובת סגן השר, בציפייה דרוכה של חבר הכנסת פרוש לתשובה נוספת של סגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: הורדת הריבית על-ידי בנק ישראל – גורם בעליית מחירי הדירות

יולי יואל אדלשטיין: הצעה לסדר-היום בנושא: הורדת הריבית על-ידי בנק ישראל – גורם בעליית מחירי הדירות, מס' 2902, של חבר הכנסת יצחק וקנין.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב יהיה סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נושא הדיור במדינת ישראל, אני חושב שזה אחד הדברים הקשים ביותר בחמש השנים האחרונות.

יצחק וקנין: אני חושב שהתרענו ודיברנו וצעקנו ומה לא אמרנו, מה צריך לעשות על מנת שמחירי הדיור ירדו.

יצחק וקנין: בקדנציה הקודמת אני אפילו העברתי חוק סיוע לזוגות צעירים באזורי עדיפות לאומית, חוק כזה שנתן כ-60,000 שקל לזוג צעיר, חסר דיור.

יצחק וקנין: הממשלה הנוכחית, דבר ראשון שהיא עשתה בתקציב, ביטלה את התקציב הזה.

יצחק וקנין: רבותי, תראו, אם הממשלה לא תעשה פעולות שיגרמו לכך שזוג צעיר במדינת ישראל יוכל לקנות דירה, שדירה תהיה בהישג יד, ולא במצב שהוא יעבוד כל החיים שלו, ישלם שכירות גבוהה מאוד, משכנתה גבוהה מאוד – וכולנו יודעים מה מספר המשכורות שזוג צעיר צריך לשלם היום כדי להגיע לדירה.

יצחק וקנין: אדוני, סגן שר האוצר, אני מספר לך דבר שעשיתי בקדנציה הקודמת.

יצחק וקנין: אני בין אלה שצעקו פה הרבה מאוד.

יצחק וקנין: הייתי חבר ועדת הכספים, ואני זוכר דיונים עם נגיד בנק ישראל ועם שר האוצר יובל שטייניץ – אי-אפשר לחשוד שאני אומר את זה כלפי משרד האוצר של היום – ואפילו עם שר בינוי ושיכון מהמפלגה שלי.

יצחק וקנין: ואמרתי דברים, הבאתי עובדות.

יצחק וקנין: יותר מזה, אפילו עשיתי עבודה רצינית, מאחר שהטענה המרכזית היא שאין מספיק תוכניות מאושרות – מה שנקרא תב"ע מאושרת – בוועדות לתכנון ובנייה, וצריך להגדיל את ההיקף של הדירות המאושרות לבנייה, או את התכנון לפחות, על מנת שיוכלו לבנות יותר דירות כדי שההיצע יהיה יותר גדול, ואז אולי זה יגרום לירידה של המחירים.

יצחק וקנין: יתרה מזו, אני מספר לך, אדוני סגן שר האוצר, שהבאתי לראש הממשלה – הייתה לי אתו שיחה של עשר דקות, אישית, בנושא הזה, ואמרתי לו את דעתי; הבאתי לו 50,000 יחידות דיור בפריפריה, באזור שאני גר בו.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך, בשנים 1995 עד 2003-2002 – תבדקו את הנתונים שאני אומר – הבאתי את הנתונים עם טבלאות של כל קו העימות במדינת ישראל: קו עימות צפון, קו עימות דרום – כמה דירות נבנו, כמה יש בתב"ע מאושרת ביישובים.

יצחק וקנין: לא רק ביישובים – במושבים, קיבוצים, גם בערים, כולל קריית-שמונה, כולל מעלות, כולל כרמיאל, כולל נהרייה, כולל חצור, כולל צפת, כולל הדרום – מעל 50,000 יחידות דיור.

יצחק וקנין: למה הן לא נבנות?

יצחק וקנין: למה לא בונים?

יצחק וקנין: הסיבה המרכזית לכך היא שפעם היה לנו, באזור שלי, היה מענק שקיבלנו, פעם שנייה את הפיתוח על הקרקע קיבלנו 100%.

יצחק וקנין: משנת 2002 ביטלו את המענקים לפיתוח.

יצחק וקנין: תאר לעצמך, בחור צעיר היום שרוצה להישאר לגור במושב זרעית, שכן שלי, או במושב שלי יערה.

יצחק וקנין: ככה נאמתי פה ואמרתי את הדברים.

יצחק וקנין: הוא צריך לשלם 180,000 שקל רק על פיתוח הקרקע כי זה ג'בלאות, רבותי, זה הרים, זה לא שטח מישורי.

יצחק וקנין: צריך לעשות פיתוח גדול.

יצחק וקנין: באה הממשלה – ביטלה את הדבר הזה.

יצחק וקנין: מי יבוא לגור, רבותי?

יצחק וקנין: מה קורה בפועל?

יצחק וקנין: אותם יישובים – כבר אין גן-ילדים ואין מעון-יום, כי זוגות צעירים לא באים לגור שם.

יצחק וקנין: מה עושה המועצה האזורית?

יצחק וקנין: מסיעה ילדים מיישוב ליישוב; ילדים בני שלוש – מסיעה אותם ליישוב אחר על מנת שילכו לגן הילדים, למעון-היום.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי לא בונים.

יצחק וקנין: אף זוג צעיר לא ייקח את זה.

יצחק וקנין: גם הערך של הקרקע וגם כל מה שיש מסביב – מרימים את הכול למחירים כאלה שלא בונים.

יצחק וקנין: באתי ואמרתי, ריבונו של עולם, על מה אנחנו מדברים?

יצחק וקנין: אני אומר שתיתנו למישהו שהוא בעל דיור?

יצחק וקנין: באזורים האלו, אם אתה רוצה ליישב אותם, תן לו מענק.

יצחק וקנין: תן לו מענק בפיתוח, תן לו משהו שימריץ אותו לבוא למושב זרעית, למושב יערה, לאבן-מנחם; לאותם יישובים שהם יישובי גדר לכל הדעות.

יצחק וקנין: לא, הממשלה אטומה.

יצחק וקנין: אתה יודע מה?

יצחק וקנין: לא צריך.

יצחק וקנין: יש לך תב"ע מאושרת, יש לך ביישוב שלי 140 יחידות דיור לבנייה עם תוכנית כבר עשר שנים.

יצחק וקנין: תבדקו את הדברים.

יצחק וקנין: מאז ביטלו את הדבר הזה כמעט שלא בונים.

יצחק וקנין: וגם הערך של הדירה עלה מפני שכל הנדל"ן עלה במדינת ישראל.

יצחק וקנין: היום לבנות בית במושב שלי – אני אומר לכם דברים אמיתיים – זה מיליון שקל, מיליון ו-100.

יצחק וקנין: בג'בלאות שם.

יצחק וקנין: קח את הפיתוח, קח שאין לך תחבורה, קח שאין תעסוקה – רבותי, מדינה לא יכולה להתנהל בצורה כזאת.

יצחק וקנין: אני אומר לכם יתרה מזו – וכל הנתונים, דרך אגב, אמרתי אותם כל הזמן.

יצחק וקנין: אני זוכר ישיבה, והפרוטוקולים יכולים לדבר על כך, עם נגיד בנק ישראל ועם שר הבינוי והשיכון מהמפלגה שלי ועם שר האוצר.

יצחק וקנין: אומר הנגיד: רבותי, יש מגמה של ירידה במחירים.

יצחק וקנין: רבותי, אין מגמה ולא הייתה מגמה ולא תהיה מגמה.

יצחק וקנין: אתה יודע למה, אדוני סגן שר האוצר?

יצחק וקנין: אתם אשמים לפחות בקטע מסוים.

יצחק וקנין: מה זה אתם?

יצחק וקנין: אני אומר: האוצר.

יצחק וקנין: האוצר מכניס כל שנה מהקרקעות 8-7 מיליארד שקלים.

יצחק וקנין: אני שואל אותך: אני קבלן, זכיתי במכרז, הלכתי למינהל, נתתי מחיר – הסברתי את זה כמה פעמים, תבדקו את מה שאני אומר.

יצחק וקנין: הקבלנים גם הם לא רוצים שהמחיר ירד.

יצחק וקנין: לא מעניין אותם לתת גם 10 מיליון שקל נוספים על הקרקע.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי בסופו של יום הוא לוקח את זה ממני הדייר ומשית את זה, הרי זה לא איזה דבר שהולך לאיבוד.

יצחק וקנין: בסופו של יום אני צריך לשלם את זה, הקצה ישלם את זה.

יצחק וקנין: אותו אחד שרוכש את הדירה ישלם את מחיר הקרקע.

יצחק וקנין: המדינה מתעשרת, מצד אחד; מצד שני הקבלן אומר: חכה, אני בונה פחות, מרוויח יותר – למה לי להיכנס לכל העסק הזה?

יצחק וקנין: זאת מציאות.

יצחק וקנין: אתם יכולים לשים פה אלף ועדות, את כל החכמים הגדולים ביותר; אם המדינה לא תאמר אמירה לזוג צעיר זה לא יעזור, אדוני.

יצחק וקנין: המדינה צריכה להגיד: אני פוטרת זוג צעיר ממע"מ; עשר שנים הוא לא יוכל למכור את הדירה.

יצחק וקנין: אני אשים עליו את כל המגבלות כי אני יודע את כל התשובות שאתם תגידו.

יצחק וקנין: רבותי, זוג צעיר במדינת ישראל לא יכול לקנות דירה אם אין לו אבא שנותן לו איזה 400,000–500,000 שקל, חצי מיליון שקל.

יצחק וקנין: והבאתי את הדוגמאות, מה שהיה ב-2007 בחולון.

יצחק וקנין: דירה בחולון שהייתה שווה 700,000 שקל עולה היום מיליון וחצי שקל.

יצחק וקנין: מיליון וחצי שקל.

יצחק וקנין: 700,000 ב-2007, היום, רבותי, 1.41.5 מיליון שקל.

יצחק וקנין: אני שואל אותך, זוג צעיר – עכשיו, תראו, יש גם מגבלות של בנק ישראל, אל תשכחו, שבנק ישראל, כדי לשמור על המערכת הבנקאית, התאים מגבלות קשות בקדנציה הקודמת.

יצחק וקנין: ומה המגבלות אומרות?

יצחק וקנין: שזוג צעיר לא יכול לקחת מעבר לסך מסוים של המשכנתה.

יצחק וקנין: זאת אומרת, מה הוא יעשה?

יצחק וקנין: אם הוא צריך לקנות דירה שפעם עלתה 700,000 – חשבון פשוט – היה לו 100,000 שקל, לקח משכנתה של 400,000, חצי מיליון, לקח הלוואה מההורים, הלוואה משלימה – סגר את העסק.

יצחק וקנין: קנה דירה.

יצחק וקנין: רבותי, היום אין לו.

יצחק וקנין: גם אם הוא ייקח חצי מיליון שקל הוא צריך להביא עוד מיליון שקל.

יצחק וקנין: מאיפה הוא ייקח מיליון שקל, רבותי, מאיפה?

יצחק וקנין: רבותי, הממשלה לא יכולה לעצום את עיניה.

יצחק וקנין: לממשלה יש אחריות על אזרחיה.

יצחק וקנין: והממשלה לא מוכנה לקחת, וראש הממשלה הולך עם הראש בקיר.

יצחק וקנין: אני אומר לך, בסוף – אני זוכר שהייתי אומר בוועדת הכספים, תהיה מחאה ותהיה מחאה.

יצחק וקנין: והייתה מחאה.

יצחק וקנין: כולם חייכו ואמרו לי, לא תהיה מחאה.

יצחק וקנין: אבל כולם – כשהתחילה המחאה, ראש הממשלה, דבר ראשון, הקים את ועדת טרכטנברג.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: אני צריך ועדת טרכטנברג?

יצחק וקנין: אני לא מזלזל בו, חלילה וחס, שלא תבינו.

יצחק וקנין: רבותי, ממשלה צריכה לקחת אחריות על אזרחיה.

יצחק וקנין: חסר דיור משלם את זה ארבע פעמים היום, כי הוא משלם גם בשכר הדירה, רבותי.

יצחק וקנין: הזמן שלי הסתיים, אני מבקש עוד דקה, גברתי היושבת-ראש.

ראובן ריבלין: בחילופי יושב-ראש תמיד יש לך עוד שתי דקות.

יצחק וקנין: רבותי, זוג צעיר בשלומי – אני לוקח תמיד את האזור שלנו – שילם שכירות 1,200–1,400 שקל; היום הוא ישלם 2,500–2,800.

יצחק וקנין: הוא קיבל את זה במשכורת שלו?

יצחק וקנין: הייתה תוספת כזאת, רבותי?

יצחק וקנין: אני שואל אתכם, איך זוג צעיר יסתדר?

יצחק וקנין: הוא הרי יכול היה לקנות דירה לפני כן במחירים כאלו, במשכנתה שהוא מחזיר 2,500–3,000 שקל בחודש והדירה שלו.

יצחק וקנין: היום הוא משלם שכירות, רבותי, וזה הולך לטמיון.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי הדירה לא שלו.

יצחק וקנין: וכל החיים שלו הוא משועבד.

יצחק וקנין: אתם לא מבינים איזה מרירות תתפוצץ לנו בפנים ביום אחד.

יצחק וקנין: כשזה יקרה, אל תגידו שלא אמרנו לכם את זה.

יצחק וקנין: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אני מזמינה את סגן שר האוצר, חבר הכנסת מיקי לוי, להשיב.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לומר בפתיחת דברי שבאמת, זה אומנם הפך להיות הצעה לסדר-היום, אבל עצם ההצעה לאי-אמון בגלל החלטת נגידת בנק ישראל ד"ר פלוג להוריד את הריבית היא משונה בעיני, שכן בנק ישראל סוברני להחליט בעצמו – וטוב שכך, שהוא בלתי תלוי – על גובה הריבית, ללא התערבות הממשלה בעניין.

מיקי לוי: באשר להחלטת הנגידה, כפי שכולנו שמענו, על-פי נימוקי בנק ישראל, יש סיבות רבות ומגוונות, עם השפעה רוחבית על המשק, לקביעת הריבית.

מיקי לוי: בנק ישראל בוחן את מגוון הנתונים, מקצב הצמיחה, דרך היצוא, האינפלציה ומדד המחירים, המצב הבין-לאומי בשווקים, וכמובן אף ההשפעה על מחירי הדיור ונתונים נוספים.

מיקי לוי: ואכן, זה יתרום לעליית מחירי הדיור.

מיקי לוי: אבל היא לקחה, ולוקחת, את כלל המרכיבים במשק.

מיקי לוי: מספיק לקחת כדוגמה את ייסוף השקל וההשפעה הקשה שיש לו על היצוא, או את ההאטה המסוימת בחודשים האחרונים בארצות-הברית, שטיבה עוד לא ברור – האם זה כתוצאה ממזג האוויר, האם זה כתוצאה מההאטה במשק?

מיקי לוי: העובדה היא שיש האטה – כדי להבין את מערכת השיקולים המורכבת שבנק ישראל והנגידה, כעומדת בראשו, חייבים להביא בחשבון בקביעת גובה הריבית.

מיקי לוי: ואפשר לפרט עוד ועוד נימוקים, כפי שעשה בנק ישראל.

מיקי לוי: אבל, כאמור, הרעיון ברור.

מיקי לוי: ההחלטה על גובה הריבית אינה משפיעה רק על מחירי הדיור, והיא החלטה סוברנית של הנגידה, כי יש לה השלכות רוחב על כלל המשק.

מיקי לוי: חבר הכנסת וקנין, אני באמת מכבד אותך, באמת, אני אומר את זה מכל הלב, ומכבד את פועלך בכנסות הקודמות, ואפילו מסכים עם דבריך, ראה זה פלא.

מיקי לוי: אני בהחלט שמעתי ובדקתי, לגבי מה שאמרת בכנסת הקודמת לגבי נושא הדיור.

מיקי לוי: אתה מדגיש כי ביישוב שלך עשר שנים לא בנו.

מיקי לוי: נו, אז – – –

יצחק וקנין: לא שלא בנו, בנו, אבל בהאטה מאוד גדולה.

יצחק וקנין: מה שעשינו – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת וקנין, בנו בהאטה, אבל לעשר שנים.

מיקי לוי: ואנחנו – אתה יודע מה, אני מכניס את עצמי, אף שלא שירתי את הבית הזה, ואומר: עשר שנים לא עשינו דבר?

מיקי לוי: אני מצטרף אליך.

מיקי לוי: ממה נובעת בעיית הדיור?

מיקי לוי: הבעיה נובעת מחוסר היצע.

מיקי לוי: הבעיה נובעת מקבלת החלטה שגויה בכנסות הקודמות לבנות בפריפריה, וכתוצאה מכך להניע אנשים לעבור לפריפריה ולחזק את הפריפריה.

מיקי לוי: החלטה זו התגלתה כשגויה.

מיקי לוי: ייבוש המרכז לא תרם לירידת מחירי הדיור ולא תרם להנעת אנשים להגעה להתיישבות בפריפריה.

מיקי לוי: אני אומר לך ששר האוצר הצהיר כי ההכנסות מהקרקע בהחלט לא מעניינות אותו, והוא פועל בכיוון הזה.

מיקי לוי: פטור ממע"מ – בשולי דבריך, אני אגיד: לא הפתרון.

מיקי לוי: כי בסופו של דבר, כמו שאני טוען לגבי מע"מ בנושאים אחרים – כי למה לא פטור ממע"מ לתרופות מצילות חיים?

מיקי לוי: – בסופו של דבר, להערכתנו ועל-פי ההתייעצויות שקיימנו בשטח, הפטור ילך לכיסם של הקבלנים.

מיקי לוי: אני מסכים אתך שצריך לעשות משהו, לא מחר – שלשום.

מיקי לוי: וצריך למצוא דרך להוזיל את המחיר למשתכן לדירה ראשונה עבור זוגות צעירים.

מיקי לוי: לא יעזור לנו, לצערי, אין היצע.

מיקי לוי: רק לפני שלושה שבועות חתם שר האוצר על הסכם מסגרת בראש-העין – אני אמרתי את זה כבר מעל דוכן זה – לבניית 16,500 דירות, והסכם מסגרת לבניית כמה אלפי דירות בקריית-גת.

מיקי לוי: בפריפריה אין לנו בעיה של קרקעות, ואתה יודע מה, גם לא של מחיר קרקעות.

מיקי לוי: אבל אין לנו אנשים שיקנו שם.

מיקי לוי: וחובה עלינו לתת את תשומת לבנו למרכז, למקום שאנשים כרגע רוצים לגור, כי בשתי הכנסות הקודמות ההחלטה הזאת לא הוכיחה את עצמה.

יצחק וקנין: זו לא החלטת כנסת, זו החלטת ממשלה.

מיקי לוי: אני מסכים, החלטת הממשלה הייתה שגויה.

מיקי לוי: ההחלטה לייבש את המרכז ולהעביר את הבנייה לפריפריה התגלתה כהחלטה שגויה, ועלינו לתקן אותה.

מיקי לוי: וכבר חתם שר האוצר על 16,500 דירות בראש-העין וכמה אלפי דירות בקריית-גת, ועוד כל נושא הפרויקט, שכרגע מכיל רק כמה מאות דירות להשכרה, במטרה לתת לזוגות הצעירים אפשרות להיכנס לדירה במחיר שהממשלה תפקח עליו, כאשר המדינה נותנת רשת ביטחון לאותו קבלן מבצע ל-25 שנה.

מיקי לוי: זה פרויקט.

מיקי לוי: אם היה אפשר לבנות בניין הרבה יותר מהר, היינו עושים את זה.

מיקי לוי: אבל לבנות לוקח זמן.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בראש-העין כבר ניתן היה לבנות, למעלה מחמש שנים, קרוב ל-25,000 דירות, אלא שאין האפשרות לממן את הצמתים, את הכבישים ואת הנושאים הציבוריים.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו תקועים.

ראובן ריבלין: הממשלה צריכה לתת מענה בעניין זה ולהורות למינהל מקרקעי ישראל לממן, ולאחר מכן לקחת את זה מתוך אותם תקבולים שהקבלנים יקבלו מהקונים.

מיקי לוי: חבר הכנסת ריבלין, הרי אין לי תשובה מוכנה מן התנור.

מיקי לוי: ואתה צודק, היו חסמים, ראש העיר אמר: רגע, למה אני צריך לבנות דיור ולא שטחים ציבוריים, הרי משטח מסחרי הארנונה הרבה יותר טובה, הרבה יותר.

מיקי לוי: אז גם את השלב הזה עברנו, והוספנו עוד פקידות לעירייה, ולצורך העניין, אני סתם אומר רק כדי להמחיש, מפינוי אשפה ועוד בתי-ספר ועוד ועוד ועוד, כדי להתגבר על העניין הזה.

מיקי לוי: ותשובה לגבי החסם: גשר שהיה אמור לחבר את העיר לשכונה החדשה, שעלותו 250 מיליון שקל, הוא החסם העיקרי בבניית 16,500 דירות בראש-העין.

מיקי לוי: הנושא הזה תוקן על-ידי שר האוצר, שנתן הוראה לתת תקציב לכל הגשר הזה כדי לחבר את ראש-העין.

מיקי לוי: גם הנושא של התשתיות נפתר.

ראובן ריבלין: שייתנו מימון ביניים וייקחו את זה אחר כך מהקונים.

ראובן ריבלין: זה כל כך פשוט – – –

מיקי לוי: זה בהחלט נפתר, וכרגע – – –

איתן כבל: דרך אגב, כך כביש 6 יצא לדרך, אדוני סגן השר.

ראובן ריבלין: נכון.

איתן כבל: יצא לדרך.

איתן כבל: המדינה התחילה, ואחר כך התחשבנה עם היזמים.

ראובן ריבלין: כך זה צריך להיות.

ראובן ריבלין: אם צריך תיקון חקיקה, נשמח לתקן את זה.

מיקי לוי: בנושא הזה, וציינתי את זה גם בשבוע שעבר, למרות התנגדותם של פקידי האוצר אני קיבלתי החלטה להוסיף פועלים זרים, אף שזה לא בדנ"א שלי, להמשך בינוי עיר הבה"דים בנגב, כדי לא לתקוע את פינוי צריפין, שיהיה זמין ל-32,000 יחידות דיור.

מיקי לוי: כי אם לא היינו מאשרים את זה, הייתה נגרמת בהחלט איזו חסימה במעבר של כל הנושא של צה"ל לנגב, של כל הבסיסים במחנה צריפין.

מיקי לוי: מבחינתנו אני רוצה להדגיש דבר-מה חשוב בקשר להשפעה שיש לריבית על שוק הדיור.

מיקי לוי: הרי אין ספק שהמשך הורדת הריבית יכול לתרום להתייקרויות במחירי הדיור, ואני מסכים עם זה.

מיקי לוי: אך מעל לכול ברור שהבעיה המרכזית אינה רק הריבית הנמוכה, כי אם היצע נמוך של דירות, שהוא תוצאה של מחדל מתמשך, כפי שאמרתי לפני כן, של ממשלות עבר.

מיקי לוי: ואני מכבד אותך על האומץ שלך כשאתה אומר שהיית חבר בסיעת ש"ס שהייתה שותפה לממשלה שקיבלה את זה.

מיקי לוי: וכמה פעמים אני יכול להגיד בבית הזה?

מיקי לוי: עשר שנים שקיבלו החלטה שגויה בנושא הדיור.

מיקי לוי: והרי יו"ר ש"ס, שבעצם בשמו הוגשה הצעת האי-אמון, אריאל אטיאס – ואני שמח שאמרת שאתה באת ואמרת לו שיש כאן טעות, ובאמת הוא חתום על ההצעה הזאת.

מיקי לוי: הוא היה שר השיכון באחת מהממשלות, הממשלה הקודמת.

מיקי לוי: אז אני מבין את הניסיון הלא-מוצלח של חברי הכנסת והשרים של ש"ס – – –

יצחק וקנין: אתה רוצה שנמשיך לבכות?

יצחק וקנין: לא האשמתי אותך, אני אמרתי רק – – –

מיקי לוי: בבקשה?

מיקי לוי: אני לא מאשים, אני להפך, מצטרף אליך.

מיקי לוי: אמרתי – אמרתי שאמרת באומץ – – –

יצחק וקנין: – – – להתפרץ בחברה הישראלית – – –

מיקי לוי: אני מסכים אתך, ועלינו לעשות משהו שלשום.

מיקי לוי: אני מסכים אתך בעניין הזה.

מיקי לוי: אני אומר לכם, חברים, שיש צורך – והממשלה הזאת בהחלט לוקחת אחריות על אזרחיה.

מיקי לוי: שר האוצר העמיד עצמו בראש קבינט הדיור, זה לא טריוויאלי, זה לא טבעי, זה גם לא תפקידו, אבל שר האוצר עושה זאת מתוך שליחות ומתוך אחריות, במטרה לפעול לפתור את מצוקת הדיור.

איתן כבל: מסור את התרגשותנו לשר.

מיקי לוי: א

מיקי לוי: בקש מן הכנסת – – –

איתן כבל: – – – התפקיד שלו.

מיקי לוי: נדמה לי שהייתם גם שותפים בכמה ממשלות שלא פעלו.

איתן כבל: אני פטור.

מיקי לוי: אתה פטור.

מיקי לוי: אבקש מן הכנסת להסתפק בתשובה, אלא אם כן חברי הכנסת מעוניינים בשאלות נוספות.

רות קלדרון: תודה רבה, סגן שר האוצר.

רות קלדרון: חבר הכנסת וקנין, האם אתה מוכן להסתפק בתשובה זו?

יצחק וקנין: אני מסתפק בתשובה.

