ישיבת מליאה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 85, 2013-12-02 00:00

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, היום כ"ט בכסלו תשע"ד, 2 בדצמבר 2013 למניינם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

ירדנה מלר-הורוביץ: החל בהצעת חוק פ/1910/19 וכלה בהצעת חוק פ/1923/19 – הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (איסור מתן שירותי רפואה פרטית בבתי-חולים ציבוריים), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – רצף טיפולי לחולי כליות המטופלים בדיאליזה), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה; הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר-קאסם, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד, דב חנין ועפו אגבאריה; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – חישוב ניצול ימי חופשה בעת פדיון ימי חופשה), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת מיכל בירן, חיים כץ, משה מזרחי, מרב מיכאלי, אורלי לוי אבקסיס, יריב לוין, מיכל רוזין, איציק שמולי, סתיו שפיר, נחמן שי, אילן גילאון ותמר זנדברג; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חדשות מקומיות), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת אבישי ברוורמן; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה במוסדות חינוך והחלת אחריות אישית על מנהלי בתי-ספר), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת שמעון סולומון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מחיר מרבי ואחיד לדמי חניה בחניון הסמוך למוסד רפואי), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת נחמן שי, חיים כץ, יעקב אשר, מיקי רוזנטל, יריב לוין, עיסאווי פריג', איציק שמולי, מיכל רוזין, שלי יחימוביץ, פנינה תמנו-שטה, רינה פרנקל, ניצן הורוביץ, דב ליפמן, באסל גטאס, עמר בר-לב, גילה גמליאל, משה מזרחי ודב חנין; הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון – מזונות בגיר שאינו מסוגל או מנוע מלכלכל את עצמו), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת עדי קול, גילה גמליאל, עליזה לביא, קארין אלהרר ואלעזר שטרן; הצעת חוק החברות (תיקון – הקמת ועדה לבחירת דירקטורים חיצוניים בחברות ציבוריות), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, מיקי רוזנטל, יצחק כהן, משה גפני ואלעזר שטרן; הצעת חוק הנגשת רשת אינטרנט אלחוטית במוסדות ממשלתיים וגופים ציבוריים לציבור הרחב, התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת נחמן שי, דב חנין,

ירדנה מלר-הורוביץ: איתן כבל, תמר זנדברג, מירי רגב, מיכל בירן ומשה מזרחי; הצעת חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות) (תיקון – תשלום עד גיל 22), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון – הפקעת זכויות), התשע"ד–2013, מאת חבר הכנסת דב ליפמן; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – חובת הנגשת שיחה מוקלטת), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת נחמן שי, דב חנין, איתן כבל, תמר זנדברג, מירי רגב, איציק שמולי, מיכל בירן ומשה מזרחי; הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014) (תיקון – ביטול העלאת שיעורי המס על הכנסתו של יחיד), התשע"ד–2013, מאת חברי הכנסת ישראל אייכלר ואמנון כהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: לוח תיקונים להצעת חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ד–2013.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אי-מינוי יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, שימו לב, אין היום הצעות אי-אמון של האופוזיציה מכיוון שראש הממשלה שוהה בביקור ממלכתי מחוץ לגבולות המדינה, וסיעות האופוזיציה הפכו את הצעות האי-אמון להצעות לסדר-יום, כמקובל במקרים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הראשונה היא של סיעת העבודה, הצעה לסדר-היום מס' 1736 בנושא: אי-מינוי יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל הוא בעל ההצעה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר הנכנס, חברי המעטים במליאה, חברי חברי הכנסת, קצרניות נכבדות, חנוכה שמח לכולם.

איתן כבל: הנושא שביקשנו להעלות כהצעה לסדר-היום – בהתחלה כאי-אמון, ואחר כך ביקשנו להפוך אותו להצעה לסדר-היום; עסקנו בה היום אצלך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אכן.

איתן כבל: אי-מינוי יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון הוא ליקוי שחייב לבוא על פתרונו.

איתן כבל: זה לא "בהקדם"; זאת מילה, אדוני היושב-ראש, שהיא מילה מכובסת.

איתן כבל: זה חייב להיעשות, ומייד.

איתן כבל: במידה רבה יש כאן אפילו לקח מסוים, ואדוני אפילו העלה את העניין הזה בפגישתנו היום: יש מצב שבו יושב-ראש כנסת – וצריך לחשוב על כך – במצבים כאלה כלפי ועדת החוץ והביטחון, שאין יושב-ראש מכהן, וחס וחלילה נדרשת פעולה כזאת או אחרת שדורשת יושב-ראש שיכנס את הוועדה, אנחנו מוצאים את עצמנו בלי ועדה.

איתן כבל: למקרים קשים כאלה, שלא יבואו, אין לי ספק שצריך לחשוב ברצינות על תיקון שלפיו יושב-ראש הכנסת ייכנס בנסיבות כאלה או אחרות לנעליים של היושב-ראש המכהן.

איתן כבל: אני תומך בזה.

איתן כבל: אני חושב שזאת מחשבה נכונה, וצוק העתים מביא אותנו לחשוב על הדברים האלה בצורה הזאת.

איתן כבל: אבל אני אומר לך, כמי שבאמת לא אוהב את ההתערבות של הכנסת בעניינים של הממשלה: תפקידה של הכנסת הוא לפקח על עבודת הממשלה; הוא לא לבוא במקום הממשלה.

איתן כבל: ואני מאוד נזהר ומאוד מזהיר את חברי ואת עצמי שלא לבוא ולקבוע ולהתערב בעניין של מי יהיה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, כי זו חרב פיפיות, והיא יכולה בפירוש, חבר הכנסת יריב לוין, להתהפך לפתחנו במועד אחר.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת אי-אפשר להמשיך ולתת לסאגה הזאת להתקיים.

איתן כבל: וכמו שאמרת – ואני מציע לך, אדוני היושב-ראש, להוציא כאן אולטימטום, ממש כך.

איתן כבל: אין דרך אחרת לבוא ולהציג את חומרת העניין לפתחם של ראש הממשלה ושל שר האוצר שעוסקים בעניין, שניהם.

איתן כבל: מדובר, אני רוצה להזכיר, באנשים מכובדים, גם בחברי מזה שנים רבות, חבר אמת שלי, עפר שלח, וגם ידידי חבר הכנסת צחי הנגבי, גם הוא חבר הרבה שנים.

איתן כבל: שניהם אנשים רציניים ומכובדים, אבל זה חייב להיפתר, ולא על-ידי הכנסת.

איתן כבל: אם אדוני יראה לנכון שתוך שבוע – או כמה שתחליט, אבל זה צריך להיעשות במהירות אפשרית – לא יהיה הסדר לעניין הזה, לא תהיה ברירה.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שעושים אותם כמי שכפאו שד, לא מעבר לכך.

איתן כבל: לא תהיה ברירה ותצטרך להתערב, וכנסת ישראל תצטרך להתערב בעניין הזה.

איתן כבל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, אדוני היושב-ראש, ולמרות שהעניין הזה כבר עסקנו בו בימים האחרונים כל כך הרבה – בעניין החשיפה ב"ידיעות אחרונות", על-ידי הכתב יוסי יהושע, בקשר לאותם חיילים דרוזים שנמנע מהם להיכנס לכור.

איתן כבל: אני רוצה שאדוני ידע שאין זו הפעם הראשונה.

איתן כבל: באופן אישי יצא לי לעסוק לפני כמה חודשים במקרה כזה, שקצין בכיר דרוזי יחד עם חייל הגיעו לאסוף איזה אלוף מאיזה בסיס, בסיס חיל האוויר, ונמנעה ממנו הכניסה.

איתן כבל: ואני שואל את עצמי, אדוני היושב-ראש:

איתן כבל: עוד כמה קברים על הדרוזים בישראל למלא על מנת שאנחנו באופן סופי נסכים לקבל אותם כשותפים מלאים?

איתן כבל: אין לי ספק שהאמירה הן של ראש הממשלה, הן של שר הביטחון והן של כל מי שנתן את תגובתו הברורה בעניין הזה באה מן הלב, אבל היא איננה מספיקה, כי ברור שנאמנות למדינה איננה עניין של צבע או גזע.

איתן כבל: ואני מכיר, לצערנו, יותר מדי יהודים, אדוני היושב-ראש, ואם נבחן ונבדוק את מספרם של אלה שהוגדרו כבוגדים והועמדו לדין, אני לא בטוח שמי שמוביל את הרשימה אלה הדרוזים וערביי ישראל.

איתן כבל: מסתבר שרובם ככולם יהודים כשרים מבטן ומלידה, ויגיד את זה מי שעסק בזה הרבה שנים, השר יעקב פרי – אני בכלל לא בטוח, לפחות אם זיכרוני אינו מטעני.

איתן כבל: ולכן, זה מסוג הדברים שצריך וראוי לחתוך אותם בעודם באבם.

איתן כבל: אולי במידה מסוימת האירוע הקשה, המצער הזה, יהיה התחלה של שינוי דרמטי.

איתן כבל: ובמעבר חד, אדוני היושב-ראש, באמת מעבר חד – חברי הכנסת, ברשותכם.

טלב אבו עראר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אבו עראר.

איתן כבל: אני מבין ערבית, ולא נעים לי לשמוע את השיחה ביניכם.

איתן כבל: ברשותכם, אני מריח ריח של נרות, ואני לא מבין מאיפה הריח הזה בא.

איתן כבל: ראש הממשלה לא בארץ.

איתן כבל: האם בכל זאת מדליקים גם בהיעדרו נרות בחדרו כדי להנעים את הריח כשישוב בשבוע הבא?

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, ברשותכם, באמת – ואני אומר זאת בהן צדק, כמעט בשבועה, שלא רציתי לעסוק בעניין הזה, ופנו אלי כמעט מכל כלי התקשורת כדי שאגיב בעניין הזה.

פנינה תמנו: והנה, אתה עוסק.

איתן כבל: תני לי עד הסוף.

אברהם מיכאלי: אסור להדליק נרות ריחניים בחנוכה.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: ראיתי את תגובת לשכת ראש הממשלה, שמה שהיה להם לומר זה: חברים, השתפרנו; בשנה שעברה היה יותר גרוע.

איתן כבל: מי זה שנתן ללשכת ראש הממשלה את העצה לתת תגובה כזאת?

איתן כבל: תירגעו, הציבור בישראל יכול להירגע.

איתן כבל: בשנה שעברה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר פרי, היה יותר גרוע.

איתן כבל: אני שואל את עצמי, באמת – אני יודע שבמידה רבה יש איזה סוג של התנפלות על ראש הממשלה.

איתן כבל: אבל 80,000?

איתן כבל: אני לא מאמין, אין דבר כזה, אלא אם כן הם דו-חיים – שלראש הממשלה יש חיים כפולים.

איתן כבל: 80,000 שקלים למים, המשמעות היא שראש הממשלה עוזב כאן את המליאה, לובש את חליפת הצלילה ועד היום שלמחרת הוא משייט בבית; או שכולנו חתיכת נבלות – הוא בכלל יש לו פיצוץ בצינור; זה הכול עניין של פיצוץ בצינור.

איתן כבל: או, שצריך כל כך הרבה מים כדי לכבות נרות ב-6,000 שקלים?

איתן כבל: באמת, אני אומר זאת, כי התשובה של לשכת ראש הממשלה, שבשנה שעברה – חברים, תירגעו, המים שהשתמשנו בהם גלשו לשכנים; השנה זה כבר לא.

איתן כבל: כי כשאנחנו רואים – קפה, 13,700?

איתן כבל: אלוהים ישמור.

איתן כבל: 13,700 שקלים?

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: אני יודע שזה נשמע קנטרני, אבל אתה אומר לעצמך – אוקיי, שלושה בתים.

איתן כבל: בעצם עכשיו אנחנו מבינים למה צריך שלושה בתים.

איתן כבל: כי בית אחד בשיפוץ, בית אחד מלא במים, אז צריך מקום לגור.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, צריך לסיים את העניין הזה.

איתן כבל: זה נשמע מפי כמו איזה סוג של הלצה או סטנד-אפ שאני עושה, אבל זה לא סטנד-אפ, זאת המציאות.

מאיר שטרית: מה עם ועדת חוץ וביטחון?

מאיר שטרית: דיברת על זה?

איתן כבל: דיברתי.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך לפנות – – –

מאיר שטרית: אני רציתי כמה דקות.

איתן כבל: יש לי עשר דקות לדבר, צריך למלא אותן.

איתן כבל: כמה אפשר לדבר על חוץ וביטחון?

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אני מציע לנו, לכולנו, שבמקום תגובה שבשנה שעברה היה גרוע יותר, שראשי הממשלה בישראל – מה שנקרא הצנע לכת.

איתן כבל: אני באמת, אין לי שום רצון לחזור לימים של בגין ושל בן-גוריון.

איתן כבל: באמת שלא, אני לא מאלה.

איתן כבל: העולם התקדם ואין לי טיפת געגוע, למרות השירים היפים של אריק איינשטיין, בסדר?

איתן כבל: אבל בתוך כל הסיפור הגדול הזה, למען השם, קצת קצת מסתכלים, מביטים עליך.

איתן כבל: אני באמת לא אמרתי: אל תאכל גלידה, אל תאכל סטייקים, ולא אמרתי שלא תשתה כל כך הרבה קפה, אף שזה לא בריא, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: למרות כל זאת, צריך שייקבעו כללים ברורים.

איתן כבל: עם כל הקושי לייצר מהו פרטי ומהו ציבורי, אני בטוח שאדוני היושב-ראש בביתו – משום מה, לא יודע, יש לי הרגשה כזאת, שהוא יודע מה הפרטי ומה הציבורי.

מאיר שטרית: הוא לא יודע כלום.

מאיר שטרית: אני לא מאמין שראש הממשלה יודע באמת מה החשבונות.

איתן כבל: חבר הכנסת מאיר שטרית, זה חלק מהעניין.

איתן כבל: יש מקרים שכתוב לנו: אי-ידיעה אינה פוטרת.

איתן כבל: זה לא חוקית, יש כאן עניין ציבורי מהמדרגה העליונה.

איתן כבל: לא אמרתי שבבית תחזיק צלחת סוכר שכתוב עליה ציבורי וצלחת שכתוב עליה פרטי.

איתן כבל: בוא לא נגזים.

איתן כבל: אבל יש כאן הרבה מעבר למראית עין.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

איתן כבל: חנוכה שמח לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: להזכיר לכולנו, ההצעה לסדר-יום היא בנושא: אי-מינוי יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון.

איתן כבל: זה גם עניין של ביטחון, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה דומה: אי-מינוי יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון – הצעה לסדר-היום מס' 1737.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אגב, מי ישיב על ההצעות?

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובה של הממשלה.

ניצן הורוביץ: אבל זה היה אמור להיות הצעות אי-אמון והפכנו את זה להצעות לסדר-היום.

ניצן הורוביץ: לפחות שתהיה תשובה.

ניצן הורוביץ: אני לא חושב שזה ראוי.

יולי יואל אדלשטיין: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה הודיעה שהיא לא מעוניינת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו התייעצנו גם בנשיאות, מכיוון שהנושא הוא לכאורה – אומנם כולנו מכירים את המציאות, אבל לכאורה המינוי נעשה על-ידי ועדת הכנסת של הבית הזה, כך שהממשלה בחרה לא להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: המציאות שכולנו מכירים, אתה יכול להתייחס אליה בדבריך.

ניצן הורוביץ: אולי גם אין לה כל כך מה להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות.

ניצן הורוביץ: לא רק על הנושא הזה, העגום, של ההפקרה המתמשכת של הוועדה הזאת החשובה בכנסת, אלא על ההתנהלות המדינית, הדיפלומטית האומללה של הממשלה, שאנחנו רואים את פירות הבאושים שלה בכל החזיתות.

ניצן הורוביץ: אגב, אם להשתמש בדימוי, שאני מבין שהוא דימוי מקובל בימים האחרונים, שום נר ריחני לא יוכל לפוגג את החשכה והריח הרע שמפיצה הממשלה בהתנהלות שלה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהעניין הזה, אדוני היושב-ראש, של אי-מינוי יושב-ראש לוועדת החוץ והביטחון מבטא את ההתנהלות הקלוקלת של הממשלה בחזיתות השונות.

ניצן הורוביץ: אנחנו נתחיל בעניין החשוב ביותר שהוא העניין האיראני.

ניצן הורוביץ: אמר, נדמה לי זה היה תיאודור רוזוולט, שעיצב את מדיניות החוץ האמריקנית, אפילו אפשר לומר התקיפה, בתחילת המאה ה-20; הוא אמר: תדבר בשקט אבל תחזיק מקל גדול.

ניצן הורוביץ: בנימין נתניהו מדבר בקול גדול מאוד ואני לא בטוח איזה מקל בדיוק יש לו ביד ושל מי המקל הזה.

ניצן הורוביץ: כעת הקהילה הבין-לאומית, בראשות ארצות-הברית, האיחוד האירופי וגורמים נוספים, מובילה מהלך דרמטי רחב היקף מול איראן.

ניצן הורוביץ: אגב, אני רוצה להגיד שנשמעו קולות הנהי פה גם ביחס לסוריה, והנה אנחנו רואים שההסכם שהקהילה הבין-לאומית מוליכה מול סוריה לפירוק הנשק הכימי קורם עור וגידים וכנראה הוא דבר טוב.

ניצן הורוביץ: זה עוד תלוי בביצוע, אבל אני כבר מבין שמדברים על שיטות הפירוק והטכניקה של העניין, מה שלא הצליחו לעשות הרבה מאוד שנים בדרכים אחרות.

ניצן הורוביץ: ההסכם הזה שמתגבש מול איראן, שהוא הסכם ביניים לתקופת המשא-ומתן, הוא לא ההסכם הקבוע.

ניצן הורוביץ: בסך הכול צריך גם לראות את הנקודות החיוביות שבו, ולא להפוך אותו לסלע מחלוקת, לאיזו התנגשות מטורפת בין ראש ממשלת ישראל לנשיא ארצות-הברית, לשר החוץ האמריקני, לשר ההגנה האמריקני ולכל מערכת הממשל בוושינגטון.

ניצן הורוביץ: ההתנגשות הזאת כשלעצמה, אפילו אם נשים לרגע בצד את ההסכם עם איראן, היא הרת אסון.

ניצן הורוביץ: היא מזיקה למדינת ישראל, היא מטופשת, היא אווילית; אני חושב שהיא אפילו חסרת תקדים בחריפותה.

ניצן הורוביץ: אבל בואו, בכל זאת, נדבר גם על הנקודות בהסכם עם איראן, שכאן מציגים אותן כאילו זאת שואה שלישית, לא פחות.

ניצן הורוביץ: ראשית, צריך לראות שהסכם הביניים הזה עם איראן מקפיא את תוכנית הגרעין.

ניצן הורוביץ: נכון, הוא אולי לא מסיג אותה לאחור ולא מפרק אותה, זה הסכם ביניים, אבל הוא מקפיא אותה.

ניצן הורוביץ: זאת נקודה שהיא בעיני נקודה חיובית.

ניצן הורוביץ: שנית, הוא מכפיף את התוכנית הגרעינית האיראנית לפיקוח חסר תקדים על בסיס יומיומי של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית.

ניצן הורוביץ: אדוני, יש פתגם כזה שאומר שאדם שיש לו גוש חמאה על הראש, מוטב שלא יעמוד בשמש.

ניצן הורוביץ: אני חושב שבעניין הזה מדינת ישראל צריכה קצת איזה סוג של תפיסה יותר מרוסנת בבואה לבקר בצורה כל כך חריפה, כפי שעושה ראש הממשלה, הסכם שמכפיף את התוכנית האיראנית לפיקוח חסר תקדים של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית על בסיס יומיומי.

ניצן הורוביץ: אני חושב שאנחנו מבינים על מה אני מדבר.

ניצן הורוביץ: ההסכם הזה מדבר על הפסקת ההעשרה של האורניום ברמה המסוכנת של 20%; נטרול המאגר הקיים של הרמה הזאת; איסור על העשרת אורניום מעל הרמה האזרחית של 5%, על השבתת חצי מהצנטריפוגות בנתאנז, השבתת 75% מה צנטריפוגות בפורדו; הקפאת המשך הבנייה של הכור באראכ, שיועמד גם הוא תחת פיקוח בין-לאומי.

ניצן הורוביץ: והדברים האלה הם דברים שיש בהם הישגים של ממש.

ניצן הורוביץ: נכון, זה לא מושלם, זה לא מפרק את תוכנית הגרעין האיראנית.

ניצן הורוביץ: זה לא מונע אולי מאיראן בעתיד, לכשההסדרים הללו ייכשלו, לשוב שוב לדרך של ההצטיידות בתוכנית צבאית.

ניצן הורוביץ: אבל בתוכנית הזאת ובהסכם הזה, כפי שהוא מונח כיום על השולחן, יש מקל וגזר ברורים מאוד, ואני חושב שראש הממשלה עושה שגיאה חמורה, גם מבחינת מדינת ישראל והאינטרסים שלה וגם לגופו של עניין, בהתנהלות הבין-לאומית מול איראן, כשהוא מציג את ההסכם הזה כהסכם שכולו שחור וכולו שלילי.

ניצן הורוביץ: יש פה נקודות בעייתיות, אבל גם במצב הנוכחי, אדוני היושב-ראש, יש נקודות בעייתיות רבות ביותר.

ניצן הורוביץ: הרי איראן התקרבה למעמד של מדינת סף גרעינית למרות הסנקציות הגדולות שהתנהלו נגדה, והרי אליבא דראש הממשלה עצמו, וגם ראשי מערכת הביטחון בישראל, איראן תוכל להמשיך במסלול הזה גם אם יימשכו הסנקציות נגדה.

ניצן הורוביץ: אז כאן יש ניסיון, שהוא ניסיון מאוד רציני, וכפי שאני פירטתי כאן גם מעמיק, להביא את הדברים למסלול אחר.

ניצן הורוביץ: תמיד, אם ההסדרים הללו ייכשלו, ניתן יהיה לשוב למשטר הסנקציות.

ניצן הורוביץ: אבל במצב הנוכחי ההסכם הזה פותח פתח להתקדמות.

ניצן הורוביץ: והרי מה האלטרנטיבה?

ניצן הורוביץ: בואו נשאל את עצמנו.

ניצן הורוביץ: אני שומע את הצעקות מלשכת ראש הממשלה.

ניצן הורוביץ: מה האלטרנטיבה?

ניצן הורוביץ: או איראן גרעינית, שתגיע למעמד הגרעיני על אפה וחמתה של הקהילה הבין-לאומית תחת משטר סנקציות, כפי שהיא התנהלה בשנים האחרונות, או פעולה צבאית.

ניצן הורוביץ: לבדנו, אדוני היושב-ראש, פעולה צבאית?

ניצן הורוביץ: לבדנו?

ניצן הורוביץ: בלי גיבוי בין-לאומי?

ניצן הורוביץ: בלי סיוע אמריקני?

ניצן הורוביץ: תוך התנגשות עם ארצות-הברית כנגד הסכם בין-לאומי שהקהילה כולה שותפה לו?

ניצן הורוביץ: בוודאי שיש דברים במחלוקת, בוודאי שיש אינטרסים שצריך להבטיח.

ניצן הורוביץ: ככה מתנהלים מול בעלת ברית?

ניצן הורוביץ: מול ידידה?

ניצן הורוביץ: מנסים ללכת לגורמים בארצות-הברית, כולל גורמים יהודיים, ואומרים להם: נשיא ארצות-הברית מסכן את ביטחון מדינת ישראל?

ניצן הורוביץ: כך בונים אמון בין ממשלת ישראל לממשלת ארצות-הברית?

ניצן הורוביץ: כך מבטיחים את האינטרס הישראלי הקיומי?