יצחק וקנין: אני מוכן להסתפק בתשובה, בתנאי שבאמת יעשו משהו, אחרת זה לא יעזור אם אני אסתפק או לא אסתפק.

מיקי לוי: זה יעזור אם אנחנו נדבר.

רות קלדרון: אני מרגישה שכולנו תמימי דעים.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: מדיניות ההרס אינה פוסקת – הממשלה ממשיכה להרוס בתים, להשמיד יבולים ולכרסם בענף החקלאות של האזרחים הערבים

רות קלדרון: ההצעה הבאה לסדר-היום, בנושא: מדיניות – קשה לי לקרוא את זה – מדיניות ההרס אינה פוסקת – הממשלה ממשיכה להרוס בתים, להשמיד יבולים ולכרסם בענף החקלאות של האזרחים הערבים, מס' 2903, של חבר הכנסת אברהים צרצור.

רות קלדרון: בבקשה, אדוני.

רות קלדרון: סגן השר אקוניס ישיב.

אברהים צרצור: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, רציתי מאוד לדבר על הנושא שקבענו, מדיניות ההרס אינה פוסקת, אבל מה לעשות, המציאות טופחת על פנינו בצורה מצלצלת.

אברהים צרצור: אתמול בשעה 22:00 מתקשרים אלי כמה בחורים צעירים שאני מכיר טוב-טוב, אנשים מן השורה, סטודנטים, אנשי ציבור, שעיקר מלאכתם זה לשרת את האוכלוסייה שלהם ביפו.

אברהים צרצור: אתם יודעים היטב מה זה אומר אוכלוסייה ערבית ביפו.

אברהים צרצור: מתקשרים אלי בשעה 22:00, מספרים לי סיפור מזעזע.

אברהים צרצור: בבוקר גם קיבלתי מידע יותר מפורט, והנה הסיפור: אתמול בשעה 22:30, קבוצה של ארבעה סטודנטים, מאוד מכובדים, שאני מכיר באופן אישי, שאין להם קשר כהוא-זה עם העולם העברייני והפשיעה, בשום פנים ואופן לא – התיקים שלהם במשטרה או ברשויות החוק מוכיחים זאת מעל לכל ספק; הם מסיימים חוג חינוכי במוסד קהילתי ויוצאים ברכבם לכיוון הבית שלהם.

אברהים צרצור: באמצע הדרך הם נחסמים על-ידי ניידת משטרה, של אנשי יס"מ, בצורה פראית, שסיכנה באופן בולט את החיים שלהם.

אברהים צרצור: הפרטים של הרכב הזה: הוא מסוג GMC , סוואנה, ומספרו 40828.

אברהים צרצור: עכשיו, הם חסמו את הרכב הזה בצורה פראית, כפי שאמרתי, וזה לא נגמר באותו רגע.

אברהים צרצור: יצאו מהניידת כמה שוטרי יס"מ, כשהם מפנים את הנשקים שלהם לכיוון ארבעת הצעירים, בתוך הרכב שלהם.

אברהים צרצור: הם לא יצאו, לא התנהגו בצורה לא הולמת, לא התנהגו בצורה פרובוקטיבית נגד השוטרים בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: נשארו ברכב.

אברהים צרצור: ה"קאובויים" האלה באמת יצאו מהרכב שלהם, כשהם שולפים את הנשקים שלהם, מפנים אותם לכיוון הצעירים, הצעירים הטריים האלה, בתוך הרכב.

אברהים צרצור: שוטרי היס"מ הורידו את הצעירים מהרכב בצעקות ובאיומים.

אברהים צרצור: זו תופעה, דרך אגב, גברתי המכובדת, גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, נפוצה ביותר בקרב המגזר הערבי.

אברהים צרצור: זאת אומרת, כוחות הביטחון בישראל, על כל זרועותיהם – אני לא מנסה להכליל בשום פנים ואופן, אבל בכל פעם שאנחנו מעלים את הנושא הזה, של התנהגות המשטרה, שהוכח מעל לכל ספק, גם לפי דוחות של הכנסת והדיונים של ועדת הפנים – הוכח מעל לכל ספק שחלק לא מבוטל מהשוטרים, לצערי הרב, מכל הסוגים ובכל הלבושים, מתנהגים בצורה ברוטלית ללא כל הצדקה, ללא כל הצדקה, פשוט בצורה סדיסטית ביותר, שאי-אפשר להסביר אותה בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: השר לביטחון פנים עומד לעתים קרובות ומנסה להשיב.

אברהים צרצור: אני רוצה להגיד פה בצורה כנה ביותר, אני מאמין לכל מילה שהשר אומר.

אברהים צרצור: אני מכיר את השר מאז שהיה סגן המפכ"ל, ואני הייתי ראש המועצה המקומית בכפר-קאסם, הכרנו היטב.

אברהים צרצור: הוא עזר ככל שהיה אפשר, וגם כשהתמנה לשר לביטחון פנים הוא עשה את הכול.

אברהים צרצור: כשהוא עומד כאן, יש לו אומץ גם להודות בטעויות.

אברהים צרצור: הוא הודה בכך שחלק מהשוטרים, לצערי הרב, מתנהגים בצורה ברוטלית וסדיסטית, והוא הבטיח בכל פעם שהוא יטפל בהם, לא ירשה בשום פנים ואופן ששורות המשטרה שהוא עומד בראשה יסבלו התנהגות מהסוג הזה.

אברהים צרצור: עכשיו, השוטרים הוציאו את הצעירים מרכבם בצעקות ובאיומים, ביצעו בדיקות משפילות – זה מזכיר לנו את האירוע האחרון, שקרה בנמל התעופה באילת, עם הצעירה הערבייה, וכולכם שמעתם את הסיפור המזעזע של הבחורה הזאת.

אברהים צרצור: לצערי הרב, הבידוק הזה, המשפיל, נעשה על-ידי השוטרים האלה ללא כל צורך, על אף העובדה שהם מסרו – אני מתכוון לצעירים – את תעודות הזהות לשוטרים האלה בצורה מסודרת.

אברהים צרצור: השוטרים ביקשו תעודות זהות – בכל הכבוד הראוי, התנהגו בצורה הולמת ביותר, מסרו להם את התעודות.

אברהים צרצור: הרי יש להם מנגנון לבדוק את התעודות האלה, במיוחד בערים מעורבות.

אברהים צרצור: אין לי שום ספק שהם בדקו דרך המחשבים שלהם מה האנשים האלה, ולא קרוב לוודאי, אלא בוודאות מלאה, הם הכירו, ידעו היטב שהאנשים האלה, שהם בדקו בצורה משפילה, הם אנשים מכובדים שאין להם קשר כהוא-זה עם עולם הפשיעה והעבריינות.

אברהים צרצור: בכל זאת, לצערי הרב, הם המשיכו בהשפלה שלהם, המשיכו בצעקות נגדם, ופשוט מאוד רצו לגרור אותם – לגרור אותם.

אברהים צרצור: כשהבחור הזה התקשר אלי, בשעה 23:00, היה רועד מכעס, ואמר דברים קשים מאוד, שאני מחויב להביא אותם לכנסת.

אברהים צרצור: הוא אמר לי: אתם תמיד מדברים על כך שיש תקווה, יש אפשרות, באמת, שהנושא שלנו – שהמצב שלנו ישתפר, והנה, פעם אחר פעם, אנחנו מושפלים ברחובות ללא כל הצדקה.

אברהים צרצור: מה אתם מבלבלים לנו את המוח?

אברהים צרצור: או שאתם משקרים לנו, או שהשר משקר והמציאות היא הנכונה, היות שאנחנו נחשפים למציאות המרה הזאת כל יום וכל לילה, או שתסבירו לנו – אתם חייבים לנו הסבר, אתם הנציגים שלנו בכנסת.

אברהים צרצור: הרי אנחנו מוגדרים אנשים מתונים.

אברהים צרצור: איך אנחנו, כאנשים מתונים, כל חברי הכנסת, ללא יוצא מהכלל – איך אנחנו יכולים באמת, כאנשים מתונים, שרוצים לעשות למען האוכלוסייה שלנו, לתקן את יחסי הגומלין בין רשויות החוק – רשויות בישראל, ממשלת ישראל, לבין האוכלוסייה הערבית, במיוחד הצעירים האלה, שהם התקווה של האוכלוסייה הערבית, הן בהווה והן בעתיד.

אברהים צרצור: איך אפשר באמת לשכנע אותם שאכן יש תקווה, בזמן שהם נתקלים בבעיות כל כך קשות?

אברהים צרצור: השוטרים הסדיסטים האלה, פשוט מאוד, אף שהצעירים ספגו את ההשפלה הזאת – ספגו את ההשפלה הזאת ולא נגררו אחר הפרובוקציה של אנשי היס"מ האלה.

אברהים צרצור: אנשי היס"מ פשוט עשו בכוונה תחילה כדי לגרור אותם להתנהג בצורה לא הולמת, כדי להצדיק את הפעולה הבאה שלהם, לעצור אותם ולהכות אותם, כפי שהכו כמה עצורים בנגב בתקופה האחרונה, עד כדי כך שהם הובילו את העצורים – אני מתכוון בנגב – הובילו את העצורים בכבישים חשוכים, ושם דיברו האחד עם השני: למה שלא נירה בהם ונגמור את העניין הזה.

אברהים צרצור: הקצין שלהם אמר להם: לא, לא.

אברהים צרצור: אני, יש לי באמת מחשבה קריאטיבית, יצירתית.

אברהים צרצור: ומה הוא עשה?

אברהים צרצור: הוא פשוט מאוד השכיב את האדם ושני בניו, איש מבוגר, והשתין, השתין, על הפנים שלו ועל הראש שלו ועל הגוף שלו.

אברהים צרצור: הנושא הזה הובא לדיון בצורה מסודרת גם בוועדת הפנים ולא נעשה שום דבר.

אברהים צרצור: הקצין ידוע, הקבוצה שלו ידועה, הפעולה הזו הוכחה מעל לכל ספק, ועל אף העובדות האלה, לצערי הרב, אפס מעשים נעשו כדי להרתיע את העשבים השוטים האלה – אף שאני אומר זאת במירכאות כפולות ומכופלות, אני לא מאמין שאלה עשבים שוטים.

אברהים צרצור: אני מסיים, גברתי היושבת-ראש, בכך.

אברהים צרצור: האירועים האלה פשוט מאוד טרגיים.

אברהים צרצור: סליחה?

ראובן ריבלין: מה קרה ביפו בסוף?

רות קלדרון: הם שוחררו בסוף.

ראובן ריבלין: ביפו בסוף, מה היה?

אברהים צרצור: לא, לא.

אברהים צרצור: לא נעצרו.

אברהים צרצור: פשוט מאוד האנשים, הבחורים, לא נגררו לפרובוקציה של היס"מ, ופשוט מאוד, הם התנפלו עליהם, קיללו אותם וכו', ופשוט בסוף הם נתנו להם להמשיך בדרכם.

אברהים צרצור: אני שואל את השאלה הפשוטה מאוד: למה, למה, למה להתנהג לאנשים בצורה כזאת?

ראובן ריבלין: למה הם טענו שהם עוצרים אותם?

אברהים צרצור: סליחה?

ראובן ריבלין: למה הם טענו שהם עוצרים אותם?

ראובן ריבלין: באיזה חשד?

אברהים צרצור: שום דבר, שום דבר.

אברהים צרצור: אנשים נוסעים ברכבם בלילה, חוסמים אותם בצורה פראית ומסכנת חיים.

ראובן ריבלין: אני מציע שתגיש מייד – – –

אברהים צרצור: בוודאי.

אברהים צרצור: הם כבר הגישו, ברוך השם.

אברהים צרצור: אין שום ספק.

אברהים צרצור: הם יודעים את הזכויות שלהם.

ראובן ריבלין: לא רק תלונה, לא רק תלונה.

ראובן ריבלין: להגיש בקשה, זאת אומרת שאילתה בעל-פה ליום רביעי, שהשר – – –

אברהים צרצור: אני מאוד מקווה שהם יקבלו את השאילתה הזאת, מאוד מקווה.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שהיה להם איזה חשד, גם לא מוצדק, אבל היה חשד.

ראובן ריבלין: אם סתם הם – – –

אברהים צרצור: אתה יודע מה, ידידי ויקירי יושב-ראש הכנסת לשעבר?

אברהים צרצור: הדוגמאות הן רבות והמקרים הם רבים מאוד.

אברהים צרצור: והצעירים שלנו, באמת, כשהם נחשפים להתנהגות ברוטלית כזאת, תאמין לי, הם איבדו גם את התקווה ביחס לרשויות החוק, לא המח"ש ולא המשטרה עצמה וכו' וכו'.

אברהים צרצור: דהיינו, אני מאוד חושש, מאוד חושש, שביום מן הימים האנשים האלה, איך אומרים?

אברהים צרצור: הכול יתפוצץ בפנינו.

אברהים צרצור: האנשים האלה, המושפלים ללא כל הצדקה, יכולים באמת לאבד את העשתונות שלהם ולהתנהג בצורה אחרת, אף שבמקרה הזה, ברוך השם, האנשים היו מאוד מכובדים.

רות קלדרון: אני מבקשת לסיים.

אברהים צרצור: אני אסיים במשפט אחד.

אברהים צרצור: אין שום ספק שהאירועים האלה מוכיחים מעל לכל ספק את ההמלצות של ועדת אור, אם אתם זוכרים, בשנת 2000.

אברהים צרצור: הם דיברו על שני דברים הקשורים לזרועות המשטרה השונות.

אברהים צרצור: הם דיברו על – ת'קאפה, ת'קאפה.

קריאות: תרבות.

אברהים צרצור: תרבות של שקר ותרבות של שנאה.

אברהים צרצור: זה לא אני אמרתי, גברתי היושבת-ראש, זה אמרה ועדה רשמית ממלכתית, שעמד בראשה שופט בשם תיאודור אור, שאמר פשוט מאוד: יש הוכחות חותכות שברשויות אכיפת החוק ובמשטרה יש לשרש את התופעות האלה, את התרבויות האלה של השקר והשנאה.

אברהים צרצור: הגיע הזמן שהפעולות האלה, ההתנהגות הזאת, תבוא על סיומה.

אברהים צרצור: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: ישיב סגן השר אופיר אקוניס בשם שר הפנים.

רות קלדרון: הודעה של מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק כלי הירייה (תיקון מס' 17) (כשירות נפשית), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת דוד צור, בנימין בן-אליעזר ומשה מזרחי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת מירי רגב, זבולון קלפה ודוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת המדע והטכנולוגיה בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום בנושא: אי-הענקת תואר כבוד לפרופסור אומן על-ידי אוניברסיטת חיפה בגלל דעותיו הפוליטיות, של חברי הכנסת ישראל אייכלר ויעקב מרגי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: מדיניות ההרס אינה פוסקת – הממשלה ממשיכה להרוס בתים, להשמיד יבולים ולכרסם בענף החקלאות של האזרחים הערבים

אופיר אקוניס: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני מבקש להשיב בשם שר החקלאות ופיתוח הכפר על הצעת האי-אמון שכותרתה: מדיניות הריסת בתים והרס ענף החקלאות בקרב הערבים ובקרב הבדואים בנגב.

אופיר אקוניס: זוהי כותרתה, חבר הכנסת ריבלין, של ההצעה ועל כך הכין משרד החקלאות תשובה ואני אענה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אם יורשה לי להציע עצה.

אופיר אקוניס: בהחלט, תמיד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שיח' אברהים צרצור עלה, העלה נושא חמור ביותר, שהוא לא קשור בכלל לנושא – –

אופיר אקוניס: נכון, הקשבתי.

ראובן ריבלין: – – והוא מיצה את כל הדקות, ואף יותר.

ראובן ריבלין: לפי דעתי, צריך להעביר את הפרוטוקול למפכ"ל המשטרה – –

אופיר אקוניס: לשר לביטחון הפנים.

ראובן ריבלין: – – וכמובן לשר לביטחון הפנים, על מנת שהוא ישיב לו.

ראובן ריבלין: ואדוני לא צריך להשיב על דבר שלא – – –

אופיר אקוניס: אני אענה טלגרפית על כותרת ההצעה כיוון שמשרד החקלאות כבר הכין את התשובה, ואני הסכמתי להשיב בשמם.

אופיר אקוניס: ולגבי הערתו של חבר הכנסת ריבלין, אני בהחלט מקבל שיש להעביר את הדברים להתייחסות של השר לביטחון הפנים.

אופיר אקוניס: הוא יחליט לאן הוא מעביר את זה, אדוני.

ראובן ריבלין: להעביר מטעם הנשיאות, גברתי היושבת-ראש – – –

אופיר אקוניס: בוודאי, אני אומר – – –

רות קלדרון: – – – מציעה להעביר מטעם הנשיאות – – –

אופיר אקוניס: אני אומר, כיוון שאתה לא עומד, אתה מול הדרג הפוליטי, והשר לביטחון הפנים מתאים להשיב, הוא יחליט אם הוא מעביר את זה, אדוני היושב-ראש, אולי למפקד המחוז שבו התרחש האירוע או למפכ"ל המשטרה, לשיקול דעתו.

ראובן ריבלין: כי תשובה לחבר הכנסת צרצור תהיה כאילו אתה – – –

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: לא בהכרח.

אופיר אקוניס: אבל חבל שלא ניצלת את ההזדמנות.

אופיר אקוניס: השר לביטחון הפנים היה כאן רק לפני שעה קלה וענה בעניינים אחרים.

אופיר אקוניס: אבל טוב, הוא יהיה כאן גם בשבוע הבא.

אופיר אקוניס: משרד החקלאות ופיתוח הכפר מבקש לציין, לכותרתה של הצעת האי-אמון, שמדובר בשטחים פתוחים שברחבי הנגב ואינם ביישובים הבדואיים, כפי שנטען בכותרת.

אופיר אקוניס: עם אישורן על-ידי היועץ המשפטי של רשות מקרקעי ישראל, הפיכות הקרקע המבוצעות במסגרת פלישות לאדמת המדינה הנן פעולות אשר באחריותם של כלל גופי האכיפה במשרדים השונים, ופעולות אלה, חבר הכנסת צרצור, מחויבות המציאות כדי למנוע פלישה ותפיסת חזקה בשטח ללא חוזים.

אופיר אקוניס: הרי היו לנו על כך עשרות ויכוחים כבר, על ענייני הפלישות והפתרונות לעניין הזה.

אופיר אקוניס: השנה, גברתי היושבת-ראש – זה דווקא נתון חשוב, חבר הכנסת ריבלין, לדעת בכל מצב – אותרו פלישות מצד הפזורה הבדואית ברחבי הנגב לאדמות המדינה בסך של כ-10,000 דונמים.

אופיר אקוניס: כאמור, במהלך שנת 2014 אותרו כ-3,200 פלישות בעיבודים בתוך חלקות להשכרה עונתית במגזר הבדואי.

אופיר אקוניס: אני מבקש בשמו של המשרד, בשמו של השר, להתייחס לטענת האפליה בין המגזרים לעניין זה.

אופיר אקוניס: אין בישראל אפליה בעניין זה בין המגזרים.

אופיר אקוניס: כל פולש לקרקע או הבונה על קרקע בצורה בלתי חוקית ולא מאושרת, ראוי שהדבר יבוא לידי סידור, כן?

אופיר אקוניס: ואין הדבר קשור, חבר הכנסת צרצור, בעדתו או בדתו של הפולש או מבצע העבירה.

אופיר אקוניס: אני לסיום מבקש לומר כי למרות העובדה שרשות מקרקעי ישראל מאפשרת להשכיר את החלקות בהתאם לנהלים המוסדרים בתקנות, הפולשים בוחרים לבצע את העבירות ולעמוד בפני הפיכות קרקע במקרים של פלישה לא חוקית.

אופיר אקוניס: ולסיכום, מחוז הנגב של משרד החקלאות ופיתוח הכפר, חבר הכנסת צרצור, מקדם מזה כמה שנים את פרויקט חרישים בשטחים חקלאיים – זה יפה, חרישים בשטחים חקלאיים.

אופיר אקוניס: מדובר בכ-6,000 דונם המשרתים 31 חקלאים מהמגזר הבדואי בנגב, וכלל מטרתו של הפרויקט היא סיוע בהשבחת היבולים מאותו תא שטח.

אופיר אקוניס: אני מקווה, גברתי היושבת-ראש, שהשנה הקשה מאוד הזו בתחום החקלאות – בלי הבדלים בין חקלאים בדואים, חקלאים יהודים, קיבוצניקים, יושבי היישובים הבדואיים, קיבוצים, מושבים, כל מקום, השנה הייתה קשה.

אופיר אקוניס: אני מקווה, עוד, כולנו מקווים שבישורת האחרונה עוד יקרה נס ועוד ירדו מים מן השמים.

אופיר אקוניס: זה אני מעריך, חבר הכנסת צרצור, לא – – –

רות קלדרון: בדרך כלל בפורים.

אופיר אקוניס: שיקרה בפורים.

אופיר אקוניס: את יודעת מה?

אופיר אקוניס: שגם יקרה בפסח וביום העצמאות.

רות קלדרון: אחרי פסח זה זמן קללה.

רות קלדרון: גשם אחרי פסח זה זמן קללה.

אופיר אקוניס: הרי זה לא קרה מתי שזה היה צריך לקרות.

אופיר אקוניס: לכן, בעניין הזה, אני בטוח, חבר הכנסת צרצור, תפילת הגשם שלנו חלה גם על המתיישבים הבדואים בנגב.

אברהים צרצור: אתה מתפלל גם כן?

אופיר אקוניס: כל הזמן, מה זה, והגינו בו יומם ולילה.

רות קלדרון: תודה רבה, אדוני סגן השר.

רות קלדרון: אני נותנת לך את ההודעה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך, תודה.

רות קלדרון: לפני כן – חבר הכנסת צרצור, האם אתה מסתפק בתשובה הזאת?

אברהים צרצור: אף שאנחנו לא רואים את הנושא הזה עין בעין עם כבוד סגן השר, אין שום ספק, אבל אני מסתפק בתשובה הזו.

רות קלדרון: מסתפק.

רות קלדרון: האם אנחנו מצביעים?

אופיר אקוניס: אין צורך.

רות קלדרון: לא.

רות קלדרון: אז אין צורך.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: [מס' מ/712; "דברי הכנסת" ה-18, מושב רביעי, חוב' ל"ו, עמ' 30871.]

רות קלדרון: בבקשה, הודעה של חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: גברתי, הממשלה מבקשת להודיע על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים (תיקון מס' 75) (בתי-משפט שלום לעניינים מינהליים).

אופיר אקוניס: ובכן, הצעתנו היא להסמיך את בתי-משפט השלום לדון בעניינים מינהליים באותו אופן שבו דנים בתי-המשפט לעניינים מינהליים שהוקמו בבית-המשפט המחוזי, מכוח חוק בית-משפט לעניינים מינהליים, התש"ס–2000.

אופיר אקוניס: בהתאם לכך מוצע להקים מחלקות לעניינים מינהליים בבתי-משפט השלום, אשר ידונו בעניינים מינהליים בהתאם לעילות, לסמכויות ולסעדים שלפיהם דן בית-המשפט העליון בשבתו כבית-משפט גבוה לצדק, בהתאם לסעיף 8 בחוק ועל-פי סדרי הדין הנהוגים בבתי-משפט לעניינים מינהליים כיום.

אופיר אקוניס: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר אקוניס: אני מחזיר לך את סדר-היום, את הפרטיטורה.

רות קלדרון: ברוורמן קצת מתאחר, אני רוצה שתגיד לפרוטוקול את מה שהחלטנו לעשות לגבי דבריו – – –

אופיר אקוניס: לגבי הצעתו הקודמת של חבר הכנסת צרצור?

רות קלדרון: כן, כן.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת צרצור הסתפק בתשובתי, ולכן לא נדרשה הצבעה.

רות קלדרון: נכון, אבל לגבי – – –

אופיר אקוניס: אנחנו הצענו, בעצתו הטובה של היושב-ראש לשעבר, שתהיה אולי פנייה – ואני מבין שחבר הכנסת צרצור הסכים לפנות – אל השר לביטחון פנים, כי הוא העלה בנימוקי האי-אמון – –

ראובן ריבלין: – – – גם למפכ"ל.

אופיר אקוניס: – – הוא העלה נושא אחר מהנושא שסיעתו ביקשה.

רות קלדרון: לשר לביטחון פנים ולמפכ"ל, לקבל תשובה על האירוע הזה.

אופיר אקוניס: כן, בהחלט.

אופיר אקוניס: פנייה לשר לביטחון הפנים, ובכל מקרה הסיעה כולה קיבלה תשובה, אם כי היא לא אהבה את התשובה, אבל לא תמיד אוהבים בחיים את כל – – –

ראובן ריבלין: המפכ"ל, כמו הרמטכ"ל, יש אליו פנייה ישירה מהכנסת.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: חן חן.

רות קלדרון: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה.

רות קלדרון: תודה.

רות קלדרון: [מס' כ/519; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 2968; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: אנחנו רוצים להמשיך להצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רות קלדרון: אני אתחיל להציג את החוק, בתקווה שחבר הכנסת ברוורמן יהיה כאן עד שאני אסיים.

רות קלדרון: כיום, לפי הוראות חוק המכר (דירות), קבלן המוכר דירה חייב לצרף לחוזה המכר מפרט של הדירה, וכן הוראות תחזוקה ושימוש.

רות קלדרון: במפרט מנויים פריטים שנקבעו בצו שקבע שר הבינוי והשיכון.

רות קלדרון: מוצע לקבוע כי המפרט יכלול גם מחירון של פריטים שלגביהם קבע השר שיש לציין מחיר לעניין ויתור עליהם, שינוי מיקומם או הוספתם – להלן: פריטים מתומחרים.

רות קלדרון: על-פי הצעת החוק, קונה שיבקש לוותר, או להוסיף פריט מתומחר, ימסור על כך הודעה לקבלן, והקבלן יזכה אותו במחיר הנקוב במפרט לגבי אותו פריט, או יחייב אותו במחיר הנקוב במפרט לגבי אותו פריט, לפי העניין.

רות קלדרון: הודעה לקבלן על ויתור, הוספה או שינוי תיעשה לא יאוחר מהמועד האחרון שנקבע לכך בחוזה המכר, אם נקבע מועד כאמור, ובלבד שלא ייקבע מועד מוקדם משישה חודשים מיום סיום שלב ביצוע יסודות הבניין, או מועד אחר שקבע השר בצו.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: חבר הכנסת חנא סוייד יציג את החוק במקום יושב-ראש ועדת הכלכלה אבישי ברוורמן.

רות קלדרון: בבקשה, חבר הכנסת.

רות קלדרון: תודה רבה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חנא סוייד: כפי שציינתי בעת שהצגתי את הצעת – – –

קריאות: – – –

חנא סוייד: רגע.

רות קלדרון: זו השנייה.

רות קלדרון: הראשון כאילו קראתי.

חנא סוייד: קראת את הראשונה?

רות קלדרון: הראשונה קראתי עד אמצעה.

חנא סוייד: סליחה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת מאיר שטרית יזם שתי הצעות חוק לתיקון חוק המכר (דירות), התשל"ג–1973, ואת שתיהן אציג עתה בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חנא סוייד: אני רוצה לברך אותו על יוזמותיו החשובות, שמגבירות את ההגנה על רוכשי דירות.

חנא סוייד: אני מתכבד להציג בפניכם את ההצעה הראשונה: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6), התשע"ד–2014.

חנא סוייד: זוגות צעירים ומשפרי דיור הרוכשים דירה מקבלן נתקלים פעמים רבות בתופעה הבאה: כאשר הם מבקשים לוותר על פריט כלשהו בדירה שרכשו, לדוגמה נקודת חשמל, הם מקבלים מהקבלן זיכוי על סכום שהוא על־פי רוב נמוך במידה ניכרת ממחיר הפריט לו היה נרכש שלא באמצעות הקבלן; לעומת זאת, אם הם מבקשים להוסיף את אותו הפריט, בדוגמה שלנו להוסיף נקודת חשמל, הם מחויבים במחיר גבוה במידה ניכרת מסכום הזיכוי שהיו מקבלים מהקבלן במקרה של ויתור.

חנא סוייד: יש לציין שתופעה זו מתרחשת ביחס לוויתורים, הוספות ושינויים בפריטים טרם הבנייה, כלומר בשלב שבו הקבלן לא נדרש לבצע שינויים במבנה הקיים כדי להתאים את הפריטים בדירה לרצונו של הרוכש, ועל כן מדובר בתופעה מקוממת במיוחד.

חנא סוייד: כיום, לפי הוראות חוק המכר (דירות), קבלן המוכר דירה חייב לצרף לחוזה המכר מפרט של הדירה, וכן הוראות תחזוקה ושימוש.

חנא סוייד: במפרט מנויים פריטים שנקבעו בצו שקבע שר הבינוי והשיכון.

חנא סוייד: מוצע לקבוע כי המפרט יכלול גם מחירון של פריטים שלגביהם קבע השר שיש לציין מחיר לעניין ויתור עליהם, שינוי מקומם או הוספתם – להלן: פריטים מתומחרים.

חנא סוייד: לדעת חברי הוועדה, יצירת שקיפות, על-ידי חיוב הקבלן לחשוף את מחיריהם של פריטים מתומחרים, תוביל לצמצום התופעה שהזכרתי.

חנא סוייד: מובן שבבסיס הצעת החוק עומדת ההנחה כי הקבלנים יפעלו בתום לב והמחיר שהם יציינו במפרט יהיה מחירו האמיתי של הפריט.

חנא סוייד: אני מקווה שהנחה זו אכן תעמוד במבחן המציאות, במיוחד לאור העובדה שקידום הצעת החוק נעשה תוך הסכמות עם התאחדות בוני הארץ, ארגון המייצג את הקבלנים.

חנא סוייד: על-פי הצעת החוק, קונה שיבקש לוותר או להוסיף פריט מתומחר, ימסור על כך הודעה לקבלן, והקבלן יזכה אותו במחיר הנקוב במפרט לגבי אותו פריט, או יחייב אותו במחיר הנקוב במפרט לגבי אותו פריט, לפי העניין.

חנא סוייד: ברור שאם קונה יהיה מעוניין לשנות את מקומו של פריט מתומחר, יראו זאת כאילו ביקש לוותר על פריט מחד גיסא ולהוסיף את אותו פריט מאידך גיסא.

חנא סוייד: הודעה לקבלן על ויתור, הוספה או שינוי תיעשה לא יאוחר מהמועד האחרון שנקבע לכך בחוזה המכר, אם נקבע מועד כאמור, ובלבד שלא ייקבע מועד מוקדם משישה חודשים מיום סיום שלב ביצוע יסודות הבניין, או מועד אחר שקבע השר בצו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, והשר יהיה רשאי לקבוע מועדים שונים לסוגים שונים של דירות או בניינים.

חנא סוייד: כמו כן, מוצע לחייב את הקבלן למסור לקונה מפרט מעודכן לאחר הוויתורים, התוספות והשינויים שהקונה ביקש לערוך.

חנא סוייד: כדי לאפשר לקבלנים להיערך כראוי ליישום הצעת החוק, ולאפשר לציבור הצרכנים ליהנות מפירות הצעת החוק מוקדם ככל האפשר, החלטנו שהתיקון המוצע יחול על חוזי מכר שייחתמו לאחר כניסתו לתוקף של הצו שבו ייקבעו הפריטים המתומחרים, ובלבד ששלב ביצוע היסודות בבניין שבו הדירה נמצאת טרם הסתיים.

חנא סוייד: חברי הכנסת, כפי שהזכרתי, את הצעת החוק הזאת יזם חבר הכנסת מאיר שטרית, ואני מבקש לשוב ולברך אותו.

חנא סוייד: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש שתאשרו אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בנוסח שהכינה הוועדה.

חנא סוייד: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: לקחת לי את המילים.

רות קלדרון: מכיוון שאין הסתייגויות, אני מפעילה הצבעה.

רות קלדרון: חברי הכנסת, אתם מוזמנים להצביע בקריאה שנייה על החוק, כנוסח הוועדה, חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6), כהצעת הוועדה.

רות קלדרון: הצעת החוק, כהצעת הוועדה.

רות קלדרון: כלשון הוועדה.

רות קלדרון: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 1–3 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

רות קלדרון: 17 בעד, אף אחד לא נגד.

רות קלדרון: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

רות קלדרון: ואני מבקשת מכם להצביע שוב, בקריאה שלישית, על הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6).

רות קלדרון: בקריאה שלישית.

רות קלדרון: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6), התשע"ד–2014, נתקבל.

רות קלדרון: 20 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת החוק התקבלה ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: השם המלא של הצעת החוק שכרגע התקבלה: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 6), התשע"ד–2014 – התקבלה עכשיו בקריאה שנייה ושלישית.

רות קלדרון: [מס' כ/508; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' כ', עמ' 2964; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: להצעת חוק המכר הבאה נבקש שוב את חבר הכנסת חנא.

רות קלדרון: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, שוב הצעה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חנא סוייד: כפי שציינתי בעת שהצגתי את הצעת החוק הקודמת, גם את הצעת החוק הזו יזם חבר הכנסת מאיר שטרית.

חנא סוייד: חברי הוועדה ואנוכי סברנו כי זו הצעה חשובה, שמטרתה ליצור סדר בכל הנוגע לתשלום שכר טרחת עורך-דין לעורך-הדין המייצג את הקבלן בעת רכישת דירה חדשה.

חנא סוייד: מעט רקע להצעה.

חנא סוייד: לפי כלל 1 לכללי לשכת עורכי-הדין (ייצוג בעסקאות בדירות), התשל"ז–1977, ציטוט: בעסקה לרכישת דירה מאת קבלן, לרבות רכישת זכויות בה, לא ייצג אותו עורך-דין את הקבלן ואת הרוכש, אלא לפי הוראות סעיף 5.

חנא סוייד: כלל 5 לכללים האמורים קובע כי עורך-דין המייצג קבלן רשאי לטפל בביצוע רישום הרכישה וכי עליו לפעול בעניין זה "מתוך נאמנות לקבלן ולרוכש הדירה גם יחד".

חנא סוייד: כן נקבע באותו כלל כי עורך-הדין של הקבלן רשאי לקבל מרוכש הדירה שכר טרחה בעד שירות זה.

חנא סוייד: הנוהג שהתגבש במהלך השנים, במקרים רבים, הוא שהקבלן קובע בחוזה את גובה שכר הטרחה שישולם לעורך-דינו וגובה אותו מהרוכש.

חנא סוייד: שכר הטרחה הוא, בדרך כלל, בין 1.5% ל-2% ממחיר הדירה, סכום שעומד על עשרות אלפי שקלים חדשים.

חנא סוייד: מכאן החשש כי רוכשי דירות מממנים למעשה את כלל ההוצאות המשפטיות של הקבלן, ובכלל זה ליווי הליך הבנייה והכנת החוזים, ולמעשה אין מדובר בתשלום עבור השירות המשפטי שניתן להם לצורך רישום הדירה בלבד.

חנא סוייד: זאת ועוד, התשלום הגבוה של שכר הטרחה מביא רוכשים רבים לסבור בטעות כי עורך-הדין של הקבלן מייצג גם אותם בכל העניינים הקשורים בחוזה המכר.

חנא סוייד: ואולם, גם אם לא כך הדבר, וברור כי עורך-הדין מייצג אותם לצורך רישום הזכויות בדירה, הרי ששכר הטרחה הגבוה מכביד על רוכשי הדירות ומונע מהם לעתים לשלם עבור ייצוג עצמאי מטעמם לצורך ייצוג האינטרסים שלהם.

חנא סוייד: ברור שלמעט במקרה שמדובר בדירות יוקרה, יחסי הכוחות בין הצדדים אינו שווה, שכן מדובר ברוכשים שזו להם העסקה הגדולה בחייהם לעומת הקבלן, שזהו עיסוקו.

חנא סוייד: לכן, בוועדה לא היה ספק שנדרש לעשות מעשה ולתקן את העיוות הקיים.

חנא סוייד: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע להגביל את שכר טרחת עורך-דין שקבלן רשאי להשית על רוכש דירה עבור ההוצאות המשפטיות הקשורות ברישום הזכויות בדירה, ובכלל זה בשל רישום וניהול של רשימה של בעלי הזכויות.

חנא סוייד: במסגרת ההסדר, מוצע להסמיך את שר הבינוי והשיכון, בהתייעצות עם שר המשפטים ושר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה, לקבוע את הסכום או השיעור המרבי שמוכר יוכל לדרוש מרוכש הדירה כהשתתפות בהוצאות המשפטיות.

חנא סוייד: בתקנות שיותקנו יוסמך השר לקבוע גם סכומים מרביים שונים לדירות מסוגים שונים, וכן לקבוע כי ההגבלה לא תחול כלל על דירות מסוג מסוים או על דירות שמחירן עולה על המחיר שקבע.

חנא סוייד: יוער כי לעניין רישום וניהול רשימה של הזכויות על-פי חוזה המכר מיום המכירה ועד לרישום הזכויות בלשכת רישום המקרקעין, ימשיך לחול הסכום שנקבע בצו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (קביעת מחיר מרבי לשירותי נותן שירות בהיעדר רישום זכויות בפנקסי המקרקעין), התש"ס–1999, סכום העומד כיום על 300 ש"ח.

חנא סוייד: עוד נקבע בהצעה, כי הרוכש ישלם את ההוצאות המשפטיות ישירות לעורך-הדין, ועורך-הדין יוציא לקונה חשבונית מס, וזאת כדי לוודא שהכספים אכן משולמים לכיסו של עורך-הדין שנותן את השירות.

חנא סוייד: גבייה גבוהה מהמותר לעניין ההוצאות המשפטיות האמורות תהיה עבירה פלילית שהעונש עליה יהיה קנס עד לסכום של 14,400 ש"ח.

חנא סוייד: תחילתו של ההסדר המוצע שישה חודשים מיום פרסומו של החוק, והוא יחול על חוזה מכר שייחתם מיום התחילה, ובלבד שהותקנו תקנות לעניין הסכום המרבי של ההוצאות המשפטיות המותרות לגבייה.

חנא סוייד: עוד מוצע כי תקנות ראשונות יובאו לאישור ועדת הכלכלה בתוך שלושה חודשים.

חנא סוייד: אם לא הותקנו תקנות כאמור, רשאי שר הבינוי והשיכון לדחות בצו את יום התחילה בתקופה נוספת של עד שישה חודשים.

חנא סוייד: דהיינו, לכל היותר שנה מיום הפרסום.

חנא סוייד: במהלך הדיונים שקיימה הוועדה הובעו התנגדויות רבות מטעם לשכת עורכי-הדין.

חנא סוייד: אומנם הם הסכימו שקיימת בעייתיות בנושא גביית הוצאות משפטיות בעת רכישת דירה מקבלן, אולם הם עמדו על כך שלא נדרש תיקון חקיקה וכל שנדרש הוא לבטל את כלל 5 לכללי לשכת עורכי-הדין שהזכרתי קודם, המתיר לייצג גם את רוכש הדירה וגם את הקבלן בעניין הרישום, כך שייאסר על עורכי-הדין ייצוג משותף גם בעניין מוגבל זה.

חנא סוייד: עמדת לשכת עורכי-הדין לא הייתה מקובלת עלינו בוועדה, לא רק משום הצורך בעורך-דין אחד שיהיה אחראי לביצוע פעולות רישום הזכויות בלשכת רישום המקרקעין, אלא גם משום החשש שאיסור זה היה מביא להגברת הצורך להיזקק לשירותי עורכי-דין על-ידי רוכשי דירות.

חנא סוייד: דהיינו, לא שוכנענו שאכן טובת רוכשי הדירות עמדה לנגד עיניהם.

חנא סוייד: מכל מקום, ביטול הכלל האמור דורש כמה הליכים שלא התקיימו, וביניהם אישור שר המשפטים.

חנא סוייד: בנסיבות אלה סברנו, הן חברי הוועדה והן כמובן חבר הכנסת מאיר שטרית, יוזם ההצעה, כי אכן ראוי לתקן את החוק ולהגביל מפורשות את הסכום.

חנא סוייד: אזכיר עוד שנציגי לשכת עורכי-הדין העלו במהלך הדיונים בוועדה סוגיה נוספת, והיא תחולתו של סעיף 17א לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, שחוקק בשנת 2002, ועניינו חובת הצגת מחיר כולל עבור נכס או שירות.

חנא סוייד: נציגי הלשכה טענו, במפתיע, שאם חוזה מכר דירה נוקב בסכום שעל הרוכש לשלם עבור הדירה, ונוסף על כך סכום או שיעור לטובת שכר טרחת עורך-דין, יש בכך משום הפרה של הוראות סעיף 17א לחוק הגנת הצרכן.

חנא סוייד: ציינתי שטענת לשכת עורכי-הדין מפתיעה, שכן אם אכן מדובר בהוראה בלתי חוקית שנכללה בעשרות אלפי חוזים ובגבייה בניגוד לחוק, הרי מי שאחראי לכך הם כל אותם עורכי-דין שהכינו חוזים אלה לקבלנים שעמם עבדו.

חנא סוייד: מכל מקום, הצעת חוק זו אינה משנה את המצב המשפטי לפי חוק הגנת הצרכן, אלא רק מגבילה את החלק מתוך התמורה המשולמת עבור רכישת הדירה לצורך תשלום שכר הטרחה לעורך-הדין של הקבלן.

חנא סוייד: לסיכום, כפי שציינתי בתחילת דברי, אני סבור שמדובר בהצעת חוק חשובה במיוחד, שתעשה צדק עם רוכשי הדירות ואולי אף תביא להקלה משמעותית על אותם זוגות צעירים הרוכשים דירה מקבלנים.

חנא סוייד: להצעת החוק הוגשו בקשות רשות דיבור בלבד ולא הוגשו הסתייגויות.

חנא סוייד: לפיכך, אני מבקש שתאשרו את הצעת החוק המונחת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חנא סוייד: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה לך; כל הכבוד על הקריאה הקשה.

רות קלדרון: יש בקשות לרשות דיבור לחוק הזה?

רות קלדרון: חבר הכנסת מוחמד ברכה?

רות קלדרון: עמנו?

רות קלדרון: חבר הכנסת חנא סוייד, אתה רוצה קצת לנוח לפני שאתה עולה?

רות קלדרון: חבר הכנסת דב חנין, בינתיים.

דב חנין: – – – של חבר הכנסת סוייד – – –

רות קלדרון: שכנע אותך.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: חבר הכנסת עפו אגבאריה – כנ"ל.

רות קלדרון: אם כך, חברים, אני מזמינה את הכנסת להצביע בקריאה שנייה על הצעת החוק – הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), כנוסח הוועדה.

רות קלדרון: בבקשה להצביע.

רות קלדרון: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–3 – 32 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

רות קלדרון: תכף נזמין את חבר הכנסת שטרית לברך.

רות קלדרון: 32 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

רות קלדרון: ואני מזמינה אתכם להצבעה בקריאה שלישית; בבקשה להצביע.

רות קלדרון: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד.

רות קלדרון: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 30 נגד – אין נמנעים – אין חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, נתקבל.

רות קלדרון: 30 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת החוק התקבלה וגם היא נכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

רות קלדרון: אני מתכבדת להזמין את חבר הכנסת שטרית, יוזם ההצעות, לברך על קבלתן.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה בתחילת דברי להודות לסגל של ועדת הכלכלה שסייעו לי בכל התהליך של אישור שני החוקים הללו, ליועצת המשפטית הגברת אתי בנדלר ולעוזרת שלה, וללאה ורון, מנהלת הוועדה.

מאיר שטרית: וליושב-ראש הוועדה מר אבישי ברוורמן.

מאיר שטרית: אני מודה להם על הנכונות, על הזמן שהקדישו לחקיקה הזאת, ולא ישיבה אחת אלא כמה וכמה ישיבות.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד תודה לאלה ששותפים לי להצעת חוק המכר – הורדת הוצאות משפטיות; לחברי הכנסת אורי מקלב, יצחק וקנין, אלעזר שטרן ואראל מרגלית.

מאיר שטרית: הם היו שותפים אתי להצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: הצעת חוק המכר השנייה הייתה הצעת חוק שלי לבד.

מאיר שטרית: מאחר שנאמרו פה נאומים ארוכים על שני החוקים, אני רוצה בשני משפטים, בקצרה, להסביר את מהותם.

מאיר שטרית: בעיית הדיור הולכת ותופחת, ושני החוקים האלה נועדו להתמודד ולהוריד קצת את מחירי הדירות לדיירים ולעשות את החיים שלהם יותר קלים.

מאיר שטרית: הצעה אחת מציעה בעצם להקטין את ההוצאות המשפטיות שדייר נדרש היום לשלם לעורך-דין – בין 1.5% ל-2% מערך הדירה – לסכום קטן.

מאיר שטרית: בהצעה שלי זה היה 0.5% או 5,000 שקל, הנמוך שביניהם.

מאיר שטרית: הגענו בוועדה למסקנה שאי-אפשר להחיל את זה בחוק, אלא אנחנו מסמיכים את שר השיכון לקבוע את זה בתקנה.

מאיר שטרית: ואני בטוח ששר השיכון, בתמיכתו בחוק, אכן יעשה את התקנה הזו במהירות.

מאיר שטרית: החוק השני נועד להקל, שוב, על הדיירים החדשים, הקונים דירה חדשה.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, היום, כשאדם קונה דירה, במפרט של הדירה שלו כתוב, נגיד, שהמטבח עולה 50,000 שקל.

מאיר שטרית: אם הוא מבקש לבטל את המטבח מזכים אותו ב-2,000 שקל.

מאיר שטרית: לך תסביר למה.

מאיר שטרית: ואותו דבר על כל פריט אחר.

מאיר שטרית: לכן החוק שלי קובע, שעל-פי חוק המכר, במפרט יפרטו את המחירים של הפריטים העיקריים בדירה, שזה כולל מטבח, כלים סניטריים, ריצוף, קרמיקה ונקודות תקשורת וחשמל.

מאיר שטרית: כך אדם יכול להגיד: אני מוותר על המטבח, ויזכו אותו במחיר שכתוב במפרט.

מאיר שטרית: כנ"ל כשרוצים להזיז נקודת חשמל, נגיד.

מאיר שטרית: היום לעשות נקודת חשמל חדשה עולה 50 שקל, להזיז אותה – 600 שקל.

מאיר שטרית: כמובן, אין לזה שום הצדקה כי מדובר על דירה שעוד לא נבנתה.

מאיר שטרית: לכן המפרט גם מציין מה מחיר השינוי, שהקבלן לא יוכל לקחת איזה מחיר שהוא רוצה.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, בעקבות הצעות החוק האלה קיבלתי פניות רבות מאזרחים על כך שמתעללים בהם ממש.

מאיר שטרית: השבוע קיבלתי פנייה מאזרח, שאומר כשהוא ביקש לשנות משהו אמר לו הקבלן: לא, אם אתה רוצה לשנות, אתה תחכה שלושה חודשים; ב.

מאיר שטרית: הוא לא יכול להביא קבלן שלו לעשות את השינוי.

מאיר שטרית: רק הוא יכול לעשות.

רות קלדרון: שינויים עולים כמו עוד חדר.

מאיר שטרית: הדברים האלה עולים הון תועפות, ונדמה לי שהקלה קטנה לגבי הוצאות הרכישה או הוצאות שכר טרחת עורכי-דין – אני רק אתן דוגמה: בדירה ממוצעת משלמים היום 1.5%–2%.

מאיר שטרית: נגיד שהיום דירות מגיעות ל-1.5 מיליון שקל, ואני לא מגזים, אז 2% מ-1.5 מיליון שקל זה סדר גודל של 30,000 שקל.

מאיר שטרית: עכשיו, עד היום, הזוג הצעיר משלם את זה לעורך-דין שבעצם עובד נגדו; הוא מייצג את הקבלן נגדו.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אתה משלם מס רכישה גם על זה.

מאיר שטרית: לכן עכשיו, בעקבות החוק, מאחר שמשלמים את זה לעורך-הדין, על זה גם לא יחול מס רכישה.

מאיר שטרית: אז זה עוד חיסכון, אולי של 3% או 5%, תלוי לפי דרגת המס.

רות קלדרון: כל הכבוד.

מאיר שטרית: גם על הכסף הזה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, הזוג הצעיר, יהיה לו קל יותר בכמה עשרות אלפי שקלים, וזה לא רע.

מאיר שטרית: לכל זוג צעיר זו ברכה רבה.

מאיר שטרית: הלוואי שהממשלה תקשיב להצעת החוק שלי מהכנסת הקודמת, שקיימת היום.

מאיר שטרית: אני לא מביא אותה כי הממשלה עוד לא תומכת בה, אבל אני מציע את זה לשר האוצר ולסגנו.

מאיר שטרית: הלוואי שאתם תיזמו להוריד את המע"מ על דירת יחיד ראשונה.

מאיר שטרית: זה באמת עשרות אלפי שקלים, 18% מערך הדירה.

מאיר שטרית: אפשר לוותר על זה.

רות קלדרון: בוא נחגוג היום את – – –

מאיר שטרית: אם רוצים לעזור לזוגות צעירים – לא לתת מענק, להוריד את המע"מ.

מאיר שטרית: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: יישר כוח.

רות קלדרון: [מס' כ/480; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' כ"ג, עמ' 4688; הכנסת ה-18, מושב רביעי, חוב' ל"ד, עמ' 30169; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: אני מזמינה את חבר הכנסת חנא סוייד להציג חוק נוסף:

רות קלדרון: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19), התשע"ד–2014.

רות קלדרון: גם על החוק הזה נצביע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קריאה: – – –

רות קלדרון: הוא צריך כוס מים.

מירי רגב: – – –

ראובן ריבלין: יש גם ממלאי מקום יושבי-ראש ועדה – – –

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רק רוצה להגיד שאני קורא מן הכתב.

חנא סוייד: אני לא מאריך בכוונה.

חנא סוייד: אני קורא מה שכתבו לי, כך שאל תתרגזו עלי.

חנא סוייד: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19), התשע"ד–2014, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חנא סוייד: הצעת החוק, שאותה יזמו חברי הכנסת מקלב, גפני, לוין ושאמה-הכהן בעת כהונתה של הכנסת השמונה-עשרה, אושרה בוועדת הכלכלה להכנה לקריאות השנייה והשלישית ואף הונחה על שולחן הכנסת הקודמת בשלהי כהונתה, אך בשל הקדמת הבחירות לא התקיימה עליה הצבעה.

חנא סוייד: בכנסת הנוכחית הוחל על הצעת החוק דין רציפות בהתאם לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993.

חנא סוייד: מטרת הצעת החוק היא ליידע מראש לקוחות של תאגיד בנקאי בדבר כוונת התאגיד לבצע פעולה לגבי הלוואה שהיא אחת משתיים: העמדת הלוואה לפירעון מיידי או נקיטת הליכים משפטיים – הגשת תביעה או הליכי הוצאה לפועל בשל אי-עמידה בתנאי ההלוואה, ובכלל זה בשל אי-פירעונה, כולה או חלקה.