ניצן הורוביץ: אבל העניין הזה הוא לא מפתיע, אותי בכל אופן, משום שגם בעניין קיומי אחר, שהוא ההסדר עם הפלסטינים, הממשלה הזאת, בראשות ראש הממשלה, מתנהגת כמו פיל בחנות חרסינה.

ניצן הורוביץ: ורק הסיפור האחרון שהיה עם האיחוד האירופי והסכם המחקר ממחיש מי מנהל את מדיניות החוץ הישראלית.

ניצן הורוביץ: הגיע המשבר עם האיחוד האירופי.

ניצן הורוביץ: עמדו להפסיק את ההזרמות העתידיות לקרנות מחקר ופיתוח.

ניצן הורוביץ: ליברמן, שר החוץ, ראש הדיפלומטיה הישראלית, מה אומר?

ניצן הורוביץ: צריך לפוצץ את זה, שהאירופים יישאו בתוצאות.

ניצן הורוביץ: נעמיד אותם למבחן.

ניצן הורוביץ: איזה גיבור גדול – "צריך לפוצץ את זה".

ניצן הורוביץ: ומי יסבול?

ניצן הורוביץ: האוניברסיטאות, מכוני המחקר, הסטודנטים, הפרופסורים, הלומדים.

ניצן הורוביץ: צריך לפוצץ את זה, שהאירופים יישאו בתוצאות.

ניצן הורוביץ: באמת, באירופה יהיה קשה מאוד להתמודד עם הפסקת הזרמת התקציבים למחקר ופיתוח במדינת ישראל.

ניצן הורוביץ: באמת יהיה להם מאוד קשה להתמודד עם זה.

ניצן הורוביץ: אפילו יש מי שהציעו באגף הזה של המליאה להטיל על אירופה, אדוני היושב-ראש, חרם נגדי.

ניצן הורוביץ: חרם נגדי.

ניצן הורוביץ: שמדינת ישראל היא תחרים את אירופה.

ניצן הורוביץ: והבעיה היא שהרעיונות המשוגעים האלה מדריכים ומכוונים את מדיניות החוץ הישראלית הן מול איראן והן מול הפלסטינים והן מול האיחוד האירופי.

ניצן הורוביץ: וההחמצה בנושא הפלסטיני היא אולי, אני חושב, הקשה והגדולה.

ניצן הורוביץ: לשר השיכון, שאגב, הוא שר בממשלת ישראל; אני לא ראיתי שהוא חבר באיזה ממשלה אחרת.

ניצן הורוביץ: אגב, פה צריך גם להגיד – אם שר השיכון אורי אריאל הוא חבר בממשלה ועושה את מה שהוא עושה על דעת עצמו בלי גיבוי, אז נתניהו לא שולט בממשלתו.

ניצן הורוביץ: ואם הוא עושה את זה עם גיבוי, אז המדיניות שלו היא מדיניות של נתניהו.

ניצן הורוביץ: ואם אתם כאלה חכמים עכשיו על הבדואים ואתם אומרים: הם בונים בכל מקום והם משתלטים על קרקעות וזה, מה אתם עושים בשטחים, לעזאזל?

ניצן הורוביץ: מה אתם עושים בשטחים?

ניצן הורוביץ: ואני לא מדבר על מה שאתם עושים נגד הפלסטינים בשטחים, אלא מה אתם עושים בשטחים נגד האינטרס הישראלי, שהוא היפרדות מהשטחים האלה.

ניצן הורוביץ: אתם מכניסים אותנו יותר ויותר עמוק לבור השחור הזה, גם כן, אותו סיפור, תוך התנגשות בלתי נסבלת עם הקהילה הבין-לאומית שאת הפירות הבאושים שלה כולנו אוכלים, לא רק המתנחלים.

ניצן הורוביץ: והשאלה היא, אדוני היושב-ראש, בהסתכלנו על אופן הפעולה של הקהילה הבין-לאומית ועל אופן המענה הכושל כל כך של ממשלת ישראל כלפיה, האם אנחנו מחכים גם במישור הפלסטיני לתכתיב בין-לאומי שיונחת פה על השולחן ויגידו לישראל: עכשיו אתם מקבלים את זה או חוטפים סנקציות על הראש והולכים נגד כל העולם?

ניצן הורוביץ: מדוע אנחנו צריכים לחכות למצב כזה?

ניצן הורוביץ: והרי המצב הזה יגיע.

ניצן הורוביץ: אם אנחנו, על-פי האינטרס שלנו, לא נקדם את המשא-ומתן לפי הפרמטרים הישראליים של היפרדות מהפלסטינים על בסיס גבולות 67' תוך פתרון בירושלים – אם אנחנו לא נעשה את זה בעצמנו, יכפו את זה עלינו בתנאים הרבה פחות טובים.

ניצן הורוביץ: ומה אז נעשה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: לסיום, אדוני היושב-ראש, יבוא ליברמן ויגיד: נפוצץ, נפוצץ.

ניצן הורוביץ: אבל מהפיצוץ הזה ניפגע כולנו.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, המתכונת היא של הצעות רגילות לסדר-יום, לכן יש אפשרות להביע עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ראובן ריבלין ביקש להשמיע עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מכובדי יושב-ראש הכנסת, נוצר רושם בציבור שמא יש אפשרות שהממשלה לא רוצה שתהיה ועדת חוץ וביטחון מסודרת.

ראובן ריבלין: אולי נוח יותר שלא צריך להגיע כל חודש ולתת דוח, להישאל שאלות, פעמים מביכות, לענות תשובות.

ראובן ריבלין: אבל בסימפוזיון שנתקיים כאן, שיושב-ראש הכנסת גם נתן לו חסות, בנושא מלחמת יום הכיפורים, נשאלה הכנסת שאלה על-ידי אנשי האקדמיה: כאשר הבלבול בין שרי הממשלה היה רב, איפה הייתה ועדת החוץ והביטחון כאשר היה צריך לשמוע את קולה ולהאזין לדברה?

ראובן ריבלין: אולי היא הייתה מונעת חלק מאותם מחדלים שאנחנו מבכים אותם כבר 40 שנה?

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני יודע שהייעוץ המשפטי בא וקובע שאין סמכות ליושב-ראש הכנסת לבוא ולחייב את הממשלה לעשות את המוטל עליה, שכן הממשלה לא פועלת כאן מכוח סמכותה כממשלה אלא מכוח היותה מנהיגה של קבוצות פוליטיות כאלה או אחרות.

ראובן ריבלין: אדוני, יושב-ראש הכנסת הנכבד ביותר, לא יכול להית מצב שכנסת ישראל תתנהל כאשר אין ועדה אשר מחויבת בעניינים יומיומיים, לא רק לפקח אלא גם לאשר לצה"ל.

ראובן ריבלין: תקציב הביטחון ל-2014, אשר אמור להתחיל להיות מיושם ב-1 בינואר, חודש פחות יום מהיום, מחייב אותנו לבוא לממשלה ולומר לה: הרף.

ראובן ריבלין: ועדת החוץ והביטחון – תמצאו את הפתרון – חייבת להתנהל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

יולי יואל אדלשטיין: גם חבר הכנסת מאיר שטרית מבקש להשמיע עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול, אני תומך בכל מילה שאמר ידידי חבר הכנסת רובי ריבלין, כמי שהיה יושב-ראש הכנסת.

מאיר שטרית: מאז היותי בכנסת, זה 32 שנה, אדוני, אני לא זוכר מצב שלא היה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אפילו יום אחד.

יולי יואל אדלשטיין: בכנסת הקודמת.

מאיר שטרית: בכנסת הקודמת לא.

מאיר שטרית: אני אזכיר לך מה קרה בכנסת הקודמת.

מאיר שטרית: ביום שמופז – – –

יולי יואל אדלשטיין: טיפלתם יפה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

מאיר שטרית: ביום שמופז נבחר ליושב-ראש הוא התפטר, ומייד לאחר מכן מונה רוני בר-און ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, כדי שלא יהיה מצב של פער אפילו של יום אחד.

מאיר שטרית: נדמה לי שהמצב באמת חמור, בעיקר לנוכח המתרחש, שאין ועדת חוץ וביטחון.

מאיר שטרית: אני מבין, הבעיה בידי ראש הממשלה.

מאיר שטרית: הוויכוח בין סיעת יש עתיד לבין הליכוד מי יהיה יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון הוא דבר שצריך להכריע בו.

מאיר שטרית: זה לא בלתי פתיר.

מאיר שטרית: מישהו פשוט צריך לקבל החלטה.

מאיר שטרית: ואני באמת קורא מפה לראש הממשלה לכנס את הצדדים הנוגעים בדבר ולהכריע, כי זה בלתי נסבל שוועדת חוץ וביטחון לא יכולה להתכנס ולא יכולה לדון.

מאיר שטרית: בעניין הזה חייבים – אני מוכרח להגיד, כיושב-ראש, אני מציע, אדוני היושב-ראש, באין ברירה יכול להיות שאתה צריך ליזום כינוס של הוועדה וכל ישיבה בחירת יושב-ראש זמני אחר או יושב-ראש זמני עד שייבחר יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

מאיר שטרית: בשום מקרה אסור להשאיר את המצב כזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: כן, קודם כול, אני מודה לחברי הכנסת שהציעו הצעות לסדר-היום וגם לחברי הכנסת ריבלין ושטרית שהביעו עמדה נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: רק לעדכן את המליאה, למרות שאני לא נוהג לדבר מכאן, אבל לעדכן את המליאה בנושא החשוב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שציין מציע ההצעה, חבר הכנסת איתן כבל, היום העליתי את הנושא הזה בוועדת ההסכמות.

יולי יואל אדלשטיין: עם כל ההבנה לנושא, שחבר הכנסת ריבלין תיאר, מדובר פה בעצם בנושא פוליטי של קואליציה.

יולי יואל אדלשטיין: אני נוהג בהגינות כלפי הממשלה, בוודאי כלפי ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעתי לו לפני צאתו לאיטליה שהכנסת לא תוכל להמשיך לחיות במצב הנוכחי ושאני מתחיל בתהליך התייעצות עם הגורמים הרלוונטיים בכנסת על מנת למצוא פתרון בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: התחלנו את זה היום בוועדת ההסכמות.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו מבינים שפה אי-אפשר להשתגע, מדובר בוועדת החוץ והביטחון, וצריך למצוא פתרון, רצוי קבוע.

יולי יואל אדלשטיין: אפרופו מה שציין חבר הכנסת ריבלין, חברי חבר הכנסת מאיר שטרית, אי-אפשר למנות על-פי החוק לפחות משלושה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: נכון שיש פתרונות יצירתיים, אז הוא יפקיד מכתב התפטרות וכו', אבל מאוד לא רצוי לעשות שם את המשחק הזה שאחד קופץ והשני בא.

יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו נמצא פתרון, לרבות שינויים בחוק, שציין גם חבר הכנסת כבל, שאולי במצבים כאלה יושב-ראש הכנסת יוכל לכנס את הוועדה במקרה הצורך, אולי בהתייעצות גם עם נשיאות הכנסת, למנוע בוודאי גם כאן מצבים לא רצויים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מחפשים פתרון, ותוך מספר ימים, אני גם בטוח שנמצא פתרון.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אומר שאני מצטרף לקריאות לראש הממשלה, אבל אני מעביר לראש הממשלה – גם באמצעות השר הנכבד – עוד פעם את מה שאמרתי לו גם בשיחה שלנו, שהכנסת לא תוכל להמשיך לחיות לאורך זמן במצב הזה ללא יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, מאלף ואחת סיבות, כולל סיבות של עבודה שוטפת וחס ושלום גם דברים שעלולים להגיע אליהם, ומוכרים לכולנו, של מצבי חירום, שפתאום נמצא את עצמנו לא מוכנים, וגם משימות של פיקוח.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן העדכון.

יולי יואל אדלשטיין: במהלך השבוע הזה, חלק מן הנוכחים כאן במליאה, אני בוודאי אמצא דרכים להתייעץ גם אתם איך אנחנו מוצאים פתרון לסוגיה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, איפה המציעים של ההצעות?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כבל לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: בעצם אין הצעות אלטרנטיביות וההצעה היחידה – – –

ניצן הורוביץ: אולי יהיה דיון בוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: המצב התקנוני אומר שבעצם אין על מה להצביע, כי המצב הוא של דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: המציעים הצעה לסדר-היום יכולים לבקש רק דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה לא השיבה, כך שלא קיימת הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: זה המצב התקנוני.

ניצן הורוביץ: אז אנחנו מצביעים על זה?

יולי יואל אדלשטיין: כן, בעצם דיון במליאה מול להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: אלא אם – אני הייתי שואל אם אתם מסתפקים אולי, אבל אין במה להסתפק, לא הייתה תשובה של הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים רק על ההצעה של חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שכן נמצא כאן אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון במליאה, נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 17, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי המליאה החליטה לקיים את הדיון בנושא בהזדמנות שהנשיאות תקבע.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק משק החשמל (תיקון מס' 12), התשע"ד–2013.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 15) (עידוד לימודים בתחומי ההנדסה, המדעים והטכנולוגיה), התשע"ד–2013, של חברי הכנסת רוברט אילטוב ודוד רותם.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכירת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: התעמרות במגזרים החלשים בארץ – לפי דוח טאוב 20% מהישראלים מוותרים על מזון

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נמשיך עם הצעות רגילות לסדר-היום שבאו, להזכיר לכולנו, במקום הצעות אי-אמון עקב השהייה של ראש הממשלה בשליחות ממלכתית מחוץ לגבולות המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה לסדר-היום מס' 1738 בנושא: התעמרות במגזרים החלשים בארץ – לפי דוח טאוב 20% מהישראלים מוותרים על מזון; הצעה של חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני הכול, אפשר לומר חנוכה שמח.

אברהם מיכאלי: אנחנו בחג החנוכה.

יולי יואל אדלשטיין: נר חמישי.

יולי יואל אדלשטיין: בציבורים מסוימים אפילו זה חג בתוך חג.

אברהם מיכאלי: אבל במליאה לא היינו מאז השבוע שעבר.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, נכון.

אברהם מיכאלי: אז היום אפשר לומר במליאה בפעם הראשונה חנוכה שמח.

יולי יואל אדלשטיין: בהחלט.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי את זה לחיוב, שנר חמישי, כידוע, זה עוד יותר.

אברהם מיכאלי: בסדר גמור.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, לפני כמה ימים, בסוף השבוע, פורסם דוח של מרכז טאוב.

אברהם מיכאלי: המרכז הזה, מרכז לחקר המדיניות החברתית בישראל, הדוחות שלו מפורסמים ואנחנו קוראים אותם מדי שנה לפחות.

אברהם מיכאלי: לצערנו, אפשר לומר שהדוח הנוכחי מאוד חמור.

אברהם מיכאלי: המצב המתואר בדוח לא מתייחס רק לשכבות החלשות.

אברהם מיכאלי: הוא מדבר על המעמד הנמוך, שלצערנו מתרחב – מהשכבות החלשות למעמד הביניים.

אברהם מיכאלי: על-פי הדוח, 35% מהאזרחים הישראלים הגיעו למצב של מצוקה חומרית, וכל זאת בשל מצבם הכספי ומצבם הכלכלי, והאזרחים האלה מוותרים על חימום או קירור בדירה.

אברהם מיכאלי: הנתון הנוסף שעולה מהמחקר הוא שכ-20% מהישראלים ויתרו על מזון בגלל מצוקה כלכלית, ו-13% ויתרו על הפעלת מוצרי חשמל או טלפון.

אברהם מיכאלי: מישהו יכול לומר שטלפון זה לוקסוס היום, אבל הטלפון חיוני לתקשורת בין-משפחתית או לתקשורת בין ההורים המבוגרים לילדים.

אברהם מיכאלי: עוד מעט אנחנו נתייחס אליהם במיוחד.

אברהם מיכאלי: עוד עולה מהדוח, אדוני היושב-ראש, שאזרחים שנזקקו לשירותים רפואיים, כמעט 40% מהם ויתרו על טיפולי שיניים משיקולים כלכליים, 16% ויתרו על טיפול רפואי אחר ו-15% ויתרו על תרופות.

אברהם מיכאלי: בקטע הזה, אדוני היושב-ראש, אני מדגיש את המצב האבסורדי שנוצר, שחולים כרוניים במיוחד וחולים עם מרשם קבוע – כך זה מוגדר בשפה הרפואית – שמגיעים לקופת-החולים לקבל את התרופות החודשיות שלהם, הרופאים מספרים שהם עוקבים במחשב אחרי לקיחת התרופה.

אברהם מיכאלי: הם נותנים מרשם, ועדיין החולה אמור להתייצב בבית-המרקחת, והיום המחשוב מאפשר לראות מי משך מבית-המרקחת את התרופות.

אברהם מיכאלי: רופאים מספרים שבמעקבים שלהם הם רואים שאותם חולים שאמורים היו לקחת תרופות כדי לטפל במצב הלא-נעים שלהם מבחינה רפואית – הם הרי חולים כרוניים ובלי התרופות האלה מצבם עלול להידרדר – החולים האלה לא לוקחים תרופות, אדוני היושב-ראש, כי אין להם כבר כסף לקחת את התרופות.

אברהם מיכאלי: מדובר בתרופות שמשלמים עליהן.

אברהם מיכאלי: אפילו שהמחיר מופחת, עדיין מדובר בחולים שכמות התרופות שלהם היא די גדולה והם צריכים לשלם על כל תרופה כסף, ובסוף הסכום מצטבר.

אברהם מיכאלי: למה זה גורם?

אברהם מיכאלי: בואו נחשוב לאיזה מצב אבסורדי זה מגיע בסוף.

אברהם מיכאלי: אותו חולה שהיה אמור לקבל טיפול רפואי, לא לוקח את התרופה, מצבו הרפואי מחמיר, ובסוף נאלצים להוציא על טיפול רפואי בו במצב של החמרה – אשפוזים בבתי-חולים או אשפוזים ממושכים בבית; ולראות מה זה גורם מבחינת החמרה רפואית אצל אותם חולים – כולנו מבינים שהמצב הזה הוא בלתי נסבל.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו מנתחים לפי הדוח, הדוח מחלק את האזרחים הישראלים לפי מצבם הכלכלי לרבעים – רבע ראשון, והרבע השלישי והרביעי, והרבע השני, שזה כאילו המצב היותר טוב.

אברהם מיכאלי: לצערי, אנחנו רואים בדוח שהמצב הכלכלי החמור שמתבטא מאוד מאוד אצל השכבות החלשות, שהן הרבע הראשון בדוח – הם נחשבים כבר עניים.

אברהם מיכאלי: לצערנו העניים האלה כמעט לא נחשבים, הם הוגדרו כאזרחים שקופים, ומה שלא יעשו בשלב הזה, כנראה לא יצליחו לשפר את המצב שלהם.

אברהם מיכאלי: כך חושבים כותבי הדוח.

אברהם מיכאלי: אבל מה מתברר?

אברהם מיכאלי: מהרבע הזה זה עובר כבר לרבע השני, שהיה אמור פעם להיחשב למעמד הביניים, אנשים עובדים ומשתכרים, שיש להם הכנסות מעבר לקצבאות ביטוח לאומי, כאלה או אחרות.

אברהם מיכאלי: והרבע השני כבר מתחיל לסבול מהמצב הכלכלי החמור, וזה כולל קצבאות ילדים, וזה מודגש בדוח.

אברהם מיכאלי: קיצוץ קצבאות הילדים פגע במצב הכלכלי שלהם, והאנשים האלה מתחילים לסבול מאותן תופעות שהגדרתי קודם, של חוסר במזון, חוסר בטיפול רפואי או צמצום של חיי משפחה סדירים שהם נאלצו לבצע כתוצאה מהמצב.

אברהם מיכאלי: כפי שאמרתי גם קודם, אדוני היושב-ראש, מאחורי המספרים האלה יש פנים ויש שמות ויש מציאות אמיתית, ואנחנו רואים איך הם סובלים.

אברהם מיכאלי: האנשים האלה, שמעמדם הכלכלי נשחק, זה אומר גם שמצבם המשפחתי והבריאותי נשחק, והם מידרדרים אחורה.

אברהם מיכאלי: הדוגמאות שכל אחד מאתנו מכיר בשטח, הדוגמאות שלפעמים גם מצטטים אותן בתקשורת, הן חלק קטן מאותם אזרחים רבים, לפי האחוזים שהגדרתי קודם, שסובלים מהמצב הזה.

אברהם מיכאלי: כל זה נובע, לצערנו, בגלל חוסר מדיניות מתוכננת של הממשלות השונות – ואני לא מאשים רק את הממשלה הנוכחית, אדוני היושב-ראש – איך להוציא את אותם אנשים מהמצב הכלכלי העגום שלהם.

אברהם מיכאלי: לא מספיק לחלק מזון על-ידי עמותות ולתת להם סיוע כזה או אחר לקראת חגים.

אברהם מיכאלי: זה אולי, אולי, נותן הרגשה זמנית, לאותה תקופה, שהאנשים האלה מקבלים את מה שהם מקבלים.

אברהם מיכאלי: אבל אין ספק פה שהתוכנית צריכה להיות תוכנית מקיפה למיגור העוני, או שייעשו צעדים דרסטיים, צעדים מתקנים דרסטיים, כדי שאותם אנשים שנקלעו ונקלעים, לצערנו, כעניים חדשים – כך אני קורא לזה, שלא היו קודם במעגל הזה – והממשלה פה, במצב של היום, כשאפשר כבר לומר שמצד אחד היו גזירות, והיו גזירות מאוד קשות לפני כמה חודשים בתקציב שאושר, אבל מצד שני הממשלה כבר מתחילה לראות שאולי האסון לא היה כל כך גדול; הגירעון שחשבו וחששו ממנו ומצב המאזן הם לא כאלה חמורים.

אברהם מיכאלי: הממשלה צריכה היום לבוא ולנקוט את אותם צעדים מתקנים כדי שאנשים יצאו מהמצב הזה – בדרך אטית אולי, ולא בדרך של מהיום להיום; שיראו את האור בקצה המנהרה.

אברהם מיכאלי: קבוצה ייחודית שאני רוצה להדגיש, אדוני היושב-ראש, היא קבוצת הזקנים, שאני קורא להם "המבוגרים", שלצערם חיים מפנסיה, כשכולנו יודעים היום שקצבה מקסימלית של ביטוח לאומי, לכמה מגיעה?

אברהם מיכאלי: 2,700 שקל.

אברהם מיכאלי: בואו ונחשוב איך אדם מבוגר שאין לו הכנסות אחרות מפנסיה שהוא צבר ממקום העבודה שהוא עבד בו קודם, איך בן-אדם יכול לחיות מ-2,700 שקל בחודש, לנוכח המצב שתיארתי – גם תרופות, גם טיפולים רפואיים כאלה או אחרים, גם מזון שאדם מבוגר גם צריך לחיות ולאכול.

אברהם מיכאלי: ברוך השם, צריך לומר תודה לאל שהיום תוחלת החיים מתארכת, וזה אומר שהנטל החברתי או הנטל הכלכלי כרגע נופל על הציבור, והציבור צריך להתעורר – איך אפשר להחזיק את האנשים האלה בגילים מבוגרים כאלה במצב של חוסר הכנסה בכלל.

אברהם מיכאלי: אני יודע שהמשק יצטרך להיערך לזה, כי אם לא, חלילה, אנחנו לא נגזור קיצור חיים על אנשים שמגיע להם לחיות בתנאים סבירים.

אברהם מיכאלי: אבל המדיניות הכלכלית הכוללת שאני חושב שצריך לעשות במסגרת הרווחה, במסגרת כלל המשרדים הממשלתיים, היא איך לטפל באותם אנשים שהם באחוזים – לצערנו, אומרים שאנחנו נמצאים אולי באבטלה במקום טוב, אבל פריון העבודה פה בארץ ואנשים שיכולים להתפרנס ממשכורתם או ממקורות מחייתם הם לא כאלה גבוהים.