חנא סוייד: לקוחות אלה עלולים לעמוד בפני קושי בהסדרת חובותיהם לתאגיד הבנקאי, כמו גם לגורמים אחרים, ואם ננקט כלפיהם הליך משפטי הם הופכים למעשה ללקוחות משפטיים של התאגיד הבנקאי, ותנאי החשבון שלהם עלולים להשתנות לרעה עקב כך.

חנא סוייד: כמו כן, הם עלולים לשאת בהוצאות נוספות כגון – – –

רות קלדרון: חברינו בירכתיים, בבקשה תנו לנו לעבוד.

רות קלדרון: וגם חברות הכנסת הנכבדות, אם כי נעים לראות את יושב-ראש האופוזיציה מחייך – –

פניה קירשנבאום: הקואליציה.

רות קלדרון: – – ולא קורא קריאות.

רות קלדרון: הקואליציה.

רות קלדרון: היחדה.

רות קלדרון: בבקשה, אדוני.

חנא סוייד: כמו כן, הם עלולים לשאת בהוצאות נוספות כגון הוצאת שכר טרחה לעורכי-דין.

חנא סוייד: כדי לסייע לאותם לקוחות, הן מבחינת היערכותם לביצוע פעולה לגבי הלוואה כאמור והן מבחינת הבנת השלכותיה לגביהם, מוצע לתקן את חוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א–1981, ולחייב תאגיד בנקאי שבכוונתו לבצע פעולה לגבי הלוואה, למסור ללקוח הודעה בכתב על כך.

חנא סוייד: לפי המוצע, הודעה זו תימסר ללקוח 21 ימי עסקים לפחות לפני ביצוע הפעולה ותכלול את הפרטים הבאים: יתרת סכום ההלוואה ושיעור הריבית על ההלוואה, וכן, ככל שהדבר רלוונטי, גם סכום ההלוואה שבפיגור, אופן חישובו, שיעור ריבית הפיגורים וסכום העמלה בשל העמדת ההלוואה לפירעון מיידי.

חנא סוייד: נוסף על כך תכלול ההודעה הסבר בדבר חובת התאגיד הבנקאי להעביר מידע על הלקוח לבעל רישיון למתן שירות נתוני אשראי, בהתאם להוראות חוק שירות נתוני אשראי, התשס"ב–2002.

חנא סוייד: אסביר בקצרה: חוק שירות נתוני אשראי מחייב תאגיד בנקאי שמסר התראה בכתב ללקוח על כוונתו לנקוט הליכים לגביית חוב, להודיע על כך לבעל רישיון שירות נתוני אשראי בכפוף לכמה תנאים הקבועים באותו חוק.

חנא סוייד: לפי החוק האמור, בעל רישיון שירות נתוני אשראי שקיבל מידע זה רשאי למסור אותו לגורמים ששוקלים לתת אשראי ללקוח, כדי שאלה יוכלו לבחון את יכולתו של הלקוח לעמוד בהתחייבויותיו הכספיות.

חנא סוייד: כדי להבטיח שהלקוח יקבל הודעה זו, מוצע לקבוע כי היא תימסר הן בדרך שבה התאגיד הבנקאי נוהג למסור הודעות לאותו לקוח והן במסירה אישית לכתובת הלקוח הרשומה אצל התאגיד הבנקאי.

חנא סוייד: ואולם, אי-קבלת ההודעה על-ידי הלקוח – למשל, אם סירב לקבלה או לא שהה בביתו בעת שהגיע שליח לכתובתו הרשומה כאמור – אין בה כדי למנוע מהתאגיד הבנקאי לבצע את הפעולה לגבי ההלוואה כאמור, כל עוד התאגיד מילא אחר חובתו למסור את ההודעה בהתאם להוראות המוצעות.

חנא סוייד: מאחר שיש נסיבות שבהן מסירת ההודעה עלולה לסכן את יכולת הגבייה של התאגיד הבנקאי, מוצע לפטור את התאגיד מהחובה למסור את ההודעה אם יש במסירתה כדי ליצור חשש ממשי לפגיעה ביכולת הגבייה של התאגיד בשל שינוי לרעה בכושר הפירעון של הלקוח, או בשל תנאים אחרים המחייבים ביצוע מיידי של הפעולה לגבי ההלוואה.

חנא סוייד: מדובר, למשל, בנסיבות שבהן יש חשש שהחייב יעזוב את הארץ ויסכל בכך את גביית החוב.

חנא סוייד: אציין כי החוק המוצע לא יחול על מסגרות אשראי.

חנא סוייד: מסגרת אשראי שונה במאפייניה מהלוואה, שכן להבדיל מהלוואה, אין מדובר בסכום קבוע מראש או בתקופה קצובה, ולכן חלים עליה הסדרים שונים שנקבעו הן בחקיקה והן בפסיקה.

חנא סוייד: בעת הדיונים שקיימה ועדת הכלכלה בהצעת החוק בכנסת הנוכחית, עלתה שאלת תחולתה של הצעת החוק לגבי מי שערב ללקוח כלפי התאגיד הבנקאי, שכן סעיף 17א לחוק הבנקאות (שירות ללקוח) מחיל היום את כל הוראות החוק החלות על לקוח של תאגיד בנקאי גם על מי שערב ללקוח כלפי התאגיד הבנקאי.

חנא סוייד: הוועדה סברה שמחד גיסא לא ראוי ליצור פערי מידע בלתי מוצדקים בין הלקוח, שהוא החייב העיקרי, לבין מי שערב לו, אך מאידך גיסא יש צורך לערוך התאמות שונות לשם החלת ההסדר המוצע לגבי ערבים, למשל לעניין פרטי המידע שתכלול ההודעה שתימסר להם, דרך מסירתה ועוד.

חנא סוייד: לפיכך הוחלט בוועדה כי ההסדר המוצע יחול גם על מי שערב ללקוח כלפי תאגיד בנקאי, דהיינו, תאגידים בנקאיים יחויבו למסור הודעה בדבר פעולה לגבי ההלוואה גם לערבים, בהתאם להוראות ניהול בנקאי תקין שיקבע המפקח על הבנקים, ובהן ייקבעו ההתאמות והשינויים הנדרשים לשם החלת חובה זו.

חנא סוייד: חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפניכם היא הצעת חוק צרכנית וחברתית במהותה, ויש בה כדי לסייע ללקוחות התאגידים הבנקאיים להיערך כראוי לצעדים שבכוונת הבנק לנקוט כלפיהם.

חנא סוייד: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חנא סוייד: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אין לי מה להוסיף.

רות קלדרון: אין בקשות לרשות דיבור.

רות קלדרון: חברים, אני מזמינה להצביע על הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19) בקריאה שנייה.

רות קלדרון: כנוסח הוועדה.

רות קלדרון: אפשר להצביע.

רות קלדרון: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–3 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

רות קלדרון: 23 בעד.

רות קלדרון: חברת הכנסת מיכל רוזין מבקשת להודיע שגם היא התכוונה להצביע בעד.

רות קלדרון: אין מתנגדים.

איתן כבל: גם שולי מועלם.

רות קלדרון: וגם שולי מועלם מבקשת להצביע בעד.

רות קלדרון: הצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה.

רות קלדרון: אני מזמינה אתכם מייד להצביע בקריאה השלישית על הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19).

רות קלדרון: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19), התשע"ד–2014, נתקבל.

רות קלדרון: 28 חברי כנסת בעד.

רות קלדרון: אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 19), התשע"ד, התקבלה גם בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רות קלדרון: אנחנו נעבור להצעת חוק תאגידי מים וביוב.

אברהם מיכאלי: להודות.

אברהם מיכאלי: להודות.

רות קלדרון: סליחה, יש לנו ברכות והודיות.

רות קלדרון: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: כפי שאת אמרת, החוק הוצג בצורה מורחבת ומפורטת גם בעברית צחה על-ידי חבר הכנסת חנא סוייד, שאני כבר לא רואה אותו.

אורי מקלב: רציתי להודות לו על כך.

שולי מועלם-רפאלי: הוא שם.

אורי מקלב: הוא שם.

אורי מקלב: אני רציתי להודות על הצורה המורחבת, המפורטת, ועל העברית הצחה שבה הצגת את החוק.

אורי מקלב: אני מודה לך מאוד.

אורי מקלב: אני כתבתי לעצמי – אולי הוא לא ידבר על כך, אז רשמתי לעצמי – אני אדבר אולי על נושא של משלוח.

אורי מקלב: מחקתי.

אורי מקלב: דיברנו על ערב, שזה בצורה מיוחדת.

אורי מקלב: מחקתי.

אורי מקלב: ועוד דברים כאלה, שזה חוק הגנת הצרכן, לא רק חוק הבנקאות, גם את זה מחקתי.

אורי מקלב: דיברת על הכול, כפי שראוי וכפי שמתאים לך.

אורי מקלב: אבל בכל אופן נשאר לי כן להודות באופן מיוחד ליועצת המשפטית עורכת-הדין אתי בנדלר ולמנהלת הוועדה לאה ורון.

אורי מקלב: לא היה פשוט עם החוק הזה.

אורי מקלב: היו צריכים לקבוע הרבה זמנים כדי שהחוק הזה – – –

קריאה: – – –

אורי מקלב: אה, איתי.

אורי מקלב: נכון, כן, ודאי.

אורי מקלב: עורך-הדין איתי עצמון, שנתן הרבה מיכולתו ומידיעתו וממקצועיותו בחוק הזה.

אורי מקלב: הוא לא היה קל כפי שזה נראה.

רות קלדרון: זה לא נראה קל.

אורי מקלב: רק דבר אחד כן נאמר, שאנשים יגידו – דיברת כאן על לקוח משפטי, שזה מושג בנקאי.

אורי מקלב: אבל אנחנו בוועדה, והוועדה לא יכלה לדבר בלשון שאנחנו דיברנו – איך אדם שלוקח הלוואה מהבנק, הוא נופל לתוך בור שחור.

אורי מקלב: בור שחור, הכוונה ללקוח משפטי שלא עומד בכמה תשלומים, ואז הוא נופל לבור גרוע, שממנו אין כמעט תקומה.

אורי מקלב: אני רוצה להודות גם לד"ר אלי שני, שהעיר את תשומת לבי לעניין, והוא ליווה את תהליך החקיקה; זה בא מיוזמתו.

אורי מקלב: וכמובן – לצוות הוועדה, שאמרתי; גם לרכזות הוועדה – דקלה טקו, כוכי שבתאי, יפעת לוי-ישראל; לגברת טל הראל, מנהלת יחידת ההסדרה בבנק ישראל – עשו הרבה, לעמוד מול הבנקים.

אורי מקלב: הם עמדו, הפעילו את הרגולציה כדי לעמוד בהתנגדות, או בהבנות, ובסופו של דבר גם הבנקים יישרו קו.

אורי מקלב: אני רק רוצה להודות בשם חברי חברי הכנסת יריב לוין ומשה גפני, שהם שותפים להצעת החוק.

אורי מקלב: על החוק הזה חל דין רציפות, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

אורי מקלב: חל עליו דין רציפות.

אורי מקלב: לצערי, בתקופה האחרונה אני לא מצליח להעביר הרבה חוקים.

אורי מקלב: אני לא יושב בקואליציה, אבל זו לא סיבה שחוקים כאלה וכדומה, שנמצאים אצלנו בצנרת, שהם חוקים שבאים להגן על הצרכן – גם אם מישהו יושב באופוזיציה, אפשר להעביר את החוקים האלה.

אורי מקלב: המשמעות היא כלפי כל אזרחי ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: [מס' מ/849; "דברי הכנסת", חוב' י"ט, עמ' 8800; מס' פ/2060, "דברי הכנסת", חוב' ט"ו, עמ' 7920; נספחות.

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: אנחנו ממשיכים להצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014.

רות קלדרון: יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

רות קלדרון: את מוזמנת להציג אותו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רות קלדרון: רשימת הדוברים פתוחה.

מירי רגב: שלום לחברי הכנסת, יושבת-ראש הדיון, אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מירי רגב: אפשר בהחלט להגיד שהגיענו והחיינו – איך אומרים, מרגי?

מירי רגב: שהגיענו – – –

רות קלדרון: שהחיינו, וקיימנו והגיענו.

מירי רגב: מרגי, תברך בבקשה.

יעקב מרגי: בערבית, לא בעברית.

מירי רגב: לא, בערבית לא, רק בעברית.

יעקב מרגי: בערבית.

קריאות: – – –

רות קלדרון: חבר הכנסת סוייד יודע עברית.

מירי רגב: הצעת החוק הזאת ממזגת שתי הצעות חוק, הצעת חוק ממשלתית – –

רות קלדרון: חברים, בבקשה לתת לחברת הכנסת לדבר.

רות קלדרון: תודה רבה.

מירי רגב: – – והצעת חוק פרטית שלי ושל חבר הכנסת יעקב אשר, וחברי כנסת נוספים מכל מגוון הקשת הפוליטית.

מירי רגב: המטרה של החוק היא לדחות מועדים שנקבעו בחוק ההסדרים האחרון לעניין חובתן של רשויות מקומיות להעביר את הפעלת משק המים והביוב שלהן לידי תאגיד מים וביוב, ובהמשך לידי תאגיד אזורי.

מירי רגב: בחוק ההסדרים האחרון נערך תיקון מקיף בחוק תאגידי מים וביוב, התשס"א–2001, שעיקרו היה הטלת חובה להקים תאגידים אזוריים שיספקו שירותי מים וביוב לכמה רשויות מקומיות.

מירי רגב: התיקון בחוק ההסדרים האחרון קבע מתווה דו-שלבי.

מירי רגב: ראשית, נקבע כי רשויות מקומיות שלא העבירו את הפעלת שירותי המים והביוב שלהן לידי תאגיד נפרד עד ל-31 ביולי 2013, יחויבו לעשות את זה עד ל-30 בינואר 2014, לפי הוראת מועצת הרשות הממשלתית למים וביוב.

מירי רגב: אציין בהקשר זה כי כידוע חוק תאגידי מים וביוב מחייב את כל העיריות והמועצות המקומיות עוד מיולי 2007 להעביר את האחריות להפעלת משק המים והביוב לתאגיד נפרד.

מירי רגב: שנית, נקבעו מועדים מחייבים להעברת שירותי המים והביוב לידי תאגיד אזורי, דהיינו החל מהמועד הקובע – 1 ביוני 2014.

מירי רגב: כמו כן, החוק קובע סנקציות, עיצומים כספיים עד כדי ישיבת ראש עיר במעצר או בכלא.

מירי רגב: מאחר שנכון להיום, כ-40 רשויות מקומיות טרם העבירו את הפעלת משק המים והביוב שבתחומן לידי תאגיד מים וביוב כמתחייב בחוק, אנו מציעים לדחות את התאגוד שלהן בשנה, וכתוצאה מכך גם לדחות בשנה את כל הסנקציות.

מירי רגב: החוק הזה בעצם יאפשר לנו בשנה הזאת להביא לידי כך שאנחנו נבטל את תאגידי המים.

מירי רגב: החוק הזה בא ואומר שהנה, לא הפקידים הם הקובעים, ששלושה שרים מחליטים לבטל את תאגידי המים או לדחות כרגע בשלב הזה, בחוק הזה, את התאגוד – זה אפשרי.

מירי רגב: שלושה שרים – שר האוצר, שר הפנים ושר התשתיות והאנרגיה.

מירי רגב: וזה אומר שאנחנו בכיוון הנכון לביטול תאגידי המים.

מירי רגב: החוק הזה בעצם מאפשר לנו לדחות בשנה את יכולת ההתאגדות של אותן ערים שלא התאגדו על-פי חוק ההסדרים.

מירי רגב: החוק הזה, כפי שאמרתי – – –

באסל גטאס: הגבייה.

מירי רגב: את הגבייה עליהן, ברור, את הגבייה עליהן.

מירי רגב: מהיום, או מהתאריך שנקבע בחוק ההסדרים, לשנה נוספת.

מירי רגב: בשנה הזאת אנחנו, חברי הכנסת כולם, נתאחד ונביא חוק שמקובל גם על האופוזיציה וגם על הקואליציה, כי סוגיית המים מקובלת על כולנו.

מירי רגב: אני רוצה להודות קודם כול לכל חברי הכנסת של ועדת הפנים שלקחו חלק בחקיקת החוק הזה.

מירי רגב: חבר הכנסת יעקב אשר, הקראתי ואמרתי את שמך, ציינתי את שמך עוד בתחילת דברי.

מירי רגב: אני רוצה להודות לשלושת השרים ששיתפו פעולה כדי להביא לשינוי הזה.

מירי רגב: אני רוצה להודות לשלטון המקומי, ליושב-ראש השלטון המקומי, לביבס ולמנכ"ל.

מירי רגב: אני מבקשת להודות ליושב-ראש הקואליציה יריב שמסייע לנו לקדם את החקיקה הזאת.

מירי רגב: אני מבקשת להודות למשנה ליועץ המשפטי לממשלה אבי ליכט, שסייע לנו בעניין.

מירי רגב: למנהלת הוועדה יפה; לשוש, ליאת, רחלי – את מי שכחתי?

מירי רגב: – ולאה שהצטרפה אלינו עכשיו, וכמובן לצוות היועצים של הוועדה, לתומר, גלעד, לרוני, והצטרף אלינו לסוגיה הזאת איתי עצמון, יועץ משפטי מוועדת כלכלה.

מירי רגב: תודה רבה לך על העזרה.

מירי רגב: אני רוצה בהזדמנות הזאת לאחל לישראל עינב בהצלחה, הוא התפטר מתפקידו, הוא כנראה יודע למה.

מירי רגב: אז אנחנו מאחלים לו בהצלחה בהמשך תפקידו, ואני מקווה שהראש החדש שייבחר יבין שצריך ללכת יד ביד עם ראשי ערים, והמטרה שלנו בסופו של דבר היא להוריד את מחירי המים.

מירי רגב: אנא מכם, אני מבקשת את ההצבעה של כולכם, אופוזיציה וקואליציה כאחד.

מירי רגב: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אין לנו הסתייגויות, אבל יש בקשות רשות דיבור.

רות קלדרון: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

רות קלדרון: חבר הכנסת חנא סוייד – עייף מאתנו.

רות קלדרון: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לברך את יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, חברת הכנסת רגב, שהיא גם היוזמת של הצעת החוק הזו.

דב חנין: זה מהלך נכון, זה מהלך מתבקש, זה מהלך שבעצם הצורך בו הגיע מכל הכיוונים: גם מהציבור, גם מהשטח, גם מהרשויות המקומיות.

דב חנין: אכן, ידידי חבר הכנסת אשר, דובר פה בגזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

דב חנין: הממשלה, לצערי, מתמחה בכל מיני גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן, אבל פה לפחות, אני חושב שאפילו הממשלה עצמה הבינה שזו גזירה שאי-אפשר לעמוד בה.

דב חנין: אותו טייס אוטומטי שנקבע בחקיקה, שמחייב רשויות מקומיות להעביר את משק המים שלהן לתאגוד – זה היה מהלך כוחני, זה היה מהלך מוטעה, וזה היה מהלך מזיק.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, המשפט החשוב ביותר שאמרה כאן יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת היה הקריאה להתאחדות של כולנו בכנסת כדי לנצל את השנה הקרובה למהלך שבו ננסה יחד, קואליציה ואופוזיציה, לבטל את הרעה החולה שנקראת תאגידי המים והביוב.

דב חנין: תאגידי המים והביוב, עמיתי חברי הכנסת, גרמו לעלייה של מחירי המים, קודם כול בגלל הטלת המע"מ על המים; שנית, בגלל המנגנונים המיותרים שהקימו התאגידים; ושלישית – דבר שנחשף באחד מהדיונים של ועדת הפנים והגנת הסביבה בקדנציה הקודמת – אמרו לנו ביושר נציגי האוצר, שכאשר הציבור חוסך במים, אין ברירה לתאגידים אלא להעלות את המחירים, כי אחרת לא נשארים להם שולי רווח.

דב חנין: זאת אומרת, במקום שאנחנו נייצר מערכת שמעודדת את הציבור לחיסכון, אנחנו יצרנו מערכת שמענישה את הציבור כאשר הוא חוסך מים.

דב חנין: אנחנו יצרנו מנגנון שמונע מהציבור, הוא מקשה על הציבור לחסוך, כי מעלים את המחירים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, תאגוד המים היה מהלך בכיוון של הפרטת משק המים בישראל.

דב חנין: הפרטת משק המים בישראל היא כמובן מהלך שגוי ומוטעה.

דב חנין: תשתיות בכלל, תשתיות בסיסיות, אסור להפריט אותן.

דב חנין: אני אומר את הדברים היום, גברתי היושבת-ראש, כאשר כותרות העיתונים מבשרות לנו על מהלך שהממשלה מקדמת, להפריט 19 חברות ממשלתיות שונות, חלקן אגב חברות שמתעסקות בתשתית.

רות קלדרון: בבקשה לסיים.

דב חנין: ואני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לפנות אליכם, חברי הכנסת, וקודם כול חברי בקואליציה: אנא מנעו את ההפרטות הבאות כדי שלא נגיע בעוד שנה לעוד הצעה שתדחה עוד רוע גזירה ועוד הפרטה, במקום למנוע אותן מלכתחילה.

ראובן ריבלין: לפעמים יש ניסיון שאנחנו לא יודעים מה תוצאותיו, אבל לגבי דברים שאתה יודע בפירוש מה יהיו התוצאות, למה ללכת לשם.

רות קלדרון: לעשות טעויות חדשות.

דב חנין: אכן.

ראובן ריבלין: – – –

רות קלדרון: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

רות קלדרון: חבר הכנסת עפו אגבאריה בבקשה; אינו פה.

רות קלדרון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

רות קלדרון: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.

רות קלדרון: אחריו אנחנו נצביע.

באסל גטאס: רבותי, כמובן אני מסכים לעצם הדחייה כי זו דחייה של רוע הגזירה, אז נסכים לזה.

באסל גטאס: נסכים לדחות, כי זו דחייה של דבר שלילי, בתקווה שבשנה וחצי או בשנתיים האלה, עד סוף 2015, יתעשתו מי שאמורים להיות מופקדים על משק המים ויביאו לכנסת רפורמה אמיתית; לא טלאי על טלאי ברפורמה.

באסל גטאס: סגן השר מיקי לוי, תסכים אתי שמשק המים זה דבר מאוד רגיש, מאוד חיוני.

באסל גטאס: זה המקור שאיננו מתחדש.

באסל גטאס: זה מקור שהניהול שלו הוא אחריות.

באסל גטאס: ואחרי שלוש ועדות חקירה – שלוש ועדות חקירה: אחת של הבית הזה, אחת של אנשי מקצוע, וועדת חקירה ממשלתית בסוף שדיברה על נושא המחירים, ועל ה-real cost וכו'.

באסל גטאס: בדיונים של הוועדות השונות הפכתי להיות התומך הכי נלהב של התאגידים, כי ראיתי במתקפה עליהם סוג מסוים של פופוליזם, לפעמים; לא מוצדק.

באסל גטאס: אבל בין זה לבין להפוך את הקמת התאגידים לפולחן יש מרחק רב.

באסל גטאס: כל מערכת צריכה לא להתיישר לפי קו אחד הרמוני, טוטלי.

באסל גטאס: מה מזיק אם נשארות 10–15 רשויות מקומיות שינהלו את משק המים שלהן?

באסל גטאס: מה זה מזיק?

באסל גטאס: במיוחד המוצלחות.

באסל גטאס: ותהיה לנו כל הזמן אפשרות לבדוק, להשוות.

באסל גטאס: לפעמים בשטח של תאגיד, או ממש תאגיד, שהוא כושל ומפסיד, יש רשות מקומית שמנהלת – ואתה יודע את זה טוב, או תקראו טוב את החומר ותמצאו את זה – דווקא את משק המים שלה לתפארת, ומרוויחה כסף.

באסל גטאס: אז למה הריצה הזאת, כיפוף הידיים – כל מי שעוד לא עשה ולא הקים היה צריך להקים עד 31 בדצמבר 2014.

באסל גטאס: ובכלל, למה סוגיות כאלה, צריך לדון בהן במסגרת חוק ההסדרים?

באסל גטאס: למה לא מנהלים על זה דיון מעמיק ובאופן שייקח את הזמן שלו?

באסל גטאס: הרי כל הטעויות האפשריות – – –

ראובן ריבלין: לא נתנו לזה – – –

באסל גטאס: כן כן, אני יודע שעכשיו – – –

ראובן ריבלין: – – –

באסל גטאס: אבל אתה יודע שזה בא במסגרת חוק ההסדרים.

באסל גטאס: עכשיו אנחנו צריכים להיות אסירי תודה – – –

קריאה: – – –

ראובן ריבלין: הוא בא במסגרת – וזה עבר בקריאה ראשונה בחוק ההסדרים, אבל זה פוצל.

באסל גטאס: כן, אבל אנחנו צריכים עכשיו – כאילו הם עושים לנו טובה, שני השרים שמסכימים לדחות.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

באסל גטאס: כפי שאמרתי, ב-30 השנים האחרונות נעשו כל הטעויות האפשריות במשק המים, כולל מה שמדברים – רובי, אנחנו דיברנו היום על הגבלת ההוצאה ואחוז הגירעון.

באסל גטאס: מדינת ישראל, מסיבות פוליטיות ולא יותר, עשתה גירעון במשק המים, מצטבר, של עשרות מיליארדי מ"ק, רק בשביל להראות שמקורות המים בישראל לא מספיקים, בשביל לא לתת לפלסטינים ולירדן.

באסל גטאס: טעויות כאלה – שנייה, את זה לא אני כתבתי – – –

מיקי לוי: – – –

באסל גטאס: – – – את זה לא אני כתבתי, כתבו ועדות חקירה, ולא אני, על ניהול רשלני, כושל ובזבזני של משק המים.

מיקי לוי: זה בסדר, אבל הסיפה של דבריך – לא שייך.

באסל גטאס: זו הסיבה.

באסל גטאס: תאמין לי שזו הסיבה.

באסל גטאס: טוב שהחוק נותן את ההשהיה הזאת, עד סוף 2015.

באסל גטאס: בתקופה הזאת, אני מקווה, מירי, יחד עם השרים, לעשות חושבים מחדש ולראות איך מגוונים ומשאירים כמה מודלים.

באסל גטאס: המודל המרכזי והעיקרי יישאר התאגידים, אבל יהיו עוד צורות ניהול של משק המים.

באסל גטאס: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: חברי וחברותי חברי הכנסת, אני מזמינה אתכם להצבעה בקריאה שנייה על חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7).

רות קלדרון: בבקשה להצביע.

רות קלדרון: זה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

רות קלדרון: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–7 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

רות קלדרון: 23 חברי וחברות כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

רות קלדרון: אני מזמינה אתכם מייד להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7).

רות קלדרון: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7), התשע"ד–2014, נתקבל.

רות קלדרון: 23 בעד, אין התנגדויות.

רות קלדרון: הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 7) התקבלה, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רות קלדרון: לברכות אני מבקשת להזמין את חבר הכנסת יעקב אשר מיהדות התורה.

רות קלדרון: בבקשה, אדוני, יוזם החוק.

ראובן ריבלין: הוא מבין, כי הוא היה ראש עיר.

מירי רגב: זה עוד לא הופך אותו למבין.

רות קלדרון: ואיזו עיר.

גברתי היושבת-ראש – – –

מירי רגב: ואיזה ראש עיר? בני-ברק.

מירי רגב: זה לא איזה עיר, אתה יודע.

רות קלדרון: לא סתם עיר.

מירי, בסוף אני לא – – –

מירי רגב: אני רוצה להגיד לך – – – נמצא בוועדת הפנים.

גברתי היושבת-ראש של ועדת הפנים, אני בסוף לא אודה לך.

מירי רגב: חבל על הזמן.

מירי רגב: הוא מרים לי להנחתה כל נושא.

גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני באמת רוצה לומר שהחוק, שיזמנו במשותף חברת הכנסת מירי רגב ואנוכי, היה נכון ובזמן, למנוע סנקציות מראשי הרשויות בגלל נושא התאגוד.

אני חושב שההחלטה נכונה, והגיע הזמן שבשנה הזאת גם יפתרו את כל בעיית אותן הרשויות שלא התאגדו, וימצאו פתרונות – לא ללכת בכוחנות.

אני גם שומע שהתחלף מנהל רשות המים, אז יכול להיות שגם הדברים ייראו אחרת.

אני מאוד מקווה.

אני רוצה באמת להודות לחברי מגישי החוק, היה גם הרב מקלב, ועוד אחרים, וגם לחברי ועדת הפנים, וגם למנהלי או מנהלות – גם היוצאת וגם הנכנסת, הגברת יפה שפירא והגברת קריכלי לאה – לתומר רוזנר, היועץ המשפטי, ליועץ המשפטי של ועדת הכלכלה, שהיה אתנו, לעוזרי דודי זלץ, למרכז השלטון המקומי, לשר הפנים, שהפעילה אותו בעניין הזה חברת הכנסת – –

מירי רגב: – – – הוא לבד.

מירי רגב: הוא פועל לבד.

– – מירי רגב – ואנוכי, אבל יש עוד אחד שצריך להודות לו, אני בהזדמנות זו גם אאחל לו מזל טוב על משהו אחר, אבל צריך גם להודות לשר האוצר, ואת ציינת את זה, שגם הוא תמך – –

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: גם לסילבן.

– – וגם לסילבן שלום, זה נכון, אבל לשר האוצר אני רוצה בסוף גם לאחל מזל טוב, וזה לא במסגרת הדיון הזה; גברתי היושבת-ראש ודאי תרשה לי לאחל לו מזל טוב על כך שהוא נבחר לשר הכי פחות פופולרי במדינת ישראל.

תודה.

רות קלדרון: אני רציתי להוסיף תודה לריבונו של עולם, אבל כל אחד והבחירות שלו.

מירי רגב: – – –

– – –

מיקי לוי: זה בסדר.

מיקי לוי: אנחנו בסיבוב הבא עם החוקים – – –

מיקי לוי: [מס' כ/535; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 7903; נספחות.

מיקי לוי: ]

רות קלדרון: אנחנו נמשיך להצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3), התשע"ד–2014, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רות קלדרון: תציג את החוק יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חברת הכנסת מירי רגב.

מיקי לוי: קצת – – –

רות קלדרון: אנחנו ננסה לשמור על אווירה קולגיאלית בבית הזה.

– – – מזל טוב?

מיקי לוי: אין לכם.

מיקי לוי: אין לכם – – –

מירי רגב: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק סמכויות – –

מיקי לוי: – – –

מירי רגב: מיקי, רק דיברו על יאיר דברים – אז יעקב אשר אמר, נו.

יעקב מרגי: – – –

מירי רגב: יעקב.

מירי רגב: – – לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3), התשע"ד–2014, שיזמה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מירי רגב: חוק הסמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור מסדיר סמכות של מאבטחים בישראל.

מירי רגב: לפי החוק, הקצין הבודק מוסמך לבחון את עברם הפלילי של המבקשים להיות מוסמכים כמאבטחים, ואין חולק על כך שצריך לבדוק עבר פלילי של כל מי שהולך להיות מאבטח, בוודאי היום, כשאנחנו שומעים מה קורה עם מאבטחים, ואנחנו עושים עבודה עם המשטרה והמשרד לביטחון פנים כדי לצמצם את כמויות הנשק שבידי אזרחים.

מירי רגב: אנחנו יודעים מה קורה כשבמקרה אותו מאבטח מגיע הביתה, לוקח את הנשק ויורה באשתו או במישהו אחר, או אפילו בעצמו.

מירי רגב: לכן אין ספק שצריך לבחון ולהבין מה הם אותם תנאים שבהם אזרח במדינת ישראל מקבל נשק.

מירי רגב: עם זאת, בכמה מקרים התברר שצעירים שהיו מעורבים בפלילים עוד כקטינים, בגיל 16-15, והתגייסו לצבא, השתחררו מהצבא ורוצים להיות מאבטחים, ובגלל רישום פלילי מגיל 16-15 לא יכולים להיות בעצם מאבטחים.

מירי רגב: ואני מזכירה לכולם שבצבא, רובם – החוק הזה מדבר על לוחמים, על אנשים שנשאו נשק, שיישאו נשק במילואים, שיוצאים לקרבות – אותם אנשים, אותם חיילים לוחמים יכולים לשאת נשק, אבל כמאבטחים הם לא יכולים לשאת נשק.

מירי רגב: ולכן, החוק שהביאה כאן חברתי חברת הכנסת אורלי הוא חוק חשוב, כדי לעשות צדק ולתקן עיוות כלפי לוחמים, חיילים שמשתחררים מהצבא, שממשיכים להיות לוחמים במילואים ויש להם זכות להיות מאבטחים.

מירי רגב: ואת כל אותו עבר פלילי שיש להם מגיל 13, 14, 15, שהוא לא רלוונטי, נכון למחוק ולא להתייחס אליו, כמובן לאחר בדיקה של המשטרה ושל כל הגורמים הרלוונטיים, יחד עם צה"ל.

מירי רגב: אני ראיתי בחוק הזה חוק חשוב.

מירי רגב: לכן, מרגע שהצעת החוק הזו עברה מהמליאה לוועדת הפנים, הבאתי אותו מייד – לקדם את זה לחקיקה, לאשר את החקיקה בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

מירי רגב: אני חושבת שהחוק הזה הוא נכון, ונכון שנצא מהכנסת עם בשורה לאותם חיילים משוחררים, לוחמים – הנה יש לכם מקצוע נוסף.

מירי רגב: ואם בעבר הסעיף הפלילי הפריע להם, אז היום, בזכות הצעת החוק של חברת הכנסת אורלי אבקסיס, העבר הפלילי שלהם לא יפריע להם להיות מאבטחים.

מירי רגב: אני רוצה ומבקשת שתצביעו בעד הצעת החוק הזאת.

מירי רגב: אני רוצה להודות קודם כול לחברת הכנסת אורלי, לשר לביטחון פנים, ליועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים יואל הדר, למשרד המשפטים, למנהלת הוועדה יפה, לשוש, איה, רחלי, ליאת ולאה, המנהלת הנכנסת.

מירי רגב: ליועץ המשפטי של הוועדה עידו בן-יצחק שעבד על החוק הזה, וגם לאותם גורמים מסיעת הליכוד, רפאל ודנית, שהביאו את כל מי שצריך כדי להצביע בעד הצעת החוק הזאת בוועדה.

מירי רגב: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אין לנו בקשות דיבור ולא השגות על החוק ולכן אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

רות קלדרון: חברת הכנסת רגב, אני מקווה שאת מגיעה.

רות קלדרון: הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3).

רות קלדרון: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

רות קלדרון: 20 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה, ואני מזמינה אתכם להצבעה בקריאה שלישית.

חנין זועבי: – – – לא הספקתי להצביע.

ראובן ריבלין: תצביעי בשלישית.

רות קלדרון: לא הספקת, בואי תצביעי בשלישית.

רות קלדרון: הצבעה בקריאה שלישית של הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3).

רות קלדרון: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 23 נגד – אין נמנעים – אין חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3), התשע"ד–2014, נתקבל.

רות קלדרון: 23 בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: הצעת חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור (תיקון מס' 3) התקבלה ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, ויישר כוח לכל העושות והעושים במלאכה.

רות קלדרון: חברת הכנסת לוי אבקסיס, בבקשה, לברכות.

רות קלדרון: אני רק רוצה להזכיר לגבי דברי חבר הכנסת יעקב אשר את מה שלמדנו היום בתוספות בסוף מסכת סוטה, ש"פני הדור – –

ראובן ריבלין: כפני הכלב.

רות קלדרון: – – כפני הכלב".

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה לך, אני רוצה בראש ובראשונה להודות לאחד שבלעדיו החוק הזה לא היה זז, ולצערי הרב הוא זה שלא יוכל ליהנות ממנו, וכמובן אני מדברת על הלוחם המצטיין, על המפקד המצטיין ב-101, אלן פרידזון.

אורלי לוי אבקסיס: אלן הגיע אלי עם פניית הציבור הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה נער בסיכון שבנסיבות חיים כאלה ואחרות נפל לשולי החברה לתקופה קצרה, ביחד עם חבר'ה, ככה נערים ברחוב, עשו כמה מעשי ונדליזם, נפתחו להם תיקים, אבל בהמשך הוא עשה שיקום אדיר, באמת אדיר: הוא הוציא תעודת בגרות בהצטיינות, התגייס לצבא, הפך להיות לוחם ב-101, אחר כך מפקד מצטיין ב-101.

אורלי לוי אבקסיס: וכשהוא משתחרר ורוצה לעבוד כמאבטח או לנסות ולהתקדם באזרחי בתפקידי ביטחון, נחסמה בפניו הדלת.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה שאחר כך הוא התנדב בפרויקט "אחריי!" והכשיר נערים בסיכון לגיוס קרבי למדינה, והיום כשאנחנו מדברים על שוויון בנטל – הילדים, הנערים האלה שנמצאים בסיכון, אנחנו רואים אותם משתקמים, עושים באמת מהפך אדיר בחיים שלהם, נושאים בנטל – ואומרים להם: עד כאן, הדלת נעולה.

אורלי לוי אבקסיס: מכאן החוצה לשערי החברה כנורמטיביים – אין.

אורלי לוי אבקסיס: באמת, אפרופו זה, זה תקנת השבים – –

רות קלדרון: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: – – להכשיר את החברה, את המציאות.

אורלי לוי אבקסיס: הבן-אדם שילם את חובו לחברה, צריך להקל עליו ולהסתכל עליו אחרי השיקום שהוא עשה.

אורלי לוי אבקסיס: ואלן פנה אלי עם הבקשה הזו וכך נולדה הצעת החוק, ומאז פנו אלינו לא מעט חיילים קרביים שעושים מילואים בצבא בקרבי, נושאים נשק, יוצאים הביתה עם הנשק.

אורלי לוי אבקסיס: אם רצו לעשות משהו פלילי, יכלו לעשות את זה עם הנשק הצבאי שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא אומרים: אל תבדקו אותם.

אורלי לוי אבקסיס: תבדקו אותם כמו שאתם בודקים כל אחד אחר, אבל הביאו בחשבון את השינוי המהותי שהם עשו, ושהם חירפו את נפשם למען הגנה על המולדת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות לשר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ, אני רוצה להודות למשרד לביטחון פנים, ליועצים המשפטיים, עורכי-דין יואל הדר ואיילת לוי; להודות למשטרת ישראל, לצה"ל שאמר שהוא ישנה גם את הנהלים, גם כן בהנחיה של יושבת-ראש הוועדה, לגבי החיילים המשתחררים, מה זכותם, איך שונו החוקים ומה הם יכולים לדרוש.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית בכנסת, עורכת-דין שמרית שקד שנמצאת עכשיו בחופשת לידה, לאחל לה באמת מזל טוב גדול.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להודות לשרת המשפטים ציפי לבני, שהבינה את החשיבות של הנושא הזה ועזרה לנו לקדם את הצעת החוק; לעורך-הדין גבי פיסמן ממשרד המשפטים, לצוות הוועדה, וכמובן ליושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת מירי רגב, שגם מבינה דבר או שניים בכל מה שקשור לצבא ועזרה לנו עם החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ותודה אחרונה לעוזר שלי, בן צדוק, על התיאומים, ככה שלא בזבזנו את זמנה של ועדת הפנים, והגענו סגורים ותפורים עם כל השאלות הרלוונטיות, וככה גם הצלחנו להביא את זה לחקיקה מהירה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לכם, ועל התמיכה בחוק.

אורלי לוי אבקסיס: ביי.

יחיאל חיליק בר: אין על בן.

רות קלדרון: תודה רבה לך.

רות קלדרון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/542).

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: אני חוזרת ומזמינה את חברת הכנסת מירי רגב, להציג את הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשע"ד–2014, של חברי הכנסת רגב, זבולון קלפה ודוד אזולאי וקבוצת חברי כנסת.

מירי רגב: כבוד היושבת-ראש, תודה לך, תודה לכם חברי השרים, חברי הכנסת, הצעת חוק זו, הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשע"ד–2014, הכנה לקריאה ראשונה, היא הצעת חוק שהיוזמים שלה הם מכל סיעות הבית – גם מהשמאל וגם מהימין, גם חרדים וגם ערבים – כי בעצם כולנו, או חלק מהמפלגות של הסיעות הנ"ל, בעצם נמצאו באותה בעיה.

מירי רגב: על-פי החוק כיום, תנאי לתשלום כספי מימון הבחירות הוא שהרשימה מסרה הודעה לשר הפנים, עם הפרטים המפורטים בחוק, עד היום החמישי שלפני יום הבחירות.

מירי רגב: לשר הפנים יש סמכות להאריך את התקופה עד ל-21 ימים לאחר יום הבחירות.

מירי רגב: על-פי הצעת החוק, תוארך התקופה באופן חד-פעמי עד למועד של 30 ימים מתחילת החוק המוצע, כיוון שחלק מהסיעות והרשימות שהתמודדו בבחירות האחרונות לא הספיקו להגיש את ההודעות כאמור.

מירי רגב: ההצעה תחול על הבחירות המוניציפליות הכלליות שהתקיימו ביום 22 באוקטובר 2013 ועד יום תחילת החוק, כלומר ההצעה תחול גם על סיעות מקומיות ועל רשימות מקומיות שהתמודדו בבחירות שהתקיימו למועצות אזוריות בחודש דצמבר.

מירי רגב: מוצע כי רשימות שיגישו בקשות מימון על-פי הוראת השעה, כלומר בחריגה מהמועדים שנקבעו בחוק המימון המקורי, יקבלו סכום מימון השווה ל-85% מסכום המימון שלו היו זכאיות לו הגישו את הודעתן במועד.

מירי רגב: אני מבקשת לאשר את הצעת החוק הזו.

מירי רגב: כמו כן, אני מבקשת להודות לשר הפנים ולצוות שלו; ליושב-ראש הקואליציה, על שהביא לכך שהצעת החוק תגיע להצבעה כמה שיותר מהר; לדנית, לרפאל, למנהלת הוועדה יפה, לשוש, לאביטל, לרחלי ולאיה; ליועץ המשפטי של הכנסת איל ינון על כך שהנחה את הנסח לסייע לנו למרות כל הלחץ שיש בחקיקה בכנסת, וליועץ המשפטי של הוועדה שעסק בנושא הזה, גלעד קרן.

מירי רגב: תודה רבה.

רות קלדרון: תודה רבה לך.

רות קלדרון: אנחנו נעבור להצבעה.

מירי רגב: רגע.

רות קלדרון: אנחנו נחכה בשקט שחברת הכנסת רגב תגיע.

קריאה: – – – בהסכמה – – –

מירי רגב: בהסכמת ממשלה – – –

רות קלדרון: החוק הוא בהסכמה, ואנחנו מצביעים על הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), תשע"ד.

רות קלדרון: אני מפעילה את ההצבעה.

רות קלדרון: אתם מוזמנים להצביע.

רות קלדרון: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשע"ד–2014, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

רות קלדרון: 24 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים.

רות קלדרון: ההצעה התקבלה והיא חוזרת לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מירי רגב: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה לך.

רות קלדרון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/851).

רות קלדרון: ]

רות קלדרון: אני מתכבדת להזמין את השר להגנת הסביבה עמיר פרץ להציע את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 27).

עמיר פרץ: תודה.

רות קלדרון: בבקשה.

קריאה: – – – זה עובר?

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש – –

קריאה: – – –

עמיר פרץ: – – כנסת נכבדה – –

רות קלדרון: פנים והגנת הסביבה.

עמיר פרץ: – – באוגוסט 2011 נכנס לתוקף חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א–2011, שהקנה לעובדי גופי החקירה במשרד להגנת הסביבה סמכויות פיקוח ואכיפה לשם אכיפת חיקוקי הסביבה.

עמיר פרץ: חוק אכיפה סביבתית כלל שורה ארוכה של תיקונים עקיפים, אשר נועדו לרכז את כלל הסמכויות וסמכויות הפיקוח והאכיפה הקיימות לגופי החקירה של המשרד בחוק אחד, וכן להביא לאחידות בין הסעיפים השונים המאפשרים לשר להגנת הסביבה להסמיך עובדי גופים אחרים.

עמיר פרץ: במסגרת התיקונים האמורים תוקנה הגדרת המפקח בסעיף 2 לפקודת בריאות העם.

עמיר פרץ: תיקון זה הביא לכך שאין אפשרות כיום להסמיך את כל עובדי המשרד בסמכויות מפקח לפי הפקודה, אלא רק את עובדי החקירה של המשרד, וזאת בניגוד לכוונה המקורית של התיקון.

עמיר פרץ: תיקון עקיף נוסף מחק את סעיף 64ג, כך שנמחקה גם אפשרות שר הבריאות להסמיך את עובדי משרדו בסמכות חקירה לפי פקודת בריאות העם.

עמיר פרץ: כאמור, שני תיקונים אלה הביאו לתוצאות לא רצויות, בניגוד לכוונה המקורית של התיקון, ולכן יש להשיב את המצב לקדמותו.

עמיר פרץ: לפיכך, ברצוננו לתקן את פקודת בריאות העם כך שתתוקן הגדרת המונח "מפקח" בסעיף 2 לפקודת בריאות העם, ויהיה אפשר להסמיך את גורמי המקצוע במשרד להפעיל סמכויות פיקוח לפי פקודה זו, כפי שנעשה בעבר, לפני חקיקת חוק אכיפה סביבתית.

עמיר פרץ: נוסף על כך, מוצע לקבוע תנאים להסמכת מפקחים לפי פקודת בריאות העם מבין עובדי המשרד להגנת הסביבה, וכן תנאים לשימוש בסמכויותיהם שעל-ידי מפקחים כאמור, וכן מוצע לקבוע תנאים להסמכת מפקחים במשרד הבריאות בסמכות חקירה, ותנאים לשימוש בסמכויות אלה על-ידי המפקחים כאמור.

עמיר פרץ: צפוי כי הצעת חוק זו תשיב לקדמותו את המצב שבו לגורמי המקצוע במשרד להגנת הסביבה יהיו סמכויות פיקוח, וכך יתאפשר למשרד לקיים את תפקידו בצורה מיטבית.

עמיר פרץ: לפיכך אני מבקש מן הכנסת להצביע בעד החוק.

רות קלדרון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זה לא החוק שדנים בו כרגע.

עמיר פרץ: מה?

ראובן ריבלין: זה לא החוק שדנים בו – – –

רות קלדרון: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 27) – –

ראובן ריבלין: – – –

עמיר פרץ: כן כן, זה החוק – בריאות העם.

רות קלדרון: – – בריאות העם (מס' 27) – –

ראובן ריבלין: לא שמירה על ביטחון – – –

רות קלדרון: – – זה שם החוק.

רות קלדרון: באמת אין לי כאן – או, הנה הוא.

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: זה – – –

רות קלדרון: רשימת הדוברים: חבר הכנסת נחמן שי – לא נמצא כרגע אתנו.

רות קלדרון: חברת הכנסת תמר זנדברג – גם היא לא.

רות קלדרון: חברת הכנסת זהבה גלאון, חבר הכנסת אראל מרגלית – –

ראובן ריבלין: מוזס – – –

רות קלדרון: – – חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת עפו אגבאריה, חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חבר הכנסת באסל גטאס, חבר הכנסת עיסאווי פריג', חבר הכנסת – את רוצה להירשם?

רות קלדרון: חבר הכנסת ישראל אייכלר – – –

חנין זועבי: אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה: הצבעתי בטעות בעד במקום נגד לפני – – –

רות קלדרון: אז המזכיר יוכל לעזור לך.

רות קלדרון: מניסיוני, שני חוקים זה קצת מאוחר – –

חנין זועבי: אבל המזכיר – – –

רות קלדרון: – – אבל אולי.

רות קלדרון: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: – – –

רות קלדרון: אחריו – –

ראובן ריבלין: הוא מסכים – –

רות קלדרון: – – חבר הכנסת כבל.

יעקב מרגי: – – –

ראובן ריבלין: – – הוא מסכים שאני אדבר – – –

חנין זועבי: – – –

יעקב מרגי: אף אחד לא – – –

רות קלדרון: חבר הכנסת מוזס, האם אתה מסכים שחבר – – –

קריאה: – – –

מנחם אליעזר מוזס: אני עולה אחריו, כן?

רות קלדרון: אחריו, כן.

חנין זועבי: – – –

ראובן ריבלין: – – – תאמין לי שיש סיבה.

ראובן ריבלין: אדוני השר.

חנין זועבי: – – –

קריאה: – – –

חנין זועבי: איך?

חנין זועבי: לפרוטוקול – – –

ראובן ריבלין: גברתי סגנית יושב-ראש הכנסת הנכבדה, רבותי השרים, השר והשרה, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני חושב שכאשר מדברים על בריאות העם אנחנו לא יכולים להתעלם – אתמול – מיום משמעותי שאירע בחייה של מדינת ישראל, ושייך לבריאות כולנו, וזאת ההפגנה העצומה שקיימו החרדים, על כל מגווניהם, על כל כיתותיהם, על כל – –

רות קלדרון: עדותיהם.

ראובן ריבלין: – – –

שולי מועלם-רפאלי: עדותיהם.

רות קלדרון: עדותיהם.

קריאה: עדותיהם.

ראובן ריבלין: – – עדותיהם, והדבר הזה צריך להיות יום שאנחנו צריכים לציין אותו.

ראובן ריבלין: היו כאן ימים רבים של ויכוח, דיון, התרסה, מאבק, ואפילו חרפות וגידופים, אבל הגענו פעמים רבות לרגע שבו הייתה צריכה להיות הכרעה.

ראובן ריבלין: והיו הכרעות קשות, גם בשנים האחרונות, דוגמת הכרעה אשר פגעה באנשים אשר היו מחויבים לצאת מבתיהם ולעזוב אותם.

ראובן ריבלין: ובכל זאת, למרות המחאה הגדולה, ההכרעה נפלה, ולמגינת לבם של רבים, כמוני למשל, גם נאלצנו לבצעה, והדמוקרטיה – והרוב הוא שהכריע.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שאתמול צפיתי בחרדה רבה בהפגנת החרדים, אשר הייתה מחאה עד אותה שעה, מחאה לגיטימית, תהיה דעתי אשר תהיה בקשר עם החוק אשר אנחנו מדברים בו, ואשר גרם לקול זעקה גדולה, וגם למחאה אדירה.

ראובן ריבלין: והייתי חרד ביותר מהסיום של אותה הפגנה, ושאלתי את עצמי מה יקרה, חלילה, אם מהפגנה שהיא כל כולה מחאה ואמירה ברורה, אנחנו נלך חלילה לעימות, עימות אשר יגביר את הקרע בתוך עמנו.

ראובן ריבלין: כמובן, כפוליטיקאים, כל אחד ואחד יכול לומר את אשר אמר.

ראובן ריבלין: מבחינת – אדוני השר, אדוני השר – בריאות העם, מבחינת איכות העם, מבחינת איכות החברה בישראל ומבחינת הדמוקרטיה בישראל, אני מצדיע למפגינים על מחאתם, תהיה דעתי אשר תהיה בקשר לחוק השוויון בנטל.