אברהם מיכאלי: אנחנו במקום לא נעים בעולם מבחינה זו, ותמיד כשאנחנו משווים את עצמנו למדינות מערביות אחרות, מדינת ישראל אינה במקום טוב.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהיום, בחג החנוכה, אנחנו צריכים לחשוב לא רק להיות אור לגויים.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לחשוב קודם כול שנהיה אור לעצמנו, שניתן עידוד ליהודים ולישראלים בכלל שחיים פה בישראל, שחג החנוכה הוא חג שמביא גם אור ושמחה.

אברהם מיכאלי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמשיב בשם הממשלה הוא סגן שר האוצר חבר הכנסת מיקי לוי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, בפתיחת דברי אני רוצה לברך את חברתי לסיעה, חברת הכנסת עדי קול, על הצעת החוק השוויונית והצודקת שהיא הגישה, אשר אושרה אתמול בוועדת שרים לחקיקה.

מיקי לוי: הצעת החוק הזאת תביא סוף לאפליה שהתקיימה במשך שנים כלפי זוגות מאותו מין, כלפי זוגות ההומואים, שנמנעה מהם קבלת נקודת זיכוי במס הכנסה כפי שקיבל כל זוג אחר בישראל.

מיקי לוי: זו הצעת חוק חשובה, ויש בה אמירה ברורה של שוויון כלפי הקהילה הגאה וכיבוד זכויותיו של כל אדם לבחור את בן או בת זוגו.

מיקי לוי: מדובר בזכות בסיסית ולא באיזו טובה שאנו עושים למישהו.

מיקי לוי: אני מקווה שהליך החקיקה יתקדם מהר ככל האפשר.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, בימים האחרונות אני קורא כותרות המדברות על גל פיטורים כביכול במשק.

מיקי לוי: אני חושב שחשוב להרגיע את הציבור ולא לעורר פניקה מיותרת.

מיקי לוי: אחוז האבטלה במדינת ישראל עמד בחודש אוקטובר על 5.9%, והוא הנתון הנמוך ביותר ב-30 השנים האחרונות.

מיקי לוי: הנתון הזה מרשים עוד יותר אם משווים אותו לממוצע בגוש היורו שבו הממוצע הוא 12.2%, ואף לממוצע במדינות ה-OECD, העומד על 7.9%.

מיקי לוי: המספרים של השנים האחרונות אף מראים כי בחודש ממוצע מפוטרים או עוזבים את עבודתם בישראל בין 10,000 ל-12,000 עובדים.

מיקי לוי: זהו שוק עבודה מאוד מאוד דינמי.

מיקי לוי: מאידך גיסא, כ-20,000 איש בממוצע מצטרפים לשוק העבודה.

מיקי לוי: זאת אומרת, מי שרוצה – אף אחד לא נותר ללא מקום עבודה.

מיקי לוי: המשמעות היא שהמשק הישראלי דינמי ומייצר יותר ויותר מקומות עבודה, והשינויים האלה הם מצב טבעי.

מיקי לוי: כמו כן, שיעורי ההשתתפות בשוק העבודה עלו בעשור האחרון בצורה עקבית בכ-4%, ועומדים נכון לשנת 2012 על 63.58%.

מיקי לוי: הפיטורים שאנו שומעים עליהם בכמה מפעלים בהחלט כואבים, ומספרים סיפור אנושי קורע לב.

מיקי לוי: כל אדם שאיבד את מקום עבודתו הוא עולם ומלואו, ואין לי ספק שהוא נכנס למערבולת אישית קשה מאוד.

מיקי לוי: יחד עם זאת, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, כמי שאמונים על המדיניות, חשוב גם לראות את התמונה הרחבה.

מיקי לוי: הפיטורים הנקודתיים באותם מפעלים אינם נובעים מבעיה כלל-משקית.

מיקי לוי: החברות הספציפיות הללו נקלעו לקשיים, וזה דבר שיכול לקרות; ניהול כושל, בעיות תקציביות, פיתוח וכו'.

מיקי לוי: כשאנחנו יכולים, כממשלה, כמשרד האוצר, אנחנו מסייעים, אך לא תמיד הדבר אפשרי, ואין לנו תמיד היכולת להיכנס לנעליו של אותו בעל מפעל, בעל מניות פרטי, ולהתעסק ולנהל את המפעל במקומו.

מיקי לוי: מדינה לא יכולה להתערב בכל מפעל ומפעל.

מיקי לוי: אנחנו תומכים בעובד עצמו, באדם העובד, והאנשים שיפוטרו – יש מסגרת ויש תוכנית לשילובם מחדש בשוק העבודה.

מיקי לוי: באשר להצעת אי-אמון של ש"ס, באמת, לא נעים לי להגיד כי – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין היום הצעות אי-אמון, אדוני סגן השר, פשוט לדייק.

מיקי לוי: אם אין הצעות – –

יולי יואל אדלשטיין: זאת הצעה לסדר-היום.

מיקי לוי: – – אז אני אפסיק כאן.

מיקי לוי: נראה לי שהשבתי כמו שאני אמור להשיב.

אברהם מיכאלי: רגע, רגע, זה לא נעים להשיב על הנתונים החמורים של דוח טאוב?

מיקי לוי: אז אני אשיב לך – –

אברהם מיכאלי: בשביל זה לא הכתיבו לך את הקטע הזה – – –

מיקי לוי: – – אני אשמיט את המילה – חבר הכנסת מיכאלי, מפאת כבודך אני אשמיט את המילה – – –

אברהם מיכאלי: מה זה קשור לש"ס?

אברהם מיכאלי: טאוב לא מש"ס.

אברהם מיכאלי: טאוב הוא ממכון מחקר מאוד חכם – – –

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אני אגיד משהו שמייד ירגיז אתכם בוודאי – –

אברהם מיכאלי: מרגיז אותי?

אברהם מיכאלי: – – –

מיקי לוי: – – לא אנחנו יצרנו את העוני – –

אברהם מיכאלי: – – –

מיקי לוי: – – לא אנחנו; גם אם תחזרו על זה אלף פעמים, שבוע אחרי שבוע.

מיקי לוי: בהחלט מדובר בכישלון מתמשך, לא רק שלכם, של כל ממשלות ישראל.

מיקי לוי: הדרך ליציאה ממעגל העוני עוברת דרך כניסה לשוק העבודה, אני לא מכיר שום פתרון אחר, והנתונים לא משקרים.

מיקי לוי: האחוז של משפחות שבהן שני – – –

אברהם מיכאלי: קראת את דוח טאוב?

אברהם מיכאלי: אני לא מבין.

אברהם מיכאלי: אלה העובדים שסובלים, לא אלה שלא עובדים.

מיקי לוי: האחוז של משפחות שבהן שני בני-הזוג עובדים והן נמצאות מתחת לקו העוני עומד על 4.6%.

מיקי לוי: אם תרצה, אני אחזור על הנתון הזה.

מיקי רוזנטל: אבל זה נראה לך הגיוני – – –

מיקי לוי: לעומת – – –

אברהם מיכאלי: זה לא קשור, תקרא את הדוח.

מיקי רוזנטל: נראה לך הגיוני ששני אנשים עובדים במשרות מלאות והם מתחת לקו העוני?

קריאה: – – –

מיקי לוי: אז אני אומר שיש אנשים – חבר הכנסת מיקי, אני אומר שרק 4%, וזה המון בתפיסת העולם שלי; 4.6% כששני בני-הזוג עובדים.

מיקי רוזנטל: ועניים.

מיקי לוי: מבדיקת עומק שעשינו, אחד מבני-הזוג עובד רבע משרה או חצי משרה ואינו מרוויח משכורת מלאה.

מיקי לוי: מצאנו גם אנשים שנכללו בקטגוריה הזו שמרוויחים 800 שקלים, מסיבותיהם הם – – –

יצחק וקנין: אדוני סגן השר – – –

מיקי לוי: מסיבותיהם הם.

מיקי לוי: תפקידנו כמשרד האוצר – –

מיקי רוזנטל: מה המסקנה?

מיקי לוי: – – וכחברי כנסת לעודד יציאה לעבודה, כי אם הוא יעבוד – – –

מיקי רוזנטל: בשכר כזה?

מיקי לוי: – – – אם הוא יעבוד משרה מלאה – –

יצחק וקנין: – – –

מיקי לוי: – – הוא לא יהיה בקטגוריה של ה-4.6%.

יצחק וקנין: – – – הוא רוצה לעבוד משרד מלאה.

יצחק וקנין: אדוני סגן השר, הוא רוצה לעבוד משרה מלאה, הוא לא יכול.

מיקי רוזנטל: – – – לסף המס – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: תראו, אתם יכולים לצעוק, אבל אלה הנתונים.

אילן גילאון: אנחנו לא צועקים, אנחנו שואלים – –

יצחק וקנין: אנחנו לא צועקים.

אילן גילאון: – – כאשר אתה מדבר על תעסוקה ואתה מדבר על 6.5% אבטלה, אולי התעסוקה שאתה מדבר עליה היא של רבעי משרות?

יצחק וקנין: זה בדיוק.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לך משהו – החל מתחילת שנה זו יוצרו במשק הישראלי 71,000 משרות.

מיקי לוי: אין שום בעיה, אם רק רוצים, להשתלב בשוק העבודה – –

אילן גילאון: משרות מלאות או רבעי משרות?

מיקי לוי: – – אין שום בעיה.

מיקי לוי: ישנה תוכנית להסבה מקצועית.

מיקי לוי: הוקמו – –

עפו אגבאריה: – – –

מיקי לוי: – – בתחילת שנת הלימודים הנוכחית חמישה בתי-ספר מקצועיים.

מיקי לוי: חסרים במשק הישראלי מכונאים, מסגרים, אלקטרונאים, רתכים, פועלי שטח, ועוד ועוד ועוד, והלוואי שיכולנו לייצר גם פועלי בניין; אותם אנחנו מייבאים מסין.

מיקי לוי: ומי שרוצה לעבוד, בהחלט יש מקומות עבודה.

מיקי לוי: השר מאיר כהן, שר הרווחה, הקים ועדה שאמורה להמליץ על צעדים, וצעדים דרסטיים, למיגור העוני.

מיקי לוי: זה לא פשוט, זה ייקח זמן.

מיקי לוי: אנחנו מאמינים שאנחנו יכולים לעשות את זה.

מיקי לוי: כפי שאמרתי, אנו רואים מגמה הולכת ומתמשכת של חזרה לשוק העבודה, ובכך משפחות שלמות יצאו ממעגל העוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: מה כבוד סגן השר מציע?

יולי יואל אדלשטיין: זאת הצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: דיון במליאה?

יולי יואל אדלשטיין: דיון בוועדה?

יולי יואל אדלשטיין: להסיר מסדר-היום?

מיקי לוי: לוועדה.

מיקי לוי: אין – – –

אברהם מיכאלי: ועדה.

יולי יואל אדלשטיין: דיון בוועדה?

מיקי לוי: אין בעיה, בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי.

יולי יואל אדלשטיין: המציע, חבר הכנסת מיכאלי, מסכים לדיון בוועדה?

אברהם מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר ירד ואנחנו נצביע על קיום דיון בוועדה בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: אני אגלה לכם סוד, חבר הכנסת מיכאלי וסגן שר האוצר מיקי לוי, אנחנו בנשיאות היום אישרנו גם את הנושא הזה לדיון במליאה, כך שסביר מאוד להניח שגם ביום רביעי נצרף לדיון בוועדה עוד דיון על דוח טאוב, ואז הוועדה ביחד תסתער על הממצאים.

ראובן ריבלין: תשים את זה בסוף סדר-היום.

אברהם מיכאלי: – – – כותרות כל כך גדולות.

אברהם מיכאלי: כמה שיותר ידונו, אולי יפתרו משהו.

יולי יואל אדלשטיין: מצוין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת מיכאלי: התעמרות במגזרים החלשים בארץ – לפי דוח טאוב 20% מהישראלים מוותרים על מזון.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה, נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה, נגד – להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא אושר ויידון בוועדת העבודה והרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה מחוקקת חוקים ייחודיים ומפלים נגד האזרחים הערבים

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ההצעה הבאה היא של חבר הכנסת טלב אבו עראר: הממשלה מחוקקת חוקים ייחודיים ומפלים נגד האזרחים הערבים, מס' 1739.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא סגן השר אופיר אקוניס.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אתחיל בזה שהיום פורסם בעיתון "הארץ" שבמשרד ראש הממשלה אומרים: 80% מהבדואים מסכימים לפינוי, ואני מצטט גם את האלוף במילואים דורון אלמוג שאומר:

טלב אבו עראר: הרוב תומך אך חושש לדבר.

טלב אבו עראר: והוא גם אומר:

טלב אבו עראר: בין הבדואים למדינה ישנו משבר אמון גדול ומתמשך שצריך לשקם אותו.

טלב אבו עראר: אלמוג גם מאשים את חברי הכנסת הערבים שבחרו במחאה באמצעים של התססה והסתה.

טלב אבו עראר: מכובדי היושב-ראש, אני אשיב לאלוף אלמוג וגם לאחרים כמוהו שטוענים ומשדרים כל הזמן שהאוכלוסייה הבדואית ברובה מסכימה לחוק פראוור, לפינוי.

טלב אבו עראר: אני מאמין שהשקרים האלה לא יועילו, לא יכסו על חקיקה כל כך פוגענית, דורסנית, שהורסת כפרים, מפקיעה אדמות, מגרשת אנשים מבתיהם, ולא מציעה שום פתרון לבעיות האמיתיות של חוסר השוויון של האוכלוסייה הערבית בנגב.

טלב אבו עראר: והייתי מציע, כדי להגיע לאמת, להקים ועדה נייטרלית, עצמאית, שתכלול קואליציה, אופוזיציה, גם נציגים מהמגזר הבדואי בנגב.

טלב אבו עראר: לשבת עם האנשים ולהביא לנו תוצאה; להביא לנו תמונה נכונה, אמיתית, מי נגד החוק, מי בעד החוק.

טלב אבו עראר: שיפסיקו אלמוג ובגין ואחרים – מחברי הכנסת גם, כמו אקוניס – להגיד שהמגזר או האוכלוסייה הערבית בנגב והבדואים מסכימים, מקבלים את מה שמציעה הממשלה.

טלב אבו עראר: לכן, החקיקה הזו, לדעת כולם, לא תמצא בין הבדואים מי שבעדה.

טלב אבו עראר: כולם מתנגדים, והחקיקה הזו היא שהבעירה את שדה הקיפוח של האוכלוסייה הערבית בנגב.

טלב אבו עראר: ולכן, פעמים רבות אני הזהרתי מעל בימת הכנסת שהממשלה, אם תמשיך בחקיקתה זו, תגרום לאי-יציבות באזור הנגב, לעימותים מיותרים, עימותים שאנחנו לא רוצים בהם ולא מחפשים אותם.

טלב אבו עראר: אנחנו, כחברי כנסת ערבים, לא כמו שאומר אלמוג שאנחנו מסיתים, אלא אנחנו כנבחרי הציבור מעבירים לכאן את התמונה האמיתית של ערביי הנגב, את המצוקה האמיתית.

טלב אבו עראר: הרי כשיש יישובים בדואיים קיימים ממשלת ישראל לא מכירה בהם, והולכת להקים יישובים יהודיים בלי להכיר בהם.

טלב אבו עראר: מה זה אומר?

טלב אבו עראר: זו דמוקרטיה?

טלב אבו עראר: זו אפליה, זו גזענות ברורה.

טלב אבו עראר: אפילו כל מדינות העולם – העניין הזה לא רק באזור הנגב, לא רק בארץ, אלא כל מדינות העולם כבר יודעות על חוק פראוור, ומגנים חקיקה כזאת, כל כך הורסת ולא בונה.

טלב אבו עראר: קידום חוק פראוור בזמן שהבדואים עצמם מתנגדים באופן גורף ודורשים להידבר אתם, זה מראה מהלך כוחני.

טלב אבו עראר: אנחנו לא יכולים להילחם במדינה; אנחנו נאבקים באמצעים שעומדים לרשותנו בצורה לגיטימית, בצורה חוקית.

טלב אבו עראר: אבל לא יכול להיות שהרוב, הממשלה הזאת תנצל את הרוב שלה ותפגע במיעוט, שנדמה לי ששכחו שהם אזרחי המדינה.

טלב אבו עראר: אחרי אירועי השבת בהפגנה – שהייתה הפגנה חוקית, לגיטימית, שהשתתפו בה אלפים – ראש הממשלה אומר שזה קומץ קטן של אנשים.

טלב אבו עראר: ומה גם, הוא אומר: הניסיון של מיעוט אלים וקולני למנוע עתיד טוב לאוכלוסייה הוא חמור.

טלב אבו עראר: אני באמת לא קורא בחוק ולא במציאות עתיד טוב.

טלב אבו עראר: איזה עתיד טוב יש לערבים הבדואים בנגב או לצעיר שאתה הורס לו את הבית, מפקיע לו את האדמה, עוקר את היישוב שלו בכלל, מוחק אותו מהמציאות, מההיסטוריה בכלל, כאילו הוא לא קיים, והולך לייהד את האדמה, את הנגב?

טלב אבו עראר: איזה מין עתיד טוב יש לצעיר הזה?

טלב אבו עראר: הצעירים שהשתתפו בהפגנה הביעו את התנגדותם הנחרצת.

דוד צור: באבנים או בפה?

טלב אבו עראר: הביעו את מחאתם נגד תוכנית פראוור.

טלב אבו עראר: כשבאה המשטרה – האמת, נדהמנו מאוד ממספר השוטרים שהגיעו למקום ההפגנה, מצוידים בכל אמצעי הנשק: רימוני הלם, גז מדמיע, זרנוקי מים, מסוקים, סוסים.

טלב אבו עראר: אתה מסתכל, כאילו במלחמה ממש מול אוכלוסייה, מול אזרחי מדינת ישראל.

טלב אבו עראר: הם לא אויב ולא מדינה אחרת ולא צבא אחר.

טלב אבו עראר: מראה מקנטר, מראה שמלמד על שנאה, על משטר צבאי, על כוחנות.

טלב אבו עראר: מה זה אומר שנתת לי אישור להפגנה ובו בזמן אתה בא, במקום לשמור עלי, על ביטחוני כאזרח, אתה בא ומתקרב, מתקרב ממש, עד שאתה נצמד למפגינים?

טלב אבו עראר: באתי מתוך אחריות, כנציג ציבור, כנבחר ציבור, ביקשתי, שאלתי: מי המפקד שם?

טלב אבו עראר: מי מפקד הכוחות האלה?

טלב אבו עראר: אמרו לי: פלונית.

טלב אבו עראר: פניתי אליה: גברתי, אם אפשר להתרחק, כדי שנימנע מחיכוכים מיותרים.

טלב אבו עראר: תני להם להביע דעה, תני להם להתנגד, להפגין, זה חופש ביטוי.

טלב אבו עראר: אמרה לנו: זה בסדר, זה בסדר, זה בסדר.

טלב אבו עראר: התקרבה התקרבה המשטרה עד שממש כמעט נגעה במפגינים.

טלב אבו עראר: ודרך אגב, למי שלא יודע, השתתפו הרבה מסתערבים.

טלב אבו עראר: יש לי הרבה סרטוני וידיאו.

טלב אבו עראר: כשאתה תופס באקדח, מחזיק באקדח, מצמיד אותו לראש של צעיר שהוא מתחת לרגליך – זו התנהגות משטרה שאמונה על ביטחוני?

טלב אבו עראר: אתה באת לשמור עלי, לתת לי באמת למחות, או באת להרוג, באת למנוע ממני?

טלב אבו עראר: מה באת לעשות כמשטרה?

טלב אבו עראר: ולכן היא התחילה בגל מעצרים.

טלב אבו עראר: הייתכן שילד בן 12 או בן 11 ייעצר?

טלב אבו עראר: על מה – זרק אבן?

טלב אבו עראר: אני לא מכחיש, היו זריקות אבנים, בסדר, אבל בוא נחפש, בוא נשאל מה הסיבה.

טלב אבו עראר: אתה פוגע בי, מתקרב אלי, מקנטר אותי.

טלב אבו עראר: מה, זה אסון, זה צונאמי, אם אני אסגור כביש או רחוב?

טלב אבו עראר: זכותי.

טלב אבו עראר: ביקשנו מהמשטרה כשבאנו לבקש את האישור, ואמרו: תשמע, זה תלוי בנסיבות, תלוי במקום.

טלב אבו עראר: ביום ההפגנה נחליט – –

יצחק וקנין: נא לסכם.

טלב אבו עראר: – – נחליט אם לסגור את הכביש או לא.

טלב אבו עראר: בוא נגיד סגרו את הכביש.

טלב אבו עראר: מה האסון בכך?

טלב אבו עראר: יכולה הייתה המשטרה באמת להימנע מכל מה שקרה, מכל האירוע הזה.

טלב אבו עראר: ולכן, המעצרים לא ירתיעו אותנו, לא ירתיעו צעירים שמבקשים לחיות בכבוד, מבקשים לבנות להם עתיד טוב.

טלב אבו עראר: ולכן גל המעצרים – ואני פונה מעל בימה זו לשחרר את כל העצורים.

טלב אבו עראר: הרי בית-המשפט שחרר חלק גדול מהם.

טלב אבו עראר: אחרי ששחרר בית-המשפט עצורים, באה המשטרה ועצרה חדשים.

טלב אבו עראר: מה זה אומר?

טלב אבו עראר: אם בית-המשפט משחרר, ערערת והערעור לא תפס, באת ועצרת שוב – מה קרה?

טלב אבו עראר: הרי אתה כמשטרה – –

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: נא לסיים.

טלב אבו עראר: – – כמשטרה, אתה אמון על ביטחוני, ולא אמון על משהו אחר.

טלב אבו עראר: לסיום אני מבקש, אני פונה לממשלה, לבטל את חוק פראוור.

טלב אבו עראר: קודם כול, להקים ועדה נייטרלית, עצמאית, שתבדוק בדיוק; לפחות שהיא תביא לנו את האמת.

טלב אבו עראר: בניגוד מוחלט למי שחושב ומאמין ש-80% מסכימים, 1% לא תמצא במגזר הבדואי, באוכלוסייה הערבית, שמקבלים את ההצעה הזאת.

טלב אבו עראר: וחוץ מזה אני מבקש לפתוח בהידברות, בדיאלוג, עם בעלי הקרקעות.

טלב אבו עראר: שלא תמצאו סיבה –חברי הכנסת מפריעים, נציגי הציבור מפריעים.

טלב אבו עראר: תפנו אליהם ישירות – –

יצחק וקנין: תודה.

טלב אבו עראר: – – עם ועדה שתכלול בתוכה כל המרכיבים – אופוזיציה, קואליציה, נציגי ציבור ערבים, בדואים, כולם, לפני שתתקדמו עם החוק הזה.

טלב אבו עראר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת טלב אבו עראר.

יצחק וקנין: ישיב סגן השר אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולשלוח מהבית הזה איחולי החלמה מהירה לשוטרי משטרת ישראל שנפצעו בהתפרעויות במוצאי שבת – ולאחל להם החלמה מהירה וחג שמח.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, מדיניות הממשלה הזאת, כמו מדיניות קודמותיה, היא לשנות את פני הנגב, לפתח אותו ולהסדיר את ההתיישבות בו.

אופיר אקוניס: כל ישראלי שעיניו בראשו ונוסע בכבישי הדרום רואה את המצב הבלתי-נסבל הזה, הבלתי-אפשרי הזה – –

טלב אבו עראר: איזה מצב?

אופיר אקוניס: – – שבו ישנה השתלטות בלתי חוקית שנמשכת שנים ארוכות של חלק מהאוכלוסייה הבדואית על אדמות המדינה.

טלב אבו עראר: אז זו הכוונה – –

אופיר אקוניס: ההשתלטות הזאת, אדוני היושב-ראש – – –

טלב אבו עראר: – – לא התפתחות – פיתוח.

אופיר אקוניס: ההשתלטות הזאת, אדוני היושב-ראש, ברובה המוחץ היא בלתי חוקית.

אופיר אקוניס: זוהי השתלטות בניגוד לחוק.

טלב אבו עראר: – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, אני אפשרתי לך להמשיך לדבר מעל הדוכן אפילו יותר משתי דקות, אבל אתה לא יכול להפריע לסגן השר.

יצחק וקנין: הוא לא הפריע לך כשאתה דיברת.

אופיר אקוניס: רוב האדמות, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, רוב האדמות בנגב הן אדמות מדינה.

אופיר אקוניס: כולם רואים את הדברים.

אופיר אקוניס: כולם נוסעים בכבישי הנגב, ובכל פעם כשאנחנו נוסעים בדרכנו לדימונה או לערד או לירוחם או לאילת אנחנו רואים עוד ועוד, בעצם התפתחות של ההתיישבות הבלתי-חוקית בהשתלטות בלתי חוקית על אדמות המדינה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הדבר הבלתי-נסבל הזה צריך להגיע להסדרה.

אופיר אקוניס: הגיע זמן ההסדרה.

טלב אבו עראר: אתה מתכוון להסרה, בלי הדל"ת.

אופיר אקוניס: הסדרה.

אופיר אקוניס: אגב, אדוני היושב-ראש, זה כבר קרה בעבר.

אופיר אקוניס: אנחנו מכירים את העיר רהט, היא לא הייתה קיימת עד שנת 1972.

אופיר אקוניס: היא לא הייתה קיימת עד 1972.

עפו אגבאריה: היא ממש משגשגת.

עפו אגבאריה: זו שכונת עוני.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

אופיר אקוניס: היא לא הייתה קיימת עד 1972, היא הוקמה לפני כ-40 שנה.

עפו אגבאריה: אז תקבלו שהם לא רוצים עיר כזאת, עוד שכונת עוני.

אופיר אקוניס: העיר רהט, וגם חורה, דרך אגב, אדוני היושב-ראש, שבה ראיתי התקבצות מאוד אגרסיבית של התפרעויות במוצאי שבת, כפי שכל אזרחי ישראל ראו בשידורי הטלוויזיה ושמעו בשידורי הרדיו – גם חורה היא התיישבות חדשה יחסית, והקמתן, גם של רהט, גם של חורה, גם של תל-שבע, אדוני היושב-ראש, הקמתן נבעה מהסדרה של התיישבות הבדואים בדרום בתחילת שנות ה-70.

אופיר אקוניס: לא הייתה הממשלה "הגזענית" – אני מצטט בציניות כמובן – לא הייתה הממשלה "הגזענית", איך אתם תמיד אומרים: מחוקקת חוקים וכדומה – – –

עפו אגבאריה: הפאשיסטית גם.

אופיר אקוניס: "הפאשיסטית", "הבלתי-דמוקרטית", "סותמת את הפיות" – הכול זה בלשון סגי נהור, לפרוטוקול כמובן.

אופיר אקוניס: אני מצטט את הציטוטים הפבלוביים של התגובות הפבלוביות תמיד כשמוקמות ממשלות ליכוד.

אופיר אקוניס: אבל מה לעשות, לפני למעלה מ-40 שנה, בהסדרה הקודמת, ההסדרה התבצעה, ובצדק, על-ידי ממשלת מפלגת העבודה.

אופיר אקוניס: ובצדק.

אופיר אקוניס: ואגב, גם תחילת ההסדרה הזאת, חבר הכנסת אבו עראר, יושב כאן שר הפנים לשעבר, חבר הכנסת מאיר שטרית, גם ההסדרה הנוכחית שבאה לידי ביטוי בממשלה הזאת, החלה בזמן כהונתה, לא של ממשלה – חבר הכנסת אגבאריה – פאשיסטית, סותמת פיות ובלתי דמוקרטיות – בציניות, כן – בלשונכם, ממשלות הליכוד, אלא בזמן ממשלת קדימה.

אופיר אקוניס: והנה אני אומר לך, כך היה צריך לנהוג.

אופיר אקוניס: מדינה מסודרת עובדת בסדר, עובדת על-פי החוק.

עפו אגבאריה: אף אחד לא אמר שממשלת קדימה הייתה הדמוקרטית.

אופיר אקוניס: אצלכם הרי אין ממשלה שהיא טובה.

אופיר אקוניס: אין ממשלה שהיא טובה.

עפו אגבאריה: גם ממשלות המערך היו גזעניות, אבל עכשיו, אצלכם יש מי שרוצה להיות יותר גזעני.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

אופיר אקוניס: תן לי להגיד לך משהו: זה כבר לא עובד על אף אחד.

אופיר אקוניס: זה לא עובד כבר על אף אחד, עוד פעם תגידו גזענות, עוד פעם תגידו סותמת פיות, עוד פעם תגידו – איך זה נקרא – סכנה לדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: אתה יודע, ראיתי השבוע דיון – – –

עפו אגבאריה: – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה, אתה מאלץ אותי לקרוא לך לסדר: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

אופיר אקוניס: אני חייב לפתוח סוגריים.

אופיר אקוניס: ראיתי השבוע בהזדמנות דיון שהתקיים בבית הזה, נדמה לי במחצית שנות ה-70.

אופיר אקוניס: היה כאן חבר כנסת בשם מאיר פעיל.

אופיר אקוניס: מאיר פעיל, חבר כנסת, אדם רב-זכויות, היסטוריון אדיר, הוא בא מהזרם – הייתה לו מפלגת סיעת יחיד, אם אינני טועה, חבר הכנסת גילאון, ואז הוא צעק מהספסלים: אם תעלה ממשלת ליכוד – הוא אמר את זה באמצע שנות ה-70 – יבוא הסוף לדמוקרטיה הישראלית.

אופיר אקוניס: ברוך השם, אנחנו כבר עוד מעט 40 שנה בשלטון והדמוקרטיה חיה, בועטת ומשגשגת.

עפו אגבאריה: הוא צדק.

מיכל רוזין: לא משהו הדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: זו הייתה הערת אגב, כן.

עפו אגבאריה: בשבילכם הדמוקרטיה.

עפו אגבאריה: ליהודים יש דמוקרטיה, לערבים – לא.

עפו אגבאריה: עצם העובדה – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

אופיר אקוניס: זה לא יעזור, אתה יכול – – –

יצחק וקנין: אתה רוצה שאני אקרא לך לסדר פעם שנייה ופעם שלישית?

אופיר אקוניס: אתה תחזור על השקר הזה פעם אחר פעם, כל שבוע, ואני כל שבוע אחזור על האמת.

אופיר אקוניס: והאמת היא שממערכת הבחירות הראשונה לכנסת, אזרחי ישראל הערבים יש להם הזכות להיבחר וכמובן הזכות לבחור.

אופיר אקוניס: לכן, הדמוקרטיה שלנו לא זקוקה להכשר של אף אחד.

אופיר אקוניס: של אף אחד.

אופיר אקוניס: וכך גם היא תימשך.

אופיר אקוניס: כך היא גם תימשך, תהיו בטוחים.

אופיר אקוניס: עכשיו, לא שברהט ובחורה ובמקומות אחרים, אדוני היושב-ראש, אין מה לשפר, יש הרבה מאוד, כמו בהרבה מאוד מערי ישראל, אבל כפי שהתרחשה ההסדרה לפני כ-40 שנה כך תתרחש, חבר הכנסת אבו עראר, ההסדרה גם כעת.

אופיר אקוניס: אתה התייחסת לרוב רובה של האוכלוסייה בנגב, האוכלוסייה הבדואית, שהיא מתנגדת להסדרה הזאת המכונה חוק פראוור.

אופיר אקוניס: אני מאמין שרוב האוכלוסייה בדרום היא אוכלוסייה שקטה, אוכלוסייה שלווה ואוכלוסייה שרוצה לחיות בדו-קיום עם ישראל – –

טלב אבו עראר: היא נגד גזענות.

אופיר אקוניס: – – כך אני מאמין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת אבו עראר.

אופיר אקוניס: אני יותר ממאמין, אני אגיד לך, אני לא רוצה לראות בשנת 2014 המתקרבת – סוף 2013, 2014, אנחנו – הממשלה הזאת לא רוצה לראות אזרחים ישראלים גרים בפחונים או בצריפים ושאינם מחוברים לרשת החשמל – –

טלב אבו עראר: אז 65 שנים, למה לא טיפלתם בהם?

טלב אבו עראר: 65 שנים מה עשית?

יצחק וקנין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

אופיר אקוניס: – – ושאין להם כבישי גישה.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לראות אותם שווי זכויות, וגם שווי חובות, אגב.

אופיר אקוניס: גם שווי זכויות וגם שווי חובות.

אופיר אקוניס: לכן מגיע להם, מגיע לרוב גדול מאוד של האוכלוסייה השקטה והשלווה בנגב – – –

טלב אבו עראר: תעשה את זה בהסכמתם.

אופיר אקוניס: רובם מסכימים.

טלב אבו עראר: הם מסכימים?

אופיר אקוניס: רובם.

טלב אבו עראר: אז בוא נבדוק.

אופיר אקוניס: ולכן אנחנו רוצים להביא את תוכנית ההסדרה, שבה יוקמו ערים חדשות, מודרניות, שיש להן רשת כבישים, רשת חשמל, כבלים, מים, ביוב, מה שאתה לא רוצה.

טלב אבו עראר: ולהקים במקומם יישובים יהודיים.

אופיר אקוניס: לא, לא, יישובים שאינם יהודיים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת טלב אבו עראר.

אופיר אקוניס: אתם מתעקשים לא לשמוע.

אופיר אקוניס: למה אתם מתעקשים לא לשמוע?

יצחק וקנין: חבר הכנסת טלב אבו עראר, אתה דיברת פה 12 דקות, הוא לא הפריע לך.

יצחק וקנין: גם אם זה לא מוצא חן בעיניך, תקשיב.

יצחק וקנין: אני מאפשר לך, פעם אחר פעם, אבל אני לא רוצה להוציא אותך.

טלב אבו עראר: ולשמוע שקרים?

יצחק וקנין: אני לא רוצה להוציא אותך, אתה רוצה בכוח שאני אוציא אותך?

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח להגיד לך שגם בקרב סיעות הקואליציה, או לפחות אצל חלק מחברי הכנסת של סיעות הימין, ישנה התנגדות לכמה מסעיפי חוק, בראש ובראשונה בשל העובדה שהוא עלול להיתפס כמקבע את העיקרון של "רשע וטוב לו".

אופיר אקוניס: אני אומר את זה בלשון פרוזאית, חבר הכנסת אבו עראר, לא בלשון של רשע וטוב לו.

אופיר אקוניס: כלומר, אדם יהודי או שאיננו יהודי, בדואי, דרוזי או ערבי מוסלמי או ערבי נוצרי, שהשתלט – זה לא קורה, לדאבון הלב זה קורה בעיקר באוכלוסייה הבדואית בדרום – שהשתלט בצורה בלתי חוקית על אדמות שאינן שלו, הוא יקבל פיצוי – – –

טלב אבו עראר: הוא לא השתלט, הוא בעל הקרקע, לא אתה.

אופיר אקוניס: אתה החלטת שהוא בעל הקרקע.

טלב אבו עראר: הוא לא השתלט, הוא בעל האדמה.

אופיר אקוניס: בהשתלטות בלתי חוקית?

אופיר אקוניס: הוא לא בעל הקרקע, מה אפשר לעשות.

אופיר אקוניס: ההתנגדות נובעת מכך שיש הרואים בהסדרה הזאת שמציע פראוור פיצוי יתר, פיצוי עצום על מה שאמורים לקבל.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על דונם קרקע שמקבלים.

אופיר אקוניס: דונם קרקע יחד עם פיצוי נדיב שמתחיל ב-150,000 שקל ויכול להגיע גם ל-450,000 שקל ויותר, תלוי בגודל הפחון או הבנייה הבלתי-חוקית שהתרחשה.

אופיר אקוניס: אלה הם דברים, חבר הכנסת שמולי, שלא מקבלים חיילים משוחררים שיוצאים מן הצבא.

אופיר אקוניס: הם אינם מקבלים את התנאים האלה.

אופיר אקוניס: אין חייל בישראל ששירת שלוש שנים בצבא ומקבל אחר כך דונם אדמה בחינם מהמדינה, מקבל מענקי עתק שמתחילים ב-150,000.

עמר בר-לב: אתה מעוות את המציאות, הנתונים הם לא כאלה.

אופיר אקוניס: מתחילים ב-150,000 שקל.

אופיר אקוניס: אין.

אופיר אקוניס: אולי צריך, אגב, לעשות את זה.

אופיר אקוניס: יכול להיות שצריך ליזום דבר כזה, אבל כרגע זה לא קורה.

עמר בר-לב: הנתונים בנושא הבדואים הם ממש לא כאלה.

אופיר אקוניס: זה בדיוק הנתונים, תאמין לי.

אופיר אקוניס: תאמין לי שאנחנו יודעים את הנתונים.

עמר בר-לב: המדינה מכירה בתביעות שלהם, לכן היא רוצה לתת חוק.

עמר בר-לב: זה לא שהם מקבלים בחינם, הם מקבלים בתמורה לאיזשהי תביעה.

אופיר אקוניס: מעניין.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לך שהיו הרבה תביעות ובית-המשפט לא קיבל אפילו תביעת בעלות אחת, מה לעשות.

אופיר אקוניס: עובדה, בית-המשפט בישראל לא קיבל אפילו תביעת בעלות אחת.

עמר בר-לב: אם כך, לא צריך חוק,

אופיר אקוניס: ואגב הידברות, יושב כאן חבר הכנסת ריבלין, יושב-ראש הכנסת לשעבר, ואנחנו יודעים שהשר בני בגין – אני מקווה שאתם לא חולקים על הגינותו, שקיפותו ויושרו האישי – קיים מאות שעות, בקדנציה הקודמת, כאשר היה ממונה מטעם ראש הממשלה על ההידברות, ואתם גם יודעים זאת.

אופיר אקוניס: הוא קיים מאות שעות של הידברות עם האוכלוסייה הבדואית.

טלב אבו עראר: אני אשאל אותך: בני אומר בעיתון, הוא מכחיש שאמר שהבדואים מסכימים – – –

אופיר אקוניס: אני לא במסיבת עיתונאים, אתה לא יכול לשאול אותי.

אופיר אקוניס: זה לא מסיבת עיתונאים, אני עונה לך.

טלב אבו עראר: – – – לקרוא בעיתון מה אומר בגין, תקרא בעיתונים.

אופיר אקוניס: אני עונה לך: מר בגין קיים את ההידברות, והגיע הזמן לחקיקה.

טלב אבו עראר: הוא מכחיש שאמר שהבדואים מסכימים.

טלב אבו עראר: תקרא את העיתונים.

אופיר אקוניס: אני לא אמרתי שהוא אמר שהם מסכימים או לא מסכימים.

אופיר אקוניס: אני אמרתי את העובדות, שהוא קיים מאות שעות של דיונים.

טלב אבו עראר: הוא אמר שהבדואים מסכימים?

טלב אבו עראר: תגיד מה אמר בני.

אופיר אקוניס: אבל אני רוצה להגיד דבר אחד שקשור להליכי הדמוקרטיה, והחקיקה, ושלטון החוק במדינת ישראל: אנחנו ראינו את הדיונים, אדוני היושב-ראש, במליאת הכנסת כבר בחודש מאי האחרון, בהצעת אי-אמון שאתם העליתם, שאני עניתי עליה – והופרעה באלימות, כמעט פיזית, על-ידי כמה מחברי הכנסת הערבים.

אופיר אקוניס: לאחר מכן ראינו את הדיון בקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: הדיונים האלימים הללו, שהובילו כמה מחברי הכנסת של הסיעות הערביות, ששיאם היה, אדוני היושב-ראש, בקריאתו של חבר כנסת, כך הוא אמר, כן – חבר הכנסת גטאס, אם אינני טועה – שאם החוק הזה יעבור, אזי תהיה זו הכרזת מלחמה – זוהי הסתה של ציבור שלו, זו התססה של ציבור גדול – –

טלב אבו עראר: – – –

אופיר אקוניס: – – ציבור שלו.

אופיר אקוניס: וכך הבינו, ככל הנראה.

אופיר אקוניס: האמירה הזאת של חבר הכנסת באסל גטאס על הכרזת מלחמה, יכול להיות שכמה מן המפגינים-המתפרעים במוצאי שבת, זה מה שהם הבינו, ככל הנראה, מקריאתו של חבר הכנסת גטאס – –

טלב אבו עראר: – – –

אופיר אקוניס: – – ומהדיון האלים שהיה כאן לפני כחצי שנה.

אופיר אקוניס: אנחנו בישראל לא נאפשר לשנות מציאות באלימות ובאיומים ובהנפת דגלי אש"ף, ובהנפת דגלי אש"ף ביפו או בחיפה.

אופיר אקוניס: מה זה קשור?

אופיר אקוניס: מה הקשר?

אופיר אקוניס: תסבירו לי.

אופיר אקוניס: מה קשורה הנפת הדגלים של הארגון הזה?

אופיר אקוניס: אגב, שמעתי "דגלי פלסטין" – אין מדינה כזאת, פלסטין, לכן הדגל הוא דגל אש"ף.

אופיר אקוניס: איננו דגל פלסטין.

אופיר אקוניס: אפילו בכלי התקשורת הישראליים טועים ואומרים: דגלי פלסטין.

אופיר אקוניס: אין מדינה כזאת.

טלב אבו עראר: – – –

מסעוד גנאים: – – –

אופיר אקוניס: ואם זה תלוי בי, גם לא תהיה.

אופיר אקוניס: אם זה תלוי בי, גם לא תהיה מדינה כזאת.

מסעוד גנאים: זה לא חוקי.

מסעוד גנאים: זה לא חוקי.

אופיר אקוניס: דגלי אש"ף, ההנפה שלהם – –

מסעוד גנאים: – – –

אופיר אקוניס: – – וההתססה הלאומנית, מה היא קשורה לדיון על חוק פראוור?

טלב אבו עראר: – – –

אופיר אקוניס: מה היא קשורה לדיון?

מסעוד גנאים: – – –

טלב אבו עראר: – – –

אופיר אקוניס: מה היא קשורה לדיון?

מסעוד גנאים: תשמע, שאלת – – –

אופיר אקוניס: מה הטיעונים על הסכסוך הישראלי–פלסטיני – –

מסעוד גנאים: שאלת – – –

אופיר אקוניס: – – קשורים לדיון?

מסעוד גנאים: שאלת – – –

אופיר אקוניס: רק תן לי לשים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת – – –

אופיר אקוניס: אתם – – –

יצחק וקנין: אני לא אישרתי – – –

אופיר אקוניס: ולכן, אדוני היושב-ראש – – –

קריאה: – – –

אופיר אקוניס: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מתכוונים להיכנע או לפחד או להתרגש מן האיומים.

אופיר אקוניס: אנחנו נמשיך ונכין את חקיקת חוק פראוור, כפי שאנחנו עושים, לקריאה שנייה וקריאה שלישית בוועדת הפנים של הכנסת, והוא יעבור, אדוני, בבית הזה – – –

יצחק וקנין: מה אדוני מציע לגבי ההצעה?

אופיר אקוניס: – – – והוא יעבור בבית הזה או לא יעבור ברוב קולות.

אופיר אקוניס: איומים לא יפחידו אותנו, לא נתרגש מהם.

אופיר אקוניס: ואני מציע לכם להפסיק את הלשון הזאת, משום שאת הדבר הזה, את הסגנון הזה, אנחנו לא נאפשר.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כידוע לך, מדיניות הממשלה היא לאפשר הצעות לסדר-היום על-פי עצת המציעים, ואנחנו ממשיכים ועומדים במדיניותנו.

אופיר אקוניס: אם הם רוצים דיון במליאה, אנחנו מסכימים.

אופיר אקוניס: ואם הם רוצים להעביר לדיון בוועדה, אף שוועדת הפנים מקיימת כל הזמן דיונים בחוק הזה, גם לזה אנחנו מסכימים.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, כהרגלנו, אנחנו הולכים עם המציעים.

יצחק וקנין: תודה.

אופיר אקוניס: תודה וחג שמח.

יצחק וקנין: תודה לסגן השר אופיר אקוניס.

יצחק וקנין: עמדה נוספת לחבר הכנסת מסעוד גנאים, ואחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית, גם כן עמדה נוספת.

יצחק וקנין: דקה.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמענו עכשיו מחבר הכנסת אקוניס את הדיסק הישן.

מסעוד גנאים: גם אמרו אותו ממשלות ישראל ב-1976, ביום האדמה; ב-2000 – אירועי אוקטובר; וגם היום.

מסעוד גנאים: לא קוראים ולא קראו את המפה ואת המציאות נכון.

מסעוד גנאים: יש התנגדות.

מסעוד גנאים: האנשים בנגב ובכל ישראל, כל היישובים הערביים מוכנים להתנגדות, להפגין בכל הכוח נגד הצעת החוק הזו.

מסעוד גנאים: אל תטעו.

מסעוד גנאים: אל תטעה, חבר הכנסת אקוניס.

מסעוד גנאים: אני לא מאיים, אני רק קורא לך לקרוא נכון מה קורה בשטח.

מסעוד גנאים: האשמת חברי הכנסת הערבים – כבר נמאס לנו.

מסעוד גנאים: חברי הכנסת הערבים מייצגים את מה יש בשטח.

מסעוד גנאים: ומה שהיה בשטח, לפני יומיים, ההפגנות האלה – ואתה תראה הפגנות אולי גם יותר גדולות.

מסעוד גנאים: בקשר לשוטרים הפצועים, דרך אגב, חבר הכנסת אקוניס, בבית-המשפט בבאר-שבע אמרו למשטרה: תביאו את הפצועים, איפה הם?

מסעוד גנאים: תמונות.

מסעוד גנאים: לא הביאו פצועים ולא הביאו תמונות.

יצחק וקנין: תודה.

מסעוד גנאים: אז תפסיק עם השקרים האלה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר שטרית – דעה נוספת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כמי שיזם את התוכנית לטיפול בבדואים – בממשלת אולמרט אני הייתי ממונה על הכנת התוכנית הזאת; אני הכנתי את התוכנית, אני הקמתי את ועדת גולדברג, הצעתי את הקמת ועדת גולדברג, ואני זה שהצעתי שהתוצאה הסופית של ועדת גולדברג תעבור בחקיקה.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כיוון שבעבר ניהלו משא-ומתן על כל תביעה בדואית לבד.

מאיר שטרית: רוב התביעות, אגב, נדחו.

מאיר שטרית: ופעם נתנו לאחד, נגיד, סתם, 10 שקלים, ולשני נתנו 20 שקל.

מאיר שטרית: ואז מי שקיבל 10 שקלים חזר בו מייד מההסכם ואמר: מה זאת אומרת?

מאיר שטרית: למה הוא 20 שקל ואני 10 שקלים?

מאיר שטרית: אז הוא ביטל גם את ההסכם שלו, והוא נפגע פעמיים.

מאיר שטרית: לכן, הרעיון היה לעשות חוק כדי שיהיה פיצוי אחיד לכולם; שלא יהיה מצב שאחד יקבל x, כי יש לו קשרים וזה, והשני יקבל y.

מאיר שטרית: אני אומר בצער, מאז שהעניין יצא מידי כשעברתי למשרד הפנים, אחרי שנה, אני לא יודע מה קרה בהמשך הדרך.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אני מעיד על כך, ואני מוכן להביא את ראשי השבטים לכנסת שיעידו על כך, שכשהכנו את התוכנית הייתה הסכמה מלאה של ראשי השבטים הבדואיים אתי על התוכנית, כך שעשיתי את זה בהסכמה מלאה עם הבדואים.