ראובן ריבלין: היו ברוכים.

ראובן ריבלין: אתם ראויים בהחלט להערכה רבה.

ראובן ריבלין: ולמנהיגיכם – על כך שהביעו מחאה, מחאה שהייתה יכולה להתפוצץ בכל רגע, והצליחו לשמור על הסדר ועל מידת המחאה המותרת במדינה דמוקרטית.

ראובן ריבלין: תודה רבה, גברתי.

חנין זועבי: ואנחנו צריכים ללמוד מכם – – –

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: חבר הכנסת – –

חנין זועבי: אנחנו – – –

ראובן ריבלין: – – –

רות קלדרון: – – מנחם אליעזר מוזס.

ראובן ריבלין: לא אמרתי עלייך כלום.

רות קלדרון: צדיקים מלאכתם נעשית בידי אחרים.

חנין זועבי: – – –

ראובן ריבלין: לא אמרתי לך כלום.

ראובן ריבלין: לא אמרתי עלייך כלום.

חנין זועבי: – – –

ראובן ריבלין: את לא רוצה את המדינה.

ראובן ריבלין: את לא רוצה – – –

חנין זועבי: – – –

ראובן ריבלין: את לא רוצה את המדינה שלנו.

חנין זועבי: אני לא פונה אליך.

מנחם אליעזר מוזס: גברתי היושבת-ראש – –

חנין זועבי: אל תתערב – – –

מנחם אליעזר מוזס: – – אני מתחבר לדברי מר – –

ראובן ריבלין: – – –

מנחם אליעזר מוזס: – – רובי ריבלין.

מנחם אליעזר מוזס: מר רובי ריבלין, באמת, חיממת לי את הלב, ולכל אלה השומעים אותך.

מנחם אליעזר מוזס: עכשיו יש לך הכוח לדבר דברים נכוחים ונכונים, ובאמת אני אתחבר לדבריך; "אשרינו מה טוב חלקנו ומה נעים גורלנו".

מנחם אליעזר מוזס: כל העולם ראה אתמול את עצרת התפילה הענקית אשר הפעימה לב כל משתתף בעצרת זו, וראה גם את המפקדים האמיתיים שלנו, הם אלו, גדולי ישראל, אשר הקדוש-ברוך-הוא שתלם בכל דור ודור, והם מקור הסמכות שלנו, יחד עם ההורים והמורים, אשר גם הם כפופים ברצון למרותם של גדולי התורה והחסידות.

מנחם אליעזר מוזס: "ומה יפה ירושתנו" – זו הירושה שלנו מדורי דורות, להתאבק בעפר רגליהם של תלמידי חכמים, כבמשנה במסכת אבות: והווי מתאבק בעפר רגליהם של תלמידי חכמים.

מנחם אליעזר מוזס: זכיתי להיות במעמד מרומם, נשגב ומרגש זה, כאשר רבבות רבבות אלפי ישראל, אנשים, נשים וטף, זעקו: שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד; ה' הוא האלוקים, ה' הוא האלוקים.

מנחם אליעזר מוזס: ואתם יודעים מה הקריאה והזעקה הזאת של "ה' הוא האלוקים"?

מנחם אליעזר מוזס: זו מסורת לנו מדורי דורות, מימי אליהו הנביא, כאשר: ואיוותר אני לבדי מול ארבע מאות וחמישים נביאי הבעל אשר פסחו על שתי הסעיפים.

מנחם אליעזר מוזס: ואליהו הנביא נענה באש מן השמים, וירא כל העם וייפלו על פניהם, ויאמרו ה' הוא האלוקים.

מנחם אליעזר מוזס: בהחלטות העצרת נאמר כי העצרת דורשת מהשלטונות שלא לחוקק כל חוק שיש בו משום פגיעה בלומדי התורה, הכופה עליהם לפרוש מלימוד התורה עד כדי השלכתם לכלא או לרישומם כאנשים פליליים, דבר שיש בו משום עקירת התורה מישראל וחילול שם שמים.

מנחם אליעזר מוזס: כמו כן, העצרת קוראת לכל תלמידי הישיבות לא להתגייס לצבא בשום פנים ואופן, לא להיכנע לפיתויים ואנשים כלשהם.

מנחם אליעזר מוזס: לא לשתף פעולה עם תוכניות הצבא בשום אופן שהוא, בגלל הפסקה הנוראה הזאת של סנקציות פליליות ואבסורדיות שבכל החוק הזה, שבו בזמן שאין מספיק מקרקעין ומגרשים לחסרי דיור וזוגות צעירים – האם יהיו לכם מקרקעין לתקצוב הקמת בתי-כלא או לבניית בתי-כלא ל-90,000 תלמידים, כשאין דירות לזוגות צעירים ומגרשים?

מנחם אליעזר מוזס: והאבסורד השני – –

יעקב מרגי: – – –

מנחם אליעזר מוזס: – – האם ניתן לגייס את מי שמקור הסמכות שלו הוא ראש הישיבה או האדמו"ר ולא מפקד, ויהיה באיזה דרגה שיהיה?

רות קלדרון: בבקשה לסיים.

מנחם אליעזר מוזס: את התשובה הזאת, לחוק הזה, שמענו וראיתם אתמול ברחבי ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: כמו שאמר קודמי מר ריבלין, עצרת ענק שאורגנה למופת והתפזרה בשקט מופתי.

מנחם אליעזר מוזס: הייתי רוצה שהשקט הזה יימשך הלאה, ולא, חלילה, שנזדקק למאבקים.

מנחם אליעזר מוזס: לא זה הנוסח שלנו.

מנחם אליעזר מוזס: ראינו את זה, גדולי ישראל עמדו על המשמר, וברוך השם, זכינו לעצרת כזאת שלא רק כאן אלא בכל רחבי תבל הצטרפו לזה.

מנחם אליעזר מוזס: אם אתם יודעים, באנגליה, בשווייץ, באנטוורפן, בכל המקומות, ובאמריקה גם היו צריכים, רק בגלל מזג האוויר הנוראי שם, השלג הכבד, אז זה התבטל.

מנחם אליעזר מוזס: אבל לה' הישועה ותפילתנו תקבל ברחמים וברצון, אמן.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: בתור אימא לבת שמופעלות עליה סנקציות פליליות, אני מזמינה את חבר הכנסת זאב, בבקשה.

רות קלדרון: אחריו – חבר הכנסת אורי מקלב, ואחריו – חבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: – – –

רות קלדרון: לא, היו עוד שניים.

ישראל אייכלר: את יודעת שרק בצפון-קוריאה יש גיוס חובה לבנות.

ישראל אייכלר: אין עוד מדינה בעולם.

רות קלדרון: אני חייבת לומר לך שמאוד היה לי טוב בשירות הזה.

רות קלדרון: גדלתי מאוד, למדתי הרבה.

ישראל אייכלר: אבל לא חובה.

ישראל אייכלר: אני מדבר על חובה.

חנין זועבי: – – –

דב ליפמן: – – –

נסים זאב: גברתי היושבת בראש – – –

קריאה: – – –

נסים זאב: אנחנו לא בחוק הגיוס, אנחנו בבריאות לעם.

נסים זאב: באמת, צריך קצת בריאות.

רות קלדרון: נכון, נכון, נכון, סליחה.

רות קלדרון: בבקשה.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לחברים שהיום היה ראש חודש אדר, ומשנכנס אדר מרבין בשמחה, בפרט כשמדובר בחודש אדר ב'.

נסים זאב: אדר זה מזל דגים, ומה מיוחד בדגים?

נסים זאב: הדגים זו ברכה שסמויה מן העין.

נסים זאב: הרי שגם בתקופת המבול הדגים נשארו במים ולא ניזוקו.

נסים זאב: בעל-החיים היחיד שלא ניזוק ולא מת, כי כתוב: "וימח את כל היקום אשר על פני האדמה", לא נשאר, "מאדם ועד בהמה, עד רמש ועד עוף השמים, וימחו מן הארץ".

נסים זאב: הדגים היו היחידים שהקדוש-ברוך-הוא שמר עליהם, כי הם סמויים מין העין.

נסים זאב: לכן, כתוב שעניין של הדגים זה עניין של ברכה, עניין של "פרו ורבו ומלאו את הארץ".

נסים זאב: וחשבתי, למעשה, מדוע ראש הממשלה נסע דווקא בראש חודש אדר?

נסים זאב: מה הקשר של העניין הזה, שראש הממשלה נוסע פתאום, נעלם לנו מהמדינה והולך למשא-ומתן שאני לא יודע מה תכליתו, מה הוא הולך לעשות שם.

נסים זאב: הוא פשוט נעלם כמו הדגים.

נסים זאב: הדגים הם סמויים מן העין, לא רואים אותם; ראש הממשלה, אתמול, נעלם מן העין, הוא עזב את מדינת ישראל, הוא ואשתו.

נסים זאב: אני מאחל להם הרבה הצלחה ונסיעה טובה, ושיצליח במדיניות שלו, אבל הוא בעצם ברח מהזירה, הוא לא מנסה אפילו להתמודד עם הבעיות השוטפות שפוקדות אותנו פה, בזירה הפנימית של מדינת ישראל.

נסים זאב: הוא תמיד מספר לנו על איראן, מספר לנו על הדברים ה"גדולים" שהוא צריך להתמודד אתם, אבל ההתמודדות האמיתית פה, מול העוני, מול קצבאות הילדים, מול פת לחמן של אותן משפחות, עם זה הוא לא מרגיש חובה להתמודד.

נסים זאב: ולכן, אני רוצה לומר, הוא באמת נחשב בעיני כמו דג שלא רואים אותו, הוא נעלם מהעין, ואני מקווה שלפחות יצליח בברכה כמו הדגים.

נסים זאב: כתוב: "אין הברכה מצויה אלא בדבר הסמוי מן העין", וכך ראש הממשלה, שהוא סמוי מעינינו, אנחנו לא יודעים בדיוק מה הוא הולך לעשות, שיצליח בדרך שלו ושתשרה ברכה במעשה ידיו.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: חבר הכנסת אורי מקלב, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר.

רות קלדרון: בבקשה.

ראובן ריבלין: – – – ביקש מכל יהודי אודסה לעלות לארץ – – –

אורי מקלב: הוא גם דיבר על ישראלים שנמצאים עכשיו באודסה בפעילות יהודית ענפה, וביקש מהם גם לעזוב את אודסה בגלל המצב הביטחוני.

ראובן ריבלין: לא רק במצוקה.

ראובן ריבלין: שכל היהודים בעולם יבואו לארץ.

ראובן ריבלין: ואז נקיים מדינה יהודית ודמוקרטית עם כל תושבי הארץ הזאת ולא תהיה בעיה בכלל.

ישראל אייכלר: – – –

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת והיושב-ראש לשעבר, אומנם אני כמעט עוד לא נהגתי כך שבקריאה ראשונה בהצעת חוק מסוימת אני מדבר על נושא אחר, אבל אתה לימדת אותנו שאפשר לעשות את זה באופן חיובי, כשיש צורך.

אורי מקלב: אני גם אשלים, אבל אני דווקא אגיד שאם דיברנו בחוק הזה על בריאות העם, אנחנו רוצים לדבר הפעם על שלמות העם.

אורי מקלב: והמסר מעצרת התפילה אתמול שצריך להיות – אתה שם לב שגם בטרמינולוגיה, אנחנו לא אומרים "מפגן", "הפגנה", אנחנו אומרים "עצרת תפילה" – המסר הוא שלמות העם.

אורי מקלב: נכון, עצרת התפילה הזאת לא נעשתה בשביל להפגין נגד מישהו או בעד מישהו.

אורי מקלב: עצרת התפילה הייתה בשבילנו, קודם כול בשביל עצם התפילה עצמה, ובעצם, לגדור חבל ולהגיד מי נכנס בתוך החבל הזה.

אורי מקלב: בתוך החבל הזה, זה לא דבר שאין לו משמעות, שלא תחשבו שזה קל.

אורי מקלב: זה שכולם חרדים, זה עוד לא אומר שכולם יכולים לצאת לעצרת תפילה אחת, בקריאה אחת, במקום אחד, בזמן אחד, עם מסר אחד.

אורי מקלב: את זה יכלו לעשות רק על דבר אחד.

אורי מקלב: עוד לא היה כמעט דבר כזה בהיסטוריה, בוודאי של מדינת ישראל, אולי בגיוס בנות, גם כן, לא בכזה היקף.

אורי מקלב: לא כשהציבור גדל, על כל פלגיו על כל זרמיו.

אורי מקלב: אמרו שיש דבר אחד: פגיעה בתורה ופגיעה בלימודי התורה.

אורי מקלב: אף אחד לא ייתן.

אורי מקלב: כולם נמצאים, כאחד, כעם אחד, כאיש אחד קיבלו את התורה וכאיש אחד יילחמו נגד אלה שרוצים לפגוע בלומדי התורה, כקולקטיב אחד גדול שנמצא בעניין הזה.

אורי מקלב: ולכן, נכון, כולם באים ומשבחים ומסתכלים על החיצוניות של ההפגנה.

אורי מקלב: ואני כאן, נמצא בין החברים בכנסת שאומרים: כל הכבוד לכם.

אורי מקלב: זה נכון שדבר כזה לארגן, כשאף אחד, לא משטרה שמרה על הציבור, כל אחד שמר על עצמו; אין ספק, להביא 200,000 צעירים – אני לא מדבר על מאות אלפים שהשתתפו בהפגנה, אני מדבר על 200,000 צעירים מינימום שהיו שם, שהם יודעים שהחוק, יש חוק שמכוון אליהם, והם יוצאים מההפגנה, מתפזרים ללא שיש שום סריטה, ללא שום פגיעה, ללא שום דבר, אלא יוצאים בשירים ובריקודים להגיד: אני בן ישיבה גאה.

אורי מקלב: אני יודע שאני עושה את חובתי, אני מקווה שאני עושה את חובתי.

אורי מקלב: אני יודע שמותר לי לעשות את חובתי.

אורי מקלב: יש חובות ויש זכויות, ואני עושה חובות.

אורי מקלב: אבל אם אנחנו כבר נמצאים במצב הזה, בכל אופן הייתה עצרת תפילה; מה המשמעות שלפי דעתנו, מינימום, צריכים אנחנו בכנסת לדעת, כשאנחנו מחוקקים את החוק.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על שלמות העם.

אורי מקלב: יש מישהו שהיום חושב שהתהליך הזה לחקיקת חוק, להטיל סנקציות פליליות על לומד בישיבה, מה שלא היה, על-ידי ריבונות יהודית, על-ידי אחים יהודים – שלא היה עוד אף פעם שהטילו משהו ולא נתנו ללמוד תורה.

אורי מקלב: לא נתנו, אבל גם הפכו אותו לאדם פלילי, יש סנקציות פליליות – על-ידי איזה משטר או על-ידי איזו ריבונות שהייתה, יהודית?

אורי מקלב: זו הפעם הראשונה שזה קורה פה.

אורי מקלב: אנחנו עם נודד, ועל-פי רוב הנדידה שלנו הייתה על זה שמנעו מאתנו לימוד תורה, קיום מצוות, מילה, שחיטה.

אורי מקלב: זה עושים גם פה.

אורי מקלב: אין שום הבדל בין מניעה של לימוד תורה למניעת ברית מילה ושחיטה.

אורי מקלב: ואם היה מובן שאת זה אי-אפשר למנוע במדינה יהודית, גם את זה כל אחד צריך להבין.

אורי מקלב: מדינה יהודית לא יכולה להיות אם מונעים את לימוד התורה ממי שלומד תורה.

אורי מקלב: כמו שהדברים האלה ברורים, גם זה צריך להיות ברור.

אורי מקלב: לומדי התורה לא הגיעו ב-65 השנה האחרונות.

אורי מקלב: לומדי התורה הגיעו הרבה קודם.

אורי מקלב: למדו תורה בארץ-ישראל וימשיכו ללמוד תורה בישראל.

אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים לדעת שיש מי שמפלג את העם, על דבר שהוא לא ישים ולא יהיה.

אורי מקלב: ועל זה נותנים – בגלל צורך – ולוקחים ציבור גדול, מגובש, עם מנהיגות רוחנית שמתנהגת באיפוק ואומרת: לא.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על אביב חרדי, לא מדברים על דברים כאלה בכלל, לא נותנים לנו לדבר, אבל יש גם – צריך לדעת שיש גבול כמה צריך לקחת ציבור כזה, לדחוק אותו לפינה, למנוע ממנו לימוד תורה, להטיל עליו סנקציות פליליות וגם כלליות – לקחת ממנו זכויות לגיטימיות, ולהפוך אותו ללא-לגיטימי.

אורי מקלב: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אייכלר, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה נאמר ומה נדבר?

ישראל אייכלר: אלוקים מצא את עוון עבדך.

ישראל אייכלר: אנחנו מאמינים שכל מה שקורה לנו, הקדוש-ברוך-הוא עושה.

ישראל אייכלר: רק כלב, כשבעל-הבית מכה אותו במקל נושך את המקל בזעם.

ישראל אייכלר: הוא לא מבין שבעל-הבית עומד עם המקל.

ישראל אייכלר: יכול להיות שאילו היינו מאוחדים ומתאחדים בעצמנו, לא היינו צריכים את הממשלה שתבוא ותגזור כאלה גזירות כדי שכל עם ישראל ששומר תורה ומצוות ורוצה להמשיך את רצף הדורות בתורה בטהרתה, כפי שהיה עד היום, היינו מתאחדים לבד, ולא היינו צריכים את כל הגזירה.

ישראל אייכלר: כתוב: "אשור שבט אפי".

ישראל אייכלר: אגב, מה שאני אומר לגבי היהדות החרדית נכון גם למה שקורה עכשיו לנתניהו אצל אובמה: אני מאמין באמונה שלמה שהמלך האביון הזה, שנקרא אובמה – לא צריך להוכיח למה הוא מלך אביון, אפילו בקרים הוא לא יכול לשלוט – מזמין לשימוע את ראש מדינת היהודים ואומר לו, או שאתה עוזב את מחציתה של ארץ-ישראל – אני אומר בשפה שלי – או שיהיה לך מי-יודע-מה, סנקציות פליליות על ישראל.

ישראל אייכלר: אז אנחנו יודעים שאם עם ישראל, ידיו רפו מדברי תורה – אנחנו קוראים בפורים: "ויבא עמלק וילחם עם ישראל"; אומר המדרש: "לפי שרפו ידיהם מדברי תורה, על כך בא השונא עליהם, לפי שאין השונא בא אלא על רפיון ידיים מן התורה".

ישראל אייכלר: זה שראש הממשלה גילה רפיון ידיים כאשר רצו לפגוע בלימוד התורה, זה הביא את אובמה.

ישראל אייכלר: אני לא אומר שאובמה הוא עמלק, אבל אנחנו צריכים לדעת שאין הפקר.

ישראל אייכלר: מרדכי הצדיק הזהיר את ישראל לא להשתתף בסעודתו הכשרה של אחשוורוש, כי הוא ידע את כל אשר נעשה.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים היום לדעת שאם מדינת ישראל במשך 65 שנה ידעה לא להיכנס למלחמה חזיתית נגד היהדות ונגד התורה ונגד ההלכה, עכשיו עברנו את קו השבר.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדעת שמדינת ישראל, יש לה בעיות ביטחוניות, היא צריכה צבא, אבל היא צריכה להתכנס ולחזור לנושא שצבא עוסק בביטחון נטו.

ישראל אייכלר: צבא זה לא מקום לכור היתוך לשנות בני-אדם.

ישראל אייכלר: להשתחרר מהמחשבה הצפון-קוריאנית הקומוניסטית הסוציאליסטית שעמה באו חלוצי העלייה השנייה, שצריך ליצור עם.

ישראל אייכלר: אני זוכר – בן-גוריון מצוטט שכל יהודי המזרח שהגיעו מארצות ערב והפליטים זה אספסוף של – אבק אדם שצריך לעשות ממנו עם.

ישראל אייכלר: העם הזה אלפיים שנה היה עם, גם במרוקו, ובתימן, ובפולניה, וברוסיה, בלי שבן-גוריון ייתן לו צבא שיהיה כור היתוך.

ישראל אייכלר: אבל בואו נעזוב את בן-גוריון על מנוחתו.

ישראל אייכלר: היום צה"ל חייב, אם הוא רוצה לעסוק בביטחון, אם הוא לא רוצה להרוס את המדינה מבפנים – רק בביטחון.

ישראל אייכלר: והדרך היחידה לעסוק רק בביטחון היא קודם כול להשתחרר מכל החיילים המיותרים, ולהשתחרר מהקונספציה הצפון-קוריאנית והטלת סנקציות פליליות על נשים שלא מתגייסות – אני מדבר על נשים חילוניות.

ישראל אייכלר: אין מדינה בעולם שיש בה גיוס חובה, חוץ מצפון-קוריאה.

ישראל אייכלר: אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: ישראל צריכה להגיד: אני לא מגייסת אף אדם שאיננו רוצה או איננו מתאים.

ישראל אייכלר: יש לי מספיק אנשים מתאימים, אני אעשה מספיק מסלולים מתאימים, ואז יהיה לי מכל הסוגים, ויהיה לי צבא ביטחוני.

ישראל אייכלר: רבותי, בכנס שהיה אתמול – ובזה, אדוני היושב-ראש, אני מסיים – הוכיח הציבור החרדי שהוא לא פחות ממיליון נפש, גם אם לא כולם היו שם, ולא ייתכן שמדינה שנמצאת במצור יכולה להילחם עם עוד מיליון אנשים חוץ ממיליון האזרחים הערבים שהיא נלחמת נגדם פה בארץ.

ישראל אייכלר: הגיע הזמן ליצור מדינה דמוקרטית שמכבדת כל אחד, כולל את הציבור החרדי, להפסיק את המלחמה, ובטרם יתגלע הריב – נטוש.

ישראל אייכלר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 27), התשע"ד–2014, קריאה ראשונה.

חמד עמאר: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 27), התשע"ד–2014, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

חמד עמאר: 15 בעד, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

חמד עמאר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 62), התשע"ד–2014; והצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון) – שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/788).

נאזם בדר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 111), התשע"ג–2013.

חמד עמאר: תציג את הצעת החוק שרת הקליטה, חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם שר התחבורה אני צריכה להעביר כאן הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 111), 2013, בקריאה ראשונה.

סופה לנדבר: מטרת החוק להוריד את הלחץ בכבישים, אדוני היושב-ראש, לחזק את הבטיחות, להפחית את הזיהום, לחסוך זמן לציבור ולעודד שימוש בתחבורה ציבורית.

סופה לנדבר: החוק מטיל חובת רישוי לשם עיסוק בהפעלת קווי שירות לאוטובוס, פלוס קביעת סטנדרטים למי שידרוש לקבל רישיון להפעלה.

סופה לנדבר: זה החוק, ואני מבקשת להעביר אותו בקריאה ראשונה.

סופה לנדבר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

חמד עמאר: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת באסל גטאס.

חמד עמאר: יש לך שלוש דקות, אדוני.

חמד עמאר: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כשמדברים פה על העניין של כור היתוך, ואני אומר שצריך לסגור את כור ההיתוך, שהצבא יעסוק בביטחון ושהמדינה תפסיק להיות המחנכת-מחדש של כל מיני קבוצות, כמו שאנחנו לא הולכים לחנך 1.2 מיליון ערבים אזרחי ישראל, שיתחילו לשיר את "התקווה" – אני מתכוון לשני דברים – אנשים מערבבים שני דברים: בין תלמידי ישיבות שתורתם-אומנותם, שהם צריכים ללמוד תורה – זה דבר אחד, וזה חלק מהמערך הביטחוני של עם ישראל; אבל אפילו אלו שלא לומדים תורה, אם מישהו רוצה שהם ישרתו, אם מישהו רוצה שהם ייכללו במערכה הצבאית שיש למדינת ישראל, שיש לה אויבים מסביב, צריך לעשות מסגרות מתאימות, לא להעביר אותם על דתם או על אמונתם.

ישראל אייכלר: אגב, גם הציונות הדתית – יש לי הרבה כבוד והערכה לאותם אנשים שהשתתפו אתנו אתמול במערכה – לאו דווקא בהפגנה, אפילו בלבם – אבל אני שואל את אלה שמתנכרים וצועקים לנו שמצווה ללכת לצבא – בלי להבטיח שילדיהם יחזרו שומרי שבת, כאשר עשרות אחוזים נושרים?

ישראל אייכלר: בלי להבטיח שהבנות שלהם והבנים שלהם יחזרו באותה קדושה שהם היו בבית וביישוב שבהם הם גרים?

ישראל אייכלר: זה מצווה?

ישראל אייכלר: ועוד אומרים עלינו, על גדולי התורה, אמר אחד הרבנים, שהרבנים שלנו עוברים על עבירה כ"עזרת ישראל מיד צר".

ישראל אייכלר: האם יש צרה וצוקה יותר גדולה לעם ישראל מאשר ילדי ישראל שנכנסים אל הצבא, אל כור ההיתוך, וחוזרים אחרת ממה שהם חונכו?

ישראל אייכלר: אדרבה ואדרבה, אם רוצים באמת מדינה יהודית שיש בה חילונים, יש בה דתיים, יש בה דרוזים, יש בה ערבים, יש בה כולם – זה יפה מאוד.

ישראל אייכלר: בלי לכפות האחד על השני את אורחות חייו – אז בבקשה: תכירו במערכת החינוך שלנו, של החרדים, לא פחות מאשר במערכת החינוך הממלכתית-דתית; תכירו במערכת החינוך של הישיבות ובתארים האקדמיים של הישיבות לא פחות משל אוניברסיטת בר-אילן, שהדבר הקדוש ביותר שנשאר בה זה המסגד שהם הקימו.