מאיר שטרית: ההמשך של הידרדרות התהליך – אני לא מבין למה הוא מגיע לשם.

מאיר שטרית: אני אומר לחברי חברי הכנסת הערבים: צריך לפתור את הבעיה בדרך נכונה, ואני אומר את זה גם לכנסת, גם היום, בוועדת הכנסת, עוד לא מאוחר.

מאיר שטרית: צריך בוועדת הכנסת לנהל דו-שיח במשא-ומתן עם ראשי השבטים הבדואיים ועם הנציגים שלהם, ולהגיע להסדרה.

מאיר שטרית: חבל ליצור מצב של עימות מיותר, שלא יביא תועלת לאף אחד, בין הקהילה הבדואית לבין מדינת ישראל.

עפו אגבאריה: זה אנחנו מסכימים – – –

טלב אבו עראר: – – –

מאיר שטרית: רבים מהבדואים, אגב – – – רבים מהבדואים – – –

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה – – –

מאיר שטרית: תן לי לסיים.

מאיר שטרית: עוד דקה.

מאיר שטרית: רבים מהבדואים משרתים בצה"ל.

מאיר שטרית: למרות שלצערי חלק מהמורים שמגיעים מהצפון ללמד בבתי-הספר הבדואיים מסיתים אותם נגד הצבא ונגד המדינה, אני חושב שרבים מהבדואים רוצים לשרת בצה"ל.

יצחק וקנין: תודה.

מאיר שטרית: הם אנשים חיוביים.

מאיר שטרית: ואני מאמין בהידברות.

מאיר שטרית: אני עוד מאמין שאפשר להגיע לפתרון הוגן.

מאיר שטרית: צריך להתייחס נכון, לשמוע את הכאב שלהם, לפתור את הבעיות.

מאיר שטרית: לדעתי, יש הרבה מאוד.

מאיר שטרית: ואני אומר כמי שביקר ברוב היישובים הבדואיים, ונפגשתי עם רוב ראשי השבטים, שניתן להגיע, לדעתי – –

יצחק וקנין: תודה.

מאיר שטרית: – – להסדר המניח את הדעת.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

יצחק וקנין: אתם מעוניינים במליאה או בוועדה, רבותי?

מסעוד גנאים: ועדה, ועדה.

יצחק וקנין: ועדה, אוקיי.

יצחק וקנין: אנחנו מצביעים.

יצחק וקנין: רבותי, מי שבעד ועדה – מי בעד, מי נגד?

נסים זאב: אני מבקש להזמין אותי לוועדה הזאת.

נסים זאב: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 22 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק וקנין: 22 בעד, אחד מתנגד.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הנושא יועבר לוועדת הפנים של הכנסת לדיון, להמשך דיון.

יצחק וקנין: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: הודעה זו אינה מצריכה הצבעה.

יצחק וקנין: הודעה בלבד.

): אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות כדלקמן: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – הוספת סמכות בנושא דתו של המאומץ), התשע"ג–2013, של חברת הכנסת עדי קול וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת המדע והטכנולוגיה תדון בנושא: זוכי פרס נובל לכימיה ובריחת מוחות מישראל – הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת שמעון אוחיון, נחמן שי, דב חנין, אברהם מיכאלי וישראל אייכלר.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: רצח החייל תומר חזן הי"ד תוכנן מתוך הכלא – בדק-בית והשלכות מחייבות – הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת מרדכי יוגב ויריב לוין.

): ועדת הכספים תדון בנושא:

): הצטברות עודפים תקציביים והצורך לפקח על אופן חלוקתם – הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מירי רגב, עיסאווי פריג', עפו אגבאריה ויעקב מרגי.

): תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת צחי הנגבי.

יצחק וקנין: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת המסים (גבייה) (הוראת שעה), התשע"ד–2013, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה למזכירת הכנסת.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/819).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים לחקיקה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הרשויות המקומיות (השעיית ראש רשות) (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר הפנים גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את הצעת חוק הרשויות המקומיות (השעיית ראש רשות) (תיקוני חקיקה).

גדעון סער: הצעת החוק הזאת באה, כידוע, בעקבות פסיקת בג"ץ בעניינם של שלושה ראשי רשויות, שיצרה שני פערים.

גדעון סער: הפער הראשון הוא הפער בין היכולת או הזכות להיבחר לכהן כראש רשות לבין סימן השאלה המרחף מעל היכולת לכהן כשאנחנו מדברים על ראשי רשויות שהוגש נגדם כתב-אישום.

גדעון סער: כזכור, בית-המשפט העליון אפשר לראשי רשויות אלה להתמודד בבחירות, אך יחד עם זה סמכות שקיימת למועצת העיר והאופן שבו פורשה בפסיקה העלתה סימני שאלה, אם לנקוט לשון המעטה, לגבי היכולת להוסיף ולכהן לאחר הגשת כתב-האישום.

גדעון סער: הפער השני שנוצר בעקבות הפסיקה הוא הפער בין הגשת כתב-אישום לבין הרשעה.

גדעון סער: דהיינו, אם החוק מסדיר השעיה כהסדר שננקט כלפי ראשי רשויות שהורשעו ובית-המשפט קבע שיש בעבירה שבגינה הם הורשעו גם קלון, זו סנקציה פחות חמורה מזו שננקטת על-ידי הפסיקה כלפי מי שהוגש נגדו כתב-אישום.

גדעון סער: כמובן שהדברים לא יכולים לדור בכפיפה אחת מבחינת ההיגיון – שכתב-אישום נושא אתו תוצאות יותר חמורות מאשר הרשעה שיש עמה קלון.

גדעון סער: לכן נוצר צורך להסדיר בחקיקה את הנושא באופן שגם מייצר איזון נכון בין הערכים המתנגשים וגם מייצר מידה רבה יותר של ודאות מכפי שקיימת כיום.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת גובשה אחרי דיונים מקצועיים בראשותי עם נציגי משרד המשפטים, השתתפו בהם גם נציגי מרכז השלטון המקומי, ולפי דעתי היא משקפת איזון ראוי בין הערכים של טוהר המידות ואמון הציבור בשלטון המקומי לבין הממד הדמוקרטי שגלום בבחירה הישירה של ראש הרשות והזכות לבחור ולהיבחר.

גדעון סער: הצעת החוק קובעת לראשונה אפשרות של השעיית ראשי רשויות במקרה שמוגש נגדם כתב-אישום חמור שבגינו לא ראוי שראש הרשות ימשיך בכהונתו בזמן המשפט הפלילי.

גדעון סער: לצורך ההחלטה האם כתב-האישום מצדיק השעיית ראש רשות, תוקם ועדה בראשות שופט מחוזי בדימוס, שתבחן את חומרת העבירות בכתב-האישום, היקפן, התמשכותן, פרק הזמן שחלף מהמועד שבו נטען שהעבירות בוצעו לכאורה והזיקה שלהן לתפקיד ראש הרשות.

גדעון סער: כאמור, בראש הוועדה יעמוד שופט בית-משפט מחוזי בדימוס, שימונה על-ידי שר הפנים ושרת המשפטים, ויהיו בה שני חברים נוספים – משפטן הכשיר לשמש שופט של בית-משפט מחוזי ואדם שכיהן בעבר כראש רשות מקומית.

גדעון סער: הוועדה תוכל להחליט על השעיה של שנה שתחול במהלך המשפט המתנהל כנגד ראש רשות, והיא תהיה רשאית להאריך את התקופה בתקופות נוספות של שנה כל אחת.

גדעון סער: אם החליטה הוועדה שלא להאריך את תקופת ההשעיה בשנה נוספת, ראש העיר המושעה יחזור לתפקידו אף שהליכי המשפט לא הסתיימו.

גדעון סער: הדבר הזה, כמובן, ייצר תמרוץ לסיום מהיר של ההליכים, ובמקרה שהעיכוב נגרם בגין הנאשם, אז בוודאי שזה נתון שהוועדה תוכל לכלול בשיקול הדעת שלה, האם להאריך או לא להאריך את תקופת ההשעיה.

גדעון סער: כמובן, במידה שראש העיר יזוכה מאשמה – קרה, אפילו לאחרונה – הוא יוכל לחזור לתפקידו עוד טרם חלוף השנה.

גדעון סער: אני כמובן מציין את הברור מאליו, שגם החלטות הוועדה נתונות לביקורת שיפוטית.

גדעון סער: במקרה של השעיית ראש רשות מכהן, תבחר מועצת הרשות ממלא-מקום לראש הרשות.

גדעון סער: אם במהלך תקופת ההשעיה של ראש הרשות חל מועד בחירות, וראש הרשות העמיד את עצמו שוב לבחירה, השעייתו תימשך לאחר הבחירות, ומי שימלא את מקומו יהיה מי שהיה מספר שתיים ברשימה שלו.

גדעון סער: באופן הזה גם יתאפשר לציבור להשתתף בהכרעה הזאת, מקום שאחריו – – –

ניצן הורוביץ: הוא יוכל מראש – – –

גדעון סער: הוא מועמד כמושעה.

גדעון סער: ברור שהוא לא יכול להמשיך בכהונתו, אלא אם הוא יזוכה וכדומה, ומספר שתיים ברשימתו נבחר.

גדעון סער: אם אנחנו נמצאים אחרי נקודת הבחירות, ההכרעה עוברת למועצת העיר כפורום הנבחר אשר יכול לקבוע זאת.

גדעון סער: בהצעת החוק קבועות גם הוראות שעניינן תנאי שכר בתקופת ההשעיה.

גדעון סער: ראש רשות שהושעה יהיה זכאי במהלך ששת החודשים הראשונים למחצית משכרו ותנאיו, וממועד זה ואילך יהיה זכאי ל-70% – הסדר שונה מהתנאים החלים על עובד מדינה ועובד רשות מקומית מושעים, שזכאים בששת החודשים הראשונים למחצית שכרם ותנאיו, ואחר כך זכאים ל-100%.

גדעון סער: אני מוצא לנכון לציין כי על-פי הדעה המשפטית אשר הובעה, גם בדיונים אצלי וגם בהודעת המדינה היום בהליכים שמתקיימים בפני בג"ץ, החוק יחול גם על ראשי הרשויות שעניינם נדון בבג"ץ בימים אלה, כמובן בכפוף לקיום אותם הליכים שצריך לקיימם.

גדעון סער: כאמור, יש צורך בהסדרה של הנושא בהיבטים שדיברתי עליהם בראשית דברי.

גדעון סער: סיכמתי עם יושבת-ראש ועדת הפנים, שבהנחה שהצעת החוק תעבור היום בקריאה הראשונה, יתקיימו כבר בשבוע הבא דיוני ההכנה לקריאה השנייה והשלישית, ואני חושב שאומנם בסיטואציה שנשאבנו אליה כתוצאה מפסיקת בית-המשפט העליון, אנחנו גם נגיע להסדר שהוא הסדר נכון ומאוזן בסך הכול.

יצחק וקנין: תודה לשר הפנים, השר גדעון סער.

יצחק וקנין: רבותי, ראשית אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: אני סגרתי את רשימת הדוברים, אני לא אאפשר עוד דוברים.

יצחק וקנין: וגם, רבותי, דובר שלא יהיה נוכח במליאה בזמן שאקרא את שמו, לא יקבל את רשות הדיבור.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת באסל גטאס – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – איננו.

יצחק וקנין: חברת הכנסת חנין זועבי – איננה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת תמר זנדברג – איננה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת מיכל רוזין – איננה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת איתן כבל – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת – – –

איתן כבל: נמצא.

איתן כבל: אני מוותר.

יצחק וקנין: אתה פה?

איתן כבל: אתה עושה לי את זה לא בפעם הראשונה, זה כבר נהיה אישי.

יצחק וקנין: כי אתה לא במקום.

יצחק וקנין: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אני מוותר.

יצחק וקנין: אתה מוותר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר פרוש – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת דב חנין – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חנא סוייד – איננו.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, ואחריו – חבר הכנסת דוד אזולאי.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הפנים – אתה הולך?

מיקי רוזנטל: אם אתה יוצא, תבורך.

מיקי רוזנטל: לא חשוב, ניפגש בוועדה, אני אגיש את ההסתייגויות שלי בוועדה.

מיקי רוזנטל: אבל קודם כול, באמת חשוב מאוד שמונח חוק כזה על שולחן הכנסת.

מיקי רוזנטל: זאת בעיה שמלווה את המדינה הזאת מזה שנים ומטילה צל גדול גם על ניקיון הכפיים הציבורי וגם פוגעת באיזון שבין הזכות להיבחר לבין החובה שלנו כחברה לברר מי רשאי להצטרף לשירותנו ואת מי יש לדחות.

מיקי רוזנטל: ובכל אופן, ההצעה לטעמי לוקה לפחות בשני סעיפים.

מיקי רוזנטל: בזמן הקצר שיש לי – ראשית, למה יש צורך בוועדה שבראשה עומד שופט מחוזי וחבר בה גם ראש עיר לשעבר ואדם שרשאי להתמנות לשופט וכו' וכו'?

מיקי רוזנטל: מדוע לא לקבוע בחוק באופן ברור אילו עבירות חמורות גורמות להשעיה מיידית של ראש עיר?

מיקי רוזנטל: אם ראש עיר מואשם בקבלת שוחד במסגרת תפקידו, אם ראש עיר חשוד בגנבה במסגרת תפקידו, אם ראש עיר חשוד בעבירות חמורות מעין אלה שקשורות למילוי תפקידו, יושעה לאלתר.

מיקי רוזנטל: משום שההליך הזה של ועדה, שבמסגרתה יידרשו אנשים להופיע בפניה, ואחר כך ירצו להביא הוכחות כמו לבית-משפט וכו' וכו' – הדבר יאריך את ההליך ויחזיר את האי-אמון השורה בקרב הציבור כלפי נבחרי ציבור חשודים.

מיקי רוזנטל: זה סעיף אחד שהייתי מוותר עליו בשמחה, וקובע באופן – אולי רק ועדת חריגים שתשקול עניינים מיוחדים שאינם מתוארים בחוק לענייננו.

מיקי רוזנטל: והדבר השני נוגע לזהות מחליפו של ראש העיר המושעה בזמן שמתנהל נגדו הליך פלילי.

מיקי רוזנטל: אם ניתן למועצה לקבוע מי יהיה ראש העיר, הרי שלא ננתק באופן חד את הזיקה שבין ראש העיר החשוד לבין מחליפו, ובעצם אדם שמואשם בפלילים יוכל באופן מעשי להמשיך ולשלוח את ידו הארוכה לתוך החלטות מועצת העיר והעיר.

מיקי רוזנטל: לפיכך יש לבחור באופן אוטומטי את מי שמועצת העיר מינתה כממלא-מקום ראש העיר בבחירות, ולא להיכנס להליך שבו מועצת העיר בוחרת את מי שראש העיר המודח או המושעה מציע – על-ידי האדם שמואשם בפלילים.

מיקי רוזנטל: להוציא שתי ההסתייגויות האלה ועוד כל מיני תיקונים, אני חושב שהחוק הוא בסופו של דבר טוב.

מיקי רוזנטל: אבל היה חוק טוב יותר שחבר הכנסת מזרחי ואנוכי הגשנו, והוא אומר שראש עיר שמוגש נגדו כתב-אישום בעניינים חמורים במסגרת תפקידו יושעה לאלתר, ובא לציון גואל, ולא צריך את כל המנגנון המסובך הזה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת דוד אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני, ראשית, רוצה לברך על הצעת החוק הנוכחית שאני מקווה שמטרתה היא אחת ויחידה – להמשיך ולחזק את השלטון המקומי, מפני שהשלטון המקומי הוא הקשר הישיר בין האזרח לבין בוחריו.

דוד אזולאי: יחד עם זה אני לא יכול להתעלם מהחלטת בג"ץ שקבעה מה שקבעה ממש כמה ימים לפני הבחירות לרשויות.

דוד אזולאי: אני חושב שזה לא היה חכם, זה לא היה נבון לעשות את מה שעשו.

דוד אזולאי: לא היה קורה שום דבר לו היה בג"ץ נותן לציבור להגיד את דברו, ואחרי הבחירות בג"ץ יכול היה להגיד את שלו, ולא היינו מוצאים את עצמנו בעימות הזה בין הציבור שבחר בראש הרשות לבין בג"ץ שאמר את דברו נגד ראש הרשות.

דוד אזולאי: חבל שכך.

דוד אזולאי: לעניין החוק הזה, מה שאני רוצה להגיד – יש כאלה שמנסים להשוות בין כתב-אישום שהוגש נגד שר לכתב-אישום שהוגש נגד ראש רשות.

דוד אזולאי: לצערי הרב, עושים השוואה לא נכונה, כי כאשר הוגש כתב-אישום נגד שר הוא מושעה, אבל הוא ממשיך לכהן כחבר כנסת, ממשיך לקבל שכר וממשיך להצביע.

דוד אזולאי: כאן זה לא קורה.

דוד אזולאי: כאשר ראש רשות מושעה, שמעתי עכשיו מהשר – ועל כך אני מברך – שראש הרשות יקבל מחצית משכרו, ואם ההליך יימשך הוא יקבל גם יותר.

דוד אזולאי: אני מברך על הדבר הזה, אבל יחד עם זה אני לא מבין למה ראש רשות לא יכול להמשיך לכהן כחבר מועצה.

דוד אזולאי: אין לו סמכויות.

דוד אזולאי: למה שלא יצביע?

דוד אזולאי: בדיוק כמו ששר שהושעה מתפקידו יכול להמשיך לכהן כחבר כנסת.

אלעזר שטרן: אולי שיקוליו בעייתיים.

דוד אזולאי: סליחה?

אלעזר שטרן: שיקוליו, כנראה, בעייתיים – – –

דוד אזולאי: אני חושב שפה זה קיים.

דוד אזולאי: כל עוד זה לא ישתנה זה קיים.

דוד אזולאי: אני שואל למה ראש רשות – לא להשאיר אותו.

דוד אזולאי: הדבר החמור יותר שקורה כרגע בחוק הזה – עד היום מי שקבע את ממלא-מקומו היה המועצה באישור ראש הרשות.

דוד אזולאי: ראש הרשות המליץ מי יהיה ממלא-המקום והמועצה בחרה.

דוד אזולאי: בחוק החדש ראש הרשות, בכלל אין לו stand, הוא לא יכול למנות את ממלא-מקומו למרות שהוא היה מספר שתיים ברשימה שלו, והציבור רצה אותו.

דוד אזולאי: כאן אנחנו מתערבים בתהליך דמוקרטי שהציבור אמר את שלו, ואנחנו באים ומכתיבים לו מי יהיה ממלא-מקום כאשר הציבור רצה ממלא-מקום מסוים.

דוד אזולאי: הדבר האחרון, אדוני היושב-ראש – והחשש הגדול שלי הוא מה יקרה – ואנחנו מכירים את מערכת המשפט שלנו – טחנות הצדק טוחנות לאט-לאט.

דוד אזולאי: מה יקרה אם העסק הזה יימשך כל כך הרבה זמן?

דוד אזולאי: למה לא לבוא ולהגיד בחקיקה – עם כל הכבוד לבית-המשפט – להגביל אותו בזמן?

דוד אזולאי: לגמור את הדיון הזה כמה שיותר מהר, לתת לזה קדימות, כדי שהציבור יוכל לקבל תוצאה וידע אם האיש חייב או זכאי, אחרת אנחנו עושים כאן עוול.

דוד אזולאי: מה יקרה?

דוד אזולאי: אם בסופו של יום הקדנציה נגמרה, ואותו ראש רשות יצא זכאי, מי יחזיר לו את כל הקדנציה?

דוד אזולאי: בית-המשפט יחזיר לו את זה?

דוד אזולאי: בעניין הזה צריך לתקן, ואני מתכוון ללוות את הדיון הזה גם בוועדת הפנים כדי לתקן את התיקונים הללו.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת מאיר שטרית, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברור פה שמה שקרה בבחירות האחרונות הוא שבית-המשפט העליון הסתבך בהחלטות של עצמו.

מאיר שטרית: מצד אחד הוא קבע שהוא מדיח את ראשי הערים ממש כמה ימים לפני הבחירות, ומאידך הוא לא מנע מהם להתמודד בבחירות.

מאיר שטרית: ואני אומר, ממה נפשך?

מאיר שטרית: אם הם פסולים לכהן כראשי רשויות, מה הטעם לאשר להם לרוץ לבחירות?

מאיר שטרית: זה שבג"ץ לא קיבל החלטה זה עוד יותר עקום, ואני אסביר מדוע: מכיוון שמה שקרה בפועל זה מה שחששתי שיקרה – הרי הם ייבחרו מחדש.

מאיר שטרית: ועובדה, הם נבחרו מחדש.

מאיר שטרית: נגיד שעכשיו יש עתירה ומבקשים להדיח אותם, ונגיד שבית-המשפט ידיח אותם שוב – על-פי חוק הרשויות המקומיות, אם ראש רשות מודח בשנתיים הראשונות לכהונתו מתקיימות בחירות חדשות לראש הרשות.

מאיר שטרית: רק לראש הרשות.

מאיר שטרית: אז מה, עכשיו ייתנו להם שוב להתמודד?

מאיר שטרית: נעשה עוד סיבוב כזה?

ניצן הורוביץ: – – –

מאיר שטרית: כל ההחלטה, אני מוכרח להגיד, בטעות יסודה, ולכן טוב שבא החוק הזה לטפל בסוגיה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, יש לי כמה הערות לעצם החוק.

מאיר שטרית: א.

מאיר שטרית: אני חושב שיש בעיות עם החוק, הוא לא פשוט לגמרי.

מאיר שטרית: כשאתה מקים ועדה בראשות שופט שתקבע אם להשעות ראש רשות או לא, לפי מה שכתוב פה בחוק, מה הוועדה הזאת תיקח בחשבון לצורך השעיה?

מאיר שטרית: את מספר הפרשות המיוחסות לראש הרשות בכתב-האישום.

מאיר שטרית: מה זה שייך המספר?

מאיר שטרית: ואם זאת רק פרשה אחת אז הוא לא יודח?

מאיר שטרית: נגיד שיש רק פרשה אחת – מה שייך המספר לעניין?

מאיר שטרית: את חומרת העבירות.

מאיר שטרית: בחומרת העבירות המשמעות היא שאם הוועדה מחליטה להשעות אותו זה בעצם כבר חצי מורשע, כי אם שופט ישב בראש הוועדה, והוא אומר, אנחנו החלטנו להדיח את ראש הרשות בגלל חומרת הפרשה, ברור שהוא ישפיע על בית-המשפט בבואו לדון בעניינו.

מאיר שטרית: אז זה כאילו חצי השעיה.

מאיר שטרית: הדבר השלישי, כתוב: "פרק הזמן שחלף מהמועד שבו בוצעו העבירות המיוחסות לראש הרשות בכתב-האישום".

מאיר שטרית: מה זה שייך?

מאיר שטרית: הרי כל השיקולים האלה נעשים על-ידי היועץ המשפטי לממשלה עוד לפני שמוגש כתב-אישום.

מאיר שטרית: מתי נעשתה העבירה, מה חומרתה – אחרת לא היה מוגש כתב-אישום.

מאיר שטרית: לכן אני מוכרח להגיד שבחוק יש אומנם ניסיון לפתור את התסבוכת שבג"ץ יצר, אבל אני חושב שהרבה יותר פשוט היה לומר שכשיש כתב-אישום נגד ראש רשות הוא לא יכול לכהן, נקודה.

יצחק וקנין: צודק לחלוטין.

מאיר שטרית: אני אסביר לך מה הבעיה.

מאיר שטרית: אני מבין את הבעיה בעניין כי זה כמו שחל לגבי שרים – – –

ניצן הורוביץ: ללא הגבלה?

מאיר שטרית: אני אגיד לך מה אולי הפתח לעניין – הוא יכול להישאר חבר מועצה, כמו שהציע חבר הכנסת דוד אזולאי.

מאיר שטרית: היה ויתברר מחר שהוא זוכה, הוא חוזר להיות ראש הרשות.

מאיר שטרית: עד אז הוא יישאר חבר מועצה, ואפילו, מצדי, שיקבל תנאי שכר בשיעור 50%.

מאיר שטרית: לא צריך ועדה, לא צריך כלום, זה פשוט, זה מובן מאליו, לא צריך שום סיבוך.

מאיר שטרית: אומרים: אדוני, יש לך כתב-אישום, אתה מושעה.

מאיר שטרית: ניקח את ראשי הרשויות הנוכחיים – הם לא יכולים להיות ראשי רשויות.

מאיר שטרית: אגב, אם הייתי שר הפנים – והייתי שר הפנים – אני לא הייתי מסכים שראש רשות יהיה במצב הזה.

מאיר שטרית: אתה מושעה?

מאיר שטרית: אתה יכול להישאר חבר מועצה.

מאיר שטרית: מחר יתברר שאתה זכאי, אדוני – תחזור לכהונתך.

מאיר שטרית: וזה בסדר גמור.

מאיר שטרית: זה פותר את הבעיה בלי ועדות, בלי כלום.

מאיר שטרית: אני מציע גם לוועדה לשקול את הדברים מחדש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: הוא אמר דברי טעם, לדעתי.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר, אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דווקא מהפרשה הגדולה, מהחשדות בעבירות החמורות שהיו נגד השר ליברמן, והוא הושעה, השעה את עצמה מתפקידו כשר, ובסופו של דבר אנחנו רואים שהוא זכאי.

נסים זאב: נכון להיום – יהיה ערעור, לא יהיה ערעור – המציאות מדברת בעד עצמה.

נסים זאב: כולל ראש הממשלה אהוד אולמרט – היו פרשיות חמורות, נכון להיום כבר מתנהל משפט במשך שנים.

נסים זאב: לא הבנתי, עכשיו אנחנו באים לחרוץ דינו של אדם שנבחר בשנית כדת וכדין כאשר כל החשדות נגדו היו בפני הציבור והציבור אומר:

נסים זאב: גם נכון להיום אני רוצה לבחור בו.

נסים זאב: במידה שיצא מורשע, אפילו בבית-משפט קמא, הרי הוא מודח.

נסים זאב: הוא מושעה, הוא מודח.

נסים זאב: אבל לא יכול להיות שעכשיו יש קדם-משפט עם שופט בדימוס שבעצם חורץ את דינו, מחמיר, אומר שזה הרשעה לכאורה, בעצת המשטרה, הפרקליטות.

נסים זאב: זה הופך אותו בעצם לחייב בלי דיון בבית-משפט.

נסים זאב: אני חושב שזה תקדים שלא היה.

נסים זאב: אגב, חברי כנסת – אם יש נגדם כתב-אישום והמלצה להעמדה לדין אז הם מפוטרים מלהיות חברי כנסת?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: נכון, דיברו פה כולם על שרים שעדיין יכולים להמשיך ולכהן כחברי כנסת.

נסים זאב: אבל חברי כנסת שיש נגדם הרשעה, עד שלא הוכח שהוא חייב, הוא לא חייב.

נסים זאב: זאת אומרת, הוא – – –

יצחק וקנין: שיש נגדם כתב-אישום, כבודו מתכוון.

יצחק וקנין: כתב-אישום.

יצחק וקנין: עדיין לא הורשעו.

נסים זאב: כן, כתב-אישום.

נסים זאב: עדיין לא הורשע.

נסים זאב: אני אומר, אם יש כתב-אישום והוא לא הורשע, עדיין הוא מכהן כחבר כנסת.

נסים זאב: אני אומר, החוק הזה יכול להתגלגל הלאה גם לחברי כנסת.

נסים זאב: כי מה ההבדל בין ראשי ערים לחברי כנסת מבחינה של נציגי ציבור או נבחרי ציבור?

נסים זאב: זה אותו הדבר.

נסים זאב: אז אני אומר, חכם עיניו בראשו.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים פה לחרוץ דין ללא משפט ולתת את זה לשיקול דעת של שופט בדימוס, שיגיד אם זו הרשעה חמורה או לא חמורה, כשבעצם אני רוצה לדעת מה יותר גרוע לראש עיר שהוא מושעה – האם זה לא נקרא עריפת ראשים?

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כשאתה אומר לראש עיר שנבחר רק לפני שבועיים: אתה עכשיו מושעה, אתה בעצם חרצת את דינו.

נסים זאב: אין מכה יותר קשה מבחינתו.

נסים זאב: תן לו להתמודד בבית-משפט.

נסים זאב: אל תאמר שהוא חייב לפני שבית-המשפט קבע זאת.

נסים זאב: ואני חושב שאנחנו נסחפים יותר מדי.

נסים זאב: אנחנו יותר מדי כבר רוצים להראות – – –

יצחק וקנין: נא לסיים.

נסים זאב: כן, אדוני.

נסים זאב: דבר נוסף, אני אומר שכן ניתן לתת לו את כל הזכויות המגיעות לו על-פי דין, כולל פנסיה, כולל פיצויים, במידה שהוא רוצה זאת.

נסים זאב: הוא אומר: אני לא רוצה להתמודד, לא רוצה את כאב הראש הזה.

נסים זאב: אני חושב שגם זה, צריכים לקחת את הסוגיה הזאת בחשבון.

נסים זאב: והנושא של הזכויות שלו עד להרשעה, ה-50% שדיבר עליהם כבוד השר, עם כל הכבוד, אני חושב שאם הוא לא הורשע בפועל ואין לו שום הרשעה צריך לשמור עד כמה שניתן על הזכויות של ראש העיר גם אם הוא לא מכהן בפועל.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יצחק וקנין: יעלה חבר הכנסת ישראל אייכלר, אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי הכנסת, נאמר: ציון במשפט תיפדה ושביה בצדקה.

ישראל אייכלר: משפט זה דבר הכי חשוב, כי יש הרבה אנשים טובים ויש הרבה אנשים רעים, ואם לא יהיה משפט אז כל אחד יוכל להתנכל לחבריו ולא יהיה אפשר לחיות ביחד.

ישראל אייכלר: אנחנו דנים עכשיו בחוק שבא לספר לנו שלציבור אין אמון בנבחריו, ולכן יכול להיות מצב שאנשים בחרו בראש עיר, אבל יש איזה פקיד בפרקליטות שהחליט שיש תלונה של איזה יריב פוליטי שלו שנראה סביר להגיש בגללה כתב-אישום.

ישראל אייכלר: אפילו הפרקליט לא אומר שהוא גנב או לא גנב, שהוא לקח שוחד או לא לקח שוחד.

ישראל אייכלר: הוא מגיש כתב-אישום כדי שבית-המשפט יכריע.

ישראל אייכלר: החוק הזה בא ואומר שהיריב הפוליטי מצליח לחסל ראש עיר, לשנות את רצון הציבור באמצעות פרקליט שמגיש כתב-אישום וועדה שתחליט האם רצון הציבור יתקיים והוא יהיה ראש עיר או לא.

פניה קירשנבאום: אבל לא מגישים כתב-אישום אם אין שום דבר, כי רק מישהו כתב מכתב.

ישראל אייכלר: אבל עושה את זה פרקליט או פרקליטה שיכולים להיות בעלי אינטרסים או יכולים לא לאהוב את ראש העיר כי הוא מזן זה או מזן אחר.

פניה קירשנבאום: – – – אז כולם יכולים – – –

ישראל אייכלר: לכן, יש דמוקרטיה, והדמוקרטיה אומרת שהציבור יבחר את ראשיו, ולא פקידים ופרקליטים.

ישראל אייכלר: המערכת המשפטית כבר יותר מדי שולטת בשרי הממשלה, בחברי הכנסת, בפקידי השלטון.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך, אבל אני רוצה לומר לכם שישבתי בישיבה עם שר, ישיבה פומבית גדולה, וכל משפט שני של השר היה: היועץ המשפטי אישר לי את זה.

ישראל אייכלר: במעלית בחוץ שאלתי את השר: תגיד לי, היועץ המשפטי שלך נבחר לשר או אתה?

ישראל אייכלר: אז הוא אמר: אני יודע, אתה רוצה לראות אותי בבית-סוהר.

ישראל אייכלר: אמרתי: חס וחלילה, למה?

ישראל אייכלר: מה, אתה לא מבין למה אני צריך להגיד כל רגע היועץ המשפטי אישר?

ישראל אייכלר: אחרת אני הולך לבית-הסוהר.

ישראל אייכלר: שר בכיר ולא חרדי.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר כך, מדינת ישראל חייבת לשמור ולהגן שלא תהיה שחיתות, ולכן צריך לעשות כל דבר כדי שראש עיר מושחת לא יכהן.

ישראל אייכלר: ואני לא מקבל את הדבר הזה שלציבור אין אמון במערכת הפוליטית בגלל שהאנשים השפלים ביותר במדינה בוחרים דווקא בשליחות ציבורית.

ישראל אייכלר: אני חושב שלהפך.

ישראל אייכלר: דווקא האנשים האכפתיים ביותר והפעילים ביותר זוכים לאמון הציבור לשמש שליחי ציבור גם בכנסת וגם בעיריות.

ישראל אייכלר: אלא מה?

ישראל אייכלר: כמו בכל ציבור, יש צדיקים, בינוניים ורשעים, ולכן צריך לבער ראשי ערים שהם מושחתים.

ישראל אייכלר: צריך להעמיד אותם לדין, אבל אסור לתת לכל יריב פוליטי לחסל את ראש העיר באמצעות פרקליטי מדינה שנותנים כתבי-אישום.

ישראל אייכלר: זה הדבר הספציפי לחוק.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לומר משהו כללי שמתחבר לדיון שהיה קודם בעניין הבדואים.

ישראל אייכלר: רבותי, מדינה דמוקרטית איננה יכולה לנהל מלחמות נגד מגזרים באוכלוסייה שלה.

ישראל אייכלר: היא צריכה לדבר.

ישראל אייכלר: כל ההבדל בין דיקטטורה לדמוקרטיה זה הידברות, זה ניסיון להגיע לקראת.

יצחק וקנין: משפט אחרון.

ישראל אייכלר: אני לא נכנס לכל מה שנעשה על-ידי השר בגין עם הבדואים.

ישראל אייכלר: אני לא אומר שבאו אליהם בכוח גדול וביד חזקה.

ישראל אייכלר: אבל התוצאות של ההתנתקות מגוש-קטיף מלמדות אותנו.

ישראל אייכלר: וכך גם אני מדבר לגבי היחס לציבור החרדי.

ישראל אייכלר: מדינה שמנהלת כל הזמן מלחמות נגד מגזרים אצלה איננה מדינה דמוקרטית.

ישראל אייכלר: ואם היא איננה מדינה דמוקרטית, אז לא רק המגזרים האלה יסבלו, אלא אף אחד לא יוכל לחיות באופן דמוקרטי במדינה שמתנהלת במלחמות.

ישראל אייכלר: אותה מלחמה שמתנהלת נגד ראשי ערים ונגד אישי ציבור ונגד ערבים, ונגד חרדים, ונגד טייקונים, ונגד עניים – כל הזמן מלחמות.

יצחק וקנין: תודה.

ישראל אייכלר: רבותי, תנו קצת מנוחה.

ישראל אייכלר: למדינה הזאת יש מספיק אויבים מבחוץ.

ישראל אייכלר: לפחות בתוך המדינה תנו לנו לשבת בשלום.

ישראל אייכלר: ונסיים שוב בפסוק שבו פתחתי: ציון במשפט תיפדה ושביה בצדקה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (השעיית ראש רשות) (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (השעיית ראש רשות) (תיקוני חקיקה), התשע"ד–2013, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק וקנין: 33 בעד, שני נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [מס' מ/779; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 5096; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 27), התשע"ד–2013, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: רבותי, להצעה זו אין הסתייגויות וגם אין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אם כן, מייד עם סיום דבריו אנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 27), התשע"ד–2013, מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

חיים כץ: חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט–1959 [נוסח משולב], קובע את זכאותם של נכי צה"ל לתגמולים ושיקום בגין נכות שנגרמה להם בעת שירותם הצבאי או עקב שירותם.

חיים כץ: סעיף 43 לחוק קובע את זכאותו של נכה צה"ל לקבל טיפול רפואי על-ידי המדינה ובמימונה בכל הנוגע לנכות שנגרמה לו או שהוחמרה בעת השירות ועקב השירות.

חיים כץ: במקרים שבהם הנכות היא בשיעור של פחות מ-10%, או שהנכה זכאי למענק לפי החוק, הטיפול הרפואי ניתן על-ידי קופות-החולים.

חיים כץ: הצעת חוק זו קובעת כי נכה בעל דרגת נכות מיוחדת יהיה זכאי לקבל טיפול רפואי על חשבון המדינה, גם אם הטיפול האמור אינו נובע בהכרח מבעיה רפואית שקרתה או החמירה בתקופת השירות ועקב השירות, למעט טיפול קוסמטי, שאינו נדרש כחלק מהטיפול.

חיים כץ: ההצעה עוסקת בנכים בעלי דרגת הנכות הגבוהה ביותר שנקבעת לנכי צה"ל.

חיים כץ: לגביהם קיים קושי להפריד בין הנכות הקשה שנגרמה בשירות ותופעות הלוואי שאותה נכות יכולה לגרום, לבין תחלואים שאינם קשורים.

חיים כץ: לפיכך מוצע להקל באותם מקרים קשים של נכות ולאפשר לאותו נכה לקבל את כל הטיפולים הרפואיים במקום אחד.

חיים כץ: מוצע לקבוע כי הזכאות לקבלת השירותים הרפואיים על-ידי המדינה לא תגרע מזכאותו של הנכה לקבל טיפול באמצעות קופת-החולים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי או לפי כל דין או הסכם המקנה זכאות לטיפול.

חיים כץ: יובהר כי במקרה שבו מומשה הזכאות שלא באמצעות אגף שיקום נכים במשרד הביטחון, וחלה על הנכה חובת השתתפות עצמאית במימון הטיפול, יתקבל החזר מהמדינה לפי כללים שייקבעו.

חיים כץ: להצעת חוק זו אין הסתייגויות, ולפיכך אני פונה לחברי הכנסת ומבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: אני רוצה להודות ליושבת-ראש הוועדה המיתולוגית, וילמה מאור, לצוות ועדת העבודה והרווחה – אתי, ענת, מעיין ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 27), התשע"ד–2013 – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–2 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים, רבותי, לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 35 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 27), התשע"ד–2013, נתקבל.

יצחק וקנין: 35 בעד, אחד מתנגד.

יצחק וקנין: אם כן, הצעת החוק עברה גם בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעה זו תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: [מס' מ/800; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 5352; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 28), התשע"ד–2013, לקריאה שנייה וקריאה שלישית – יציג את הצעת החוק חבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: אני מציע שתישאר פה.

יצחק וקנין: גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – –

ראובן ריבלין: אדוני, הצבעתי משום מה בקריאה שנייה בעד ובקריאה השלישית נגד.

ראובן ריבלין: כנראה אני רגיל, בתור אופוזיציה, להצביע נגד כל הזמן.

ראובן ריבלין: אני מבקש לומר שהתכוונתי להצביע בעד.

יצחק וקנין: ברור שהכוונה הייתה בעד ולא נגד.

יצחק וקנין: תמכת בחוק, בוודאי.

חיים כץ: – – אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 28), התשע"ד–2013, מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

חיים כץ: סעיף 5 לחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט–1959 [נוסח משולב], הוא הסעיף הבסיסי הקובע את הזכאות לתגמולים לפי אחוזי הנכות.

חיים כץ: כמו כן כולל החוק סעיפים שונים העוסקים בתגמולים נוספים ומיוחדים שיינתנו לנכים, במצבים שונים.

חיים כץ: סעיף 7ג קובע כי במצב שבו זכאי לתגמול הוא בן 55 שנים או יותר ודרגת נכותו אינה פחותה מ-50%, תשולם לו תוספת בהתאם לגילו.

חיים כץ: בהמשך קובע סעיף 7ה לחוק סייג שלפיו התוספת לנכה בגיל 55 לא תחול על נכה שמקבל תגמולים שונים, וביניהם תגמול לפי סעיף 43(ב)(1), אשר עוסק בתגמול לנכה בתקופה שהוא מקבל טיפול רפואי בשל נכותו.

חיים כץ: הצעת החוק הזו מציעה לתקן את סעיף 7ה לחוק ולקבוע כי במצב שבו נכה שמקבל טיפול רפואי אינו מסוגל לעבוד במשך תקופה שאינה עולה על 90 ימים רצופים, או עובד בהיקף משרה חלקי בלבד ובשל כך משולם לו תגמול לפי סעיף 43(ב)(1), כן יחול סעיף 7ג לעיל, ואותו נכה, אשר נמצא למעשה במעגל העבודה, יהיה זכאי לתוספת שניתנת לנכה שהגיע לגיל 55.

חיים כץ: מוצע לקבוע כי תחולת החוק תהיה רטרואקטיבית מיום 1 בינואר 2011, וזאת בשל הסכם שנערך בין הנכים לבין משרד הביטחון באותה שנה ואשר קבע את הזכאות האמורה.

חיים כץ: יוער כי מאז שנת 2011 הוראת נוהל של אגף השיקום קובעת את הזכאות של נכה לתוספת מעל גיל 55 במצבים שבהם הוא מקבל תגמולים בשל טיפול רפואי לתקופה שאינה עולה על 90 ימים.

חיים כץ: לגבי נכים אלו יחול החוק מיום הפרסום, ואת התוספת ששולמה להם בעבר יראו כאילו היא ניתנה מכוח חוק זה.

חיים כץ: גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות, ולכן אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חיים כץ: שוב, בשביל לחסוך זמן, תודה למנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור ולצוות הוועדה – אתי, ענת, מעיין ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה, במקרה הזה, ענת מימון, וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים אילן מרסיאנו וקורל אבירם.

חיים כץ: אני מקווה שחברי הכנסת יאשרו גם את הצעת החוק הזו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת חיים כץ, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 28), התשע"ד–2013 – קריאה שנייה.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק וקנין: 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

פנינה תמנו: – – –

יצחק וקנין: אני מוסיף את שמך.

יצחק וקנין: נא להוסיף את שמה של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

פנינה תמנו: לא הצבעתי, לא הספקתי להצביע.

יצחק וקנין: לא הספקת להצביע.

יצחק וקנין: זה טכני.

יצחק וקנין: את תומכת.

יצחק וקנין: אני רק אומר לפרוטוקול שחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה תומכת בחוק.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 33 נגד – אין נמנעים – אין חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 28), התשע"ד–2013, נתקבל.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יצחק וקנין: [מס' כ/522; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 5099; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון), התשע"ד–2013, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: שוב, יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון), התשע"ד–2013, שיזמו חברת הכנסת עליזה לביא ועוד רשימה לא מעטה של חברי כנסת.

חיים כץ: הצעת חוק זו נועדה להקדים את מועד תשלום מענק ההסתגלות שזכאיות לו נשים בעת יציאתן ממקלט לנשים מוכות.

חיים כץ: מענק ההסתגלות מיועד לסייע בידי נשים מוכות להשתקם ולהתקיים בחודשים הראשונים לאחר יציאתן מהמקלט ולאפשר להן שלא לשוב לביתן הקודם.

חיים כץ: החוק הקיים קובע כי המענק ישולם עד תום 60 ימים מיום יציאתה של האישה מהמקלט.

חיים כץ: מועד תשלום זה איננו נותן מענה לצרכים הכלכליים המיידיים של האישה וילדיה.

חיים כץ: לפיכך מוצע להקדים את מועד תשלום המענק ולקבוע שהמענק ישולם לאישה לא יאוחר מ-60 ימים מיום שהגישה בקשה לקבלת המענק, דבר המאפשר לה להגיש את הבקשה מבעוד מועד ולקבל את המענק כבר בעת יציאתה מהמקלט.

חיים כץ: מאחר שהמענק מיועד לשימושה של האישה לאחר יציאתה מהמקלט, הרי שבכל מקרה המענק לא ישולם בטרם יציאתה, וזאת אף אם עברו כבר 60 ימים מיום הגשת הבקשה.

חיים כץ: במצב זה היא תהיה זכאית לקבל את המענק בעת יציאתה מהמקלט לנשים מוכות.

חיים כץ: גם להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות, ואני פונה אליכם ומבקש מכם לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: ושוב, תודה למנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור, וכן לעובדות הוועדה אתי, ענת, מעיין ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה נועה ברודסקי-לוי.

חיים כץ: וכמובן, תודה לעוזרי הפרלמנטריים קורל אבירם, לפי בקשתה של מרב מיכאלי, ואפילו תודה לאילן מרסיאנו.

חיים כץ: אני מקווה שיאשרו את זה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, יש כמה בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מוחמד ברכה – איננו; חבר הכנסת חנא סוייד – איננו; חבר הכנסת דב חנין, יש בקשה שלך לרשות דיבור.

יצחק וקנין: ואחריו – עפו אגבאריה.

יצחק וקנין: אם יהיה, נאפשר לו.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה לך, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הוועדה, החוק הזה הוא עוד חוליה אחת בשינוי ההתייחסות שלנו לנשים ששוהות במקלטים לנשים מוכות.

דב חנין: ואני חייב לומר – אני שמח לומר – שצעד-צעד הכנסת אכן מפנימה את ההבנה שהטיפול בנשים שמגיעות למקלטים לנשים מוכות חייב להיות טיפול מערכתי.

דב חנין: הוא צריך להיות טיפול כולל.

דב חנין: המקלט הוא מוסד חשוב, הוא מוסד ראוי, הוא מוסד משמעותי, אבל עצם השהות במקלט איננה מספקת מענה על כל המורכבויות החברתיות הגדולות שיש בעקירתה של אישה מביתה ובחובה שלה להימלט ולהגיע – כדי לשמור על חייה, כדי לשמור על עצמה – למקלט לנשים מוכות.

דב חנין: הצעת החוק הזאת מחזקת את הנשים הללו בקביעה שמענק הסתגלות לנשים ששוהות במקלט לנשים מוכות ישולם עד 60 יום ממועד הבקשה שלהן, כמובן לאחר שהן יוצאות מן המקלט הזה.

דב חנין: מענק ההסתגלות הוא כלי מאוד הכרחי, מכיוון שהיציאה מהמקלט בעצם מחייבת את האישה במקרים רבים לבנות מחדש את חייה, לבנות מחדש לפעמים את הקריירה המקצועית שלה, לעתים למצוא לעצמה מקום עבודה אחר.

דב חנין: ולכן אותו סיוע כספי בסיסי שניתן בדמותו של מענק ההסתגלות מאוד חיוני ומאוד חשוב.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להביע הערכה ליוזמי ויוזמות החוק.

דב חנין: בין כל השמות אני אזכיר במיוחד את שמה של חברת הכנסת זהבה גלאון, שלאורך שנים רבות – אני חושב, אפילו עוד לפני שאני בכלל נבחרתי לכנסת – מנהלת מאבקים ופעילות בנושאים האלה.

דב חנין: אני חושב שצעד-צעד את יכולה לראות שאותה מערכה שאת התחלת בה אכן מולידה פירות ראויים וטובים, ואני מברך אותך ומברך את כולנו על ההישגים האלה.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת עפו אגבאריה ביקש רשות דיבור – איננו.

יצחק וקנין: רבותי, אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון), התשע"ד–2013 – קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 31 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק וקנין: 31 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים, רבותי, לקריאה שלישית.

יצחק וקנין: מי בעד? מי נגד?

יצחק וקנין: קריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון), התשע"ד–2013, נתקבל.