ישראל אייכלר: שמעתם?

ישראל אייכלר: הקימו מסגד באוניברסיטת בר-אילן, כי הרי זו אוניברסיטה דתית אז צריך להיות מסגד, ואני לא נגד זה: אם יש סטודנטים ערבים, שיתפללו במסגד.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לדעת כמה מניינים יש בבתי-הכנסת שם; אני בטוח שיש הרבה.

ישראל אייכלר: אז אני אומר כך: לא לכפות דעות והשקפות ואמונות על אחרים; זה צפון-קוריאה, זה קומוניזם.

ישראל אייכלר: ואת הקומוניזם הזה צריך להפסיק.

ישראל אייכלר: וכשיפסיקו את הדבר הזה ויכבדו כל אחד לפי אורחות חייו, אז יכול להיות שהצבא, שממילא צריך להיות יותר ויותר מאומן וטכנולוגי, יהיו שם אנשים שבוחרים, שמוכנים ללכת; ומי שלא מתאים לא יקבל סנקציות פליליות, הוא רק לא יקבל את ההטבות שהצבא בעושרו, ב-50 מיליארד שקל לשנה שהוא לוקח ממסינו, יוכל לתגמל את החייל ואת איש הצבא ואת איש הקבע ואת כל מי שהוא צריך, לפי המסגרות שהוא יתאים לו ויתאים לצבא.

ישראל אייכלר: אמרו לי אלופי צבא – ואני את הסוד הזה מגלה ברבים – שיש עשרות-אלפי חיילים מיותרים, בפרט מילואימניקים שבאים, מסכנים, עוזבים מקומות עבודה, עוזבים את משפחותיהם, ואין להם מה לעשות שם.

ישראל אייכלר: אז את כל זה צריך להפסיק, ואת הכסף הזה שחוסכים – לתת ולתגמל חיילים, ואז לא תהיה המרירות.

ישראל אייכלר: איך יכול יישוב של כמה מיליוני יהודים לחיות מול מאות מיליוני מוסלמים שרוצים להכחידם, מהאזור הזה לפחות, כאשר הם מרוסקים ורבים ביניהם?

ישראל אייכלר: הקדוש-ברוך-הוא עשה אתנו נס ונתן לנו גדולי תורה חכמים שידעו להביא חצי מיליון אנשים ושיחזרו בשלום הביתה.

ישראל אייכלר: האם אתם מכירים עוד אומה ולשון באזור הזה, ואפילו באוקראינה, שמיליון אנשים באים עם זעם כזה, עם כעס כזה, עם כאב כזה, על רדיפה כזאת?

ישראל אייכלר: לא רק בעניין הגיוס.

ישראל אייכלר: זה שקר לומר שההפגנה הייתה רק בעניין הגיוס.

ישראל אייכלר: היא הייתה בגלל זה שילד חרדי, שיש לו משפחה ברוכת ילדים, מסתכלים על האימא שלו בבוז; במקום בן-גוריון, שהיה נותן פרס לאימא שיש לה עשרה ילדים.

ישראל אייכלר: כשהוא ילך ל"חדר" באשדוד, כשיש סכנת טילים אז הוא יושב בקרוון.

ישראל אייכלר: זו רדיפה מלידה ועד פטירה.

ישראל אייכלר: כך צריכה להיראות מדינה יהודית?

ישראל אייכלר: אתם יכולים עוד לשנות, ועדיין לא מאוחר.

ישראל אייכלר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת באסל גטאס, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואם הוא לא נמצא – חנין זועבי, מרב מיכאלי – אני לא רואה – מאיר פרוש.

באסל גטאס: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השבוע התפרסם דוח "אמנסטי אינטרנשיונל" – ארגון זכויות האדם העולמי, המוכר, הידוע, עם היסטוריה מפוארת – שמטרתו ניטור ובדיקת זכויות האדם בכל העולם.

באסל גטאס: והדוח מאשים את ישראל, את ממשלת ישראל, בהפרה בוטה ומתמשכת של זכויות האדם, עד כדי תיאורן כפשעי מלחמה.

באסל גטאס: אני לא מעלה על דעתי איך דבר כזה, דוח כזה, מארגון כזה, מתפרסם ולא זוכה אפילו לדיון בכנסת.

באסל גטאס: אני מקווה שהנשיאות תתעשת בשבוע הבא ותאשר דיון על העניין הזה במליאה.

באסל גטאס: אני מקווה גם שחברי חברי הכנסת יצטרפו להגשת הצעות דחופות לסדר-היום בעניין.

באסל גטאס: וכאילו לא מספיק דוח "אמנסטי" שהתפרסם, באה הפעילות של צה"ל בביר-זית, במרחק של קילומטרים בודדים מאל-מוקטעה, איפה שיושבת הרשות הפלסטינית, ברמאללה, אותה רשות שישראל מנהלת אתה משא-ומתן – לפחות כביכול, למראית עין – משא-ומתן לשלום; וכוחות צה"ל הרגו בדם קר, בתוך בית בביר-זית, באותו מרחק כה קצר מהמוקטעה.

באסל גטאס: הבחור בן 30, מועתז ושחה, נהרג מטיל שנורה לתוך הבית, ואחר כך נהרס הבית כליל.

באסל גטאס: זהו סיכול ממוקד – אפילו הביטוי "סיכול ממוקד" לא מתאר את מה שהיה.

באסל גטאס: הייתה ממש הוצאה להורג בדם קר של מישהו – – –

אורי אריאל: מה הולך פה?

אורי אריאל: אתה מנצל את זה שאתה לבד במליאה ומשמיץ פה – – –

באסל גטאס: אני לא משמיץ, אני מדבר – זה דברים שקרו השבוע – – –

אורי אריאל: מחבל, מחבל, שלא מוכן להיכנע, יורה על כוחות הביטחון – – –

באסל גטאס: הוא לא ירה אף ירייה, יש עדים.

באסל גטאס: העניין הזה מתועד בדוח "אמנסטי" – – –

אורי אריאל: – – – ורק במדינת ישראל – – –

באסל גטאס: אותו "אמנסטי" שישראל משמיצה, במקום להודות לו על זה שהוא מוציא את אותם דוחות להגנה על זכויות אדם, במקום באמת להתעמת עם אותם נתונים שהדוח מציג.

באסל גטאס: זה דבר שקרה, זה דבר שמנוגד לכל מה שנקרא "מאמצים להגיע לשלום".

באסל גטאס: ואני חושב שהכנסת, חובתה להתייחס לדברים האלה וגם לדוח.

באסל גטאס: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

נסים זאב: ש"אמנסטי" תביא את הדוח – – –

חמד עמאר: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – איננו נוכח; יעקב מרגי – איננו נוכח.

חמד עמאר: אנחנו נעבור להצבעה.

אורי מקלב: רגע, אני ביקשתי גם לדבר.

נסים זאב: אני גם ביקשתי.

חמד עמאר: אין לי, אין לי רשימות.

אורי מקלב: אני מתנצל, אני מבין שלא עשית את זה בכוונה, אני יודע, אדוני.

חמד עמאר: סליחה, יש דף שני, שאצלי לא מופיע.

חמד עמאר: נחמן שי?

חמד עמאר: יעקב ליצמן?

חמד עמאר: חבר הכנסת יעקב ליצמן?

חמד עמאר: חבר הכנסת חנא סוייד?

חמד עמאר: חבר הכנסת טלב אבו עראר?

חמד עמאר: מוחמד ברכה?

חמד עמאר: גילה גמליאל?

חמד עמאר: ניצן הורוביץ?

חמד עמאר: חבר הכנסת משה גפני.

חמד עמאר: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק של פקודת התעבורה לעידוד השימוש בתחבורה הציבורית – אני חושב שצריך לתמוך בזה.

משה גפני: אבל הבעיה היא שמה שהממשלה הזאת עושה, לא מצליח.

משה גפני: אז אנחנו רוצים לעודד את התחבורה הציבורית, אבל לא מצליח מה שעושים.

משה גפני: ראש הממשלה אמר לי שהוא יהיה נגד סנקציות פליליות בחוק הגיוס.

משה גפני: הוא יהיה נגד.

ישראל אייכלר: הוא אומר את זה גם לאובמה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: הוא אמר שהוא מתנגד לזה, הוא גם נימק למה הוא מתנגד.

משה גפני: הוא מתנגד מכיוון שזה לא יועיל, וגם לא יכול להיות דבר כזה שמדינה יהודית תעשה חוק שמי שלומד תורה יושלך לכלא.

משה גפני: הוא אמר את זה בפומבי, הוא אמר את זה לפני שלושה שבועות בישיבה של סיעת הליכוד, הוא אמר את זה לתקשורת, הוא אמר את זה לחברי שנפגשו אתו, שלח שליחים לגדולי התורה.

משה גפני: הגיעה יש עתיד, בניגוד להסכם הקואליציוני, וסחטה אותו סחיטה פוליטית.

משה גפני: היא הודיעה לו שאם הוא לא מתיישר לפי הקו שלהם – סחיטה – הם פורשים מהקואליציה.

משה גפני: אני מבין למה הם אמרו את זה: מפני שמה יש להם להגיד לציבור, שהם הצליחו בנושא הכלכלי, או בנושא החברתי, או בנושא המדיני?

משה גפני: במה?

משה גפני: לא הצליחו בכלום, אז חשבו שיעשו על זה סיבוב, והם ידעו שאם יגידו "סנקציות פליליות", אנחנו נעשה הפגנה גדולה, עצרת גדולה, אנחנו החרדים, ותהיה שם אלימות, ותהיה התפרעות, וזה יביא להם מנדטים.

משה גפני: לשמחתי הרבה, ולצערם הגדול, עצרת התפילה עברה בשקט מופתי.

משה גפני: באמת.

משה גפני: היה צריך לשמוע איך עומדים מאות אלפים ומגיעים לתפילת שמונה-עשרה.

משה גפני: בתפילת המנחה ובתפילת שמונה-עשרה לא מדברים, שקט דממה בכל האזור, למגינת לבם של יש עתיד.

משה גפני: שקט, עם משמעת, של ילדים, של גברים, של נשים.

משה גפני: ולא הלך להם, עם הסנקציות הפליליות לא הלך להם, אבל הסחיטה היא סחיטה.

משה גפני: עכשיו, אובמה הוא לא טיפש; לפני שראש הממשלה מגיע אליו הוא בודק מה הרזומה של האיש הזה.

משה גפני: זאת אומרת, מה העמידה שלו בלחצים, כמה הוא יכול לעמוד בלחץ שמפעיל עליו יאיר לפיד.

משה גפני: כמה הוא יכול לעמוד – לא יכול לעמוד.

משה גפני: אז הוא אומר לו: אתה, עם כל הכבוד, אם עכשיו אתה לא מתקדם עם ההליך המדיני, יש לך בעיה עם ארצות-הברית.

משה גפני: זה ראש הממשלה הראשון שמגיע לעימות בלתי רגיל עם המעצמה הגדולה בעולם, שמסייעת לישראל.

משה גפני: מגיע אתו לעימות, לעימות ברור.

משה גפני: ראש ממשלה חסר אחריות, שנכנע לכל לחץ של גחמה כזו או אחרת, שמשקר בלי בושה, מה הוא חושב?

משה גפני: שהוא יעמוד פה והוא יגיד דבר אחד וישקר, ואחרי זה יבוא לארצות-הברית ולאובמה הוא יגיד מה שהוא רוצה?

משה גפני: מה הוא חושב?

משה גפני: שהוא יכול להתנהג – אני מסיים – יהיה לי עוד הרבה זמן לדבר עליו, עד שהקואליציה תיפול בעוד שבוע, בעזרת השם.

משה גפני: הרי הוא ייכנע גם לאובמה, והוא יחזור לפה עם הסכם, ואז הבית היהודי יפרוש.

משה גפני: לא, הבית היהודי לא יפרוש, הוא יישאר בקואליציה כל הזמן.

משה גפני: הם, כדי לקבל את הכספים שלהם ואת הסחיטות שלהם עבור המוסדות שלהם ועבור ההתנחלויות שלהם, הם יישארו.

משה גפני: לכן, אין דבר כזה, יש דין בשמים; מי שנלחם נגד התורה מקבל את זה בארצות-הברית, בתמורה למלחמה שלו בתורה.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת משה גפני.

חמד עמאר: חבר הכנסת אורי מקלב.

חמד עמאר: אחרי זה אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: זו הרשימה שיש לי.

נסים זאב: אני רשום פה, גם במחשב.

חמד עמאר: תעדכנו את הרשימה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, חברי חברי הכנסת, תודה רבה לך, אדוני.

אורי מקלב: גם אני אתייחס ודאי, בתחילת דברי, להצעת חוק לפקודת התעבורה, שבאה להסדיר ולתת עוד מינוף ועוד חוזק לתחבורה הציבורית, כפי שכתוב בהצעת החוק הממשלתית.

אורי מקלב: צר לי שהשר לא נמצא פה בהצעת חוק חשובה כזו, אבל כולנו יודעים שתחבורה ציבורית, כל שימושה הוא תועלת כלכלית, תועלת חברתית, תועלת בטיחותית ותועלת סביבתית.

אורי מקלב: אנחנו משקיעים הרבה, מיליארדים רבים, בתחבורה הציבורית ובכבישים, כדי באמת לתת מענה לתחבורה הציבורית, שבסופו של דבר אנשים יעדיפו תחבורה ציבורית.

אורי מקלב: ואנחנו – אתמול היה אירוע, שיש לו קשר מאוד מאוד חזק לנושא של תחבורה ציבורית; בסופו של דבר, עצרת כזו הייתה צריכה לשנע מאות-אלפים ממקומות רחוקים ויותר קרובים.

אורי מקלב: נתקלו בבעיה קשה מאוד של הגעה, אנשים היו צריכים כבר להגיע יומיים קודם.

אורי מקלב: אפילו ממדינות של העולם השלישי, שאנשים היו בכיכרות, לא שמעתי שהייתה להם בעיה להגיע לכיכר.

אורי מקלב: הייתה להם אחרי זה, בשהות בתוך הכיכר.

אורי מקלב: אנשים שבאו לא לשהות, באו להתפלל ולחזור לבתיהם, היו צריכים לשנות סדרי בראשית, להגיע זמן רב קודם, באותו יום להגיע מוקדם, לקחת מוניות פרטיות, תחבורה פרטית, והתחבורה הציבורית לא נתנה מענה.

אורי מקלב: אני קודם כול רוצה להודות – לא צריך להיות כפוי טובה – על מאמצים מאוד גדולים שעשו החברות של התחבורה הציבורית, כמעט כולן.

אורי מקלב: חלקן עשו את זה לאורך כל האירוע, גם בהלוך גם בחזור, חלקן עשו את זה רק בחזור, אבל אני רוצה להגיד גם מילה טובה למשרד התחבורה, לשר התחבורה, למנכ"ל משרד התחבורה עוזי יצחקי ולדרור גנון, שעשו מאמצים גדולים מאוד.

אורי מקלב: אבל הרגולציה – ואדוני סגן השר נמצא פה, והיה פעם מנהל "אגד תחבורה", שגם פעלה יפה, לא במשמרת שלך, במשמרת שאולי בתוך המורשת שלך – למעשה לא יכלו לתת מענה, אין להם אוטובוסים, לא יכולים לקחת, אבל גם לא נותנים לקחת אוטובוסים ממקומות אחרים.

אורי מקלב: לא יכול להיות מצב ש-3,000 אוטובוסים לא נתנו מענה, אבל חלקם, האוטובוסים האלה, אנשים פרטיים צריכים להזמין אותם, או שחברות פרטיות הן אלה שעמדו ונתנו את השירות הזה בגביית כסף, במחיר מופקע, במצב שאין מעקב איפה אתה תופס אוטובוס, לא תופס אוטובוס, נסעת בהלוך, לא נסעת בהלוך, אנשים היו צריכים לפעמים לשלם גם הלוך וגם חזור ולשלם שוב בחזור.

אורי מקלב: כל זה נעשה מכיוון שאין מענה היום, בהסדרה של החברות הציבוריות ובחוזים אתם, על אירועים מיוחדים – ויש אירועים מיוחדים לכל אורך הדרך; יש אירועים של עצרות, של הפגנות, ויש שמחות, ויש לוויות, להבדיל, ויש סתם חגים.

אורי מקלב: אני עומד מול מנהל, מנכ"ל תחבורה ציבורית, ואני אומר: אדוני, מגיע יום שישי בצהריים, אנשים בכל התחנות, התחנות מלאות, בכל תחנה יש אוטובוס.

אורי מקלב: הוא אומר לי: תשמע, אדוני, אני עומד בלוח הזמנים, אני הוצאתי אוטובוס.

אורי מקלב: בתחנה הראשונה, זה שהוא התמלא, אני יותר לא – עוד אוטובוס, יותר מזה אני לא יכול לתת, אין לי גם אפשרות לתת.

אורי מקלב: זה לא יכול להיות שאנחנו מעודדים תחבורה ציבורית שמגיעה למצב, שגם זה חלק ממענה, שהציבור, תושבי המדינה, צריכים לקבל, זכותם לקבל מענה גם לאירועים כאלה, לשינויים כאלה ואחרים, במידה סבירה ולא במחיר מופקע.

אורי מקלב: את זה אפשר לעשות, צריך קצת יותר להיפתח מהקיבעון, צריך יותר להתרחב, ולחשוב רחב יותר, וגם לתת לאנשי התחבורה הציבורית – אני מסיים, אדוני היושב-ראש, תודה לך – גם למפעילי התחבורה הציבורית האלה, קודם כול להרחיב, שיש להם מחויבות לתת מענה באירועים מיוחדים כאלה.

אורי מקלב: אם אין להם אוטובוסים בעצמם, לשכור בחברות אחרות ולתת מענה מקצועי, ולא של "חאפרים", אנשים שלוקחים כלי תחבורה, כל אחד לוקח לעצמו תחבורה ומשלם מחיר מופקע.

אורי מקלב: אם נדע ונשכיל, אני חושב שהצעת החוק הזאת תהיה מושלמת.

אורי מקלב: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש מאמר בגמרא, שחשו פגיעתם רעה.

נסים זאב: למה פגיעתם רעה?

נסים זאב: אולי הוא רוצה לעשות טוב?

נסים זאב: אבל גם הטוב שלו זה רע.

נסים זאב: זה התחבורה הציבורית במדינת ישראל.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, מאז ש"סיטי טאואר" נכנסה לירושלים, ותלינו הרבה תקוות, שבאמת הולך להתחולל פה איזה מהפך – –

קריאה: "סיטיפס".

נסים זאב: "סיטיפס".

נסים זאב: – – אנחנו רואים שיש כאן ניצול לרעה, ניצול ציני, של גנבה וגזלת התושבים.

נסים זאב: אני רוצה לדעת אם חברי חברי הכנסת הרב גפני ומקלב יודעים שבשבוע הבא כל הנושא של "רב-קו" הולך לקבל מפנה מאוד דרמטי, כאשר כל הנושא של 90 דקות נסיעה מתבטל באופן אוטומטי.

נסים זאב: זאת אומרת, מי שפעם הייתה לו תחבורה והיה צריך לשלם מקריית-היובל או מכל מקום בעיר – – –

אורי מקלב: בכרטיס ה"רב-קו" עצמו כן אפשר.

נסים זאב: ב"רב-קו" כן, אבל מי שאין לו "רב-קו", הוא צריך ללכת לרב.

נסים זאב: אז אני אומר שצריך לשלם כפליים: פעם הוא צריך לשלם לרכבת, ופעם הוא צריך לשלם לאוטובוס, דבר שבעבר לא היה.

נסים זאב: עד עכשיו, עד ממש השבוע הבא, כן אפשר בתוך 90 דקות, מי שנוסע נסיעה אחת, והולך ליעד שהוא צריך להגיע אליו – לא הייתה לו שום בעיה לעבור מהרכבת הקלה לאוטובוס או מהאוטובוס לרכבת הקלה.

נסים זאב: היום הוא צריך לשלם כפליים.

נסים זאב: המשמעות – שבמקום 7 שקלים כמעט, על כל נסיעה, הוא ישלם 14 שקלים.

נסים זאב: רק תחשוב מה זה לשלם 14 שקלים עבור נסיעה חד-כיוונית.

נסים זאב: זו אחת הבעיות, שאני חושב שאסור לעבור עליהן פה לסדר-היום, ואני מתכוון להעלות את זה אולי בהצעה רגילה, אפילו, כדי לקיים דיון בנושא הזה.

נסים זאב: זה לא יכול להיות שתושבי ירושלים, שסבלו במשך שנים רבות בנושא של הרכבת הקלה, השביתו פה את העיר במשך שנים, החנויות נסגרו, אנשים נפלו בכבישים, נפצעו בכבישים, היו אפילו תאונות קשות כתוצאה מכל מה שהרכבת בעצם באה להטיב עם התושבים אבל גם הזיקה, ודרך אגב, התושבים סובלים, ועכשיו אומרים להם, תשלמו כפליים.

נסים זאב: הדבר הנוסף, כל הנושא של העומס ברכבת – זה כמו דיר עזים.

נסים זאב: זה פשוט לא ייאמן.

נסים זאב: מה, מכניסים פה כבשים בכל הקרונות האלה?

נסים זאב: אני כבר מסיים.

נסים זאב: אני רוצה לדבר הרבה בנושא הזה – אולי בהצעת החוק הבאה.

נסים זאב: ואני רוצה לומר שלא יכול להיות שהרכבת לא ערוכה לקרונות נוספים.

נסים זאב: אין קרונות נוספים.

נסים זאב: זאת אומרת, העומס ילך ויגדל, ומי שנכנס לקבל את השירות יקבל שירות גרוע ביותר.

נסים זאב: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 111), התשע"ג–2013.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 111), התשע"ג–2013, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

חמד עמאר: 13 בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

חמד עמאר: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים – – –

מיכל רוזין: סליחה, אפשר להוסיף?

חמד עמאר: לפרוטוקול.

חמד עמאר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/791).

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 8), התשע"ג–2013.

חמד עמאר: יציג את הצעת החוק השר אורי אריאל, בשם שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רכבת מקומית הנעה על מסילת ברזל מקומית באמצעות חשמל ומשתלבת בתנועה בדרך מהווה אמצעי תחבורה חדש להסעת המונים בישראל לצד אמצעי התחבורה היבשתיים האחרים הקיימים.

אורי אריאל: בירושלים פועלת רכבת מקומית בהפעלה מסחרית מאז ספטמבר 2011 למניינם.

אורי אריאל: לשם השלמת הדינים החלים על מסילת ברזל מקומית לפי פקודת המסילות [נוסח חדש], התשל"ב–1972, מוצע להוסיף בפקודה הוראות אשר עוסקות באמצעי אכיפה מינהליים, אשר רשאי מי שמונה כמנהל לעניין מסילת ברזל מקומית במשרד התחבורה להטיל על בעל היתר להפעלת מסילת ברזל מקומית אשר הפר הוראה מהוראות הפקודה.

אורי אריאל: במניין אמצעי האכיפה המינהליים מוצע להעניק למנהל סמכויות להטיל: 1.

אורי אריאל: עיצום כספי שהנו אמצעי אכיפה יעיל ומהיר ומטרתו להגביר את הציות להוראות החוקיות, ומשכך עשוי לשמש גורם מרתיע שיביא להקטנת שכיחות הפרת החובות שבשלהן ניתן להטילו; 2.

אורי אריאל: התראה מינהלית – כלי מינהלי חלופי להטלת העיצום הכספי, אשר משמעה משלוח למפר מעין אזהרה הכוללת הודעה על ההפרה שבוצעה יחד עם הוראה להפסיקה ולהימנע מלחזור עליה.

אורי אריאל: אי-הפסקת ההפרה או הישנותה יגררו הטלת עיצום כספי מוגבר.

אורי אריאל: מטרתו של כלי זה להביא לשינוי ההתנהגות תוך הבהרת חובות המפר והחזרתו למשטר של ציות.

אורי אריאל: בהתאמה לאמצעי אכיפה אלה מוסדרים בהצעת החוק ההליכים להטלת האמצעים האמורים.

אורי אריאל: אבקש לאשר הצעת חוק זו בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה, אדוני השר.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

חמד עמאר: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

חמד עמאר: אחריו – חבר הכנסת באסל גטאס; מוותר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם שאנחנו עכשיו בחודש אדר.

ישראל אייכלר: אחד האירועים הדרמטיים שהיו בחודש אדר היה כאשר המן הרשע בא בפקודתו של אחשוורוש להמליך, להושיב את מרדכי הצדיק על הסוס ולהלביש אותו.

ישראל אייכלר: והוא לא ידע מזה, ו-10,000 תלמידים התיישבו סביב מרדכי הצדיק, כי עם ישראל – כשהוא היה בסכנה להשמיד, להרוג ולאבד – שלח את הילדים שלו לישיבה של מרדכי הצדיק, גם בשעת השמד.

ישראל אייכלר: כשראה מרדכי את המן בא עם הלבוש ועם הסוס להלביש את מרדכי, הוא נבהל.

ישראל אייכלר: אמר להם לתלמידיו: הרשע בא להרוג אותי.

ישראל אייכלר: תברחו ממני, תצילו את נפשותיכם.

ישראל אייכלר: אבל התלמידים סירבו לעזוב אותו, במסירות נפש.

ישראל אייכלר: באותה שעה התעטף מרדכי בתפילה, וההמשך ידוע, והיה הנס הגדול, והרכיבו את מרדכי הצדיק.

ישראל אייכלר: ואז נאמר, אחרי הנס ש"הדור קיבלוה בימי אחשוורוש", שהייתה קבלת התורה מחדש מתוך אהבת הנס.