יצחק וקנין: אדוני, תמתין רגע, כי חברת הכנסת עליזה לביא, שהיא בין היוזמים של החוק, ביקשה לברך.

יצחק וקנין: קודם אני אכריז על התוצאה.

יצחק וקנין: רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק וקנין: 32 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חברת הכנסת עליזה לביא רוצה לברך.

יצחק וקנין: היא בין היוזמות של החוק, או יוזמת החוק.

דב חנין: היא ראשונת היוזמים.

דב חנין: ראשונת היוזמים.

יצחק וקנין: נכון.

יצחק וקנין: לכן אני מאפשר לה.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי, חברותי, אני שמחה, נרגשת, שהצעת החוק עוברת היום.

עליזה לביא: רק לפני כמה ימים ציינו כאן את יום המאבק באלימות נגד נשים, ובישיבה מיוחדת שקיימנו – הוועדה לקידום מעמד האישה – במתקן השב"ס, שמענו בצורה פוצעת, כואבת, שאינה משתמעת לשני פנים, מה המשמעות של אלימות בחברה הישראלית.

עליזה לביא: הצעת החוק נוסחה בעקבות קושי שהעלו נשים במקלטים בסיור שערכנו, הוועדה לקידום מעמד האישה, בתחילת המושב הקודם.

עליזה לביא: כעת, בזכות עבודת חברי כנסת – דב חנין, זהבה גלאון ואחרים – בכנסת הקודמת, ובזכות תיקון זה בכנסת הנוכחית, המנגנון מוסדר, ויש לוודא שהכסף יועבר לנשים בהקדם האפשרי.

עליזה לביא: שר הרווחה מאיר כהן בישר לי שזה יקרה בהקדם.

עליזה לביא: זהו עוד תיקון אחד, חברי, מני רבים, שעליהם אני ואחרים עובדים יחד בבית הזה, ללא הבדל קואליציה–אופוזיציה.

עליזה לביא: אבל כמו שכולכם שמעתם ביום המאבק באלימות נגד נשים, אני מזכירה שמה שנדרש הוא מערכתי יותר.

עליזה לביא: נדרשת תוכנית לאומית למיגור האלימות נגד נשים.

עליזה לביא: שר הרווחה ושר האוצר כבר נרתמו לנושא, ואנו עמלים על כך יחד במלוא הכוח.

עליזה לביא: כן ירבו התיקונים והפניית משאבים לנושא כאוב זה של המאבק באלימות.

עליזה לביא: תודה רבה לכולכם על התמיכה בהצעת החוק.

עליזה לביא: תודה לחברי יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חים כץ על קידום הנושא במלוא תשומת הלב בוועדת העבודה והרווחה ועל העצות הטובות לאורך הדרך.

עליזה לביא: תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור ולשאר הצוות – ענת כהן, מעיין בן-עמי ואתי שבתאי.

עליזה לביא: תודה ליועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, עורכת-הדין נועה ברודסקי-לוי, ותודה ליועצת החקיקה שלי, עורכת-הדין עמליה שרייר, ולצוות הנפלא שלי, בני דורון ומיטל ממו.

עליזה לביא: תודה גדולה לשר הרווחה מאיר כהן, שתמך בתיקון החוק ומסייע ככל יכולתו.

עליזה לביא: ותודה מיוחדת, כאן מהבית הזה, מהבמה הזאת, לנשים השוהות במקלטים ולצוותי המקלטים על העלאת הבעיה בפני.

עליזה לביא: בכך נתנו לי את הזכות לנסות לקדם ולסייע.

עליזה לביא: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת עליזה לביא.

יצחק וקנין: [מס' כ/524; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 5550; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בחקיקה, רבותי.

יצחק וקנין: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 50), התשע"ד–2013, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 50), התשע"ד–2013, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב.

חיים כץ: אני מבקש לברך אותם על יוזמתם.

חיים כץ: יעקב אשר, במהלך הדיונים הבנתי שזו הצעת החוק הראשונה – והנה אתה חבר כנסת שנרשם בין אלה שחוקקו במדינת ישראל.

חיים כץ: יש הרבה חברי כנסת שלא זכו לזכות הזאת, שתדע, גם אם הם גמרו קדנציה או שתיים.

חיים כץ: בייחוד אם הם התחילו כשרים הם לא יכולים לחוקק.

חיים כץ: הם גמרו את הכנסת ולא רשמו, ולו גם חוק אחד.

חיים כץ: יש גם חברי כנסת שלא הצליחו.

יצחק וקנין: תשאל אותו מה הוא מעדיף.

חיים כץ: להיות חבר כנסת ולחוקק.

בגלל זה לא הסכמתי להיות שר...

חיים כץ: להיות חבר כנסת ולחוקק.

חיים כץ: כשאתה שואל אותי, הייתי שם והציעו לי להיות שר ואמרתי: לא, אני רוצה להיות יו"ר ועדה.

חיים כץ: אז הייתי שם.

ראובן ריבלין: יש מי שזוכה לשני הדברים.

חיים כץ: סעיף 6 לחוק עבודת נשים קובע את זכאותה של עובדת שילדה לחופשת לידה.

חיים כץ: הסעיף קובע כי אם תינוקה אושפז בבית-החולים במהלך חופשת הלידה לתקופה העולה על שבועיים, היא זכאית להאריך את חופשת הלידה למשך תקופת האשפוז ולתקופה של עד עשרה שבועות.

חיים כץ: חוק הביטוח הלאומי קובע זכאות לתשלום דמי לידה בעד תקופת ההארכה.

חיים כץ: בהצעת חוק זו מוצע לקבוע את זכאותה של עובדת שילדה אושפז למשך תקופה העולה על עשרה שבועות ולהאריך את חופשת הלידה לתקופה של עד 20 שבועות.

חיים כץ: כלומר, בהתאם למוצע, תקופת ההארכה המרבית תעמוד על 20 שבועות במקום עשרה שבועות כיום.

חיים כץ: חשוב לציין כי כל זכויותיה של העובדת במקום עבודתה יישמרו בתקופת ההארכה, לרבות הפרשות לקופות גמל על-ידי המעסיק וזכויות התלויות בוותק, וכן עובדת שצברה תקופת אכשרה מלאה בביטוח הלאומי תהיה זכאית לדמי לידה בעבור כל התקופה שבה הוארכה תקופת חופשת הלידה.

חיים כץ: הצעת חוק זו תסייע להורים של פגים או של תינוקות הזקוקים לאשפוז מסיבות אחרות במהלך חופשת הלידה ואשר אושפזו בבתי-חולים לתקופה העולה על עשרה שבועות, אשר כעת יוכלו להתרכז ולהשקיע את מלוא זמנם ומרצם לטובת טיפול בתינוקם הזקוק לזה.

חיים כץ: גם אם לא היו משלמים להם, אני בטוח שהם היו משקיעים את כל לבם ומרצם בטיפול בתינוק, אבל זה יחזק ויעזור לאותן משפחות.

חיים כץ: יצוין כי הצעת החוק תחול גם על עובדת שנמצאת כבר בחופשת לידה ביום פרסומו של החוק.

חיים כץ: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני פונה לחברי הכנסת – אני בטוח שהם יעשו את זה – לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

חיים כץ: ושוב תודה למנהלת הוועדה וילמה מאור, לצוות הוועדה – אתי, ענת, מעיין ואורי.

חיים כץ: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה שמרית גיטלין-שקד, שאמורה ללדת בימים האלה, ואני מקווה ובטוח שהיא לא תזדקק לחוק הזה.

חיים כץ: וכמובן תודה לעוזרי הפרלמנטריים קורל – אלמוגית אבירם ואילן מרסיאנו.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת חיים כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, גם להצעת חוק זו אין הסתייגויות ואין בקשות לרשות דיבור.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 50), התשע"ד–2013 – קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–3 – 30 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

עמר בר-לב: תצרף אותי.

יצחק וקנין: אני מצרף.

יצחק וקנין: 31, כולל קולו של חבר הכנסת עמר בר-לב, שבריצה הספיק.

יחיאל חיליק בר: הפגין כישורים אתלטיים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה, רבותי.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 31 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 50), התשע"ד–2013, נתקבל.

יצחק וקנין: 31 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה השלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: חבר הכנסת יעקב אשר, יש לך את הרשות לברך ולהודות למי שצריך.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח מאוד להיכנס היום לספר החוקים של מדינת ישראל בחוק שבא לפתור את אחת הדילמות הכי קשות שיש לאימא לילד שהוא פג או לילד שמאושפז תקופה ארוכה, והדילמה היא בין העבודה והפרנסה ובין הילד וטובתו.

לכן אני שמח על החוק הזה, שעבר, ואני חושב שהוא יהיה לרווחת הציבור, אותו ציבור שמזדקק לזה.

אותן משפחות שצריכות את זה, בשבילן זה יהיה עולם ומלואו.

ונאחל באמת שלא יזדקקו לזה הרבה.

זאת תפילתנו, כדי שכולם ייוולדו בריאים ושלמים.

אני רוצה להודות בראש ובראשונה ליושב-ראש הוועדה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הבלתי-נלאה, ידידי חבר הכנסת חיים כץ, שבשכל ובחוכמה הוליך את הדיון והגענו עם התוצאה החיובית הזאת; למנהלת הוועדה, הגברת וילמה מאור; לעורכת-הדין שמרית גיטלין-שקד מהלשכה המשפטית של הוועדה, שסייעה; לחברי הח"כים היוזמים, חברי למפלגה, חברי הכנסת הרב משה גפני והרב אורי מקלב; לחברת הכנסת אורלי לוי, שבקדנציה הקודמת העבירה חוק שאנחנו משפרים בכנסת הזאת – תודה על העזרה שלה; ולעוזרי הפרלמנטריים דודי זלץ ויוני מרטין.

אני מודה לכם על האישור.

תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת יעקב אשר.

יצחק וקנין: [מס' כ/505; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ז, עמ' 2368; נספחות.

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בחקיקה.

יצחק וקנין: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2013, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2013, שהיא מיזוג של הצעות חוק שהגישו חברי הכנסת אורי מקלב ודב חנין ביחד עם חברי כנסת נוספים.

חיים כץ: הצעת חוק זו מציעה לשפר בצורה ניכרת את זכויותיו של עובד שהוא הורה של אדם עם מוגבלות להיעדרות מהעבודה לשם מתן סיוע אישי לילדו.

חיים כץ: ראשית, מספר הימים שיוכל עובד להיעדר מעבודתו על חשבון תקופת החופשה והמחלה שלו יגדל בשלושה ימים, כלומר מעתה יהיו נתונים לו 18 ימים בשנה לזקוף על חשבון תקופות המחלה או החופשה, ובנוסף עד 18 ימים נוספים לזקוף כאמור במקרה שהוא הורה יחיד, או שהילד הוא בחזקתו הבלעדית, או שבן-זוגו לא ניצל – באמצעות היעדרות מעבודתו או ממשלח ידו לשם סיוע אישי לאדם עם מוגבלות – את כל אותם ימים או חלקי ימים בהתאם לתנאים הקבועים בחוק.

חיים כץ: שנית, תוכר במפורש זכאות להיעדר חלקי ימים שיחושבו לפי יחס שעות ההיעדרות לשעות שבהן היה העובד אמור לעבוד.

חיים כץ: וחשוב מכך – הזכאות לתשלום דמי המחלה תחול כבר מהיום הראשון להיעדרות, ולמעשה מחלק היום הראשון להיעדרות; גם כן מהלך דרמטי במערכת יחסי העבודה, אבל אני לא רואה את זה מתקבע בחוקים אחרים שנמצאים על שולחננו, ולצערי זה הולך יותר מדי קשה.

חיים כץ: ואחרון, ומשמעותי ביותר, בנוסף לימי ההיעדרות על חשבון תקופת המחלה והחופשה הצבורה, ניתנת לעובד מכסה של 52 שעות בשנה, שאינן ניתנות לצבירה משנה לשנה, שבהן הוא רשאי להיעדר מעבודה ללא כל ניכוי משכרו, והוא רשאי לנצל שעות אלה באופן בלתי תלוי בניצול ימי ההיעדרות האחרים הנתונים לו לפי חוק זה.

חיים כץ: לרשות העובד יעמדו, בנוסף לכך, עד 52 שעות נוספות בשנה לניצול למטרה זו ללא ניכוי משכרו – אם העובד הוא הורה יחיד, או שהילד בחזקתו הבלעדית, או שבן-זוגו הוא עובד שכיר או עצמאי, וככל שהוא לא נעדר מעבודתו או ממשלח ידו למימוש זכות זו.

חיים כץ: כך גם לגבי שעות אלה, יכול התא המשפחתי לחלוק את הנטל, הסיוע האישי לאדם עם המוגבלות, באופן שאם נותרה יתרה של שעות שבן-הזוג לא ניצל, היא תעמוד לטובת העובד.

חיים כץ: אם העובד במשרה שאינה משרה מלאה, יהיה זכאי למספר שעות יחסי להיקף משרתו, וזאת הן לעניין השעות הנתונות לו כשלעצמו והן לעניין השעות הנוספות שהוא עשוי להיות זכאי להן מכוח בן-זוגו.

חיים כץ: אציין כי הסדר זה עדיף על ההסדר שהוצע בקריאה הראשונה ואפשר לעובד לצבור יותר ימי מחלה מעובד רגיל, זאת משום שלפי הצעת החוק שבפניכם, עתה שעות אלה ניתנות לניצול ולא רק לצבירה, באות בנוסף לזכאויות האחרות לפי החוק ומוקדשות למטרה של סיוע אישי לאדם עם המוגבלות.

חיים כץ: עם כל זאת, ודווקא לנוכח השיפור המשמעותי בסל הזכויות, הביעו נציגי המעסיקים חשש מפני ניצול של הזכויות האמורות בידי מי שלא עבורו הן נועדו, אף שהוא נכלל בהגדרה הרחבה של אדם עם מוגבלות.

חיים כץ: לאור זאת הסכימה הוועדה כי הזכאויות להיעדרות עובד לשם סיוע אישי לאדם עם המוגבלות לא יחולו באותם מקרים שבהם מדובר במוגבלות זמנית, קצרת מועד וחד-פעמית מטבעה, שצפויה לחלוף בתוך 60 ימים לכל היותר ממועד הופעתה.

חיים כץ: גם להצעת חוק זו לא הוגשה הסתייגות.

חיים כץ: אני פונה אליכם, חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: תודה, ושוב תודה למנהלת הוועדה המיתולוגית וילמה מאור – עוד מעט את תקבלי להדליק משואה ביום העצמאות מרוב הצעות החוק שאת מעבירה לנו פה.

אראל מרגלית: מה – – –

חיים כץ: אני כלום.

חיים כץ: ולצוות הוועדה המסור של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – הם עושים לי את העבודה, אני רק השליח.

חיים כץ: אני מקריא – צוות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות: אתי, ענת, מעיין ואורי.

חיים כץ: ותודה ליועצת המשפטית של הוועדה נועה בן-שבת, וכמובן, תודה לעוזרי הפרלמנטריים, ועכשיו, לפי בקשתה של מרב מיכאלי, אני מחליף את הסדר – אז קודם כול אילן מרסיאנו ואחרי זה קורל אבירם.

חיים כץ: תודה רבה, ואני מקווה שתאשרו את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה שלישית.

חיים כץ: תודה.

יצחק וקנין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חיים כץ.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2013 – קריאה שנייה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–3 – 34 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק וקנין: 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 33 נגד – אין נמנעים – אין חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון מס' 10), התשע"ד–2013, נתקבל.

יצחק וקנין: 33 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: יברך אחד מהיוזמים, חבר הכנסת אורי מקלב, סגן יושב-ראש הכנסת.

יצחק וקנין: גם לך יש שלוש דקות להודות למי שצריך.

אורי מקלב: שלוש דקות לא מספיק, כי רבים הם, אבל בכל אופן ננסה לקצר.

אורי מקלב: ראשון שאנחנו מודים לו, זה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת חיים כץ, שלא רק יזם אלא שכלל, שיפץ והביא את החוק להצבעה סופית באופן מושלם.

אורי מקלב: וכפי שאמר היושב-ראש, הצעת החוק הזאת היא רפורמה בנושא חופשות המחלה של הורים לילדים בעלי מוגבלויות.

אורי מקלב: אנחנו כאן רואים את זה כעוד אחת מהסדרות שהבאנו כאן, אבל ברגע זה רבים מההורים לילדים האלה יודעים איזה מהפך זה עושה להם בנושא חופשות המחלה בשביל ילדים בעלי מוגבלות.

אורי מקלב: אולי בזכות זה הם יוכלו להמשיך ולהתמיד בעבודתם, כי הרבה פעמים הם צריכים להפסיק את העבודה בגלל שהם מלווים ילד חולה.

אורי מקלב: אם כן, מגיעות התודות למנהלת הוועדה, הגברת וילמה מאור, ולכל צוות הוועדה.

אורי מקלב: ליועצת המשפטית, עורכת-הדין נועה בן-שבת, שהתמסרה ועשתה עבודה מקיפה ומקצועית לקידום החוק.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, מגיעה לך תודה מיוחדת, כי במושב הזה כיוזם הראשון – זה הרי חוק שחל עליו דין הרציפות; אנחנו התחלפנו במקום הראשון, כך שאנחנו שותפים מלאים בעניין הזה, והפעם לך הבכורה.

אורי מקלב: כמובן, לחברי חבר הכנסת משה גפני, ליעקב אשר, ליושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת יריב לוין, אשר תרמו באופן מיוחד לקידום מיוחד.

אורי מקלב: ולעוד רשימה של חברי כנסת מכל חלקי הבית ששותפים להצעת החוק הזו: חברי הכנסת דוד אזולאי, אורלי לוי אבקסיס, שלי יחימוביץ, קארין אלהרר, עדי קול, נחמן שי, אילן גילאון, איתן כבל, עמרם מצנע, איילת שקד, איציק שמולי; וגם מצטרפים – מוחמד ברכה, חנא סוייד ועפו אגבאריה.

אורי מקלב: תרשה לי גם להודות, אדוני היושב-ראש, לפורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות, למרכזת הפורום מ"בית איזי שפירא", עורכת-דין ולרי זילכה, שיזמה, דחפה, גישרה ותרמה רבות ממרצה, החל מכתיבת הצעת החוק, וההשתתפות בכל הדיונים המקדימים, והדיונים בוועדה, והפשרות בין הארגונים.

אורי מקלב: עוד דבר אחרון לקראת הסוף, פנתה העמותה לקידום ולשמירת זכויות חולי הכליות בטענה או בדרישה או בתובנה שזה לא מספיק להורים לילדים חולי דיאליזה.

אורי מקלב: אנחנו הבטחנו להם שאנחנו, היוזמים של החוק הזה, נביא עוד הצעת חוק.

אורי מקלב: אני בשבוע הבא, אם ירצה השם, מתכונן להחתים את חברי חברי הכנסת, שלמקרים מיוחדים, כמו חולי דיאליזה, להוסיף עוד ימי מחלה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

יצחק וקנין: גם לך, חבר הכנסת אורי מקלב.

יצחק וקנין: הודעה לסגן מזכירת הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של ארגנטינה בדבר העסקה בשכר של בני משפחה תלויים של חברים דיפלומטיים, מינהליים, קונסולריים, וטכניים במשלחות דיפלומטיות או משרדים קונסולריים; וכן הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של פרו בדבר העסקה בשכר של בני משפחה תלויים של חברי משלחת דיפלומטית או נציגות קונסולרית.

נאזם בדר: תודה.

יצחק וקנין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/801).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים בחקיקה.

יצחק וקנין: הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 14), התשע"ד–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר הכלכלה נפתלי בנט.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בימים שאנחנו עוסקים ביוקר המחיה, יש מס נסתר שאנחנו לא מצליחים לראות ביום-יום, זה מס המונופולים ומס הקרטלים של חברות שבהסתר מונעות מהציבור תחרות אמת והורדת מחירים.

נפתלי בנט: כשאנחנו מטפלים בזה, המחירים יורדים.

נפתלי בנט: אני מביא בפניכם היום מספר תיקונים לחוק ההגבלים העסקיים בקריאה ראשונה.

נפתלי בנט: אלה תיקונים משמעותיים שבעזרתם אנחנו מתקדמים בעוד צעד להגברת התחרותיות – באמצעות כמה דברים שחסרו עד היום בחוק.

נפתלי בנט: חוק ההגבלים העסקיים הוא אבן יסוד בשמירה על תחרות בשווקים, ובסופו של דבר על טובת הצרכן.

נפתלי בנט: הצעת החוק שעל הפרק מבצעת בחוק כמה תיקונים שמשפרים את יכולתו להתמודד עם פעולות שפוגעות בתחרות.

נפתלי בנט: ראשית, אנחנו רוצים להשוות את הדין שחל על חברות תעופה זרות שטסות לישראל לדין שחל על חברות התעופה הישראליות.

נפתלי בנט: במצב הנוכחי יש פטור בחוק שמאפשר לחברות תעופה זרות לעשות ביניהן הסדרים כובלים אם הטיסה לישראל או ממנה אינה עניין עיקרי של ההסדר.

נפתלי בנט: המשמעות של המצב הקיים היא שכאשר הסדר שמשפיע על התחרות בטיסות לישראל הוא חלק מהסכם בין-לאומי רחב יותר בין החברות הזרות, גם אם מדובר בהסדר אנטי-תחרותי מובהק שפוגע באופן משמעותי בצרכן הישראלי, אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר בעניין.

נפתלי בנט: תיקון החוק יבטיח שגם הסדרים כאלה יהיו תחת פיקוח מערך ההגבלים העסקיים הישראלי, בדיוק כמו החברות הישראליות.

נפתלי בנט: זה גם ימנע חוסר הוגנות כלפי חברות התעופה הישראליות.

נפתלי בנט: התיקון מבטיח את קידום רפורמת השמים הפתוחים ויבטיח את איכות השירות ואת המחיר הנמוך גם בטווח הארוך.

נפתלי בנט: עוד תיקון משמעותי הוא קביעת האפשרות לפיצוי מוגדל בתביעות פרטיות של צרכנים וחברות שניזוקו מהפרה של חוק ההגבלים העסקיים, בגובה של פי-שלושה מהנזק שנגרם.

נפתלי בנט: המטרה היא לעודד גורמים פרטיים לתבוע את מפרי החוק ולבסס היטב את תביעתם וכך לייצר הרתעה משלימה חשובה לפעילות רשות ההגבלים העסקיים.

נפתלי בנט: במילים אחרות, אנחנו מאמינים בחוכמת הציבור.

נפתלי בנט: צריכים להעצים את האינסנטיב, את התמריץ של הציבור לאתר סיטואציות לא-תחרותיות ואז לטפל בהן.

נפתלי בנט: תיקון נוסף שישפר את האכיפה הפרטית של החוק הוא הרחבת סמכותו של הממונה להוציא קביעות בעניין של הפרות החוק, מה שיחזק את היכולת של תובע להוכיח את ההפרה בכל הליך משפטי.

נפתלי בנט: כמו כן, הצעת החוק קובעת באופן ברור וחד-משמעי, שכל הסכם לחלוקת שוק הוא הסדר כובל, לא רק הסדרים הקשורים לסוגים מסוימים של חלוקות שוק.

נפתלי בנט: בעצם, כל חברה תדע שאם היא פועלת מאחורי הקלעים ומחלקת את השוק כדי שיהיה מונופול מקומי פה ומונופול מקומי שם, זה יהיה דבר לא חוקי.

נפתלי בנט: זה חשוב מאוד.

נפתלי בנט: הצעת החוק כוללת תיקונים נוספים לשיפור וייעול אכיפת החוק, ולפיהם הפרת צווים שניתנו על-ידי בית-הדין להגבלים עסקיים או צווים מוסכמים, תיחשב מעתה עבירה על חוק ההגבלים העסקיים וניתן יהיה לאכוף זאת כעבירה פלילית, וכן הוראות שעוסקות בהליכי הדיון בבית-הדין להגבלים עסקיים בבקשות אישור הסדר כובל.

נפתלי בנט: אבקש ממליאת הכנסת כי תצביע בעד החוק וכי החוק יועבר לוועדת הכלכלה להכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

נפתלי בנט: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר הכלכלה נפתלי בנט.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אראל מרגלית – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת באסל גטאס – אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; חברת הכנסת חנין זועבי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מרב מיכאלי, מעוניינת לדבר?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר פרוש; חברת הכנסת תמר זנדברג; חבר הכנסת מסעוד גנאים – אינו נוכח; חבר הכנסת טלב אבו עראר – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל רוזין; חבר הכנסת עיסאווי פריג' – אינו נוכח; חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח; חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; חבר הכנסת איתן כבל – נוכח ואינו מעוניין לדבר; חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר שטרית – אחרון הדוברים.

יצחק וקנין: שלוש דקות.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני כמובן אתמוך בהצעת החוק.

מאיר שטרית: אני עליתי כדי לומר שצריך מאוד להיזהר בהפעלת עניין של הסדרים כובלים לגבי ההובלה האווירית לישראל או ממנה.

מאיר שטרית: בחוק כתוב שבעצם עיקר החוק, אחד מענייניו העיקריים, ואני מקריא מסעיף 2: "אחד מענייניו העיקריים של ההסדר הוא הובלה אווירית לישראל או ממנה והכבילות".

מאיר שטרית: אני מניח, כמובן, שיש רצון לכל מדינה ולכל אחד להגן על חברות התעופה המקומיות מפני הסדרים כובלים של חברות תעופה זרות.

מאיר שטרית: לישראל יש בעיה כפולה מכיוון שאנחנו לא hub, ולכן קשה מאוד לחברות ישראליות לעשות הסכמים עם חברות בחוץ-לארץ ולהגיע להסדרים עם חברות גדולות, להיות חלק ממועדון.

מאיר שטרית: קיווינו שזה יקרה כאשר יהיו שמים פתוחים.

מאיר שטרית: אז הסיכויים של חברות ישראליות להתחבר לרשתות של חברות תעופה וליצור קשרים הרבה יותר טובים, הרבה יותר גדולים.

מאיר שטרית: אני פשוט מבקש להזהיר, כי הייתי פעם שר התחבורה ואני ער למלחמה שעושות החברות הישראליות נגד כל ניסיון לתפוס איזה קו טיסה לאיזה מקום.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך מאוד מאוד להיזהר בתחום הזה כדי לא ליצור מצב הפוך, שתהיה הגנה גדולה מדי שתפגע בסופו של דבר בנוסע הישראלי.

מאיר שטרית: עובדה שכבר היום אנחנו רואים שינוי במדיניות של החברות הישראליות.

מאיר שטרית: העובדה ש"אל על" מחליטה היום להקים חברות טיסה, להקים קווי טיסה לברלין, לפריז ולמקומות אחרים במחירים מוזלים, ללא מזוודה, ללא אוכל וכן הלאה ולהתחרות ב"איזי ג'ט" ובכל החברות הזולות, מעידה שגם הם מתחילים להבין שלמרות שאנחנו לא hub, העולם לא סגור.

מאיר שטרית: העולם פתוח, בעיקר באמצעות מטוסים.

מאיר שטרית: אני מקווה, באמת, שהחוק לא רק שלא יביא לפגיעה, אלא יביא תועלת.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שיהיה מצב שחברות ישראליות יצטרכו אכן לעמוד בתחרות מול החברות הזרות.

מאיר שטרית: הגורם האחרון שירוויח בסוף המסלול הוא בעצם הצרכן הישראלי.

מאיר שטרית: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, מאחר שעסקינן בהסדרים כובלים, יש, לצערי – ואני אומר את זה בצער, זה מפורסם בעיתונים יום אחרי יום – פריטים רבים שהצרכן הישראלי קונה במחיר כפול ולפעמים יותר ממחיר אותם פריטים במקומות אחרים בעולם, כולל מוצרי מזון.

מאיר שטרית: איזו סיבה בעולם יש שצרכן ישראלי ישלם על מוצרי חלב בישראל פעם-וחצי או פעמיים ממה שאותם מוצרים עולים בלונדון, וכן קפה או כל מוצר אחר?

מאיר שטרית: נדמה לי שפה צריך לעשות אחד משניים: או להטיל פיקוח על המחירים במידה רבה; הדבר גם תלוי במידה רבה בך, ליצור מצב שיהיה איזה פיקח על רמת המחירים.

מאיר שטרית: בסופו של דבר, אלה שאין להם ולא יכולים לגמור את החודש, משלמים על הרבה מאוד פריטים – אני רואה בעיתונים, אני כל פעם מזדעזע – מחיר כפול ממה שאנשים משלמים בחוץ-לארץ על אותו מוצר.

מאיר שטרית: הייתה הצעת חוק פרטית של אחד מחברי הכנסת מהאופוזיציה – – –

יצחק וקנין: לפני כשבוע וחצי והפילו אותה.

מאיר שטרית: הממשלה הפילה אותה, לצערי, ואני חושב שלא בצדק.

מאיר שטרית: הוא הציע לקבוע תקרה של רווח מקסימלי, כי זה מה שנקרא עשיית עושר ולא במשפט.

מאיר שטרית: לא יכול להיות שאדם יביא מוצר מסוים ב-5 שקלים וימכור אותו ב-20 שקלים.

מאיר שטרית: זאת גנבה, זה 300% יותר.

מאיר שטרית: לדעתי, הצעת החוק שלו הייתה במקומה.

מאיר שטרית: יכול להיות שלא רציתם שהוא יחוקק, אז אולי שהממשלה תחוקק.

מאיר שטרית: אולי אתה תוכל ליזום חוק ממשלתי שייתן תשובה, שרמת המחירים בארץ תהיה הגיונית, בעיקר לנוכח המצוקה הכלכלית שאנחנו חיים בה כש-33% מתושבי הארץ מתחת לקו העוני.

מאיר שטרית: נדמה לי שאתה רק תעשה מצווה גדולה אם תיכנס בעובי הקורה ותעשה איזו פעולה שאכן תבטיח שלא תהיה פה עשיית עושר ולא במשפט.

יצחק וקנין: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 14), התשע"ד–2013, קריאה ראשונה – מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס' 14), התשע"ד–2013, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק וקנין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: לפרוטוקול אני אומר שחבר הכנסת אלעזר שטרן הביע את תמיכתו בחוק.

יצחק וקנין: מעבר לזה אני לא יכול לעשות.

שולי מועלם-רפאלי: גם אני.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/781).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק עזרה משפטית בין מדינות (תיקון מס' 9) (צו זמני), התשע"ג–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק השר ישראל כץ, שר התחבורה, בשם שרת המשפטים.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, על-פי החוק הקיים, הקפאת רכוש שמדינת ישראל מבצעת בעקבות בקשה ממדינה זרה לפני הגשת כתב-אישום מוגבלת לתקופה של חצי שנה, ולאחר כתב-אישום – לשנה אחת.

ישראל כץ: החוק הקיים אינו מעניק לבית-המשפט את הסמכות להאריך את ההקפאה מעבר לתקופה זו.

ישראל כץ: ככל שלא מתקבלת החלטה עד סוף שנה זו בעניין חילוט הרכוש, בית-המשפט נאלץ לשחרר את הכספים.

ישראל כץ: מאחר שהליכי חילוט לוקחים תקופה ארוכה משנה, כמעט שלא מבוצע שימוש בחוק האמור, דבר שמגביל את יכולתה של מדינת ישראל לשתף פעולה עם מדינות אחרות.

ישראל כץ: לפיכך מוצע להקנות שיקול דעת לבית-המשפט להאריך את תוקף הצו הזמני לתקופות נוספות בנסיבות מתאימות – לפני כתב-אישום בתקופות של תשעה חודשים; אחרי כתב-אישום בתקופות של שלושה חודשים.

ישראל כץ: עוד מוצע לקבוע אפשרות לעיון חוזר, כך שאם ישתנו הנסיבות או התגלו עובדות חדשות, רשאי כל צד המעוניין לפנות לבית-המשפט לעיון מחודש בבקשה.

ישראל כץ: הממשלה תומכת בהצעת החוק.

יצחק וקנין: תודה לשר התחבורה, השר ישראל כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים לדיון בהצעת החוק.

יצחק וקנין: אני שוב הפעם נאלץ לקרוא את השמות.

יצחק וקנין: אני הייתי מעדיף לא לקרוא, רק לראות אם חברי הכנסת נמצאים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; אראל מרגלית – איננו; באסל גטאס – איננו; ג'מאל זחאלקה; חברת הכנסת חנין זועבי – איננה; חברת הכנסת מרב מיכאלי – נמצאת אבל לא מעוניינת לדבר; חבר הכנסת מאיר פרוש; חברת הכנסת תמר זנדברג; חבר הכנסת מסעוד גנאים – – –

קריאה: – – – מי נמצא ורוצה לדבר.

יצחק וקנין: דב חנין, חבר הכנסת דב חנין – ככה אני אדלג – לא מעוניין לדבר; זהבה גלאון – איננה; איתן כבל – איננו; מנחם אליעזר מוזס; חבר הכנסת יעקב מרגי.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר שטרית, בבקשה.

יצחק וקנין: אצלי לא רשום, אבל האמת, סגן המזכירה אמר לי שאתה מעוניין לדבר על כל החוקים.

יצחק וקנין: שלוש דקות לרשותך, חבר הכנסת מאיר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מברך את הממשלה על הצעת החוק הזו.

מאיר שטרית: הצעת החוק הזו היא בעצם המשך של הצעת חוק שאני יזמתי כשר המשפטים, חוק המלחמה בפשע המאורגן, שמאפשר למשטרה – נותן כלים מאוד מאוד חזקים כדי להילחם בפשיעה המאורגנת, כולל חילוט כל הרכוש שלהם, הבתים, את כל מה שהם עשו בפשיעה וכן הלאה וכן הלאה.

מאיר שטרית: אלא שמסתבר באמת שהכלים שהיו מקובלים עד כה בארץ לא מספיקים, בעיקר לצורך משא-ומתן עם מדינות אחרות שבהן יש פושעים שבורחים משם לפה או מכאן לשם.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי היום באמת – כפי שהציג השר ישראל כץ, המצב הנוכחי, שכאשר מוגש כתב-אישום נגד אדם כזה בפשיעה מאורגנת ומוצא צו לחילוט, הצו מוגבל לשישה חודשים בלבד עם אפשרות הארכה נוספת לשישה חודשים.

מאיר שטרית: ולפני הגשת כתב-אישום, כשמבוקש חילוט לפני כתב-אישום, זה מוגבל לשלושה חודשים עם הארכה לשלושה חודשים.

מאיר שטרית: החוק בעצם בא להאריך את הצווים האלה כמעט לתקופה אין-סופית, כי בית-המשפט יכול להאריך את זה כל פעם בתשעה חודשים נוספים, כך שאין לזה מגבלה בשני הכיוונים, בשני הצדדים.

מאיר שטרית: לזה, אדוני, יש חשיבות גדולה מאוד, כי מה שקורה בדרך כלל במלחמה בפשיעה המאורגנת, כאשר מחלטים רכוש של אדם, אם הוא מצליח לסחוב את הזמן הדרוש עד הסוף מבוטל החילוט ואז צריכים להחזיר את כל מה שחילטו ולעתים גם לשלם על החילוט, על נזקים שנגרמו לו כתוצאה מהחילוט.

מאיר שטרית: לכן, לדעתי, זה רק מחזק את הכלים שיש בידי זרועות החוק להילחם בפשיעה המאורגנת.

מאיר שטרית: ואני אומר, אדוני, לצערי, בגין העובדה שבישראל, לצערי, אנחנו רואים היום את התוצאות של הפשיעה, שהולכת וגוברת, של רצח ברחובות, של פיצוץ מכוניות, של פגיעה בפרקליט ופיצוץ המכונית שלו או ניסיון לפגיעה בפרקליט – הדברים רק מחריפים.

מאיר שטרית: וככל שנחזק את ידי זרועות החוק יהיה יותר סדר בארץ.

מאיר שטרית: אני מצטער לומר, אדוני היושב-ראש, אמרתי את זה בעבר כשהייתי שר משפטים, לכן אין לי בעיה לומר את זה גם היום, החוק בישראל בהרבה מאוד מקרים הוא צחוק, הוא לא חוק.

מאיר שטרית: הכול בפשרות.

מאיר שטרית: הכול מסתיים בפשרות.

מאיר שטרית: אין אכיפה רצינית, לא נגד פשיעה אלימה ולא נגד זה.

מאיר שטרית: אנשים חוששים.

מאיר שטרית: הביטחון האישי נפגע קשות.

מאיר שטרית: הדרך היחידה לאזן את זה היא על-ידי חיזוק האכיפה והענישה.

מאיר שטרית: אין דרך אחרת.

מאיר שטרית: יש היגיון לגזר בצד אחד בתנאי אחד; כל עוד אנשים הולכים בצד של החוק אני בעד גזר, הסברה, עידוד.

מאיר שטרית: הכול בסדר.

מאיר שטרית: אבל זה לא יעבוד אם בצד השני של החוק, של הכביש, אם מישהו עובר על החוק צריך לחכות לו שם עם נבוט ענק שירד לו על הראש.

מאיר שטרית: אחרת כל מה שאנחנו עושים בחינוך ובהסברה לא שווה כלום.

מאיר שטרית: זה בלי זה לא שווה.

מאיר שטרית: לכן אני תומך בחוק.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לחזק את האכיפה בכל הכיוונים.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה – הצעת חוק עזרה משפטית בין מדינות (תיקון מס' 9) (צו זמני), התשע"ג–2013.

יצחק וקנין: קריאה ראשונה, רבותי.

יצחק וקנין: מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עזרה משפטית בין מדינות (תיקון מס' 9) (צו זמני), התשע"ג–2013, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק וקנין: 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/785).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון מס' 25), התשע"ג–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק השר ישראל כץ, שוב בשם שרת המשפטים.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק המוצע נועד לערוך כמה שינויים חשובים בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ה–1975, שנועדו להבטיח כי החוק ישמש לתכליתו העיקרית – פיצוי הוגן ומהיר בהליך יעיל לנפגעים בתאונות דרכים.

ישראל כץ: התיקון המרכזי הקודם לחוק, משנת 1990, הביא לריבוי הידיינויות סביב השאלה האם אירוע מסוים הוא תאונת דרכים או לא.

ישראל כץ: כל אלה הקשו מאוד על הבנת החוק, יצרו חוסר ודאות וזכו לביקורת רבה בפסיקת בית-המשפט העליון.

ישראל כץ: השינויים המרכזיים בהצעת החוק: מחיקת החזקות המרובות הקבועות כיום בהגדרה "תאונת דרכים" בחוק; שינוי החזקה הממעטת בהגדרת "תאונת דרכים" והבחנה בין מי שנפגע משימוש מכוון בכלי הרכב לבין מי שנפגע משימוש אקראי בכלי הרכב; שינוי הגדרת "שימוש ברכב מנועי"; הגדרת "שימוש ברכב מנועי" והבהרה כי טעינה ופריקה של מטען כשהרכב עומד תיכנס בגדרי ההגדרה; הגדרת "רכב מנועי" בהתאם לכשרותה הנורמטיבית של המכונה הניידת לפי דיני התעבורה, דהיינו האם מותר לה לנוע בכביש, ולא כשרות פיזית; יצירת רשימה – בתוספת – של כלים ממונעים שלא ייחשבו כ"רכב" לצורך החוק; נוסעים מחוץ לרכב: מוצע לעגן את הפסיקה ולקבוע כי מי שנסע ברכב ונאלץ לעצור עקב תקלה ייחשב כמי שנפגע תוך כדי "תיקון דרך" של הרכב, ומי שהמתין מחוץ לרכב ייחשב כהולך רגל.

ישראל כץ: הממשלה תומכת בהצעת החוק.

יצחק וקנין: תודה לשר התחבורה, השר ישראל כץ.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אני עובר לדיון.

יצחק וקנין: אני עובר ישר לדב חנין.

יצחק וקנין: אם הוא יבטל, זה יהיה טוב.

יצחק וקנין: מוותר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת איתן כבל – גם מוותר.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר שטרית.

איתן כבל: שטרית נהיה זאב החדש.

איתן כבל: נסים, תסתכל איך אתה נראה.

יצחק וקנין: אם כבודו יקצר זה יעזור לנו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני כמובן תומך בהצעת החוק.

מאיר שטרית: אין ספק שיש לה מקום, להצעת החוק.

מאיר שטרית: היום כשאדם פורק ציוד מרכב ונופל עליו ארגז, זה נחשב משום-מה תאונת דרכים ודנים בתאונת הארגז כאילו הייתה לו תאונת דרכים.

מאיר שטרית: זה לא תאונת דרכים.

מאיר שטרית: במקרה הכי טוב זה תאונת עבודה, אבל ודאי לא תאונת דרכים.

מאיר שטרית: כנ"ל כל מיני חוכמות והתחכמויות במטרה להפוך את תאונות הדרכים לכלי שמשלם פיצויים לכל מי שנפגע.

מאיר שטרית: ברור שבסוף הדרך, אדוני, יש לזה השלכה.

מאיר שטרית: ההשלכה היא העלאת הפרמיות למבוטחים.

מאיר שטרית: גם ככה הפרמיות כל כך גבוהות, אנשים משלמים הון עתק על ביטוח חובה ועל ביטוח מקיף.

מאיר שטרית: רכב ממוצע היום, ביטוח החובה שלו מגיע – על נהג צעיר אני בכלל לא מדבר.

מאיר שטרית: זה מגיע לאלפי שקלים.

מאיר שטרית: 2,000, 3,000 אלפים שקל לשנה רק על ביטוח חובה.

מאיר שטרית: ביטוח מקיף יכול להגיע לעשרות אלפי שקלים, ל-10,000 שקל, 13,000 שקל.

מאיר שטרית: זה מטורף לגמרי.

מאיר שטרית: ככל שהדברים האלה מתרבים באפשרות לתבוע את הביטוח זה מעלה את הפרמיה, והכוונה צריכה להיות הפוכה.

מאיר שטרית: אז אני שמח ששר התחבורה פועל בעניין, כי מעבר למטרות של באמת לא להעמיס על הציבור, לא להעמיס על הפיצויים על תאונות דרכים, גם לא להעמיס על הציבור פרמיה גבוהה.

מאיר שטרית: מה עוד שאנשים ידעו מה זה באמת תאונת דרכים ומה זה לא תאונת דרכים; נבדיל בין השתיים, ואין סיבה לשלם למי שלא מגיע לו.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה – הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון מס' 25), התשע"ג–2013.

יצחק וקנין: קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד, מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים (תיקון מס' 25), התשע"ג–2013, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק וקנין: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/814).

יצחק וקנין: ]

יצחק וקנין: הצעת החוק האחרונה, רבותי, ביום זה – הביטוח הלאומי (תיקון מס' 150) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ד–2013, קריאה ראשונה.

יצחק וקנין: יציג את הצעת החוק שר הרווחה והשירותים החברתיים, השר מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בביטוח הלאומי יש קרן לסיכון לילדים, 15 מיליון שקלים, שאתה אנחנו עושים מצ'ינגים עם כל מיני חברות ציבוריות, עם כל מיני גופים, רשויות, שמטפלים בנוער בסיכון עד גיל 18.

מאיר כהן: אני מבקש לקבל את האישור להעלות את סכום הקרן מ-15 מיליון ל-20 מיליון.

מאיר כהן: רק כדי לסבר את האוזן, עם הקרן הזאת הקמנו בשנה החולפת 12 מרכזים לקטינים שנפגעו מינית, שעוברים למשרד הרווחה.

מאיר כהן: אומנם הכסף בא מהביטוח הלאומי, אבל היות שאנחנו עוצרים את כל שאלת ההפרטות של משרד הרווחה, זה עובר אלינו ואנחנו מתפעלים.

מאיר כהן: זה עבר בוועדת השרים, ואני מבקש לאשר את הצעת החוק.

מאיר כהן: תודה.

יצחק וקנין: תודה לשר מאיר כהן, שר הרווחה והשירותים החברתיים.

יצחק וקנין: חבר הכנסת נסים זאב?

יצחק וקנין: לא מעוניין.

יצחק וקנין: חבר הכנסת מאיר שטרית לא יוותר – – –

נסים זאב: בעד הקרן, אני מודיע לפרוטוקול – – –

יצחק וקנין: רבותי, מייד עם סיום ההצבעה על חוק זה יש הדלקת נרות בטרקלין, בקומה 4.

אברהם מיכאלי: כבר 16:00.

יצחק וקנין: נכון, אנחנו באמצע החקיקה ולכן לא יכולתי להפסיק.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני מברך את השר על הצעת החוק; היא הצעה טובה ונכונה.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, השר, חבל שאתם לא מגדילים אותה יותר.

מאיר שטרית: אני רק רוצה להמליץ לפניך לבטל את המצ'ינג.

מאיר שטרית: אתה היית ראש עיר ואתה יודע כמה זה רע.

מאיר שטרית: כי מה קורה במצ'ינג?

מאיר שטרית: כאשר אתה מתנה את התקציב שלך לרשות מקומית במצ'ינג, אם לרשות המקומית אין כסף למצ'ינג היא לא תוכל לקבל את התקציב שלך.

מאיר שטרית: התוצאה: הרשויות הכי חלשות, ששם לא מן הנמנע, כמעט בלי ספק שיהיו שם הכי הרבה ילדים בסיכון, במספרים הכי גדולים, ושם לא יהיה להם תקציב.

מאיר שטרית: המחקר שעשה דוד – – –

מאיר כהן: תרשה לי רק להפריע: במקומות כאלה אין יותר מצ'ינג בקרנות של הביטוח הלאומי.

מאיר שטרית: יופי, גם בזה צריך לעשות.

מאיר שטרית: גם בקרן הזאת.

מאיר שטרית: צריך לבטל את המצ'ינג.

מאיר שטרית: אתה אמרת פה מעל הבמה שאתם עושים מצ'ינג.

מאיר שטרית: אני מציע שברשויות החלשות – – –

מאיר כהן: זאת קרן שהיא מחוץ, זאת קרן – ביקשו ממני לקצר ולא לקרוא את כל הצעת החוק.

מאיר שטרית: אין דבר.

מאיר שטרית: על כל פנים, אני ממליץ שאחרי הקריאה הראשונה תבטלו את המצ'ינג הזה לשכבות החלשות, לאוכלוסיות החלשות.

מאיר שטרית: יש בזה היגיון, כיוון שאחרת לאוכלוסיות החלשות לא מגיע כלום בגלל הסיפור של המצ'ינג, כי זה לא תלוי בילדים.

מאיר שטרית: כאן הרעיון הוא להציל את הילדים ולא את הקרן ולא אף אחד אחר.

מאיר שטרית: אני בטוח שכוונותיך טובות, אני חושב שאפשר לחדד אותן עוד יותר על-ידי ביטול המצ'ינג.

יצחק וקנין: תודה לחבר הכנסת מאיר שטרית.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 150) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ד–2013, בקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 150) (מימון פעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון), התשע"ד–2013, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק וקנין: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק וקנין: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: רבותי, אני שוב חוזר, מייד בתום הישיבה יש טקס הדלקת נרות בטרקלין.

יצחק וקנין: כל חברי הכנסת ועובדי הכנסת מוזמנים להדלקת הנרות.

יצחק וקנין: תם סדר-היום.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ל' בכסלו התשע"ד, 3 בדצמבר 2013, בשעה 13:00.

יצחק וקנין: ישיבה זו נעולה.