ישראל אייכלר: כל אלה שאומרים בשקר ומספרים לציבור, שהציבור, הנוער החרדי, עוזב את רבותיו, עוזב את מרדכי הצדיק, הולך אחרי התרבות הרעה, מסתכל פה, מסתכל שם, כל מיני כלים טכנולוגיים שיכולים להשחית אותו, והנה-הנה מתמוטטת החומה שמגִנה על תורת ישראל ועל התרבות היהודית; אז אתמול בערב הראו כולם שאנחנו כולנו סביב מרדכי הצדיק, ומרדכי לא יכרע ולא ישתחווה.

ישראל אייכלר: גם אם יאיימו עליו במאסרים, לא נזוז מתורתנו הקדושה.

ישראל אייכלר: גם אם יעמידו אותנו בניסיון הגירוש – צריך לזכור שבגירוש ספרד הייתה אפשרות ליהודים לקבל את התרבות של איזבלה ושל הנצרות שם, ולא היו צריכים להיות מגורשים למרוקו ולכל פזורות ישראל, קודם כול לפורטוגל ולכל מקומות מושבותיהם.

ישראל אייכלר: גם אם יעמידו אותנו בניסיון, כבגירוש ספרד יגרשו אותנו, אנחנו לא ניכנע ולא ניכנס לכור היתוך שרוצה להוציא אותנו מהתרבות היהודית.

ישראל אייכלר: רבותי, יש הבדל אחד בינינו לבין אומות העולם.

ישראל אייכלר: כל אומות העולם יוצאות למרד נגד הדיכוי בהפגנות של אלימות כמו שראינו באוקראינה, כמו שבמלחמות דמים, כמו במצרים, בלוב, בעיראק, בסוריה, בצ'צ'ניה.

ישראל אייכלר: אגב, גם הלאומיות הישראלית עשתה את זה נגד המנדט הבריטי.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו, היהדות החרדית, לא זו דרכנו.

ישראל אייכלר: עד שיבוא משיח צדקנו, אין כוחנו אלא בפה: תורה, תפילה, מעשים טובים.

ישראל אייכלר: ועל זה אנחנו אומרים: ברוך אלוקינו שבראנו לכבודו והבדילנו מן התועים ונתן לנו תורת אמת.

ישראל אייכלר: לא בחיל, לא בכוח, כי אם ברוחי אמר ה'.

ישראל אייכלר: זה סוד ניצחוננו – בתשובה, בתפילה ובצדקה.

ישראל אייכלר: בזכות הזאת של התשובה הגדולה שעם ישראל עשה אתמול, אנחנו עשינו את זה בשם כל ישראל – קבלת עול מלכות שמים – זה יהיה זכות גדולה לעם ישראל כולו מול חילול השם שהיה אתמול של הממשלה שרצתה לעשות את לומדי התורה כעבריינים פליליים.

ישראל אייכלר: זה חילול השם שלא היה כמוהו.

ישראל אייכלר: אז היה קידוש השם גדול, ובזכות קידוש השם הזה נזכה לגאולה השלמה, וכמו שכתוב: ונהפוך הוא, אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם.

ישראל אייכלר: וכל עם ישראל, לא רק החרדים, לא רק הדתיים, כל עם ישראל יזכה שכל האויבים מסביב לא יוכלו לו.

ישראל אייכלר: ואפילו אובמה עכשיו, שרוצה ללחוץ על נתניהו – אם הייתי פוליטיקאי הייתי אומר: אולי באמת ישחררו אותנו מהנטל הכבד של שמירה על יהודה ושומרון, יהיה לנו הרבה יותר קל, יהיה צבא הרבה יותר קטן אם רק יהיה בקו הירוק.

ישראל אייכלר: אבל אני לא רוצה להיכנס לעניין הפוליטי, כי אנחנו באמת רוצים שכל עם ישראל על כל שכבותיו יזכה לישועה גדולה, וכמו בימי הפורים הקדוש-ברוך-הוא יעשה לנו נס כבימים ההם בזמן הזה.

ישראל אייכלר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה נוכחת.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לחבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

חמד עמאר: אחרי זה עוברים להצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נכון, אנחנו ערים לכך שבירושלים, ברכבת הקלה נוסעים מעל 30,000 נוסעים בכל יום, יש פחות זיהום בעיר.

נסים זאב: אבל צריך לזכור שבמקביל עדיין הרכבת הזו עמוסה.

נסים זאב: היא לא יכולה לקחת, אין לה קיבולת לקחת את הציבור.

נסים זאב: ומה שנעשה כאן בעצם – חתכו קווים, ביטלו קווים, והעמיסו את הרכבות האלה, את הקרונות.

נסים זאב: עכשיו, משהו מאוד מעניין.

נסים זאב: יש פה משהו מכוון.

נסים זאב: יש אמרה שכל הנחלים הולכים אל הים.

נסים זאב: פה לקחו את כל האוטובוסים, כמה שאפשר, שכל נוסע שרוצה להגיע ליעד כלשהו ייאלץ בסופו של דבר לעבור דרך הרכבת הקלה.

נסים זאב: במקום שהאוטובוסים יעשו את השירות משכונה לשכונה, מאלצים את האנשים ללכת דרך הרכבת הקלה.

נסים זאב: פשוט מי שמתבונן מבין שיש פה איזו מאפיה חוקית במסגרת החוק, יש פה איזה הסכמים.

נסים זאב: וחייבים לעמוד בהסכם, חייבים לתת פרנסה ל"סיטיפס", שלמעשה שמים גם פס עלינו.

נסים זאב: אני רוצה גם להתייחס לשירות התחבורה בלילות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, יש שכונות בירושלים, ויש איפה ואיפה.

נסים זאב: אנשים מגיעים, בחורים בעיקר, מגיעים מנתיבות, מגיעים מבאר-שבע, יש להם נסיעות, באים לירושלים – אחרי השעה 24:00, 00:30, יש שכונות שלמות שהאוטובוסים לא נכנסים פנימה, בעצם סיימו את השירות.

נסים זאב: לא יכול להיות שבעיקר – אולי במקרה, אולי לא במתכוון – בשכונות החרדיות האוטובוס מסיים את זמן הנסיעה הרבה לפני השכונות הרגילות בעיר הזו.

מיקי לוי: איפה?

נסים זאב: איפה?

נסים זאב: למשל, תיקח את הר-נוף, תיקח את בית-וגן.

נסים זאב: אני אומר לך, זאת תלונה שכל פעם חוזרת על עצמה, ואני חושב: אולי זו טעות, אולי מנסים לשנות פה את הקווים, אולי מישהו לא חשב על זה ברצינות, אבל אני אומר לך שהתלונות האלה – – –

מיקי לוי: אוטובוס אחרון להר-נוף ב-00:15.

נסים זאב: אז אני אומר לך שיש שכונות שמגיעים גם ב-00:45.

נסים זאב: אז למה בשכונה כמו בית-וגן למשל, ששם המשפחות ברוכות ילדים, מי שמגיע למשל מחוץ לעיר ורוצה להגיע לשכונת בית-וגן נאלץ ללכת, לקחת רק מונית?

נסים זאב: בלי מונית אחרי 24:00, בלילה, כמעט אין לו סיכוי.

נסים זאב: אני כבר לא מדבר על הרכבת שעוצרת כבר בחצות, אולי קצת לפני חצות, ולדעתי, צריכים להמשיך אותה עד השעה 01:00.

נסים זאב: היום האנשים בעיר מסתובבים עד 02:00, אומנם לא עם אלכוהול, כי את זה הגבלנו ברוך השם – –

חמד עמאר: תודה.

נסים זאב: – – אבל אנשים מגיעים לבתיהם מכל מיני אירועים.

נסים זאב: לכן צריך פה להתחשב, אדוני היושב-ראש, ואני מקווה שאני אומר את מה שאני אומר – האוזן שומעת, ואם לא, אנחנו נצטרך לקיים דיון רציני בעניין הזה, ואני מתכוון לקיים דיון מכיוון שהאוכלוסייה פה סובלת.

נסים זאב: מצד אחד, יש שיפור בעניין הזה של הזיהום בעיר – –

חמד עמאר: תודה רבה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: – – דרך הרכבת הקלה, אבל מאידך גיסא, יש פחות שירות לתושבי ירושלים מאשר קווי האוטובוסים שהיו עד כה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: אנחנו נחכה לחבר הכנסת נסים זאב שיגיע.

חמד עמאר: חברי הכנסת, נא להצביע.

חמד עמאר: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 8), התשע"ג–2013, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 10, אין נמנעים, אין מתנגדים.

חמד עמאר: הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 8), התשע"ג–2013 עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: [נספחות.

חמד עמאר: ]

חמד עמאר: אנחנו עוברים לנושא הבא: החלטת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בדבר פיצול הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 3) (איסוף, עיבוד ופרסום של נתונים מגדריים), התשע"ד–2014.

חמד עמאר: תציג את ההחלטה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברי וחברותי, אני מתכבדת להביא לאישור הכנסת את החלטת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בדבר פיצול הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 3) (איסוף, עיבוד ופרסום של נתונים מגדריים), התשע"ד–2014.

חמד עמאר: הצעת חוק זו נדונה בכנסת ונתקבלה בקריאה ראשונה ביום י"א באדר א' תשע"ד, 11 בפברואר 2014, והועברה לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

חמד עמאר: מטרתה של הצעת החוק היא לקדם שוויון בין עובדות ועובדים ולצמצם פערי שכר ביניהם באמצעות הוראות שונות העוסקות באיסוף, פרסום ועיבוד של נתוני שכר לפי פילוח מגדרי.

חמד עמאר: במסגרת ההצעה מוצע להוסיף לחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו–1996, את סעיף 6א שמטיל חובה על מעביד המעסיק מעל 100 עובדים לאסוף נתונים על העובדות והעובדים המועסקים אצלו, בין היתר לפי שכר ומין, לקיים אחת לשנה דיון בממצאי הנתונים ולפעול לצמצום הפערים ככל שיימצאו כאלה.

חמד עמאר: במהלך הדיונים בוועדה התברר כי הסעיף האמור מעורר התנגדות בקרב ארגוני המעסיקים, ונטען כי הוא מטיל על המעסיקים נטל כבד ולא מוצדק.

חמד עמאר: התנגדויות אלו מצריכות דיון מעמיק ושמיעה של כל הגורמים הנוגעים בדבר, על מנת לגבש הסדר נכון שיהיה מוסכם על כל הצדדים וישיג את המטרה של צמצום פערי שכר בין עובדים לעובדות.

חמד עמאר: בשל כך, ועל מנת שלא לעכב את הבאת הצעת החוק כולה לקריאה שנייה ושלישית, מוצע לפצל את הצעת החוק לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שחלק אחד יכלול את סעיף 6א המוצע לחוק שכר שווה והוא יובא בפני הכנסת בנפרד.

חמד עמאר: החלק האחר יכלול את יתר סעיפי הצעת החוק, והם יובאו בהקדם לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

חמד עמאר: לפיכך, אבקשכם לאשר את החלטת הפיצול האמורה בנוסח שאישרה הוועדה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: לא נרשמו דוברים.

חמד עמאר: אנחנו עוברים להצבעה.

חמד עמאר: רגע.

חמד עמאר: אני מחכה.

חמד עמאר: נא להצביע, חברי הכנסת.

חמד עמאר: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה – 8 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בדבר פיצול הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 3) (איסוף, עיבוד ופרסום של נתונים מגדריים), התשע"ד–2014, נתקבלה.

חמד עמאר: בעד – 8, נמנע אחד, אין מתנגדים.

חמד עמאר: בקשת הפיצול אושרה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לשאילתות.

חמד עמאר: אני מזמין את שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת אורי אריאל.

חמד עמאר: חברת הכנסת מיכל רוזין תשאל – פרויקט מגורים ליהודים בלבד ביפו.

חמד עמאר: בבקשה.

מיכל רוזין: לאחרונה התפרסם כי קבוצת יזמים יוזמת פרויקט מגורים חדש ומוזל ביפו ליהודים בלבד, תוך הצהרה מכוונת על "ייהוד יפו".

מיכל רוזין: רצוני לשאול: 1.

מיכל רוזין: האם בכוונת משרדך להתיר בניית פרויקט זה, המפלה ציבורים שונים בניגוד לחוק?

מיכל רוזין: 2.

מיכל רוזין: מה הן הנחיות משרדך בעניין שיווק ובניית פרויקטים לציבור מסוים בלבד?

אורי אריאל: תודה לחברת הכנסת מיכל רוזין.

אורי אריאל: מדובר במקרקעין שהם גוש חלקה 8998/44.

אורי אריאל: המקרקעין בבעלות פרטית והם נמכרו על-ידי חברת "אריאל", שהיא חברה מנהלת של המינהל, בשנת 2000 לגורמים פרטיים.

אורי אריאל: בנוסף, יצוין כי מאז מכרז "באמונה", זו החברה שעליה מדברת חברת הכנסת, בשנת 2009, רשות מקרקעי ישראל הוסיפה במכרזיה, בכל המכרזים, סעיף המחייב את הקבלנים לאסור אפליה במכירות שלהם.

אורי אריאל: תודה.

מיכל רוזין: שאלה נוספת.

חמד עמאר: שאלה נוספת, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה לך.

מיכל רוזין: ערב הפגישה בוושינגטון בין ראש הממשלה נתניהו לנשיא ארצות-הברית אובמה מפרסם הלמ"ס כי בשנת 2013 גדל קצב הבנייה בהתנחלויות ב-123%, פי-שניים מבשנת 2012.

מיכל רוזין: מחירי הדיור בתוך הקו הירוק עלו בשנה האחרונה ב-8%.

מיכל רוזין: ואני רציתי לשאול: האם פניה של הממשלה להסדר מדיני או להרחבת הבנייה בהתנחלויות?

מיכל רוזין: והאם יש יד מכוונת במשרד השיכון המאלצת את הצעירים, מחוסר ברירה כלכלית, לעבור לגור בהתנחלויות?

חמד עמאר: תודה רבה.

אורי אריאל: תודה לשואלת.

אורי אריאל: כפי שמופיע בהודעת הלמ"ס, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מהיום, עלייה יחסית בהתחלות הבנייה ביהודה ושומרון היא תוצר של הקפאת הבנייה בשנת 2012.

אורי אריאל: גברתי המלומדת יודעת את זה ולא טרחה לתת תמונה מלאה כמתבקש, כיאה לחברת כנסת כה דייקנית, ישרה, חרוצה, טובה – מה עוד לא אמרתי עליה שאני יכול לומר?

יחיאל חיליק בר: היא מקבלת – – –

אורי אריאל: אבל הפעם, אף שהיא ידעה את המידע, היא לא מסרה לכם, אתם, הצופים בבית.

אורי אריאל: כאשר יש הקפאה ובונים, כמה שלא בונים זה כבר בכלל לא משנה, אז ממילא זה הרבה יותר.

אורי אריאל: עכשיו, הניסיון שלכם, של השמאל הקיצוני, להביך את ראש הממשלה נתניהו שעה לפני פגישתו עם נשיא ארצות-הברית – – –

מיכל רוזין: הלמ"ס הוא שמאל קיצוני?

אורי אריאל: ניסיונכם – הלמ"ס הוא גוף במשרד ראש הממשלה.

אורי אריאל: אני סומך על דיווחיו, לא פקפקתי בנתונים.

אורי אריאל: הניסיון הנואל שלכם כשמאל קיצוני להביך את ראש הממשלה דקה לפני פגישתו עם הנשיא אובמה הוא ניסיון שלא יצלח.

אורי אריאל: אסביר למה.

מיכל רוזין: אולי תסביר גם על עליית מחירי הדיור בתוך הקו הירוק?

אורי אריאל: לא, עכשיו אני אדבר ואת תקשיבי.

אורי אריאל: ברשותך, אני הקשבתי.

אורי אריאל: היות שגם הערבים וגם האמריקנים יודעים בדיוק מה אנחנו בונים, כמה אנחנו בונים, איפה אנחנו בונים, זו לא הפתעה לאף אחד.

אורי אריאל: יש מחברי שתוקפים אותי שאני בונה פחות מדי.

אורי אריאל: אני בונה – לא אני בונה, המשרד משווק קרקעות יותר מב-2012; משרד הפנים מתכנן יותר מב-2012 בכל הארץ; יש יותר היתרי בנייה ב-2013 מב-2012 – הכיוון חיובי בכל הנושאים, ואני אומר את זה על דעת כל מי שחוקר את העניין, מהלמ"ס, דרך בנק ישראל, דרך מחלקת המחקר שלנו וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: כולם מודים שברוך השם יש עלייה חיובית.

אורי אריאל: מחירי הדיור ייבלמו ב-2014, יחלו לרדת ב-2015.

אורי אריאל: פניתי לשר האוצר להתערב בשוק הזה כמתחייב.

אורי אריאל: אנחנו נעשה את זה.

אורי אריאל: אנחנו משווקים יותר באזור המרכז, והמרכז אצלנו מוגדר מקריית-גת בדרום ועד קריית-ביאליק בצפון.

אורי אריאל: יש לנו הסכמי-גג שיגיעו ליותר מ-100,000 יחידות דיור בשנתיים-שלוש.

אורי אריאל: הכיוון הוא בהחלט חיובי, ואנחנו נממש את הפוטנציאל יחד עם ראשי הערים, שיש לנו אתם עבודה מצוינת.

אורי אריאל: אני מאוד מודה לך על שאלתך הנוספת, שנתנה לי את האפשרות להסביר את הדברים לגבי שוק הדיור.

אורי אריאל: בהזדמנות אחרת ודאי נרחיב בזה וניתן עוד תשובות.

מיכל רוזין: בהזדמנות אחרת גם תרחיב על הפריפריה, כי דיברת על בין קריית-גת לקריית-ביאליק.

מיכל רוזין: זה לא כולל את הפריפריה – – –

אורי אריאל: לא, את טועה.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש אגיד משפט אחד, ואחרי זה יש לנו עוד חבר כנסת עם שאילתה.

אורי אריאל: הייתי בירוחם ואנחנו משווקים עכשיו יותר מ-1,000 יחידות דיור.

אורי אריאל: הייתי בדימונה – אנחנו משווקים מעל 1,000 יחידות דיור; הייתי במצפה-רמון – אישרנו להם תכנון ל-1,200 יחידות דיור.

אורי אריאל: היינו בכרמיאל, בגבעת-האורנים – אנחנו משווקים שם 800 יחידות דיור; היינו בנהרייה – אנחנו משווקים עכשיו, עכשיו ממש, בחודש פברואר, 400 יחידות דיור.

אורי אריאל: הרשימה עוד ארוכה.

אורי אריאל: אני מוכן, אם תינתן לי ההזדמנות, או פה במליאה או באחת מהוועדות, להציג את כל תוכנית העבודה של 2013 בכל הארץ ואת התוכנית העתידית ל-2014.

אורי אריאל: אתם תראו במספרים שאין עליהם חילוקי דעות – הם לא פוליטיים, פשוט מספרים – מה קורה ואיך קורה.

אורי אריאל: אשמח לשתף את הבית בעניין הזה.

אורי אריאל: יכול להיות שאזום בעצמי את הדיון פה, אני מוכן לבוא לשעת שאלות או לכל פורום אחר.

אורי אריאל: אני לא בטוח שזה יהיה בכנס החורף, כי אנחנו גומרים, אבל בהחלט אשמח, ואם לא, אז פתוחה הזמנה לך אישית לבוא ולשבת אתי לראות את הנתונים.

אורי אריאל: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אנחנו עוברים לשאילתה מס' 206, של חבר הכנסת חנא סוייד: התוספת היישובית.

חמד עמאר: בבקשה.

חנא סוייד: כבוד השר, השאלה שלי היא לגבי תוכנית התוספת היישובית.

חנא סוייד: אני קורא כאן נוסח מתומצת, כי השאילתה – הייתה כוונה להגישה כשאילתה דחופה והייתה הגבלה על מספר המילים, וכשהיא לא התקבלה אז היא הפכה לשאילתה רגילה.

חנא סוייד: פורסם שאף משפחה ערבית – אני כאן צריך לתקן, כי בנוסח המקורי: מלבד שש משפחות בנצרת – פורסם שאף משפחה ערבית לא זכתה בתוספת היישובית לרכישה או לבנייה של דירת מגורים ביישובים הערביים שנכללו בתוכנית, בגלל קריטריונים מכשילים.

חנא סוייד: רצוני לשאול: 1.

חנא סוייד: האם הפרסום האמור נכון?

חנא סוייד: 2.

חנא סוייד: כמה מענקים ניתנו במסגרת התוכנית בסך הכול, בכל היישובים?

חנא סוייד: 3.

חנא סוייד: איך מתכוון משרדך לתקן אפליה זו בעקבות ביטול התוספת?

אורי אריאל: תודה לחבר הכנסת.

אורי אריאל: במסגרת החלטה 3282 של הממשלה נקבעה רשימה של 28 יישובים בפריפריה שבהם ניתן לממש את ההטבה.

אורי אריאל: מתוכם, מתוך ה-28, תשעה הם יישובי מיעוטים, שזה כ-32% – שליש מהיישובים היו יישובי מיעוטים, וצריך לומר שזה לא דבר שקורה כל יום.

אורי אריאל: במובן הזה, בהחלטה הזאת אכן הייתה, הייתי אומר, העדפה – מי שירצה יגיד העדפה מתקנת – ליישובי המיעוטים; לאו דווקא ערבים, יישובי המיעוטים, אבל כולל ערבים.

אורי אריאל: אני לא בורח פה ממשהו.

אורי אריאל: מדובר באחוז גבוה משיעור התושבים בני המיעוטים באוכלוסייה, דבר המעיד על רצון מראש לעדיפות מתקנת ולחיזוק היישובים, יישובי המיעוטים.

אורי אריאל: כמו כן, על מנת לאפשר את מימוש ההחלטה גם ביישובי המיעוטים הוחלט כי ההטבה תינתן הן לבנייה עצמית והן לבנייה קבלנית, ולא לבנייה עצמית במקומות אחרים.

אורי אריאל: זו העדפה חורגת בכל קנה מידה ממש.

אורי אריאל: אנחנו לא נותנים בדרך כלל לבנייה עצמית הטבות כאלה בשום מקום.

אורי אריאל: בגלל המורכבות, בגלל המיוחדות, הלכנו גם בזה, הרחבנו מאוד, החרגנו והלכנו מאוד לכיוון האזרחים.

אורי אריאל: לפיכך, לא ברורה הקביעה שלפיה הקריטריונים הם מכשילים לגבי אוכלוסיית המיעוטים.

אורי אריאל: כשר השיכון והבינוי של מדינת ישראל אני מחויב לתת מענה לכלל האוכלוסייה: יהודית, מיעוטים – לכולם.

אורי אריאל: מדינת ישראל רואה חשיבות רבה בסיוע ליישובי המיעוטים, ובניגוד למגזר היהודי היא משקיעה בתכנון ובסבסוד של פיתוח בקרקע פרטית, דבר שלא נעשה במגזרים אחרים.

חנא סוייד: אולי תענה על השאילתה, אדוני השר?

אורי אריאל: אני עונה לך.

אורי אריאל: תן לי לגמור.

חנא סוייד: אתה לא עונה.

אורי אריאל: מכובדי, תן לי לגמור.

אורי אריאל: היא משקיעה בתכנון פיתוח בקרקע פרטית, בניגוד למה שקורה במגזר הכללי, המגזר היהודי.

אורי אריאל: אני עומד לתת פתרונות לכל הבעיות.

אורי אריאל: אפשרנו לכולם לקחת את ההטבות האלה.

אורי אריאל: זו לא בעיה במשרד, זו לא בעיה בהחלטת הממשלה.

אורי אריאל: להפך, הממשלה הלכה בצורה הכי רחבה.

אורי אריאל: למה אנשים לא פנו ולא קיבלו?

אורי אריאל: צריך לשאול את האנשים.

אורי אריאל: תודה.

חמד עמאר: שאלה נוספת לחבר הכנסת חנא סוייד.

חנא סוייד: אני לא מתכוון לשאול את השר שאלה נוספת, כי הוא לא ענה על השאלה המקורית.

חנא סוייד: לא קיבלתי שום התייחסות לא לשאלה הראשונה, לא לשאלה השנייה.

חנא סוייד: שמעתי כאן פרופגנדה ריקה מכל תוכן לגבי מה שהשר ומשרדו כאילו עושים.

חנא סוייד: אם כל כך העדפתם ונתתם העדפה מתקנת, כאילו, או לא מתקנת, ליישובים הערביים, למה אף משפחה אחת לא קיבלה את ההטבה היישובית הזאת?

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: מה קרה?

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אם היו פניות, הן – – –

חנא סוייד: לא שאלתי אותך.

חנא סוייד: אתה לא חייב לענות.

אורי אריאל: תודה רבה.

אורי אריאל: אני לא מתכוון לענות לך באמת.

אורי אריאל: תודה רבה.

חנא סוייד: כי אתה לא ענית על השאלה.

אורי אריאל: אני לא מתכוון לענות לך.

חנא סוייד: אוקיי.

אורי אריאל: תודה רבה.

חנא סוייד: זכותך.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני השר.

חנא סוייד: אני אעלה את זה ליושב-ראש הכנסת, שאתה לא מתכוון לענות על השאלה.

חנא סוייד: למה?

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון מס' 3), התשע"ד–2014, שהחזירה הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

נאזם בדר: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תם סדר-היום.

חמד עמאר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ב' באדר ב' התשע"ד, 4 במרס 2014, בשעה 16:00.

חמד עמאר: ישיבה זו נעולה.